Læsehest med fantasy: marts 2020\nSmoke Bitten er 12. bind af fantasyserien om Mercy Thompson, skrevet af Patricia Briggs.\nKampen mod heksene har taget hårdt på flokken, og ikke mindst Adam er stadig plaget af den. Han har lukket sig inde i sig selv, og selvom han stadig passer opgaven som alfa, så har han lukket ned for sit magebånd til Mercy, og holder hende mentalt på afstand. Det er hårdt for Mercy, og det gør det ikke nemmere, da Adams manipulerende ekskone blander sig.\nPrivate problemer er dog ikke det eneste, der truer flokken. Underhill har åbnet en dør i Mercys baghave, og noget er sluppet ud af den. Snart truer en ældgammel trussel både flokken og alle i deres territorium, og det er op til Mercy at finde og standse fjenden, før det er for sent. Og som om det ikke er nok, dukker en fremmed flok op, og truer freden.\nMercy og Adam må lægge deres private problemer til side og stå sammen, hvis de skal overleve det, der er på vej. Og måske kan de samtidig redde deres ægteskab.\nJeg elsker simpelthen den her serie, og den her bog var ingen undtagelse. Jeg slugte den på ingen tid, og har allerede abstinenser. Og det er skidt, med mere end et år til den næste bog udkommer.\nSproget er letlæst og flydende, med billedskabende beskrivelser og livagtige actionscener, tilsat en god portion humor og masser af sarkastiske bemærkninger.\nUniverset udvider sig endnu en gang, med nye væsener, fjender og magi, og jeg elsker blandingen af fae, mytologi, eventyr, monstre, varulve og vampyrer, hvor magi har sin pris, og monstre er monstre, selvom de har gode hjerter.\nHandlingen er godt skruet sammen, med et plot der overrasker gang på gang, og en støt stigende spændingskurve, som gør bogen umulig at slippe. Historien er fyldt med action, magi, kærlighed, forræderi, fjender, ondskab, usikre alliancer, varulve, fae og monstre, tilsat en god portion mytologi og eventyr.\nPersonerne er levende, nuancerede og menneskelige, og jeg holder meget af Mercy som hovedperson. Hun er modig, stærk, intelligent og villig til at gøre alt, for at redde dem hun elsker. Men hun er også impulsiv, temperamentsfuld og stædig, og ikke altid lige god til at følge ordrer - selv når ordrerne er for hendes egen skyld. Kemien mellem hende og Adam er supergodt beskrevet, og som læser kan man ikke undgå at blive investeret i deres parforhold, og deres forsøg på at komme igennem krisen. Det er dog ikke altid lige nemt, for de er begge lige stædige, og lige beskyttende over for hinanden. Adam er modig, stærk og en god alfa, men har også en tendens til at være overbeskyttende, og ville bestemme alt, til Mercys store irritation. Ikke desto mindre fungerer de godt som par, fordi de supplerer hinanden, og er enige om de overordnede mål. Af de øvrige bipersoner var jeg især vild med Ben, den storbandende britiske varulv hvis temperament kun overgås af hans loyalitet over for flokken, og Warren, den homoseksuelle varulv med det store hjerte. Men også Adams datter Jesse, varulven Auriele (som kan være noget af en bitch, men er modig og loyal) og Aiden er svære at stå for.\nSmoke Bitten var lige så fantastisk som de forrige bind i serien, og fans vil bestemt ikke blive skuffede. Jeg elskede hvert eneste ord, og glæder mig allerede til næste bind udkommer. Er man vild med urban fantasy, varulve og sarkastiske hovedpersoner, så kan serien kun anbefales. Men vær forberedt på abstinenser, for er du først blevet hooked på serien, er den næsten umulig at slippe igen, og 12 bind føles alt for kort.\nEtiketter: boganmeldelse, fantasy, mercy, patricia briggs, Smoke Bitten\nO.W.L.s Magical Readathon 2020\nMed tvungent hjemmearbejde, ekstra indetid, påske, og ferie i april, har jeg i år for første gang både tid og overskud til at deltage i det årlige O.W.L.s Magical Readathon, som begynder 1. april og slutter 30. april.\nO.W.L.s Magical Readathon er et Harry Potter-inspireret readathon skabt af G fra Book Roast, og udfordringerne er baseret på de fag, som Hogwarts-eleverne skal til eksamen i på deres femte år. O.W.L.s readathonet lægger samtidig op til N.E.W.T.s readathonet i august, hvor udfordringerne bliver sværere, og kræver gennemførelse af O.W.L.s readathonet, da man som deltager kun kan "læse videre" i fag/udfordringer, som man har gennemført i O.W.L.s readathonet. Præcis som det gælder for eleverne på Hogwarts. Så det gælder altså om enten at vide, hvilken karriere man vil gå efter til N.E.W.T.s readathonet på O.W.L.niveauet, eller, som det bliver tilfældet for mig, gennemføre så mange O.W.L.s som muligt, så man har frit valg når og hvis man deltager i N.E.W.T. readathonet.\nI Book Roasts officielle annonceringsvideo kan man høre mere om regler og udfordringer, og på readathonets hjemmeside kan man finde links til årets troldmandskarriereguide og de forskellige O.W.L.s udfordringer. Se videoen her:\nDer er 12 O.W.L.s man kan tage i alt, og de er:\nAncient Runes - Heart Rune: Hjerte på coveret eller i titlen\nArithmancy - Magical qualities of number 2: Læs noget udenfor din favorit genre\nAstronomy - Night classes: Læs størstedelen af bogen, når det er mørkt udenfor\nCare of Magical Creatures - Hippogriffs: Væsen med et næb på coveret\nCharms - Lumos Maxima: Hvidt cover\nDefence Against the Dark Arts - Grindylows: Bog der foregår på havet/ved kysten\nDivination - Third eye: Brug en random number generator til at vælge en bog fra din TBR\nHerbology - Mimbulus Mimbletonia: Titel der starter med et M\nHistory of Magic - Witch hunts: Bog med hekse/troldmænd\nMuggle Studies: Bog fra en muggles synspunkt (contemporary)\nPotions - Skrinking Solution: Bog under 150 sider\nTransfiguration - Animagus lecture: Bog eller serie der inkluderer shapeshifting/hamskifte\nJeg går efter at gennemføre samtlige O.W.L.s for ikke at låse mig fast på en bestemt karriere, før jeg overhovedet ved, om jeg får tid til at deltage i N.E.W.T.s readathonet til august, hvor jeg plejer at have temmelig travlt. Min TBR ser sådan her ud:\nElena Gilberg: Jagten på hjertemuslingen\nNicole Boyle Rødtnes: Den sorte enkes by (Rød og Blå 1)\nMikkel Wendelboe: Franz\nAnmeldereksemplar fra forlaget Brændpunkt.\nSissel Moody: Undergrundens mysterier (Forbandelsen over Laitana 2)\nAnmeldereksemplar fra forfatteren og Forlaget Klippe.\nSara Holland: Evermore (Everless 2)\nNathali og Bettina Liane: Kaldet fra Galathea (Awen 1)\nJacob Kokkedal: Helerens håb (Den trofaste bror 3)\nSissel Moody: Den magiske sten (Forbandelsen over Laitana 2)\nKaren Inge Nielsen: Devotstjernens hånd (Djævlepassagen 2)\nLine Lybecker: Da farfar forsvandt\nSimona Zetterberg Gjerlevsen: Fiktion\nNicole Boyle Rødtnes: Livet tilbage\nI kan løbende følge mine læsefremskridt på Instagram under det officielle hashtag #magicalreadathon2020, ligesom jeg, når readathonet er slut, laver et statusindlæg her på bloggen.\nDeltager I i O.W.L.s Magical Readathon? Og har I allerede lagt jer fast på en karriere, eller vil I, som jeg, gerne holde alle mulighederne åbne, og gennemføre samtlige O.W.L.s?\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 14.57 Ingen kommentarer:\nEtiketter: #magicalreadathon2020, O.W.L.S. Magical Readathon 2020, readathon, TBR\nSå er TFF Readathon slut for denne gang, og selvom jeg afveg en del fra min TBR (som kan ses her), så gik det faktisk rigtig godt, i betragtning af, at jeg blev syg kort efter readathonets start, og derfor har haft mindre energi end jeg havde regnet med.\nJeg endte med at få læst 7 bøger og 2 graphic novels, fordelt på 2824 sider, og opfyldt samtlige udfordringer. Mit oprindelig mål var 9 bøger og 3591 sider, og selvom jeg ikke helt nåede mit mål, er jeg faktisk ret godt tilfreds, alt taget i betragtning.\nJeg fik læst følgende:\nPeter S. Beagle: The Last Unicorn. 294 sider.\nUdfordringer dækket: Læs en bog hvor et dyr spiller en vigtig rolle, Læs en bog du har stående på hylden, Læs en bog du har fået anbefalet, Læs en bog du ikke har læst før, Læs en bog udgivet før årtusindskiftet, Læs en standalone.\nTamora Pierce: Tortall and Other Lands. 369 sider.\nUdfordringer dækket: Læs en bog du har stående på hylden, Læs en bog du ikke har læst før.\nKalyn Josephson: The Storm Crow (The Storm Crow 1). 350 sider.\nUdfordringer dækket: Læs en bog hvor et dyr spiller en vigtig rolle, Læs en bog du har stående på hylden, Læs en bog med blåt på forsiden, Læs en bog du ikke har læst før.\nBryan Edward Hill og Gleb Melnikov: Being Human (Angel vol. 1). 128 sider.\nKaren Inge Nielsen: Ravneskrig (Ravneskrig 1). 376 sider.\nUdfordringer dækket: Læs en bog du har stående på hylden, Læs en bog du har fået anbefalet, Læs en bog af en dansk forfatter, Læs en bog du ikke har læst før, Læs en hel serie.\nKaren Inge Nielsen: Natspindlerens dødsmærke (Ravneskrig 2). 350 sider.\nUdfordringer dækket: Læs en bog hvor et dyr spiller en vigtig rolle, Læs en bog du har stående på hylden, Læs en bog med blåt på forsiden, Læs en bog du har fået anbefalet, Læs en bog af en dansk forfatter, Læs en bog du ikke har læst før, Læs en hel serie.\nJulie Midtgaard: Elementprøven (Sprækken til Luscuro 1). 382 sider.\nBrandon Sanderson m.fl.: White Sand vol. 1. 160 sider.\nJulie Midtgaard: Elementsygen (Sprækken til Luscuro 2). 415 sider.\nUdfordringer dækket: Læs en bog med blåt på forsiden, Læs en bog af en dansk forfatter, Læs en bog du ikke har læst før, Læs en hel serie.\nVar I med? Og hvor meget fik I læst?\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 14.58 Ingen kommentarer:\nEtiketter: #tffreadathon, #thefantasyfellowship, 2020, fantasy, status, TFF Readathon, The Fantasy Fellowship\nElementsygen er 2. bind af fantasyserien Sprækken til Luscuro, skrevet af Julie Midtgaard.\nGry har modtaget sin kraftstav, og fundet sit element, men nye problemer truer. Hun er stadig plaget af mareridt efter Soras indgriben i hendes elementprøve, og er samtidig nervøs for den snarlige ceremoni, der bestemmer hvor hun skal tilbringe det næste år i lære.\nAlt det træder dog i baggrunden, da en mystisk sygdom bryder ud. En sygdom, som angriber de syge gennem deres egne elementer, og skyldes en voksende ubalance i Luscuro. Gry er desperat efter at finde en kur, og overvejer at droppe sin kommende læreplads, for at blive på skolen.\nOg hun bliver ikke tryggere ved tanken om det kommende læreår, da hun, som den eneste, bliver udvalgt til en læreplads i Hakufelina, det ældgamle undervandsrige, som længe har været afvisende over for sikstere. Men at afvise en læreplads udvalgt af selveste Gudinden er ikke den bedste plan, og måske kan Gry gøre mere nytte hos feliderne, Hakufelinas indbyggere, end på landjorden. For også undervandsriget har problemer, og mørke kræfter rører på sig i dybet.\nJeg elskede første bind i serien, og heldigvis nåede bind to lige præcis at lande i postkassen, så jeg kunne kaste mig over det, så snart jeg var færdig bog et. Og jeg blev bestemt ikke skuffet, for Elementsygen er mindst lige så god som sin forgænger, og så har den et af de smukkeste covers jeg har set længe.\nSproget er letlæst og flydende, og forfatteren er utroligt god til at gøre den fremmede undervandsverden levende med livagtige, smukke, og, indimellem, gruopvækkende beskrivelser.\nUniverset udvider sig en del i dette bind, hvor man lærer Luscuros undersøiske verden bedre at kende, ligesom andre geografiske steder også kort dukker op undervejs. Forfatteren er god til at indflette oplysninger om Luscuros magisystem, historie, racer, religion, fauna og flora undervejs, på en måde, så det virker naturligt, og uden at det får karakter af infodumping, eller virker kedeligt. Tværtimod havde jeg lyst til at lære endnu mere om Luscuros fantastiske verden at kende, og man kan virkelig mærke, at forfatteren elsker sit univers, og har tænkt over alt. Og det er altså fedt.\nHandlingen er godt skruet sammen, og jeg blev overrasket flere gange undervejs, hvor plottet tog en helt anden retning, end jeg havde troet. Historien er spændende, og fyldt med magi, venskab, kærlighed, intriger, krig, forræderi, hemmeligheder, mystiske sygdomme, fantastiske væsener og fremmede kulturer. Det er en fortælling om godt og ondt, familie og fjender, nysgerrighed og mod, men også om at gøre det rigtige, uanset prisen, ære, og at finde ud af, hvem man er. Og så var bogen i øvrigt overraskende aktuel, den nuværende verdensituation taget i betragtning.\nPersonerne er troværdige og nuancerede, og føles som mennesker af kød og blod. Gry er en skøn hovedperson, selvom hun til tider var lidt for impulsiv, hvilket gav hende et par problemer undervejs. Hun er modig, stærk, hjælpsom og intelligent, men også mistroisk over for folk hun ikke kender, og så havde hun alt for let ved at føle sig skyldig og ansvarlig over for ting, som ikke er hendes skyld, i stedet for at koncentrere sig om hendes egen situation. Det får hende til tider til at virke en smule påtrængende og lidt for nysgerrig, men samtidig viser det hendes gode hjerte, og ønske om at hjælpe. Gry har fået mere selvsikkerhed siden første bind, og føler sig mere hjemme blandt siksterne, men det får hende også til at bekymre sig mere, og klamre sig til sine venner. Af bipersonerne kunne jeg især godt lide Grys læremester Undas, som i starten betragter hende med mistro og irritation, men som langsomt begynder at respektere hende. Undas er stærk, stolt, og en smule arrogant, men også intelligent, modig, og med et godt hjerte. Han har et par hangups i forhold til sine søskende, som han konstant forsøger at imponere, men gør samtidig alt for at hjælpe sit folk. Og så kan jeg stadig godt lide Reynir og Nøks, som hver især har deres egne problemer at slås med.\nElementsygen var en solid efterfølger i en serie, som hurtigt er ved at blive en af mine favoritter, og jeg elskede, hvordan såvel Luscuro som personerne udviklede sig, og de mange twist historien tog undervejs. Bogen er lige som første bind utroligt smukt designet, med farvelagte kort, kapitelillustrationer og et fantastisk cover, som jeg er virkelig begejstret for. Var man fan af første bind, vil man bestemt ikke blive skuffet, og jeg kan kun give bogen, og serien, mine varmeste anbefalinger. Og så forsøge at tøjle min utålmodighed indtil bind 3 udkommer, for jeg er bestemt ikke færdig med Gry og Luscuro endnu.\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 14.08 Ingen kommentarer:\nEtiketter: boganmeldelse, Elementsygen, fantasy, Julie Midtgaard, Sprækken til Luscuro\nElementprøven er 1. bind af fantasytrilogien Sprækken til Luscuro, skrevet af Julie Midtgaard.\n14-årige Gry er fosterdatter hos den lokale urtekyndige kone, og lever et godt, men fattigt liv sammen med sine plejesøstre. Gry har det svært med den måde, de velstående borgere ser ned på hende og hendes plejesøstre på, og især doktorens datter Erika kommer ofte med spottende bemærkninger.\nUnder et voldsomt tordenvejr, hvor lynet er tæt på at slå ned i Gry og hendes plejesøster, lykkes det på magisk vis for Gry at skabe et værn mod det, der ville have været den visse død. Desværre ser Erika det, og kort efter står Gry og hendes søster anklaget for hekseri, hvilket i 1600-tallet straffes med døden på bålet.\nMen i stedet for den død, Gry er sikker på venter hende, fører bålet hende til en anden verden, Luscuro, hvor hun finder ud af, at intet er, som hun troede. For Gry er født som sikster, med magt over elementerne og ekstra sanser, og for første gang oplever Gry hvordan det er ikke at være alene.\nMen mørke kræfter truer, og Gry kommer snart i frygtelig fare, da hun opdager en farlig hemmelighed. En hemmelighed, der kan ændre alt. Og som om det ikke var nok, skal hun også lige lære at bruge sine kræfter, og overleve den livsfarlige elementprøve.\nSikke en læseoplevelse! Elementprøven var helt fantastisk, og jeg slugte den på ingen tid. Det er forfatterens debutroman, men det kan man altså ikke mærke, for det hele spiller bare perfekt.\nSproget er letlæst og flydende, og tonen passer godt til den historiske periode, bogen foregår i, uden at det er så gammeldags, at det er fuldstændig ulæseligt. Beskrivelserne er levende og realistiske, og man kan som læser næsten lugten røgen og mærke heden fra bålet, Gry er ved at blive brændt på, ligesom de mange mærkelige væsener og planter i Luscuro står knivskarpt for det indre blik.\nUniverset er originalt og anderledes, med egen fauna, flora og historie, og man kan mærke, at forfatteren har tænkt over såvel sprog som religion, geografi, magisystem og skolens opbygning. Jeg kan rigtig godt lide den elementbaserede magi, og idéen om siksternes ekstra sanser, og så var jeg ret vild med kæmpekattene.\nHandlingen er godt skruet sammen, med et plot, som overrasker flere gange undervejs, og forfatteren er bestemt ikke bange for at være hård mod sin hovedperson. Historien er uhyggeligt spændende (og særligt i starten sad jeg helt ude på kanten af stolen), og fyldt med magi, intriger, forræderi, magtbegær, hemmeligheder, krig, mærkelige væsener, guder, kærlighed, skoleliv og livsfarlige planter. Det er en historie om venskab, og om at finde sin indre styrke, men også en fortælling om tro, tillid og sandhed. Mest af alt er det dog en rigtig god historie om godt og ondt, og om skjulte kræfter, som kan enten ødelægge eller redde alt.\nPersonerne er levende, menneskelige og nuancerede, med styrker og svagheder, og egne motiver og historier. Gry er på mange måder en typisk 14-årig pige. Hun elsker sin fostermor og sine plejesøstre, men føler sig også usikker og udenfor, hvilket især kommer til udtryk når hun står over for personer med flere midler. Hendes usikkerhed får hende ofte til at reagere negativt og impulsivt, hvilket giver hende en del problemer på halsen. Grys verden bliver rystet i dens grundvold, da hun først udøver magi, og dernæst bliver brændt på bålet, og mødet med den nye verden gør det bestemt ikke lettere. Hun forsøger desperat at lære alting, og især at finde og styre sit element, for at passe ind, og det gør det ikke nemmere for hende, at hendes plejesøster Akela har forandret sig så meget, og at hun ikke ved, hvem hun kan stole på. Jeg kunne rigtig godt lide Gry, og fandt hendes væremåde og følelser meget troværdige, selvom jeg godt kunne ønske mig, at hun engang imellem tænkte sig lidt bedre om, før hun springer ud i tingene. Og så var jeg ret vild med kemien mellem hende og Reynir. Af bipersonerne var jeg især vild med Nøks, Grys værelseskammerat, som trods et lidt stikkende ydre, viser sig at have et hjerte af guld, og dele Grys mistanker. Akela havde jeg, ligesom Gry, lidt svært ved at forholde mig til, fordi hun ændrer sig ret meget fra introduktionen i starten af bogen, til Grys gensyn med hende i Luscuro, men overordnet virkede hun rolig, selvsikker og modig, selvom hun har lidt svært ved at lytte til Gry. Jeg kunne også rigtig godt lide den mystiske og sexede Reynir, som havde noget bad boy over sig. Men også de personer, jeg ikke brød mig om, kunne jeg relatere til, og det er faktisk lidt af en bedrift, forfatteren har bedrevet der, for fantasyskurke har ofte en tendens til at være meget sort/hvide, hvilket bestemt ikke er tilfældet her. Jeg havde for eksempel temmelig stor empati med Erika, trods hendes storsnudede og modbydelige væremåde, fordi man som læser også fik et glimt af en mere sårbar pige.\nSidst, men ikke mindst, er jeg nødt til at nævne bogens udseende. Udover et utroligt smukt cover, så gemmer bogen også på ikke mindre end to smukke, og smukt farvelagte, kort over Luscuro, ligesom hvert kapitel indledes med en cirkel med de fire elementer, hvilket giver bogen et ekstra pift.\nAlt i alt var Elementprøven en fantastisk start på en ny serie, som jeg allerede glæder mig til at læse videre i. Kan man lide fantasy med masser af worldbuilding, troværdige personer og et magisk skole-element, så er bogen helt klart værd at kaste sig over, og jeg kan kun anbefale den.\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 17.46 Ingen kommentarer:\nEtiketter: boganmeldelse, Elementprøven, fantasy, Julie Midtgaard, Sprækken til Luscuro\nNatspindlerens dødsmærke er 2. og sidste bind af fantasyserien Ravneskrig, skrevet af Karen Inge Nielsen.\nDet er to år siden, Tigril og De Sorte faldt, men tiden efter sejren har ikke været let. De Sortes brutalitet har gjort skellet mellem de undertrykte og de folk, der af frygt tjente under dem, svært at forene, og frygten og hungersnøden lurer stadig i landet.\nSom arving til hertugdømmet har Sia sammen med hertug Castor forsøgt at genopbygge livet og tilliden i byen, men det er bestemt ikke let, og heller ikke Sias egen familie er sluppet fri.\nSia sørger over sin far, og er plaget af mareridt efter tiden i Tigril. Men mareridtene får efterhånden et skær af noget langt uhyggeligere end fortiden, og en hviskende stemme hjemsøger hendes drømme med forudanelser om død og ulykke.\nLangsomt går det op for Sia, at den ondskab hun troede, hun havde fordrevet en gang for alle, stadig lever, og indtil den er endegyldigt besejret, vil Sia aldrig få fred. For bliver profetien ikke opfyldt, vil Natspindlerens dødsmærke tage livet af hende, og ondskaben vinde.\nOg tiden er ved at rinde ud.\nJeg var vild med første bind i serien, men selvom fortsættelsen var rigtig god, så nåede den desværre ikke helt op på siden af etteren for mig.\nLigesom i første bind er sproget letlæst og flydende. Forfatteren formår at skabe en underliggende stemning af lurende ondskab og uhygge, som vokser støt hele vejen igennem historien, og beskrivelserne er livagtige, billedskabende, og til tider uhyggeligt brutale og kvalmende.\nUniverset udvider sig en del i dette bind, hvor læseren lærer mere om Karstrels historie og legender, ligesom magien får en tydeligere rolle, hvilket er ret fedt.\nHandlingen er godt skruet sammen, og fyldt med twists, som gør det svært at gætte, hvad der vil ske. Og selvom jeg gættede en del af dem, så kom andre i den grad bag på mig. Historien er spændende, og selvom starten føltes lidt lang, så blev bogen hurtigt umulig at slippe. Igen er det følelserne, der danner centrum for fortællingen, hvor temaer som hævn, forræderi, intriger, hemmeligheder, sorg, kærlighed, tilgivelse, selvhad, og had deler pladsen med ældgamle legender, magi, familie, tillid, magtbegær og ansvar. Det er en historie om godt og ondt, brutalitet og tilgivelse, krig og fred, kærlighed og had. Mest af alt er det dog en historie om de altødelæggende konsekvenser krig, sorg og undertrykkelse har for de mennesker, den berører, og den måde tab og fortvivlelse kan nedbryde menneskesindet, så selv ikke kærlighed er nok til at redde det. Bogen er til tider temmelig hård læsning, netop fordi den bringer så mange følelser i spil, men det er også en vigtig historie, forfatteren fortæller, om håb trods alt, og om, at det onde ikke forsvinder med et trylleslag, når kampen er vundet, men skal bekæmpes aktivt gennem tilgivelse, samarbejde og tillid.\nPersonerne er levende, nuancerede, og så menneskelige, at det indimellem gør helt ondt. Alle er de præget af rædslerne fra første bind, og alle kæmper de for at overkomme og overleve minderne. Med svigtende held. Sia har udviklet sig en del fra den bange pige i første bind, og er nu en stærk ung kvinde, som forsøger at hjælpe, hvor hun kan. Hendes sorg over farens død, og minderne fra Tigril plager hende stadig, og det gør det ikke bedre, at hendes drømme bliver mere og mere truende. Samtidig har hun svært ved at kommunikere med sin tvillingebror, som hun føler distancerer sig mere og mere fra hende, og hendes nye pligter og ansvar som arving til hertugdømmet tynger hende også. Hun vil så gerne hjælpe alle, og det gjorde hende desværre til tider lige lovligt tillidsfuld og naiv, hendes tidligere oplevelser taget i betragtning, hvilket frustrerede mig en smule, fordi jeg som læser nemt kunne se de fælder, hun gik i undervejs. Men bortset fra det, så var jeg stadig rigtig glad for hende som hovedperson. Synsvinklen skifter noget mere i denne bog end i forrige bind, hvilket er rigtig fedt, fordi man ser den lurende fare fra flere forskellige vinkler, samtidig med, at man lærer bipersonerne en del bedre at kende. Jeg var især vild med Mira og Nadera, som begge havde udviklet sig en del fra tiden i Tigrils køkken, og selvom Liam irriterede mig med hans selvmedlidenhed og muthed, så fik også han mere kød på undervejs. Og så var skurkene, som jeg ikke kan sætte navn på, uden at spoile hele plottet, virkelig fænomenalt strikket sammen, med psykopatiske og sadistiske træk som man længe kun aner mellem linjerne, men som bliver mere og mere fremtrædende, efterhånden som man lærer dem at kende.\nSelvom Natspindlerens dødsmærke ikke var helt så god som første bind, så var den stadig rigtig, rigtig god, med en virkelig creepy undertone, interessante personer og en god portion magi. Kunne man lide Ravneskrig, skal man ikke snyde sig selv for afslutningen på Sias historie. Men sørg for at have lommetørklæderne klar ved hånden, og vær forberedt på at gennemleve hele følelsesregistret undervejs.\nEtiketter: boganmeldelse, fantasy, Karen Inge Nielsen, Natspindlerens dødsmærke, Ravneskrig\nRavneskrig er 1. bind af fantasyserien af samme navn, skrevet af Karen Inge Nielsen.\nSia er, sammen med sin familie, taget til det årlige marked i Karstel, som regeres af den retfærdige hertug Castor. Men under turneringen går det hele galt, da den sidste ridder dræber hertug Castor, og ukendte gerningsmænd angriber byen. Sia bliver væk fra sin tvillingebror Liam i mængden af flygtende mennesker, og bliver slået bevidstløs. Da hun vågner igen, er Liam væk, og hun er omgivet af lig. Kun en enkelt mand er endnu i live, og før sin død betror han hende en mystisk nøgle, og pålægger hende en vigtig mission: At redde den rigtige hertug Castor før De Sorte tager magten for altid.\nSammen med sin mor flygter Sia fra den ødelagte by. Bag sig har de fjenden, og foran dem venter en farefuld rejse for at redde hertugen og måske finde Liam, som de begge håber undslap døden i Karstel som fange hos De Sorte. Men vejen er lang, og det er ikke til at vide, hvem de to kan stole på, i et land styret af frygt.\nHold da op, hvor var den her bog bare god. Stemningsfuld, velskrevet og virkelig spændende, og så er det endda forfatterens debutbog.\nSproget er letlæst og flydende, og forfatteren forstår at skabe stemningsfulde og livagtige beskrivelser, som gør såvel personer som omgivelserne levende, og gør, at man næsten kan lugte røgen fra de brændende huse, blodet, og mærke kulden på sin egen krop, mens man følger Sias rejse.\nUniverset er middelalderligt, og man kan mærke, at forfatteren har styr på de historiske detaljer. Selvom der ikke er meget magi i verdenen, så aner man alligevel noget uhyggeligt og ildevarslende, jo tættere på De Sortes højborg man kommer, ligesom ravneskrigene kan få det til at løbe koldt ned ad ryggen på læseren, med forudsigelserne om vold og død.\nHandlingen er godt skruet sammen, og historien holder spændingen hele vejen igennem, på trods af, at der ikke er de store slag eller actionscener undervejs. I stedet er det en historie fyldt med følelser som sorg, kærlighed, tab og venskab, familie, håb, fortvivlelse, forræderi, ukuelighed, og ønsket om hævn. Det er en historie om godt og ondt, retfærdighed og undertrykkelse, magtbegær og hjælpsomhed, men også om de rædsler, mennesker kan udsætte hinanden for, og viljen til at overleve, på trods af alt. Selvom der var et par enkelte elementer af historien, jeg ikke var så begejstret for (og som jeg ikke kan forklare nærmere, fordi det vil spoile historien alt for meget), så var jeg ordnet rigtig, rigtig glad for historien, og jeg slugte den på rekordtid, mens jeg skiftevis græd, lo, rasede over de ting, Sia kommer ud for.\nPersonerne er menneskelige og nuancerede, og helt klart et af bogens bærende elementer. Hovedpersonen Sia er modig, stærk og ukuelig, og elsker sin familie over alt på jorden. Hun har et varmt hjerte, men er ikke bange for at tage drastiske midler i brug, for at udføre sin opgave, og redde såvel sin familie som hertugen. Også selvom det gør ondt på hende. Jeg kom hurtigt til at holde utroligt meget af hende, og hendes stille styrke og mod. Af bipersonerne kunne jeg især godt lide Isobel, som, trods ufattelige tab forbliver kærlig og tillidsfuld, og finder ny styrke i venskabet med Sia. Forfatteren formår at beskrive hendes choktilstand både realistisk og indlevende, og Isobels mod og evne til at finde muligheder i alt er utroligt inspirerende. Derudover holdt jeg meget af det ældre par Esrun og Sværke, hvis venlighed og varme mod Sia og hendes mor varmede mit hjerte, og deres accept af de ting, der ikke kan ændres, var næsten knusende at læse om.\nSidst, men ikke mindst, er jeg nødt til at nævne bogens flotte forside, som virkelig formår at fange en del af bogens stemning, og ikke mindst de uheldsvangrende ravne. Selvom bogen her ikke var perfekt, så kom den tæt på, og jeg var virkelig vild med den. Kan man lide stemningsfuld fantasy med stærke personer og uden de store sværdslag, så kan Ravneskrig kun anbefales, og jeg glæder mig allerede til at læse næste bind i serien.\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 16.07 Ingen kommentarer:\nEtiketter: boganmeldelse, fantasy, Karen Inge Nielsen, Ravneskrig\nI Top 10-Listerne vil jeg give 10 anbefalinger, ud fra min egen filmsmag.\nTop 10 Listerne er ikke i prioriteret rækkefølge, hvor det bedste står øverst, men simpelthen 10 anbefalinger fra mig til jer.\nSelvom bloggen her mest handler om læseoplevelser, så ser jeg faktisk også film engang imellem. Og til ingens overraskelse har jeg efterhånden en god samling yndlingsfantasyfilm til hjemmebiografen, som jeg kan gense igen og igen. Det er film med masser af magi, episke quests, og, indrømmet, til tider en anelse bedagede effekter, men ikke desto mindre kan jeg ikke lade være med at elske dem. Det er dog ikke altid, at magien fortsætter i filmenes fortsættelser, og derfor har jeg kun nævnt serier i de tilfælde, hvor de for mig kunne leve op til magien fra originalen. Jeg har også afgrænset udvalget til high fantasy(ish) film, da vampyr-, varulve- og superheltefilm fortjener selvstændige lister. Og så er der bare mere magi over episke high fantasyfortællinger.\nBeskrivelserne af filmene stammer fra IMDB, hvilket også betyder, at de alle er på engelsk, og, i de tilfælde, hvor hele serien er kommet med på listen, er det kun beskrivelsen af den første film, der er nævnt.\nDet kommer næppe som en overraskelse, at en af 2000'ernes allerstørste fantasyfilmatiseringer er at finde på listen. At The Lord of the Rings samtidig for mig er den ultimative fantasybog, og en af de fantasyserier jeg har genlæst flest gange, har kun gjort min kærlighed til filmversionen større. Peter Jackson formåede i denne filmatisering at genskabe Middle-Earth i al dens magiske vælde, udviklede helt nye former for special effects, og skabte en moderne filmklassiker, som er svær at komme udenom. At skuespillerne samtidig var fantastiske, gjorde kun filmene endnu bedre. Desværre lykkedes det ikke at gentage magien ved filmatiseringen af Hobbitten (makværk), men det er en helt anden historie.\nLegend er måske ikke kendt af så mange idag, men var en af de helt store fantasyfilm i 1980'erne, hvor Tom Cruise først lige var ved at skabe sig et navn i Hollywood. Med nutidens øjne er den temmelig kitschet, men den er en af de første fantasyfilm, jeg stiftede bekendtskab med som barn, og har, sine mange fejl til trods, fået status som fantasyklassiker. Og så spiller Tim Curry helt fænomenalt i rollen som den mørke fyrste. At jeg samtidig får et nostalgisk flip hver gang jeg genser den, tæller kun op.\nEndnu en af de klassiske fantasyfilm fra 1980'erne er Willow. Udover at den var en af de første film, hvis ikke den første, som havde en dværg i den bærende hovedrolle, så var den også en solid karrierebooster for Val Kilmer. Willow er på mange områder en klassisk fantasyhistorie om kampen mod det onde, og en atypisk helt, og så er den enormt flot rent filmisk. Filmen er iøvrigt ved at blive udviklet som serie til Disney Plus, og jeg glæder mig allerede til at se, om det lykkes dem at genskabe magien fra originalen.\nEndnu en fantasyklassiker, med effekter, der var revolutionerende på det tidspunkt, hvor filmen blev lavet. Egentlig er det en ret klassisk fantasyhistorie, om en helt, som rejser rundt for at dræbe drager, og kampen mod en ond konge, men den har alligevel et eller andet over sig, som får mig til at gense den igen og igen. Og så er jeg vild med Sean Connery som dragens stemme. Jeg ville dog ønske, at de havde holdt sig fra at lave fortsættelser, for de er godt nok ringe.\n1980'erne var et rigtig godt årti for fantasyfilm, og Ladyhawke er ingen undtagelse. Historien om to ulykkelige elskende, som aldrig kan mødes, da de skiftes til at være i dyreskikkelse har noget Romeo og Julie over sig, og med Matthew Broderick, Rutger Hauer og Michelle Pfeiffer i hovedrollerne kan det også kun være godt.\nEn af mine absolutte yndlingsfantasyfilm er denne 80'er-klassiker, og jeg kan tydeligt huske, hvor jeg var, da jeg så den første gang. Kombinationen af liveaction og dukker var forud for sin tid, og selvom synet af David Bowie med 80'er-hår, ridestøvler og tights måske virker en smule komisk i dag, så fungerer det bare i den her film, som altid giver mig nostalgiske vibes, og et ønske om at se den igen.\nEndnu en yndlingsfantasyfilm er denne udgave af Løven, heksen og garderobeskabet fra 2005. Fortællingerne om Narnia er efterhånden blevet filmatiseret flere gange, men der er bare noget over denne udgave, der slår de andre, og overgår fortsættelserne. Muligvis fordi den er så filmisk flot, og muligvis fordi filmatiseringen af denne bog holder sig tættere på kildematerialet end filmatiseringerne af fortsættelserne. Uanset hvad, holder den stadig idag, og den giver mig altid julefornemmelser.\nEgentlig er det måske nok lidt snyd, at have denne med på listen, da den oprindeligt blev indspillet som en tv-miniserie i slutningen af 1990'erne. Men da den senere udkom i en filmversion, og da jeg elsker historien om Merlin og Kong Arthur højt, er den alligevel kommet med på listen. Filmen har et utal af stjerneskuespillere på rollelisten, med Sam Neill i hovedrollen som Merlin, og Helena Bonham Carter som Morgan Le Fay, og udover at være filmisk flot, er den også bare fænomenalt castet, og helt bestemt værd at se - eller gense - igen og igen. Men hold jer fra fortsættelsen.\nStardust er en af de nyere fantasyfilm på denne liste, og selvom den tager sig lidt friheder i forhold til Neil Gaimans oprindelig bog, så elsker jeg filmen højt. Og på visse områder synes jeg faktisk filmen overgår bogen. Måske skyldes sidstnævnte også de fænomenale skuespillere, der spiller med, og hvem kan for eksempel glemme Robert De Niro som cancan-dansende luftpirat. Filmens eventyrlige og magiske fortællemåde, og de filmisk flotte scener, gør den til en uforglemmelig oplevelse, og jeg glæder mig allerede til at se den igen.\nEn af de store fantasyfilmatiseringer i starten af 2000'erne var Harry Potter-serien, og til trods for skiftende instruktører undervejs, og mindre vellykkede film i rækken, så er mødet med Harry Potter og Rowlings magiske verden overordnet utroligt gennemført, magisk og filmisk flot. At filmene samtidig er en ren stjerneparade med den ene fantastiske britiske skuespiller efter den anden, gør bestemt ikke filmoplevelsen mindre, og filmenes kulisser er da også siden blevet en attraktion for fans fra hele verden. (Og ja, jeg ved godt, der mangler en dvd på billedet, men jeg ved simpelthen ikke, hvor jeg har forlagt den, så I må nøjes med en ukomplet serie).\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 17.42 Ingen kommentarer:\nEtiketter: 2020, fantasyfilm, top 10 liste\nThe Storm Crow er 1. bind af fantasyserien af samme navn, skrevet af Kalyn Josephson.\nI kongeriget Rhodaire er magi en del af hverdagen, hvor alle elementer af det daglige liv er afhængige af de kæmpestore elementariske krager.\nAnthia er prinsesse, og står på tærsklen til at få opfyldt sit største ønske: At blive kragerytter, når årets æg klækker. Men natten før angribes kongeriget af det Illucianske imperium, hjulpet af forrædere, som dræber alle kragerne, og brænder såvel kragerederne som æggeriet. Anthias mor bliver dræbt, og mens hendes søster må tage over som dronning, og forsøge at holde imperiet fra døren, hensynker Anthia i en dyb depression.\nDa Caliza bliver tvunget til at acceptere en trolovelse mellem Anthia og Illucias kronprins, begynder Anthia langsomt at vågne til live igen. Og da hun snubler over et krageæg, gemt i resterne af æggeriet, får hun endelig noget at leve for igen. Sammen lægger de to søstre en plan: Anthia skal klække ægget i hemmelighed, og imens skal Caliza forsøge at samle forbundsfæller, der vil tage kampen op mod imperiet.\nDer er kun et problem: Hemmeligheden bag klækningen af krageæg er forsvundet sammen med den afdøde dronning, og Anthia aner ikke, hvordan hun skal få ægget klækket. Og som om det ikke var nok, er hun tvunget til at rejse med sin trolovede til imperiets hovedstad, og stå over for den dronning, som beordrede angrebet på hendes land. Anthia får brug for al sin kløgt, hvis hun skal overleve det, der ligger forude, og redde sit land.\nJeg havde aldrig hørt om den her bog, før den dukkede op som ekstrabog i en FairyLoot-boks, og jeg havde derfor ikke de store forventninger til den. Men bogen overraskede mig positivt, og var faktisk rigtig god, trods de noget klichéfyldte elementer.\nSproget er letlæst og flydende, med livagtige beskrivelser, som gør både de elementariske krager, den eksotiske og magiske by Aris, og det imponerende, men klinisk kolde og brutale imperium, lyslevende for læseren. Jeg kunne næsten lugte røgen og mærke heden fra ilden, da æggeriet brændte, og mærke gruen hos Rhodaires indbyggere.\nUniverset er originalt og anderledes, og jeg elskede hele krage-elementet. For hvem vil ikke gerne flyve rundt på en kæmpestor magisk fugl? Både de forskellige kulturer, racer og sprog kom til live undervejs, ligesom forfatteren også havde tænkt over historie og religion for de forskellige nationer. En ting, der faldt mig i øjnene, var den helt naturlige accept af seksualitet og ægteskab af personer mellem samme køn, som bogens univers indkorporerede, og selv det brutale imperium blandede sig ikke i det aspekt af deres indbyggeres - og erobrede nationers - liv. Og det var altså ret fedt.\nHandlingen er godt skruet sammen, med et plot der overrasker hele vejen igennem, til trods for de noget klichefyldte elementer bogen også gør brug af, som for eksempel det obligatoriske, og overbrugte, trekantsdrama. Historien er spændende, og fyldt med action, magi, intriger, forræderi, opofrelse, krig, kærlighed, venskab, magtbegær og hævn, krydret med LGBT-elementer, magiske krager og depression. Og så sluttede den med en cliffhanger, som gør det svært at vente på næste bing.\nPersonerne er levende og nuancerede, og jeg kunne rigtig godt lide hovedpersonen Anthia. Chokket over morens død og den efterfølgende depression er rigtig godt beskrevet, og forfatteren formår virkelig at ramme følelsen af gråhed og manglende energi, som en depression kan medføre, og den kamp, det er, at komme ud af sengen nogle dage. Anthia er modig, intelligent og en god kriger, og altid god for en sarkastisk bemærkning, men hun kan til tider også være en smule naiv, og lidt for impulsiv, taget i betragtning, at hun befinder sig i fjendens hovedstad. Hendes kamp mod depressionen, og den frygt for ild, der har præget hende siden morens død, er virkelig godt beskrevet, og virker troværdig, og jeg var vild med kemien mellem hende og hendes trolovede Ericen, og de sarkastiske og rappe bemærkninger, de begge kommer med. Ericen er kold, en dygtig kriger, og en loyal søn, som kæmper for at opnå sin mors accept og kærlighed. Men han kan også være uventet varm og venlig, og jeg kunne ikke stå for hans sarkasme og drilleri, når Anthia blev lidt for alvorlig. Af andre bipersoner kunne jeg især godt lide Anthias gode veninde og trofaste vagt Kiva, som altid har hendes ryg, og det tætte venskab mellem de to var virkelig dejligt at opleve. Til gengæld brød jeg mig absolut ikke om dronning Razel. Hun er manipulerende, ondskabsfuld, kold og hævngerrig, og benytter enhver lejlighed for at tryne såvel Anthia som sin egen søn, og sikre, at ingen sætter sig op imod hende. At hun samtidig mener, at hun gør andre lande en tjeneste ved at erobre dem, fik mig kun til at hade hende endnu mere.\nAlt i alt var The Storm Crow en overraskende god læseoplevelse fyldt med magi, intriger og livsfarlige dobbeltspil, og jeg er glad for, at jeg endelig har fået den læst. Kan man lide YA-fantasy med et twist, er bogen bestemt værd at stifte bekendtskab med, og jeg glæder mig allerede til næste bind udkommer.\nEtiketter: boganmeldelse, fantasy, Kalyn Josephson, The Storm Crow\nDet er efterhånden et godt stykke tid siden, at jeg sidst har lavet et book tag-indlæg her på bloggen, og da jeg pt. har masser af tid at fylde ud, tænkte jeg, at det var på tide at kaste mig over et nyt et af slagsen. Valget faldt på Ancient History Book Tag, som er skabt af booktuberen Books Michelle, og originalen kan ses her.\nJeg har altid elsket historie, hvilket nok hænger sammen med min kærlighed til fantasygenren, så da jeg faldt over dette tag, tænkte jeg, at det var oplagt at lave et indlæg med. Book tagget har 8 spørgsmål, hvor hvert spørgsmål knytter sig til en bestemt periode i europæisk historie. Jeg har så lavet det ekstra lille benspænd for mig selv, at alle de bøger, jeg nævner i tagget, skal være fantasy (hvilket gav nogle udfordringer hist og pist), fordi jeg synes det gav mest mening i forhold til bloggens øvrige indhold, og samtidig kan hver bog eller serie kun bruges en gang i tagget.\n1. The Stone Age: one of the first books you remember reading.\nJeg har svært ved at huske præcis hvilken fantasybog, der var den første, jeg læste, da jeg lærte at læse meget tidligt, og hurtigt kastede mig over genren. Men nogle af de første bøger har uden tvivl været serien Skovlandet af Thore Hansen, Terry Pratchets trilogi Gnomernes flugt, Diana Wynne Jones' Et fortryllet liv (Chrestomanci 1) og serien DragonLance: Krøniker af Margaret Weis og Tracy Hickman.\n2. Ancient Greece: your favorite myth-inspired book (doesn’t have to be Greek mythology), or retelling.\nOgså her har jeg svært ved at vælge, og jeg har derfor udvalgt 3 serier, inspireret af 3 forskellige mytologier. Den første er selvfølgelig Erik Menneskesøn af Lars-Henrik Olsen, som stadig er en af de bedste genfortællinger af nordisk mytologi, der er blevet skrevet. Nummer to er Percy Jackson and the Olympians-serien af Rick Riordan, som kærligt og humoristisk gør den græske mytologi levende, og danner starten på et imponerende univers. Og den sidste serie, jeg vil nævne (som egentlig er en enkeltstående bog, men delt i tre på dansk), er Kampen mod Morrigan af Pat O'Shea, som tager irsk mytologi og folkesagn under kærlig behandling.\n3. The Roman Empire: a book featuring an impressive empire or kingdom.\nFor mig er det oftere fantasyuniverserne end de enkelte imperier eller kongeriger som gør indtryk på mig, men det lykkedes mig alligevel at finde et kongerige, som stak ud fra mængden (eller egentlig to, men da hver bog/serie kun må bruges en gang i tagget, var det dette, jeg valgte at pege på her). Det er selvfølgelig Tortall fra Tamora Pierces serier. Et komplekst rige fyldt med magi, og forskellige kulturer, religioner og racer, regeret af Conté-familien, og et kongerige, jeg elsker at vende tilbage til.\n4. The Middle Ages, (or the Dark Ages): a book that is an absolute bummer.\nIfølge skaberen af book tagget er der to definitioner af ordet "bummer" til dette spørgsmål. Den ene er en bog, som var rigtigt dårlig, og den anden en bog, som fik dig til at græde eller var deprimerende - altså "bummed you out". Jeg vil gerne være positiv, og derfor har jeg valgt definition nummer to, og fundet to bøger frem, som enten var tårepersere eller deprimerende.\nEn bog, der fik mig til at græde er, helt uden konkurrence, Dogsbody af Diana Wynne Jones, som får tårerne til at trille fuldstændig uhæmmet, hver eneste gang jeg læser den, men som alligevel er en af mine yndlingsbøger. Deprimerende er til gengæld Den Første Lov-trilogien af Joe Abercrombie, hvor det sjældent går godt for hovedpersonerne, men hvor verdenen er helt fantastisk, og historien fyldt med så mange intriger, at den, de grå følelser og tykkelsen til trods, blev læst lynhurtigt.\n5. The Renaissance: a book that you’ve learned a lot from, or that made you think.\nHer er valget faldet på Alamut-serien af Judith Tarr, en historisk fantasyserie som finder sted i tiden omkring Korstogene, mens Jerusalem var under kristent herredømme. Serien her var min første introduktion til denne historiske periode, og lærte mig rigtig meget om de personer, som levede i denne periode, samt de slag, der fandt sted, og hvad der i sidste ende førte til tabet af Jerusalem.\n6. The Industrial Revolution: a book featuring an invention or concept that you would love to have in your own life.\nOgså dette spørgsmål var lidt af en udfordring, da det oftere er magiske genstande end deciderede opfindelser, fantasylitteraturen bugner af. Svaret fandt jeg dog i fantasy/steampunk-serien The Parasol Protectorate af Gail Carriger, i Alexias fantastiske parasol, som gemmer på mange hemmeligheder, og kan klare lidt af hvert. For hvem vil ikke gerne have en parasol, som både er moderigtig, og kan skyde giftpile afsted?\n7. World War I & II: your favorite historical fiction book about the World Wars (or if you don't have one, your favorite historical fiction book in general).\nDette spørgsmål var uden tvivl det, hvor mit hjemmelavede benspænd gav flest problemer. Det er meget få fantasyromaner, der finder sted under 1. eller 2. Verdenskrig, og endnu færre af dem, jeg har læst. Heldigvis lykkedes det at finde en enkelt bog som, med lidt god vilje, kunne bruges til at besvare dette spørgsmål. Og det er Løven, heksen og garderobeskabet af C.S. Lewis, anden bog i Narnia-serien. Selvom det meste af handlingen foregår i Narnia, så starter den i vores verden, hvor Pevensie-børnene sendes ud på landet, for at være i sikkerhed for luftangrebene i London under 2. Verdenskrig. Er det snyd? Ja, lidt, men min blog - mine regler.\n8. Present day: a book everybody should read in present day according to you.\nSidste spørgsmål var nok det nemmeste at svare på. For selvfølgelig synes jeg, at alle bør læse fantasybogen over dem alle, og min absolutte yndlingsfantasybog, Ringenes Herre af J.R.R. Tolkien. Universet hører til de allermest gennemførte fantasyuniverser overhovedet, med en rig historie, fauna og flora, magi, religion, forskellige kulturer, og sågar forskellige sprog, og samtidig har historien dannet grundlag for mange af de fantasyelementer der idag næsten er blevet synonyme med, eller ligefrem klicheer indenfor, fantasygenren.\nDet var så min version af Ancient History Book Tag. Har I lyst til at lege med, er I meget velkomne, og bare rolig, I behøver ikke gøre det lige så besværligt som jeg gjorde, og indføre et genremæssigt benspænd.\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 14.07 Ingen kommentarer:\nEtiketter: #ancienthistorybooktag, #booktag, #historicalfiction, 2020, Ancient History Book Tag, book tag, fantasy\nThe Last Unicorn er en fantasybog skrevet af Peter S. Beagle.\nEnhjørningen har boet i skoven i århundreder. En dag hører hun to jægere tale, og finder ud af, at enhjørningene er forsvundet fra verden udenfor.\nHun tror ikke på rygtet, men begiver sig alligevel afsted for at finde sine artsfæller. Undervejs opdager hun, at menneskene ikke længere tror på enhjørninger, og at hun er den sidste enhjørning i verden.\nSammen med en uduelig troldmand og en gammel kvinde følger hun rygterne til kong Haggards rige, hvor en mystisk forbandelse måske har forbindelse til enhjørningenes forsvinden.\nWow. Jeg forstår fuldt ud hvorfor denne bog har fået klassikerstatus indenfor fantasygenren, for den var helt igennem vidundelig, og gemte på en fantastisk smuk historie, som kommer til at sidde i mig længe.\nSproget er letlæst og flydende, til trods for det lidt gammeldags ordvalg, som er med til at give bogen den rette fantasystemning, og de mange vers og sange undervejs, giver bogen et helt særligt udtryk. Beskrivelserne er utroligt smukke, og bogens stemning har noget næsten drømmende, uvirkeligt, over sig, som giver læseren indtrykket af at befinde sig midt i et eventyr - eller i en drøm.\nHandlingen er ret typisk for en fantasybog, med magiske væsener, magi, magikere, onde konger, prinser, prinsesser, røvere, helte og skurke, men alligevel formår historien at skille sig ud, og hæve det ret simple plot op til noget vidunderligt og magisk. Det er en historie om begær, griskhed, ondskab, forbandelser, undertrykkelse og ensomhed, men også om kærlighed, venskab og mod, og om at følge sit hjerte. Mest af alt er det dog en historie om håb, tro, og om at finde sig selv. Bogen inddrager ivrigt myter og sagn fra flere forskellige mytologier, eventyr og historier - blandt andet er der et ret morsomt intermezzo hvor sagnet om Robin Hood tages under kærlig behandling - og det er med til at gøre verdenen velkendt, samtidig med at tidsfornemmelsen er temmelig diffus, det middelalderlige element til trods. Som læser får man fornemmelsen af, at bogen foregår såvel i nutiden som i fortiden eller fremtiden, hvilket kun bør budskabet om håb endnu stærkere, og historien svær at slippe.\nPersonerne er en anelse stereotype, hvilket passer fint til bogens eventyrstemning, men alligevel kan man ikke lade være med at holde af og føle med dem, hvad enten de er helte eller skurke, gode eller onde. Enhjørningen selv er et symbol på håb, magien og kærligheden, men selvom hun indgyder andre disse følelser, så føler hun dem ikke selv, og er på den måde renset for såvel menneskelighed som menneskenes fejl. Og alligevel føles hun næsten mere menneskelig end menneskene, i sin søgen efter andre af hendes egen art. Af bipersonerne var det især Schmendrick og Molly, der stak ud. Magikeren Schmendrick mangler både evner og tro på sig selv, men trods sine ambitioner og ønske om større magiske evner, har han hjertet på rette sted, og mødet med enhjørningen fører ham på en rejse, i søgen efter identitet og formål. Kvinden Molly er på sin egen måde lige så søgende som Schmendrick og enhjørningen, men ved også, hvad hun har mistet, og selvom hun kan virke skarp og stikkende, så har hun et hjerte af guld, og et ønske om at gøre det rigtige.\nThe Last Unicorn var en fuldstændig fantastisk læseoplevelse, som jeg kun kan anbefale. Bogen er utroligt smuk og rørende, og gemmer på et vidunderligt budskab om håb, i en verden, som har glemt følelsen og magien. Stærk, tankevækkende og helt igennem fantastisk.\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 22.22 Ingen kommentarer:\nEtiketter: boganmeldelse, fantasy, Peter S. Beagle, The Last Unicorn\nDelte skæbner er 2. og sidste bind i science fiction-serien Dødens mærker, skrevet af Veronica Roth.\nCyra og Akos er flygtet fra shoteterne, efter Cyra narrede alle til at tro, at hun dræbte sin egen bror Ryzek i arenaen. Ombord på skibet er også Akos' mor, bror og søster, og Thuvhes kansler Isae, som hader Ryzek, efter han myrdede hendes søster. Og der går ikke længe, før Isae tager sin hævn.\nRyzeks død fjerner samtidig ethvert håb om helbredelse for Akos' bror, hvis sind Ryzek har fordrejet, i forsøget på at tilrane sig en orakels evne til at se fremtiden. Og mens Akos' søster Cisi tager med Isae i et forsøg på at få Forsamlingens støtte i Thuvhes krig mod sotheterne, så tager resten af skibets besætning til planeten Ogra, for at søge støtte hos eksil-sotheterne i kampen mod Cyras genopstandne far.\nMens Cyra og Akos' følelser for hinanden vokser, stiller deres skæbner sig i vejen for en fremtid imellem dem, og da gamle hemmeligheder kommer for en dag, må de to hver især bestemme sig for, hvad der er vigtigst: Hævn, kærlighed eller skæbnen.\nJeg var ikke så begejstret for første bind i serien, og det er nok også en del af grunden til, at det har taget mig så lang tid endelig at få læst afslutningen på historien. Jeg havde nu ikke behøvet at tøve med læsningen, for Delte skæbner var bedre end Dødens mærker, og faktisk rigtig god.\nSproget er letlæst og flydende, med velfungerende dialoger, og virkelig gode og livagtige beskrivelser, som vækker universet og personerne til live, og får de mange actionscener til at fremstå knivskarpt for læseren indre blik.\nUniverset udvider sig en del i dette bind, med besøg på flere planeter, og et bedre indtryk af magtfordelingen og det politiske system, der styrer galaksen. De forskellige planeter er velopbyggede, med egne historier, fauna, flora, sprog og kultur, og egne politiske motiver og intriger. Samtidig lærer man som læser også mere om de mystiske strømevner, oraklerne og den skæbne, der styrer universet.\nHandlingen er godt skruet sammen, og fyldt med masser af twists, som gør det svært at gætte, hvad der vil ske. Historien er uhyggeligt spændende, og fyldt med politiske intriger, undertrykkelse, brutalitet, krig, mord, hemmeligheder, profetier, forræderi, dobbeltspil, manipulation, magtbegær, hævn og kærlighed. Det er en historie om skæbne, om at finde sig selv, og om at vælge, hvem man vil være. Og hvad man er parat til at ofre, for den man elsker. Der blev i dette bind skruet op for såvel action som politiske intriger, hvilket jeg syntes var rigtig fedt, og gjorde bogen næsten umuligt at slippe.\nPersonerne er levende og menneskelige, og synsviklen skifter primært mellem Cyra, Akos og Cisi, hvilket fungerer rigtig godt, da man på den måde ser konflikten mellem Thuvhe og sotheterne fra flere forskellige vinkler, og samtidig lærer man som læser alle tre personer rigtig godt at kende. Jeg havde nogle problemer med Cyra i første bind i serien, men følte virkelig jeg lærte hende at kende i denne bog. Hun er modig, stærk og fast besluttet på at gøre sin pligt over for sit folk. Også selvom det betyder, at hun skal dræbe sin far. Hendes evne giver hende konstante smerter, og kun sammen med Akos finder hun fred for den. Cyra ved, hvem hun er, og selvom gamle hemmeligheder kommer for en dag, holder hun fast i sin identitet. Akos er stadig min yndlingsperson. Han er modig, intelligent og vil så gerne gøre det rigtige. Men han føler sig også tvunget af sin skæbne, og selvom han elsker Cyra, kan han ikke give hende det, hun ønsker. Afsløringen af en gammel hemmelighed sender ham i frit fald, og får ham til at tvivle på, hvem han egentlig er. Og at han samtidig må opgive at redde sin bror, gør kun hans fortvivlelse større. Cisi er nok bogens mest gårdefulde person, med en evne til at manipulere andre mennesker, som samtidig gør hende ude af stand til at såre andre mennesker - både gennem ord og gennem handlinger. Hun elsker sin familie, men er ikke bleg for at manipulere med dem, for at få sin vilje, og det samme gælder for den kvinde hun elsker, Isae. Cisi har de bedste intentioner, men må også passe på ikke at fjerne andre menneskers vilje, eller blive afsløret, da det vil ødelægge alt. Bipersonerne er lige så nuancerede og interessante som hovedpersonerne, men tre af dem gjorde særligt indtryk. Den ene var Isae, som er ødelagt af sorg efter mordet på søsteren, og besat af tanken om hævn. Hun forsøger desperat at finde hjælp i krigen mod sotheterne, men lukker indimellem øjnene for den pris, hun må betale. Kærligheden til Cisi er det eneste, der holder hende oppe, men den er også et tveægget sværd. En anden var Atos, Cisi og Eijehs mor, hvis profetiske forudsigelser satte gang i konflikten mellem de to folk. Jo mere jeg lærte hende at kende, jo mindre kunne jeg lide hende, og den måde, hun manipulerede med sine egne børn på, og bare stod til, mens de blev bortført og mishandlet, bare for at den fremtid, hun ønskede, ville gå i opfyldelse, gav mig lyst til at skubbe hende ud over en klippe. Hvordan en mor kunne opføre sig så iskoldt over for sine børn, og sætte uklare syner over deres liv og lykke, forstod jeg overhovedet ikke. Sidst, men ikke mindst, var der Lazmet, Cyras tyranniske og grufulde far, som generobrer magten, og sætter gang i krigen mod Thuvhe. Hans metoder lader en del tilbage at ønske, og han er iskold, beregnende og manipulerende over for såvel sine børn som fjender, men han kæmper også for anerkendelse og frihed for sit folk og sin planet, og det gjorde ham en smule nemmere at forstå.\nAlt i alt var Delte skæbner en rigtig god læseoplevelse, som overraskede mig positivt. Bogen afslutter serien på en rigtig god måde, og såvel univers som personer og handling udviklede sig en hel del i dette bind. Fans af første bind i serien vil ikke blive skuffede, og selv for læsere, der, som jeg, ikke var så begejstrede for første bind i serien, er den værd at læse.\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 15.46 Ingen kommentarer:\nEtiketter: boganmeldelse, Delte skæbner, Dødens mærker, science fiction, Veronica Roth\nTFF Readathon er et readathon for alle, der elsker at læse fantasy, og er man medlem af en af The Fantasy Fellowship-læsekredsene, hvoraf der efterhånden findes en del rundt omkring i landet, er der også mulighed for at deltage i lodtrækningen om en række fede præmier. Det er i år anden gang, at readathonet afholdes.\nSelvom det efterhånden er et stykke tid siden, at jeg har deltaget aktivt i et læsekredsmøde, så er jeg stadig medlem af den ene af Esbjerg-læsekredsene, og jeg har selvfølgelig tænkt mig at læse med igen i år.\nReadathonet starter imorgen, lørdag 20. marts kl. 14, og slutter lørdag 28. marts kl. 14, så der er en altså en hel uge, til at læse i. Og da jeg, som mange andre i landet, pt. er sendt på tvunget hjemmearbejde, og man ikke ligefrem bliver opfordret til at opholde sig udenfor, har jeg pludselig en del mere læsetid, end jeg først havde regnet med, da jeg både slipper for en sen lukkevagt onsdag, og en lørdagsvagt på readathonets sidste dag.\nDeltagelse i readathonet foregår primært via Instagram og Facebook-begivenheden, men deltagere i de forskellige læsekredse har også mulighed for at deltage på anden vis, ved samlet at opgøre medlemmernes læsning. Medlemmerne af de forskellige fellowship'ere kan også deltage i forskellige konkurrencer undervejs i readathonet, hvilket kan læse mere om i Facebook-begivenheden her.\nMan kan følge med under hashtaggene #tffreadathon og #thefantasyfellowship.Hashtagget #tffreadathon skal også bruges, hvis man selv lægger billeder op på Instagram undervejs, sammen med et billede af den læste bog, og den eller de udfordring(er) bogen læses til.\nFor at deltage i readathonet, er der nogle enkle regler man skal overholde.\n- Man må gerne mixe challenges\n- Lydbøger tæller også og udregnes på følgende måde:\n(lydbogens samlede antal minutter)/(bogens samlede antal sider)*antal min.hørt = antal "hørte" sider\nSom tidligere nævnt er der en række udfordringer, man kan vælge at gennemføre.\n- Læs en bog hvor et dyr spiller en vigtig rolle\n- Læs en bog du har stående på hylden\n- Læs en bog med blåt på forsiden\n- Læs en bog du har fået anbefalet\n- Læs en bog af en dansk forfatter\n- Læs en bog du ikke har læst før\n- Læs en bog udgivet før årtusindskiftet\n- Læs en standalone\n- Læs en hel serie\nJeg har valgt en temmelig ambitiøs TBR, da jeg som nævnt får masser af læsetid i den periode, readathonet står på. Den ser sådan her ud:\nUdfordringer dækket: Læs en bog du har stående på hylden, Læs en bog du har fået anbefalet, Læs en bog af en dansk forfatter, Læs en bog du ikke har læst før.\nJeg købte bogen her til sidste års Fantasyfestival, og da bind 2 udkommer lige om lidt, er det på tide at få den læst.\nIfølge Goodreads er dette min ældste, ejede ulæste bog, og da Tamora Pierce er en af mine absolutte yndlingsforfattere, er det på høje tid, jeg får den her læst.\nKongen i stenen (Arthur 1). 350 sider.\nGrænselandet (Arthur 2). 413 sider.\nGrænselandets konge (Arthur 3). 428 sider.\nUdfordringer dækket: Læs en bog du har stående på hylden, Læs en bog med blåt på forsiden, Læs en bog du ikke har læst før, Læs en hel serie.\nEndnu en bog, eller i dette tilfælde serie, der har stået alt for længe på hylden, og så er den endda månedens valg fra seriekrukken, hvilket betyder, at jeg kan slå to fluer med et smæk.\nOgså denne bog slår to fluer med et smæk, da den, udover at have stået alt for længe på hylden, er månedens FairyLoot-bog.\nElena Gilberg: Jagten på hjertemuslingen. 448 sider.\nUdfordringer dækket: Læs en bog med blåt på forsiden, Læs en bog af en dansk forfatter, Læs en bog du ikke har læst før, Læs en bog med blåt på forsiden, Læs en standalone.\nDet er ved at være på tide, at jeg får anmeldt denne bog, og denne opfylder indtil flere udfordringer.\nNathali og Bettina Liane: Kaldet fra Galathea (Awen 1). 557 sider.\nUdfordringer dækket: Læs en bog med blåt på forsiden, Læs en bog af en dansk forfatter, Læs en bog du ikke har læst før, Læs en bog med blåt på forsiden.\nEndnu et anmeldereksemplar, som har ventet alt for længe på at blive læst.\nDenne bog opfylder ikke mindre end 6 udfordringer, og er en, jeg længe har villet læse. Så nu er det bare med at komme igang.\nSom I kan se, har jeg valgt at "doble op" på udfordringerne, og bøgerne er en blanding af tykke og mindre tykke bøger. Ialt består min TBR af 3591 sider fordelt på 9 bøger. Selvom det lyder af meget, så burde jeg kunne nå igennem dem allesammen, så længe mit nuværende læsetempo fortsætter, og min indre tidsplan for læsningen holder.\nJeg glæder mig allerede til at komme igang, og med et minimum af chancer for distraktioner fra bøgerne, er der ikke noget til at holde mig tilbage fra at nå i mål.\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 22.15 Ingen kommentarer:\nEtiketter: #tffreadathon, #thefantasyfellowship, 2020, fantasy, readathon, TBR, TFF Readathon, The Fantasy Fellowship\nPanterens øje er en fantasybog skrevet af Trine Tvede.\nCassie er magiker, og går på en skole, for at lære at styre sine kræfter. Hun er forældreløs, og har boet på skolen sammen med sin værge det meste af sit liv.\nHvad Cassie ikke ved, er, at hendes forældre blev myrdet af en magtfuld magiker, som er ude efter Panterens øje, og at hun har arvet den magtfulde genstand.\nOg nu er magikeren efter hende.\nHvis Cassie skal overleve, må hun lære at styre sine kræfter, og finde ud af, hvad Panterens øje egentlig er. Og tiden er knap.\nDen her bog var desværre ikke noget for mig. Selvom idéen bag den er god, så haltede udførelsen en hel del, og jeg følte hverken jeg lærte universet eller personerne at kende.\nSproget er letlæst og flydende, men er præget af gentagelser, og mangler variation, og selvom beskrivelserne var gode, så var der desværre for få af dem, til at omgivelserne kom rigtigt til live.\nUniverset er interessant, og jeg var vild med magien, men der manglede desværre en hel del worldbuilding, da man aldrig fandt ud af hvor og hvornår handlingen foregik, ligesom der manglede forklaringer på magien, de overnaturlige kropslige elementer nogle af eleverne havde, undervisningen i skolen, magikernes love, etc.\nHandlingen er godt skruet sammen, med en hel del overraskende twists undervejs, men desværre går det hele alt for hurtigt, og det gør, at historien mere får karakter af en synopsis, end en færdig fortælling. Og det er synd, for handlingen er godt udtænkt, og fyldt med magi, hævn, kærlighed, hemmeligheder, mystiske genstande, magtbegær, sex og en magisk skole. Personligt kunne jeg godt have undværet kærlighedsdramaet, men det er mere en personlig præference, end en kritik af historien. Bogen har en åben slutning, der i den grad lægger op til en fortsættelse, men om den kommer, ved jeg ikke.\nPersonerne var for mig en anelse flade, og jeg følte aldrig, at jeg lærte dem rigtigt at kende, hvilket igen havde noget med tempoet at gøre, da personerne forsvandt ud af scenerne lige så hurtigt, som de dukkede op. Den eneste, som gjorde lidt indtryk, var hovedpersonen Cassie, som jeg desværre ikke var ret begejstret for. Cassie er 23 år, men opfører sig meget yngre. Hun er impulsiv, kan ikke styre sit temperament, og gider ikke komme til undervisningen, selvom hun i den grad har brug for den. At hun ikke forlængst er blevet bortvist fra skolen med den opførsel, hun lægger for dagen, kan kun skyldes, at hendes værge arbejder på skolen, for det er godt nok ikke ansvarsfølelse eller modenhed der plager hende. Og det samme gør sig gældende i forhold til hendes kærlighedsforhold til Theo og Tyler, som for mig bar mere præg af, at det var spændende for hende, at skippe timerne for at have sex eller kysse med en lærer, end af at have dybe følelser for dem. For mig mindede hun mere om en forkælet teenager, end en voksen kvinde, og jeg forstod ikke omgivelsernes tålmodighed med hende. For mig havde det givet mere mening, hvis hun havde været 16 år, da alderen så ville have passet bedre til hendes opførsel, og omgivelsernes tålmodighed med hende.\nSelvom handlingen og idéen bag bogen var god, så manglede den en hel del mellemregninger undervejs, da det hele gik alt for hurtigt til, at jeg som læser nåede at lære universet og personerne ordentligt at kende. Bogen er meget kort - kun 96 sider - og det var desværre alt for få sider til at fortælle alt det forfatteren gerne ville. Jeg manglede simpelthen noget fyld til at binde scenerne ordentligt sammen, sætte kød på personerne, og bringe universet ordentligt til live. Når det så er sagt, så kedede jeg mig aldrig, og jeg fløj igennem bogen på ingen tid.\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 20.13 Ingen kommentarer:\nEtiketter: boganmeldelse, fantasy, Panterens øje, Trine Tvede\nBlodets vogter er 2. og sidste bind af fantasyserien Blood Magic, skrevet af Tessa Gratton.\nMabel er vokset op hos klerken Arthur, blodets vogter, og den øverste af blodheksene. Hun har levet med magien hele sit liv, og er sikker på sin rolle, og sin skæbne som den næste klerk.\nDa Arthur vælger at dø, beder han Mabel om at ødelægge de roser, som altid har groet på blodjorden, og som gemmer på en frygtelig forbandelse. Det er dog ikke så ligetil at bryde forbandelsen, og Mabels forsøg går godt og grundigt galt, da hun i stedet for at ødelægge den, sætter forbandelsen fri.\nFri, til at vælge et nyt offer, i den helt almindelige fyr Will, som Mabel ikke kan lade være med at blive draget af. Snart må Mabel kæmpe for at redde Wills liv, og stoppe forbandelsen en gang for alle. Men prisen er ufattelig høj...\nJeg var ret vild med første bind i serien, selvom jeg også havde et par problemer med den, selvom jeg lige skulle vænne mig til et par nye hovedpersoner, så endte jeg også med at være ret vild med den her bog, som på visse områder faktisk var bedre end sin forgænger.\nSproget er også i dette bind letlæst og flydende, og forfatterens beskrivelser er livagtige, og lige så kvalmende som i forrige bind, omend mindre brutale. En af de ting, der virkelig irriterede mig i første bind var de mange kælenavne, som bare ikke fungerede på dansk, og heldigvis undlad forfatteren at bruge dem denne gang, hvilket gjorde romancen mindre tåkrummende for mig at læse om.\nForfatteren udvider universet, og der kommer flere svar på hvad blodmagien egentlig er, og hvordan den udføres, hvilket var rigtig fedt. Jeg kan stadig godt lide tanken om, at man skal betale en pris, når man bruger magien, men i modsætning til første bind i serien, så bliver magien mere hverdagsagtig og naturlig i denne bog, netop fordi Mabel er vokset op med den, og kender og respekterer den. At hun så stadig begår fejl er sådan set bare menneskeligt, men hvor magien i forrige bog var brutal, mørk og dødbringende, så er den i dette bind blidere og smukkere, omend stadig farlig og dødbringende, hvis man bruger den forkert.\nHandlingen er godt skruet sammen, med et par twists undervejs, som gør det svært at forudsige slutningen. Historien er spændende, og fyldt med magi, kærlighed, familie, forbandelser, hemmeligheder, offervilje, mod, skæbne og sorg. Men det er også en historie om at finde sig selv, om forventinger, fremtiden og at vælge den vej, man vil gå. Romancen er knap så insta-lovey som i første bind, og det klædte historien, og gør forholdet mellem Mabel og Will bliver mere realistisk. Jeg nød også, at der var markant mindre teenagedrama i denne bog, og personerne virkede mere modne. Til gengæld blev bogen desværre en anelse langstrakt til tider, og jeg kunne godt have brugt lidt af første binds tempo midtvejs.\nPersonerne er levende, troværdige og realistiske, og selvom jeg lige skulle vænne mig til de nye hovedpersoner, så synes jeg, det fungerede godt, og jeg elskede den måde hoved- og bipersoner fra sidste bog dukkede op undervejs i historien. Mabel er opvokset med magien, og det giver hende en sikkerhed og ro, at hun kender og accepterer sin rolle som den nye klerk. Men hendes evner gør hende også til tider overmodig, hvilket ikke er en god kombination, når man skal bryde forbandelser eller øve magi. Hendes isolerede liv i skoven gør også, at hun til tider virker en smule naiv i forhold til andre mennesker, hvilket dog bare øger hendes charme, og får hende til at virke excentrisk. Will er, i modsætning til Mabel, ikke sikker på, hvad han vil med sit liv, udover at han ikke vil ind i militæret som mændene i hans familie ellers har tradition for. Han savner sin bror, som døde tidligere på året, helt utroligt meget, og forsøger samtidig at holde sammen på familien derhjemme. Mødet med Mabel, som er helt anderledes end de andre piger, han kender, er lidt af et chok, men alligevel kan han ikke lade være med instinktivt at stole på hende, og tro på magien. Af bipersonerne kunne jeg især godt lide Wills familie, og deres sammenhold, trods sorgen, og drengen Lukas, hvis far har forbandet ham, og som får en ny familie i Mabel. Og så nød jeg gensynet med Nicholas, Silla og de andre personer fra første bind, som gæsteoptrådte undervejs.\nAlt i alt var Blodets vogter en rigtig god afslutning på serien, og selvom den til tider føltes lidt for lang, så elskede jeg universet, personerne og historien, og jeg kommer helt klart til at genlæse serien på et tidspunkt. Kan man lide hekse og mørk magi, krydret med en god kærlighedshistorie, er serien helt klart værd at stifte bekendtskab med. Også selvom der til tider er lige lovlig meget teenagedrama.\nEtiketter: Blodets vogter, Blood Magic, boganmeldelse, fantasy, Tessa Gratton\nIndsendt af Kirsten Bloch kl. 22.45 Ingen kommentarer:


Entreprenør i Rødbyhavn Lolland ⇒ Få 3 tilbud og spar tid og penge! |\nEntreprenør Rødbyhavn Lolland\nFind en entreprenør i Rødbyhavn Lolland, hurtigt og nemt!\n3-tilbudnu.dk er 100% gratis og uforpligtende. Det eneste du skal gøre er, at trykke på indhent-tilbuds knappen, vil du blive ført direkte videre til vores side, hvor du har muligheden for beskrive din opgave. Det tager dig kun 2 minutter, og når du er færdig, kan du blot læne dig tilbage mens vores hold af professionelle rådgivere, forsøger at finde de helt perfekte til netop din service. Vi ved du vil kunne lide vores unikke service. Så hvad venter du på? Tryk nu og indhent dine tilbud på entreprenør Rødbyhavn Lolland allerede i dag! Husk at vi har adgang til det største netværk af entreprenører i hele Danmark, og derfor er du nærmest 100% garanteret, at vi kan finde minimum en entreprenør i Rødbyhavn Lolland til dig og dit entreprenør projekt!\nKan alle indhente tilbud på entreprenør Rødbyhavn Lolland?\nAlle kan indhente tilbud på entreprenører i Rødbyhavn Lolland. Det kræver blot, at du har en lille om dit projekt. Du skal for eksempel vide, hvilket tidspunkt du tror, at projektet kommer til at foregå. Derudover skal du også vide, hvor og hvornår det skal foregå. I de fleste tilfælde giver dette dog sig selv. Derudover skal du vide, at du kan indhente 3 tilbud på entreprenører i Rødbyhavn Lolland, ligegyldigt om du er privat eller virksomhed. Det har intet at sige, og derfor bør du altid benytte dette til din fordel. Du kan nemlig spare tonsvis af penge, men du kan også spare tonsvis af tid. Derfor er det ekstremt vigtigt, at du husker at indhente dine tilbud allerede i dag. På den måde kan vi nemlig hurtigere komme i gang med at finde de rigtige entreprenører Rødbyhavn Lolland, som skal hjælpe dig med din opgave.\nEntreprenør Ejby Lejre\nEntreprenør Kildehuse Odense\n← El-installatør Rolpested Ærø\nFacaderenovering Bjerrebæk Hedensted →


Billesø & Baltzer - Bogforlagene: 2006\nKrydderier på tilværelsen\nBillesø & Baltzer har udgivet 3 kogebøger indenfor de sidste 25 år. En i 1982 (Alle tiders kogebog), en i 2002 (Kogekunst) og om få dage udkommer bogen Krydderier af kogebogsforfatteren Blandine Vié i en ny serie med titlen "Mad og kultur". Bogen beskriver krydderiernes usædvanlige anvendelser, gode egenskaber og overtro knyttet dertil fra Østen til Vesten. Herudover er der en mængde gode opskrifter, hvor krydderierne anvendes. Boghandlere, der har set bogen, er meget begejstrede.\nIndsendt af Billesø & Baltzer kl. 10:59 Ingen kommentarer:\nEn meget hurtig og flot anmeldelse\nDet hører til sjældenhederne, at et tidsskrift ringer og spørger, om de må bringe en anmeldelse om mandagen, hvor bogen først udkommer om onsdagen.\nDette gjorde tidsskriftet Folkeskolen, da antologien udkom den 26. oktober i år.\nVi havde dog sendt redaktionen et fortryk af bogen Læringens og tænkningens stil, der bl.a. behandler spørgsmål som: Hvordan ved vi, at de elever eller studerende, der klarer sig bedst i uddannelsessystemet, har de bedste evner? Emnet er hot, så anmelderen havde fart på med sine roser.\nIndsendt af Billesø & Baltzer kl. 11:41 2 kommentarer:\nMaraton eller Marathon\nForleden udgav vi bogen Maraton og halvmaraton for begyndere. Men hvordan staves maraton? Er det med th?\nVi valgte med selvfølgelighed den korrekte danske stavemåde, men det er åbenbart kun Dansk Sprognævn og Retskivningsordbogen, der holder fast i denne stavning. I alle tilfælde i tredje udgave, som findes på nettet. Boghandlere kan ikke finde bogen, når de søger på marathon. Berlingske Tidende ændrede titlen til th i deres anmeldelse.\nHvorfor skal vi altid bruge engelsk?\nIndsendt af Billesø & Baltzer kl. 09:27 2 kommentarer:\nI år har forlaget deltaget i de internationale bogmesser i både London og Frankfurt. Det er kun få dage siden årets bogmesse i Frankfurt sluttede. Der blev afholdt mange møder med forlag fra flere lande. I øjeblikker modtager vi en masse materiale og oplæg til nye bøger, vi skal vurdere for det danske marked.\nForlaget udgiver årligt mellem 5 og 10 udenlandske værker. Disse er hovedsageligt indenfor områderne historie, lær at tegne, sport og kogebøger.\nIndsendt af Billesø & Baltzer kl. 22:05 Ingen kommentarer:\nNogle gange afholder forlaget sammen med forfattere en mindre eller større reception ved en bogudgivelse. Disse to receptioner var ekstraordinære. Den seneste med Heidi Wang: "Danmark er ikke for tøsedrenge" foregik på Rådhuspladsen med kinesisk mad og tjenere. Den anden var på et galleri med kunst og opdækning fra bogen m.v.\nIndsendt af Billesø & Baltzer kl. 15:06 Ingen kommentarer:\nALLE legater og fonde er på nettet\nI nogen tid har forlaget Billesø & Baltzer offentliggjort alle oplysninger om legater og fonde på internettet. Det er alle oplysninger fra bøgerne Vejviser til legater og fonde samt Legathåndbogen for uddannelsessøgende. Der er ca. 14.000 beskrivelser, der kan søges i.\nI stedet for at købe bøgerne eller CD'erne med alle legaterne, kan man online nøjes med at købe kontaktadressen på netop de legater, der er mest interessante for den enkelte. Siden heddder Legatmidler.dk og kan ses på http://www.legatmidler.dk. Alle oplysningerne opdateres løbende ved henvendelse til ALLE legatbestyrelser.\nIndsendt af Billesø & Baltzer kl. 21:35 Ingen kommentarer:\nUbåde og anmeldelser\nDet er altid rart, når pressen omtaler bøger fra Billesø & Baltzer. Medierne kan være meget forskellige. F.eks. har bogen Ubåde fra alverdens lande bl.a. været anmeldt i Flådens historie og i Folkeskolen. Man kan også se på bibliotek.dk, at små 100 biblioteker allerede har registreret bogen på hylderne, selvom den lige er udkommet.\nIndsendt af Billesø & Baltzer kl. 11:00 Ingen kommentarer:\nVejviser til legater og fonde - Legathåndbogen\nVed studiestart begynder den knappe økonomi at melde sig. Studerende søger alternative indtægter til SU og erhversarbejde. Der kan søges på nettet på alle legater i Danmark på Legatmidler.dk. Det er Danmarks nye legatportal, hvor oplysninger om ALLE legater kan findes. Men selvfølgelig kan man også gå på biblioteket og se forlagets bøger og CD'ere med legatoplysninger - eller måske købe dem online?\nForlag oplyser som regel målgrupper for bøger. Desværre favner man milevidt for ikke at overse nogle kunder.\nI denne uges udgivelse: Fascination og lærerfaglighed af Kirsten Fink Jensen kan man på bagsiden læse, at bogen henvender sig til lærerstuderende, lærere i folke- og musikskole. pædagoger samt alle, der er interesseret i pædagogisk forskning med børn.\nEn spændende bog, der bl.a. er baseret på to forskningsprojekter. Læring og udtryksformer i indskolingen samt Musikdidaktiske perspektiver på læring hos børn med specielle kontaktvanskeligheder.\nIndsendt af Billesø & Baltzer kl. 11:09 1 kommentar:\nSamme bog i 37 år\nVed skolestart i disse dage er 37. årgang af HF Håndbogen på gaden. Da bogen udkom de første gange blev den sat i bly hos Conrad Jørgensens bogtrykkeri i Kolding. To år senere udkom første udgave af søsterbogen: Gymnasie Håndbogen. Den udkommer også stadig hvert eneste år. Gennem de mange år er redaktionen kun udskiftet få gange. Flemming Bolding og Per Juul Schmidt udgør den tredje redaktionsgruppe på håndbøgerne. Bøgerne udgør grundstammen ved introduktionsarrangementer for de nyoptagne gymnasie- og HF-studerende.\nIndsendt af Billesø & Baltzer kl. 20:45 Ingen kommentarer:\nSucces og god omtale\nI går bragte DR1 en større omtale af bogen: "Kan en ko gå ned ad trapper". Det var i programmet Spørgehjørnet, Karsten Pharao anbefalede bogen. Hør selv her: Spørgehjørnet 04.08.200604. august 2006 kl. 14:00 på P1\nI seneste nummer af Publishers Weekly bragte man en stor omtale af en af forlagets nyheder til oktober i år. "Lær at tegne Crime Noir". Bladet portrætterede også forfatteren Cristopher Hart. Forlaget har udgivet de fleste af hans tegnebøger på dansk. Læs artiklen her\nIndsendt af Billesø & Baltzer kl. 12:12 Ingen kommentarer:


Familie-drevet virksomhed i god udvikling | Lemvig | folkebladetlemvig.dk\nFamilie-drevet virksomhed i god udvikling\nPubliceret 07. marts 2016 kl. 15:54\nBirgit og Ejnar Krarup sammen med sønnen Torben (i midten) samt ?medarbejderne Joakim Nicolaisen og Svend Allan Sørensen. Foto: Lars Kamstrup\n67-årig indehaver leder efter en køber af sin virksomhed, da han mener, tiden er kommet til at stoppe.\nDet er godt 30 år siden, Ejnar Krarup startede som selvstændig med Møborg Smede- og Maskinforretning, der hører hjemme på Søhusvej 2 lige syd for Bækmarksbro.\nI august 1985 lejede han halvdelen af bygningerne fra det tidligere Vestjysk Maskincenter, der lukkede i 1984. Ejnar Krarup var alene på værkstedet det første halve år, senere er der kommet flere medarbejdere til. Sammen har de opbygget en forretning med en god og stabil kundekreds, hvor mange har været med i alle 30 år. Forretningen er udvidet flere gange, senest med ny butik, så i dag råder virksomheden over 1500 kvadratmeter.\nI dag er Møborg Smede- og Maskinforretning et familiedrevet firma med Ejner og Birgit Krarup. Sønnen Torben, der er freelance ingeniør, og tilknyttet virksomheden to dage om ugen. I perioder på fuld tid.\nOg så er der yderligere to ansatte, Svend Allan Sørensen, der har været ansat i godt 10 år, og Joakim Nicolaisen, der har været der i fire år.\n»Vi er godt rustet til det kommende forår, som er en af de travle tider på året for os,« siger Ejnar Krarup.\nForretningen har i alle årene forhandlet traktormærket Zetor, der bliver bygget på en moderne fabrik i Tjekkiet.\n»Derudover sælger vi mange forskellige landbrugsmaskiner. I have-park-maskiner har vi altid havetraktorer på lager fra Cup Cadet,« siger indehaveren.\nPå værkstedet reparerer man traktorer af alle forskellige mærker, alle typer af landbrugsmaskiner, eftersyn og reparation have-park maskiner. Derudover er syn og godkendelse af hydrauliske løfte og læssemaskiner samt fremstilling af hydraulikslanger en voksende del af forretningen.\nEn anden væsentlig del af virksomheden er smedearbejde, hvor en stor del er låger og svæveporte i samarbejde med Poda Hegn i Bækmarksbro,\n»Porte og låger er næsten alle forskellige i mål og udførelse. Vores styrke er, at vi hurtigt kan ændre tegninger og produktion på værkstedet, og derfor kan levere rimelig hurtigt,« siger Ejnar Krarup.\nVil godt sælge\nEjnar Krarup er imidlertid blevet 67 år,og er derfor interesseret i at afhænde forretningen. Der har været kontakt med et par interesserede, og man kunne også bliv enige om prisen, men det strandede af forskellige årsager sidst i forløbet.\n»Det bør være muligt at finde en yngre iværksætter, der havde lyst til at drive det videre. Der er god gang i forretningen. Trods dårlige tider i landbruget har vi formået at øge vores omsætning med godt 20 procent i 2015, det er vi ganske godt tilfredse med. For en rimelig investering får men en forretning i god gænge, med en god kundekreds, beliggenhed i et godt område og med udstilling ud til trafikeret vej,« siger indehaveren.


Hjem / Enheder / Sensica Sensilift Bronze Skin tightening System\nEffektiv anti-aldringsbehandling Den seneste generation af Sensilift-enheder Ikke-invasiv, sikker og effektiv metode Langsigtede, varige resultater Behandler dit ansigt og nakke Løfter og strammer huden Synligt forbedrer udseendet på linjer og rynker Kanaler Radiofrekvens teknologi Radio Frekvens teknologi har længe været en favorit blandt vores ...\nEffektiv anti-aging behandling\nDen seneste generation af Sensilift-enheder\nIkke-invasiv, sikker og effektiv metode\nLangsigtede, varige resultater\nBehandler dit ansigt og din hals\nLøfter og stram huden\nForbedrer synligt linjer og rynker\nRadiofrekvensteknologi har længe været en favorit blandt vores til at tackle fine linjer og rynker, men ikke alle enheder anbefales til at behandle områder ud over din kæbelinje.\nSensilift med sin kombinerede RF- og massageteknologi er velegnet til behandling af nakke, decolletage og hænder - alle områder, som kvinder kan ignorere.\nEn behagelig varm fornemmelse giver dig følelsen af en dejlig afslappende salonbehandling, som du kan gøre på din egen tid.\nBehandlingen er ikke-invasiv, hvilket betyder, at enheden fungerer på hudens overflade og sender RF-energi gennem hudlagene for at stimulere din collageproduktion og forbedre fine linjer og rynker.\nFra de før og efter resultater, du kan se, får du salonstandardresultater fra en enhed, som du kan bruge selv derhjemme.\nNu FDA ryddet, kan du være sikker på, at du har en anti-aging løsning, der giver dig reelle resultater, mens du er sikker i brug.\nSensica Sensilift hudspændingssystem\nDen seneste generation af Sensica Sensilift er nu her. Sensilift Bronze er designet til at tone og stramme fine linjer og rynker ved hjælp af avanceret dynamisk radiofrekvens teknologi.\nSensilift Bronze vs Sensilift: Hvad er forskellen?\nBronze-enheden bruger nøjagtigt den samme teknologi som den originale enhed, men softwaren er blevet opgraderet, hvilket betyder, at du får en hurtigere og mere støjsvag behandling. Det kommer også i en splinterny luksusbronsefarve og en ekstra bærepose, hvilket betyder, at du kan fortsætte dine behandlinger, uanset om du er hjemme eller væk.\nSensica er gået foran med aldringsløsninger med deres dynamiske RF-teknologi, der er en kombination af traditionel radiofrekvensteknologi og ansigtsmassage. Radiofrekvensbølgerne trænger forsigtigt ind i hudens væv og når de dybeste lag af din hud - dermale lag, hvor kollagenfibre kan findes.\nNår disse kollagenfibre opvarmes sikkert til den optimale temperatur, får de huden til at stramme og forbedre dens elasticitet. Dens unikke masseringsfunktion har vist sig at multiplicere radiofrekvensbølgelængderne for at gå dybere ind i hudens lag på samme tid.\nTil gengæld får du en mere intens og mere effektiv behandling. Sensica Sensilift er designet med specialiserede sensorer og kan konstant læse hudens tilstand. Disse sensorer justerer temperaturen for at give dig den mest effektive og personaliserede behandling.\nMed hver Sensilift-behandling vil du være i stand til at se og føle, hvordan din hud bliver strammere, glattere og mere tonet, uanset om du bruger den på dit ansigt, nakke, decolletage eller hænder.\nSpecielt designet til at arbejde med Sensilift-enhed. Sensilift Base sikrer korrekt levering af dynamisk RF-energi og ubesværet glidning af Sensilift-enheden på din hud. Sensilift er virkelig en af de bedste kollagenstimulatorer.\nSensilift af Sensica\nBrug ikke sensiLift ™, hvis du har et aktivt implantat, såsom en pacemaker, insulinpumper eller lignende enheder, da det kan forårsage interferens.\nBrug ikke, hvis du har hudkræft eller i områder med risiko for malignitet.\nBrug ikke, hvis du lider af blodkoagulopati eller overdreven blødning eller blå mærker.\nBrug ikke, hvis du har haft en dyb venetrombose i behandlingsområdet.\nBrug ikke, hvis du er under 18 år. Brug ikke, hvis du har taget medicin, der har indflydelse på immunsystemet.\nBrug ikke, hvis du har et nedsat immunforsvar (som HIV). Brug ikke det, hvis du har varmeafledt sygdom (Herpes osv.) I behandlingsområdet.\nBrug ikke, hvis du har en aktiv hudsygdom i behandlingsområdet (som herpes, eksem, udslæt).\nBrug ikke, hvis du lider af keloid arrdannelse eller nedsat sårheling.\nBrug ikke, hvis du lider af ekstra tør eller følsom hud. Brug ikke, hvis du har taget Accutane i de sidste 6 måneder. Brug ikke, hvis du lider af hormonforstyrrelse (såsom diabetes og ukontrolleret skjoldbruskkirtelsygdom).\nBrug ikke, hvis du lider af hepatitis eller leversygdom. Brug ikke over piercing eller metalgenstande som øreringe eller smykker, da det kan forårsage forbrændinger.\nBrug ikke, hvis du har permanente implantater i det angivne behandlingsområde (inklusive, men ikke begrænset til: silicium eller indsprøjtede kemiske materialer, metalplader eller andre metalmaterialer).\nBrug ikke, hvis du havde plastisk kirurgi såsom ansigtsløftning eller øjenlågskirurgi inden for de sidste 3 måneder.\nBrug ikke, hvis du brugte forstørrelsesteknikker med injicerede biomaterialer i det angivne behandlingsområde (såsom injektioner af Botulinum-toksin, kollagenprotein eller fedt).\nBrug ikke, hvis du havde en kemisk skræl (Alpha-hydroxylsyrer AHA som f.eks. Glykolsyre, Beta-hydroxylsyre BHA, Jessners skræl) eller naturligt fyldstof (Hyaluronsyre, kollagen) i behandlingsområdet.\nBrug ikke, hvis du havde æstetik eller medicinsk kirurgi i behandlingsområdet inden for de sidste 3 måneder eller under helingsprocessen.\nBrug ikke, hvis du har haft professionel ansigtsslidning (som dermabrasion, ansigtsoverfladebehandling eller dyb kemisk peeling (Phenol, Trichloraacetic acid-TCA og / eller ablativ laserbehandling)) inden for de sidste 3-6 måneder indtil den endelige heling.\nBrug ikke, hvis du lider af følsom hud, f.eks. I tilfælde af hyppig rødme, betændelser, udbrud, infektion og acne, da disse tilstande kan blive værre. I tilfælde af ekstrem rødme i huden, blærer eller forbrændinger - stop brug straks.


Hvordan at reparere en brudt Underground blød kobber vand linje Compression kobling - Angelispress.com\nHvordan at slippe af med skala i min opvaskemaskine\nForskellige former for elektriske ledninger\nSådan vand en hyacint Over vinteren\nSlags Rose planter\nEr enebær det samme som kapers?\nKompression koblinger bruges til at forbinde vandledninger sammen. Disse forbindelser har en metal ring, der skruer op på en gevind åbning på anden siden af røret. Mange vandrør i boliger er lavet af blød kobber, som er nem at arbejde med og skær. Hvis du har brug at reparere en brudt underground blødt vand kobberrør, Forbered dig på en lille smule af grave.\n•Shut vandforsyningen for bløde kobberrør du vil reparere. Levering afspærring ventil skal være placeret, hvor kobberrør forbinder til en nærliggende rør. Hvis du ikke kan finde en separat stopventil, skære vandforsyningen til hele huset på de vigtigste vand switch.\n•Opkald dit lokale forsyningsselskab og check at se, om der er nogen begravet underjordiske kabler i dit område, og hvis til stede, deres placering.\n•Uncover rør med en udgravning værktøj. Arbejd din vej langs røret med værktøjet udgravning, indtil du afdække afsnittet med den dårlige kobling.\n•Rengør off kobling med en klud og lidt vand. Dette vil forhindre snavs eller muck fra at komme ind i vandforsyningen.\n•Løsn kobling med en skruenøgle eller et par tænger. Træk sektionerne pipe apart.\n•Kontrollér kobling til se hvad er beskadiget. Hvis skaden kommer fra en revet eller manglende pakning, udskifte pakningen. Hvis der er nogen større skade på koblingen, er best-proceduren blot at erstatte den.\n•Klippe koblinger omkring en tomme tilbage fra hvor de mødes den bløde kobberrør med en nedstryger. Sand ned ru kanter med et stykke sandpapir.\n•Forbered reparation stykker. Du skal bruge en kort længde rør til hver side, samt et stik og ny kobling stykker. Måle stykker nøje for at sikre, at de passer sammen i den nye rør. Skub stikket over ende af den bløde kobberrør, derefter indsætte den nye rør længde og derefter koblingen. Gør dette for hver side. Gøre eventuelle nedskæringer i rør, som er nødvendig for montering.\n•Applicer flux den pipe stykker, så en smule af lodde. Forbinde stykkerne sammen, derefter lodde sømme sammen med faklen og lodde.\n•Sno tråde på komprimeringen kobling med blikkenslager er tape. Reconnect kobling stykker. Spænd med en skruenøgle.\nGendanne vandforsyningen. Tjek kompression kobling for utætheder og stramme, hvis nødvendigt. Rebury røret.\nUdvis altid forsigtighed når de opererer en blikkenslager fakkel.


Mød en kok og souschef\nMød en professionel kok\nChristian startede sin karriere som kok på gourmetrestauranten Ti Trin Ned i Fredericia. Siden har han arbejdet på flere kendte restauranter, herunder Prémisse, Piérre André, Damindra og nu som souschef i køkkenet på Fishmarket, der netop er blevet kåret til årets fiske- og skaldyrsrestaurant i den danske spiseguide.\nI artiklen fortæller han om sin vej fra kokkeelev til souschef. Og hvis du drømmer du om at blive kok så får du også et par fif med på vejen til, hvordan du får foden indenfor i branchen!\nSkrevet af informationsmedarbejder Anne Sparresø\nHvor kommer din interesse for kokkefaget fra?\n“Da jeg var barn fik jeg lov til at sidde i køkkenvasken og skrælle gulerødder og kartofler, så min interesse for at lave mad, kommer fra min mor. Da jeg blev lidt ældre havde vi husholdning i skolen og det var også meget sjovt - jeg følte det lidt som et frirum. Senere blev jeg ansat som opvasker i en lille café i Fredericia, hvor jeg hurtigt blev forfremmet til køkkendreng og tjener.\nI caféen havde jeg et tæt samarbejde med køkkenchefen Claus, og det var egentlig sådan det startede. Han var min inspiration og fik mig sparket på rette vej - det stod klart, at det var den vej jeg skulle gå”.\nHar du altid vidst, at du gerne ville arbejde som kok?\n“Da jeg først kom og sagde til mine forældre, at jeg skulle være kok, så fik jeg at vide, ‘at det skulle jeg ikke! Du kan gå på handelsskolen’, lød svaret. Så der overvejede jeg revision eller bankmand, da jeg altid har været god med tal, men det fangede mig ikke rigtig.\nOg så har jeg spillet elitegolf næsten hele mit liv, så jeg stod en dag på golfbanen og overvejede, om jeg skulle satse på en karriere inden for det, vælge handelsskolen eller bare følge mit hjerte og spille lidt hyggegolf ved siden af. - Så valget blev kokkeuddannelsen!”.\nHvordan startede du din uddannelse som kok?\n“Jeg startede direkte på grundforløbet i Kolding, efter jeg havde færdiggjort folkeskolen. Derefter startede jeg i lære hos Ti Trin Ned, hvor de andre kokkeelever fortalte, at skolen i Odense var bedre end den i Kolding. Jeg valgte derfor at tage de tre hovedforløb der”.\nHvordan oplevede du din tid som kokkeelev?\n“Jeg har mange gode minder fra min elevtid. Det var sjovt, men også hårdt arbejde at stå i lære som kok. Vi kom ikke altid lige godt ud af det mig og køkkenchefen på Ti Trin Ned, men jeg stod fast, for jeg lever efter en filosofi om, at hvis man først er startet noget, så skal man også færdiggøre det!\nJeg var heldig, at jeg under min studietid blev tildelt et stipendium på 25.000 kroner. Jeg kunne derfor tage ud og få inspiration ved at arbejde andre steder som volontør. Jeg valgte så at rejse til København en måned, hvor jeg fik arbejde på restaurant Prémisse, der dengang lå i kælderen under Moltkes Palæ.\nUdover, at jeg jo fik en masse inspiration, så brugte jeg nogle af pengene på at tage ud og spise på nogle af Danmarks bedste restauranter. - Den bedste inspiration du kan få, er at tage ud og spise, smage, læse om og se nye ting”.\nHvordan var overgangen fra færdiguddannet til dit første job?\n“Jeg blev færdiguddannet i april 2007, hvor jeg fortsat arbejdede på Ti Trin Ned frem til juli. Så ringede jeg til Prémisse og spurgte om de kunne tænke sig, at jeg startede der som kok - og det kunne de selvfølgelig godt! Så jeg flyttede til København i august 2007, hvor jeg arbejdede på Prémisse frem til jul. Det var modbydeligt hårdt, men jeg lærte virkelig en masse, som jeg stadig bruger i mit job i dag!”\nHvor har du arbejdet imellem dit job på Prémisse og Fishmarket?\n“Efter jeg havde arbejdet på Prémisse, arbejdede jeg kort tid på Langelinie Pavillonen, da jeg var lidt i tvivl, om jeg skulle blive i København eller flytte tilbage til Jylland. Jeg besluttede så at blive i København, hvor jeg søgte job hos Piérre Andre. Her blev jeg i 2 år, hvor jeg først var ansat som kok og senere blev forfremmet til souschef.\nDerefter blev jeg ansat som assisterende køkkenchef på sushi-restauranten Damindra. Jeg havde spist der flere gange og var blevet forelsket i stedet og i maden. Efter et halvt år sagde køkkenchefen Taka op, så jeg blev ansvarlig for hele køkkenet. Det var hårdt, men jeg lærte vildt meget, og rent madmæssigt var det virkelig inspirerende.\nEfter 1 år på Damindra søgte jeg job i køkkenet på Fishmarket, der på daværende tidspunkt lige var åbnet. Jeg havde flere gange spist på deres anden restaurant Pastis, og kendte derfor lidt til stedet. Jeg vidste, at madmæssigt var det klassisk fransk mad, og der var ikke så meget bullshit i deres måde at køre en restaurant på!\nDet er så min nuværende arbejdsplads, og jeg har arbejdet her i 4 år. Først i 3 år som kok og så en aften i november blev jeg ringet op, og spurgt om jeg kunne tænke mig at blive forfremmet til souschef - og det sagde jeg selvfølgelig ja til!”.\nHar du et par fif til unge om, hvordan man bliver en god kok?\n“Det gør man ved at suge information til sig, arbejde, se, prøve, smage, dufte - få erfaring!\nMan behøver ikke prøve at arbejde mange steder, det vigtige er, at du lærer køkkenet at kende. Man kan sagtens lære at lave mad på et halvt år, men hele idéen i selv at sætte tanker igang og finde på opskrifter og menuer, det tager længere tid.\nSå det er klart federe at være et sted i længere tid, hvor man virkelig kan suge til sig af erfaring - både det gode og det dårlige - det er ikke en dans på roser, det hele!”.\nHvad er det bedste ved at være kok på Fishmarket?\n“Det bedste er helt klart, at ingen dage er ens! Gæsterne vil have noget forskelligt, og vi er så heldige, at vi kan ændre ting på menukortet fra dag til dag. Så hvis en af vores leverandører ringer med et godt tilbud eksempelvis på hummer, stenbiderrogn eller pighvar, så kan vi sagtens tage det ind, lave en ret og sætte den på menukortet samme aften. Det er virkelig en fantastisk frihed at have - det gør arbejdet sjovt!\nDet er en rigtig god proces for vores kokkeelever, der får erfaring med at skabe flere forskellige retter. Vi taler derfor meget om maden, smager og er kreative, uden at overgøre det. Vi gør ikke alting luftigt eller smider gele på alting, bare for at gøre det. - Kun hvis der er en bagvedliggende idé med det, så får det en berettigelse ved retten!\nSå vores grundlæggende filosofi er vores klassiske franske mad, men vi har også så meget andet at byde på, der gør, at vores retter på ingen måde bare er sovs og kartofler!”.\nHvad er det værste ved jobbet som kok generelt?\n“Til at starte med synes jeg, at arbejdstiderne var svære. Jeg skulle vænne mig til at sige nej til sociale arrangementer og aftaler med venner, familie, fester, fødselsdage - sine egne fødselsdage, for den sags skyld - der var man bare nødt til at arbejde! Jeg savnede det meget i øjeblikket, men den dag i dag, der har jeg lært noget, som jeg virkelig kan bruge.\nVennerne måtte acceptere, at der ikke var så meget tid til fest og farver længere. De andre gik kun i skole, mens jeg arbejdede i køkkenet fra tidlig morgen til midnat”.\nHvor får du din inspiration til nye retter fra?\n“Jeg bliver inspireret af alt lige fra at spise til at læse eller gå en tur i naturen. Det kan også bare være en idé, der springer ind i hovedet på én, mens man ligger og sover”.\nSkal man være en bestemt type for at blive uddannet og arbejde som kok?\n“I gamle dage ja, men køkkenerne har ændret sig meget siden - alting skal være i orden nu! Førhen var det almindeligt, at kokke tog stoffer og drak meget alkohol, men sådan er det bestemt ikke længere! Der er kommet meget mere ro og styr på det!\nI dag er køkkenerne og restauranterne så forskellige, at der er plads til alle. Alle kan lære at lave mad - det vigtigste er, at du kan indgå i et fællesskab! Du render op og ned af dine kollegaer 15 timer i døgnet, du ser dem mere, end du ser din familie. Så hvis du kan indgå i det fællesskab og have den samme humor og have det sjovt med hinanden. Så kan man bestemt være med!”.\nSkal man lade sig skræmme af, at kokkefaget har et ry for at være hårdt?\n“Det er mentalt hårdt at være kok, men jeg vil ikke sige, at det er hårdere end andre fag! Jeg vil sige, at det godt kan være stressende, men det kommer meget an på, hvor mange ansatte restauranten har, hvor mange gæster der dagligt besøger restauranten og så videre. Jeg tror ikke det er værre end på en byggeplads, hvor tonen måske også kan være hård”.\nHar du et godt råd med til unge, der gerne vil gå i lære som kok?\n“Gør det! Hvis du har interesse for mad, så skal du bare møde op i egen høje person. Kom ind på restauranten og tag en snak, lad være med at gemme dig bag en mail, det er klart det bedste råd jeg kan give!\nVi vil når som helst tage en ind, der er fuldstændig grøn og ærlig om sine evner. Så kan man jo så komme ind på et par prøvevagter, og se om man kan indgå i vores team.\nKom ind, prøv at arbejd - prøv det på egen krop, spørg om du må være der en weekend eller lignende! Inde hos os er der ikke noget, der hedder lortearbejde! Vi hjælpes alle ad med blandt andet at pille løg, hvidløg, kartofler og så videre. Så længe vi gør det sammen, så er alting sjovere!”.\nSenest opdateret: 25 nov 2015