weemoed: marts 2017\nEngang havde jeg en mærkelig lille knop på min arm. Jeg kunne ikke rumme, at den var der. Så jeg begyndte at kradse og kradse med mine negle, til jeg til sidst havde skabt en lille hulning i min arm. Det blødte meget. Nu prydes den af en lille hvid cirkel der bulner lidt ud på 0,5 cm i diameter tæt på mit håndled. Jeg kan huske, at Skægmonstret blev bange for mig.\nDisse dage er jeg besat af mine tænder. Så besat, at jeg har flået hul i min ene overlæbe, der hver nat sprækker som en overmoden appelsin. Jeg fanger min mund i hvert et spejl, undlader at tænde lyset på badeværelset, når jeg ikke tør kigge på tænderne, mærker efter med min tunge på fortænderne konstant, så tandkødet efterhånden er så nedslidt, at det bløder. Der er en lille sort plet mellem mine fortænder, og jeg er ganske overbevist om det er kræft. Det er i hvert fald sådan jeg tænker, når jeg skal sove, eller når jeg bare er alene for mig selv. Og om natten står jeg derfor overfor mit eget gebis i gigastørrelse og skraber gråt mudder ud af revnerne. Min tandbørste er helt maltrakteret, fordi jeg skrubber løs 2-3 gange om dagen på de stakkels tænder. Jeg tænker, at alle kan se det på mig. At de kan se pletten. Og så tænker de, at jeg er en sjusket junkie, og sjuskede junkier får kraftedme aldrig et job.\nJeg har bestilt tid til tandlægen i næste uge. Jeg har ikke været til tandlægen i fem år. Jeg ved ikke, hvem tandlægen er. Jeg ringede i går og sagde, at jeg altså var meget nervøs. Men undlod at fortælle dem, at jeg forestillede mig, at de blev nødt til at trække mine fortænder ud, fordi der var gået råd i dem, og at jeg nu havde kræft, og jeg selv synes det er synd for mig, for jeg bruger virkelig mit smil meget i hverdagen, jeg er en meget smilende person. Gud, hvordan vil jeg være uden mit gode udseende? Vil jeg værdsætte livet mere? Eller hvad hvis det faktisk viser sig, at jeg skal have trukket alle tænderne ud, og at der også er gået kræft i min læbe (eftersom den sprækker sådan), og så forsvinder min mund fuldstændig? Og de ville være sådan: Hvorfor kom du ikke til os noget før? Og jeg ville være sådan: Jamen, jeg har jo ikke styr på mig selv, jeg passer ikke på mig selv! Og de ville hviske til hinanden og sige: Sikke en skam. Så ung en pige! Og jeg ville prøve at retfærdiggøre det hele overfor mig selv og sige: Jamen, det skal jo også ramme nogen. Kræft i tænderne! Og hvorfor ikke mig? Bare fordi jeg er hvid, ciskønnet og pisse priviligeret?\nOg jeg har også udskudt i en måned at ringe til gynækologen, så jeg kan få sat en spiral op, og det er mest fordi, at jeg er bange for, at de siger, at de kan se, at jeg ikke kan få børn, og at ser helt galt ud deroppe og at det hele skal pilles ud, at der kræft i alt, og det har spredt sig, ligesom til mit venstre bryst, som faktisk også gør lidt ondt for tiden når jeg ligger på det. Og måske har jeg faktisk bare så meget kræft i kroppen, at min krop kører på dampene, uden at jeg ved det, og at jeg en dag bare kollapser, og så vil de sige: "Hvor er det vildt, at hun overhovedet kunne passe hendes arbejde og studie - hun er jo helt rådden inde i".\nI morgen skal jeg til vejledning med mit teori-afsnit. Lige nu er det lykkedes mig at skrive knap 35 sider af mit speciale. Det gør mig nervøs. Jeg er nervøs for, at jeg har givet alt, hvad jeg kan, og at det ikke er godt nok. Så har jeg siddet i en måned med blodsprængte øjne og dakkedakkende puls til ingen verdens nytte. Jeg er ret rolig, egentlig, og jeg er faktisk også pisseglad. Men jeg kan godt mærke, at jeg også er helt rådden inden i. Hver gang mit liv har fået ro, så fantaserer jeg om disse sygdomme, og de lammer mig fuldstændig. Så nu vil jeg tage i Frederiksberg Centret her efter arbejde og leve et liv, som var jeg en anden. Snart er jeg forhåbentligt rigtigt en anden.\nIndsendt af weemoed w kl. 15.47 1 kommentar:\nwhat'll i do with just a photograph, to tell my troubles to?\nwhen i'm alone with only dreams of you, that won't come true,\nJeg har ikke drukket koffeinholdige drikke i snart fem år. Derfor er jeg meget vel klar over deres effekt på mig, og derfor tager jeg ikke stoffer, når jeg skal i byen, men drikker derimod energidrik, så mine pupiller udvides, min puls stiger og jeg griner manisk i hele fjæset, mens det føles som om, at mit legeme svæver en meter over gulvet.\nJeg havde regnet med, at en halv liters energidrik i går skulle give mig den mest vidunderlige og sindssyge aften DER SKULLE VARE TIL DEN LYSE MORGEN JA! Men man kan jo ikke gøre sådan noget alene, alle skal ligesom være indstillet på den zindzzyge aften, og ydre omstændigheder kan gøre, at man kun når at danse en time i sit eget sved på en propfyldt danseklub, før ens selskab vil hjem. Det er svært for sådan et koffeinpumpet menneske at sove ordentligt. Men fred være med det.\nDet har været tre uger med hjertesorg nu. Jeg var endelig klar til at gå amok - på en ikke-eskapistisk facon. Jeg har det faktisk ret fint. Jeg har fordybet mig i specialet og skrevet afsindigt meget. Arbejder slavisk og målrettet, og får i bølger endda små adrenalinsus over egen formåen. Jeg er endda de sidste par dage begyndt at spise grøntsager igen, omg..\nDet er også en isoleret (og dødkedelig) tilværelse. Til gengæld gør min underbevidsthed en masse arbejde for mig, og jeg sover elendigt om natten, fordi det hele skvulper rundt i mareridtsagtige drømme. Jeg har ikke drømt i lange tider. Det er underligt, når livet i "virkeligheden" svinder ind og at det i "uvirkeligheden" tager til.\nJeg er hjemme i Roommates lejlighed stort set hver nat. Eller i fremmede lejligheder. Ligesom den jeg bor i nu, faktisk. I drømmene flakker jeg rundt i disse tomme, rodede rum, jeg ikke genkender; pakker flyttekasser hele tiden, konstant i bevægelse, konstant på vej væk. I morges mødtes jeg endelig med Roommate, og han havde fået en ekstra kat. Han var venligsindet overfor mig, og jeg blev glad for, at det kunne være sådan. Jeg blev ved med at gå ind på mit gamle værelse, hvor der nu boede en ny. Der blev holdt en filmfremvisning inde i stuen, og jeg følte mig lidt malplaceret i bohemeselskabet. Alt var revet ned af reolerne, nogle møbler flået i stykker, og det var tydeligt, at Roommate var ved at krakelere. Hans smil var stort og uhyggeligt; skævt og stegt.\nJeg håber, at jeg snart forstår, at jeg ikke bor der længere.\nHver morgen tester jeg desuden, om jeg stadig er forelsket i H. Og er sådan yup. En del af den smertende sorg er gået væk, men min reptilhjerne fatter stadig ikke, at den altså også skal falde ud af forelskelsen. Jeg tænker på ham hele tiden, på sådan en kærlig og rolig måde, som jeg ikke helt fatter. Jeg er stoppet med at græde, så han sidder ligesom bare inde i mit hjerte og kukkelurer og fylder.\nJeg håber, at jeg snart forstår, at jeg ikke skal elske ham længere.\nIndsendt af weemoed w kl. 23.33 Ingen kommentarer:\nI går drak jeg ni øl fordelt over mange timer. Jeg havde forinden været alene i over et døgn og tavst skrevet på mit speciale.\nJeg kunne næsten ikke komme afsted. I stedet sad jeg i sofaen som lænket, helt ret op og ned, stirrende ud i luften, som var det den største beslutning i verden at tage på bodega.\nJeg havde torsdag aften i mit vilde tudehysteri fantaseret om at vågne op fredag og ligne en komplet anden. Jeg flettede mit hår og tog en ny skjorte på (wow, sikke en forandring). Så sad jeg dér på bodegaen og lignede en chubby countrysanger, simpelthen så kikset. Hver gang jeg så mig selv i spejlet så det ud som om, at mit ansigt var 1000 år gammelt; med død hud og indsunkne øjne, maskuline træk og simpelthen så uskønt at jeg kunne brække mig. Skjorten gjorde mig tykkere og fletningerne fik mig til at se ynkelig ud.\nMen øllene og smøgerne smagte urimeligt godt, og jeg var disconnected fra tristheden for første gang i lang tid (thank you alcoholz). Jeg var der med H.'s venner, eller, vores fælles venner, og samtidig en han tidligere har bollet (og brændt af på en frygtelig måde). Hun var virkelig smuk og charmerende, og jeg prøvede hele tiden at forestille mig, hvordan de havde haft sex i sin tid.\nPå vej hjem, efter alle de øl, men stadig ikke super beruset, var jeg ved at skrive en besked til ham. Noget så simpelt som "jeg savner dig". Jeg slettede den igen. Kom hjem og sad i sofaen i en time igen, skrev besked, og slettede, skrev, slettede, srkr,slekslkrls. Til sidst lod jeg vær'.\nUde i spejlet igen kunne jeg se min egen uattraktivitet, og jeg tænkte: Det er jo derfor han ikke kan elske mig, jeg er så hæslig at kigge på. JEG SKAL LADE VÆR MED AT SKRIVE TIL HAM FORDI JEG ER SÅ PISSE GRIM.\nI nat har jeg haft frygtelige mareridt, og jeg vågnet op rasende og ked af det. Jeg har ikke rigtig tømmermænd. Jeg tænker hele tiden: "Er jeg virkelig så hæslig?" Jeg vil gerne bare sove dagen væk, men raseriet gør, at jeg ikke er træt. Jeg har lyst til at slette H. fra facebook, så jeg ikke kan holde øje med hvornår han er på og ikke på. Jeg bruger for meget energi på at udfylde hullerne med fiktion. Jeg har lyst til at skrive en lang rasende besked til ham.\nOg jeg er måske hæslig, måske er jeg helt forfærdelig... tænk jeg ikke vidste det før.\nIndsendt af weemoed w kl. 10.54 Ingen kommentarer:\ndet går op for mig, at jeg har været isoleret fra det virkelige liv siden i fredags.\njeg gik ellers en tur på vej hen til jobbet. gennem smukke frederiksberg under solen. men det øjeblik jeg kom herind, føles det som om (igen) at det hele ramler. mit krop ryster og sitrer, jeg tror ikke, at jeg trækker vejret helt ordentligt, og jeg er ikke nærværende. hvorfor skal jeg slynges sådan ind og ud af mig selv? jeg brækker mig snart over mit liv.\njeg er så skrøbelig og sårbar hele fucking tiden, hver dag er et nyt følelsesorgie som jeg ivrigt deltager i. jeg prøver at passe på mig selv, men det er aldrig nok. eller også gør jeg det bare forkert. jeg havde det så dejligt i går. men jeg kan mærke, at mit nat har været præget af onde drømme, stressende mareridt, og jeg sidder igen i sofaen med en al for høj puls over morgenmaden.\nfør jeg gik i seng (hvor jeg forinden heldigvis havde forhindret mig selv i at skrive til H.) hviskede jeg til mig selv (!?!?) og knyttede mine hænder: "Please, lad mig drømme om ham i nat... jeg vil gerne være tæt på ham.." seriøst, det gjorde jeg virkelig. jeez....\ni drømmen lignede han ikke sig selv. han var et hoved lavere i stedet for et hoved højere end mig. hårpragten var falmende, tyndslidt, og ansigtet endnu mere magert end normalt. han gjorde alt for at undgå mig. jeg stod selv på dansegulvet med en drink i hånden og havde hele tiden styr på, hvor han befandt sig i lokalet. jeg følte mig stærk, i drømmen. han var forfærdelig utiltrækkende. måske ved jeg godt et sted dybt derinde, at han slet ikke er god nok til, at jeg er forelsket i ham.\nbeskeden jeg havde forfattet (men IKKE sendt) lød sådan her:\nHej H. Det føles som en evighed siden forrige søndag, og samtidig slet ikke.\nI går flyttede jeg endelig. Det endte rigtig grimt, så sidste uge var ikke just en drøm… Men sikke en lettelse endelig at slippe væk fra det sted. Jeg var slet ikke klar over, at det ville ændre så meget for mig.\nJeg er tilbage i XX lejlighed nu. Hun har fjernet en del ting, så her er ligesom en zen-have; helt minimalistisk og tomt. Føler mig rolig og afslappet her. Har endda kunne overskue at kigge på mit speciale igen efter ti dages pause.\nDet er underligt, for selvom det er mange måneder siden efterhånden, så kan jeg stadig huske dig være her også, mere end jeg kunne i Roommates lejlighed. Når jeg ryger en cigaret i vinduet med mine mangefarvede striksokker på, kan jeg mærke dine fødder mod dem, og huske hvordan du komplimenterede dem for at være nogle rigtig fine sokker. Det er som om, at du også er her på en måde, i roen og i stilheden.\nJeg håber, at du har det godt.\nIndsendt af weemoed w kl. 12.47 Ingen kommentarer:\npå 60 kvm er der et bord, tre stole, en sofa, en lænestol, nogle lamper, et skab og en seng. på væggene malerier af havet og i reolen bøger om verden. i hjørnet står planter med nye skud, og der er tre meter til loftet. i disse rum bølger jeg rundt i lettelsen, i disse rum trækker jeg vejret igen.\nblypladen der skarpt stak ind i hjertet er forsvundet; jeg nåede ikke engang at mærke det rigtigt. det var først et stykke ned af jagtvej med en sæk tøj på bagagebæreren og i min frygt for at møde en lille rund mand der ville kræve en forklaring, at jeg forstod, hvad roden til al denne smerte var.\nroommate var tidligere på aftenen kommet ind og havde med en vrede-dirrende stemme skældt mig ud over manglende svar på (hans passivaggressive) fb-beskeder. min puls steg med 100 og jeg troede at blyklumpen ville gøre det af med mig. han forsvandt kort efter ud i natten, dette lille aggressive, runde væsen; en baby af raseri og spildt energi. jeg sad i mit tomme værelse (alt i flyttekasser) med blid folk spillende og troede jeg skulle krepere af angst.\nmen jeg kom i tanke om, at jeg altid har andre steder at være. katten susede ind under sengen, og jeg rykkede aggressivt og febrilsk sengen væk fra væggen og hev fat i dens hale mens jeg råbte: KOM NU UD FOR HELVEDE DU SKAL IKKE VÆRE HER, KAT! tårerne stod ud af øjnene på mig som små saltbomber, og jeg nussede katten der rev mig på næsen. (du skal ikke være her). og væk var jeg selv, ud af døren, væk væk væk fra dette forbandede sted.\ndet var søndag.\nog nu er det tirsdag.\nmandagen gik jeg tilbage til gerningsstedet og pakkede resten af tingene sammen. i et manisk temperament frygtede jeg roommies genkomst til stedet, og jeg ønskede, at flytteholdet skulle komme hurtigt og beskytte mig mod hans uforudsigelige vrede (hvordan blev det hele så slemt?). han kom heldigvis aldrig hjem. og jeg ser ham heldigvis aldrig igen.\nda alt var pakket og rengjort klemte jeg om katten, kyssede dens små pelsede kinder, og sagde, at jeg elskede den, men at jeg ville forsvinde nu. "mor skal ud og realisere sig selv..." der er noget sanseligt berusende over at smække en dør efter sig og ikke længere have nøglerne til at kunne gå tilbage. At gå ned af trappen, ud af døren, og vide, at man aldrig kommer tilbage. det suser, sådan noget.\njeg sidder på sofaen i mit minimalistiske refugium nu. jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst glædede mig til fremtiden, men det gør jeg i dag. i dag kan jeg rumme alt. hjertesorgen blæser også langsomt væk i den blide forårsbrise, min højre hånd ryster ikke længere og jeg er mere hjemme her, end jeg har været i snart 2 år. hjemme. alene. hjemme i mig selv.\ndet eneste problem er, at H. også er i denne lejlighed. jeg boede her i en uges tid i december, lige da vores "forhold" gik allerbedst med allerstørst kraft. han var her to gange. første gang lavede han gnocchi til mig, og vi drak rødvin, og han sagde, at min storeske var en omfavnelse af flødeskum, og at min vagina var platinum (ikke helt hans ordvalg). anden gang var vi kommet hjem fra byen sammen og spillede musik for hinanden, og jeg lænede træt mit hoved mod hans skulder i sofaen, og vi elskede hele natten til det blev morgen igen, berusede af alkohol og hinandens nærvær.\njeg har lyst til at skrive til ham, at han, mere end noget andet sted, er lige her nu.\nmen jeg må nok hellere lade vær. nu har jeg det lige så godt.\nIndsendt af weemoed w kl. 20.52 Ingen kommentarer:\nJeg er bange for, at jeg ikke kan finde ud af at pakke mine ting sammen i flyttekasser. Jeg bor i ét stort rod disse dage, alting flyder over det hele, og jeg ligger bare i fosterstilling på sengen og prøver at holde mit hjerte i skak.\nEt andet sted på Nørrebro spiser vi lækker vietnamesisk mad, disse solskinsrige forårseftermiddage, og jeg er most inde i et hjørne, og jeg kan slet ikke tænke klart, fordi der ligger store kampesten på mit bryst. Jeg får nøglerne til mit næste refugium, mens mine hænder ryster.\nEn bil kører mig rundt i forstæderne, og vi løber ind og ud af genbrugsbutikker. Jeg transformerer mig selv til en person i hvidt tøj, der reflekterer solens stråler. Ubekymret gennem Ballerup Centret som et andet menneske. Fem timer knitrer væk som fiktivt indie-flimmer; på turen tilbage mod København kan jeg næsten ikke trække vejret igen.\nAlle disse lure. Jeg er fanget i en død tid. Jeg kan slet ikke finde noget rum for selv.\nPå arbejdet fredag aften er jeg igen et sprudlede menneske, og jeg smiler servicevenligt og griner højlydt. Før jeg skal lukke 100 mennesker ind til en forestilling, ser jeg hans nye profilbillede på Facebook, og jeg får instinktivt lyst til at kaste op. Kontrol, kontrol, jeg overlever selvfølgelig.\nNetto tilbyder mig en dyr Ripasso, og jeg synger kærlighedssange for mig selv til klokken 3 uden at græde, mens jeg venter på at SKATs hjemmeside lukker mig ind. Penge er ikke noget problem nu.\nJeg har glemt, hvad det var jeg skulle, så nu ryster jeg bare igen.\nIndsendt af weemoed w kl. 18.51 Ingen kommentarer:\nDet er en åndssvag og ulidelig cirkulation af følelser der foregår i min stakkels lille krop. Hver morgen er jeg sikker på, at han har skrevet og har fortrudt sin afvisning, det knuger i hele sjælen som en influenza der standser blodet og en blyplade der flænser hjertet, men sorgen erstattes af en rastløs liderlighed, og liderligheden efter den aggressive, tårevædede onani, erstattes med den voldsomme vrede, og vreden løber igen ind i sorgen, og sådan skvulper det hele rundt i een uendelighed.\nJeg har dog ikke grædt de sidste to dage, og lige nu føler jeg mig mere (grotesk) vred og (absurd) liderlig end ked af det. Jeg har lyst til at smadre nogen (man ville aldrig kunne se dette på mig, så yndig og så blid, fuck af), og jeg har lyst til at blive bollet i stykker af ansigtsløse mænd (men nok mest af ham, goddammit).\nKvindernes kampdag blev brugt med en veninde og snak om mænd, sex og følsomhed. Ha. Så kender man dem igen, hva'?? Kvinder og deres skvadren om mænd, snakkesnakkesnakke følelser, wah. Ren Sex and The City. Jaja. Det føles stadig kraftfuldt, og det føles vigtigt. Vi finder vores grænser i fællesskab, vi finder ud af knudemændene, raseriet, seksualiteten; frigørelsen, onanien, lysterne, kreativiteten, kunsten, kroppen... Og jo mere jeg snakker, - vi snakker -, jo mere forsvinder H. ind til en lille rosin, som jeg smølfesparker væk ud i Det Store Tomme Intet (lige præcis dér hvor han var før).\nJeg begræder, at jeg tillod ham at få mig til at føle mig som mindre værd. Jeg fortryder, at han fik lov til at bolle mig sådan dér; bang-bang-bang-wush. (at jeg forvekslede hans kolde, kyniske knalderi med passion - wow, han flår bare tøjet af mig, og stikker fingrene op i mig med det samme, han må virkelig begære mig, wow, han kom så hurtigt, han må være så forelsket i mig, at han slet ikke kan styre sin orgasme....)\nDa vi startede med at se hinanden, duftede han altid til sine fingre, når han var på vej ud af døren og sagde: "Nu kan jeg dufte dig hele dagen." Og dagen efter, nogle gange to dage efter, ville han sige: "Jeg kan stadig dufte dig på mine fingre." (fuck, det lyder creepy, når man skriver det ned, haha). Eller han ville spørge hvordan jeg kunne lide at have sex, og han ville give sig god tid med blide penselstrøg, udforske mig, og jeg ville udforske ham, og vi ville være tætomslyngede og have sex igen og igen bagefter...\nI søndags sagde han: "Du har givet mig det bedste sex i mit liv, og du har lært mig, at være afslappet i min krop, så det kan du tage med dig.."\nHan var ikke det bedste sex i mit liv.\nMen jeg er stadig forelsket i ham. Og jeg længes med hele mit væsen efter at have ham inde i mig igen. Og derfor bliver jeg vred. For hans begær er stoppet. Og endda for lang tid siden. Og nu skal mit sind og min krop forenes igen. For jeg troede jo lige, at nu skulle de være hans. Jeg var klar til overgivelsen.\nJeg kigger intenst på alle mænd der passerer min vej. Jeg har følelsen af, at alle i verden begærer mig. Jeg føler, at de kan se i mit blik, at jeg er klar til at æde dem.\nIndsendt af weemoed w kl. 13.16 Ingen kommentarer:\ntirsdag den 7. marts 2017\njeg var inde og se La La Land i går. jeg havde læst, at det var en god måde at undslippe virkeligheden på. i en jazzsymfonisk eksplosion forsvandt jeg også, og klumpen i maven blev opløst for en stund. men hver morgen er det samme show; tankemylder med hans ansigt der svæver ind og ud af mit indre blik; spoler igennem samtaler og sex og dates, gennem måltider, gennem hans mund og gennem mig selv.\ndet er ligesom at sidde i biografen igen, men hvor filmen aldrig slutter. jeg går ind i Jens Lekman-fasen af hjertesorgen, den fase kommer altid, og jeg kan græde igen, jeg græder morgenerne væk. og jeg har sådan lyst til at se ham igen, og jeg har lyst til at skrive til ham, at jeg savner ham helt vildt. og jeg finder ting, jeg gerne vil sende ham; et åndssvagt billede af John Travolta som barn:\njens lekman synger "I'd rather be your friend, than to never see you again", og det er lige sådan jeg har det nu, jeg kan slet ikke holde ud, at jeg aldrig skal se ham igen.\nEfter biografen tog jeg kort hjem for at hente mit nem-id. Roommate var ude. Han havde skødesløst kastet mine flyttekasser ind på min seng. Hele mit væsen sank ned i maven. Det føles som om, at alle prøver at eliminere mig fra jordens overflade, og jeg er presset ind i en ikke-eksistens, uden relationer, uden hjem, uden et sted at putte mit hjerte. Det er sorg på sorg på sorg.\ndagen ligger foran mig som en rådden, fordærvet mcdonalds-menu. jeg har ingen appetit, eller, min mave rumler, men jeg nægter at fodre den. om fem timer sidder jeg inde i indre by hos min psykolog, og så skal vi granske hvorfor jeg var forelsket, hvorfor jeg har det så fucked i den her tid, og måske hjælper det, eller måske bliver det hele bare meget værre og meget mere ensomt.\njeg har lyst til at gemme mig væk, men når jeg hiver dynen over mit hoved, så er det som om, at alle tankerne bliver endnu større og fylder meget mere end før. vandet i badet skolder min krop, og jeg tager tøj på og reder mit hår. i spejlet betragter jeg min nøgne krop, jeg ville næsten ønske den så mere udsultet og alene ud, men når jeg kigger på den, ser jeg hans hænder på den og drømmer mig ind i hans favn igen.\nIndsendt af weemoed w kl. 09.12 Ingen kommentarer:\nSorgen føles større end med skægmonstret. For jeg var ikke forelsket i skægmonstret længere. Det var en anden sorg. Det var som om han var død og alt vi havde var forsvundet. Jeg begræd det tabte. Det her gør ondt på en hel anden måde. H.'s ansigt flimrer konstant for mit indre blik, og min krop er knudret fuldstændig sammen, og jeg råber forpint mod fuldmånen HVORFOR KAN HAN IKKE ELSKE MIG??? (ak ja...) (der er ikke nogen fuldmåne, det ved jeg godt, jeg er så pissedramatisk)\nJeg ved at det tager et par dage med denne følelse. Jeg skal bare lige igennem det. Jeg skal bare søbe og have det helt forfærdeligt (åh gud, "Come what may", fuck). Mit hjerte skal bare stoppe med at gøre så fandens ondt.\nIndsendt af weemoed w kl. 09.20 Ingen kommentarer:\njeg er forelsket i dig\nJeg havde taget forklæde på og iscenesat køkkenet til hans ankomst. Vi snakkede om løst og fast, mens jeg langsomt snittede grøntsagerne i tynde, tynde stykker. I min fantasi ville han komme over og kysse mig i nakken, holde om mig bagfra og sige, at jeg så vidunderlig ud i køkkenet.\nI stedet fortalte han en historie om sin forrige fredag på en bar. Her havde siddet en meget smuk og tjekket pige, som var på en mislykket første date. Han bemærkede dette ved, at hun sad mere og mere og kiggede på ham i stedet for på sin date.\n"Men vi skulle jo også videre til koncert bagefter, og jeg skulle jo også op tidligt næste morgen, så det ville jo ikke gå..."\nKommentaren føltes som en knytnæve i mit hjerte, og jeg snittede gulerødderne langsommere og langsommere, mens jeg forsøgte at finde på noget at sige.\nVi spiste maden roligt, uden nogen form for fysisk kontakt etableret. Han var meget træt. Jeg prøvede at være energisk og snakkende, men det var svært, og flere gange tog jeg mig selv i at kigge trist ned i bordpladen. Efter et par glas vin var jeg mere åben. Vi snakkede i mange timer. Skiftedes til at sætte musik på. Jeg sad og stirrede på ham og mærkede alle mine organer suge sig sammen. Han kiggede tomt ud på et andet sted i stuen.\nKlokken tolv går vi i seng. Han er som sagt meget træt. Han er over mig det øjeblik jeg rammer madrassen. Boller mig intensivt i 5 minutter, kommer og falder i søvn kort efter. Jeg går ud på toilettet og lader sæden dryppe ned i kummen. Ikke græd, ikke græd, siger jeg til mig selv. Jeg går ind i soveværelset igen og trækker sovebrillerne ned over øjnene. Tankerne kører rundt i hovedet på mig, men jeg ved, hvad jeg skal gøre.\nNatten føles lang. Jeg formår at sove et par timer her og der. Græder i de vågne og mærker alting knuge sig sammen i maven. Klokken seks står jeg hvileløst op og ryger en cigaret på altanen, sætter mig på sofaen og spiller fem runder Candy Crush, indtil jeg bliver træt igen. Jeg putter mig ind til hans sovende krop, nusser hans tynde arme og begraver hovedet mellem hans skulderblade.\nVækkeuret ringer endelig.\n"Kom her," siger han, og åbner sin arm op for, at jeg kan ligge mig ind i hans krog. Jeg holder hårdt om ham. "Har du sovet godt?" Jeg fortæller ham om min nat. "Hvorfor tror du, at du sov så dårligt, - er det noget jeg har sagt?"\nJeg trækker mig ud af krogen og kigger direkte på ham.\n"Jeg er forelsket i dig."\nVi snakker frem og tilbage. Jeg græder.\n"Jamen, jeg ser dig bare som en rigtig god ven, W."\nVi er begge kede af det. Han kan ikke elske nogen, siger han. Han vil gerne forsætte med at se og snakke med mig, bare uden kærlighedshalløjet og sex. Det kan jeg ikke, siger jeg.\nVi krammer hårdt og tæt i lang tid, jeg græder ind i hans hals. Vi ender med at have sex. Du tror ikke det bliver underligt? spørger han. Nej, siger jeg. Jeg er allerede ked af det. Sexen er rolig, intim og orgasmisk, jeg holder fast i ham, med alt hvad jeg har. Forsøger at få hele hans krop på een gang, så jeg kan huske senere hvordan den føles. Vores munde er som to åbne, morgentørre huller der febrilsk støder mod hinanden, og med langsomme stød trænger han ind i mig.\nHan tager afsted.\nDet hele føles så forkert. Det føles forkert at det skulle slutte. Det føles forkert, at jeg aldrig skal være sammen med ham igen. Det føles forkert, at han ikke også elsker mig.\nMen jeg er også lettet over, ikke at skulle elske ham længere. Det var alt for hårdt. Nu skal tiden bare gå, og jeg skal komme videre.\nIndsendt af weemoed w kl. 14.20 2 kommentarer:\nen rigtig date\nHan kommer om lidt. Jeg er altid nervøs, når vi skal ses. (Drikker et glas hvidvin..)\nI flere dage har jeg planlagt hvilket tøj, jeg skulle have på, hvordan vi skal have sex og hvordan jeg skal agere. Og når tiden nærmer sig, kan jeg slet ikke overskue, at han kommer. I dag er det mig som står for maden, og jeg sidder her i sofaen i den røde kjole, i alt for stramme strømpebukser og kan ikke rigtig bevæge mig.\nVi har "datet" siden november måned. Hver gang vi ses, gerne med en uge eller tos mellemrum (hans valg), er det en "rigtig" date. Vi laver mad eller tager ud og spiser og drikker øl sammen. Vi bruger aftenen på at snakke og det er altid først til sidst, at vi rigtigt rører ved hinanden.\nDenne uge har været følelsesmæssigt svær for mig. I eftermiddags forsøgte jeg at tage en lur, fordi alting svimlede angst-agtigt for mig og lure hjælper ofte. Jeg græd over, at jeg skulle have dating-masken på i aften. Ikke at der er nogen grund til det - jeg har fortalt ham alt. Men der er forskel på at fortælle i retroperspektiv og så rent faktisk være midt i det.\nJeg håber ikke, at jeg kommer til at græde. Jeg håber heller ikke, at jeg kommer til at have angst. Forhåbentligt bliver det bare rart at se og være tæt på et menneske. Det håber jeg. Den her uge har været alt for ensom. Jeg kan kun høre min egne tanker hele tiden, de dunker rundt i hovedet. Min hjerne bilder sig ind, at jeg er dødeligt forelsket i ham. Men jeg er ikke sikker på, at det er den samme følelse jeg har, når han træder ind af døren.\nIndsendt af weemoed w kl. 17.38 Ingen kommentarer:\nMin venindes kat kigger olmt på mig fra den anden ende af lokalet. Hun er skeptisk ved, at det er mig der er i lejligheden, og ikke hendes 'mamma'. Mens min veninde selv er på kro-ophold i weekenden, har jeg overtaget hendes lejlighed og lader som om, at jeg også er på kro-ophold. Og når man er på en kro, så skriver man altså ikke speciale, er det ikke sandt?\nI morges troede jeg, at dagen var dødsdømt. Jeg ville bare blive på bunden af brønden og aldrig stige op mod dagslyset. Roomie nuldrede rundt i lejligheden, og jeg holdt vejret, så han ikke kunne høre, at jeg også var vågen.\nDenne uges ensomhed har virkelig taget fusen på mig.\nDet er fem år siden, at jeg fik det rigtig, rigtig slemt. I stedet for at fejre min tydelige bedring, har jeg morfet mig ind i en fem år gammel identitet. Jeg har brugt de sidste par dage på at læse gamle dagbøger og blogs, prøvet at glide ind i en tid, der for længst er ophørt. Jeg prøver at sige til mig selv, at meget har ændret sig. Det er jeg også sikker på, at det har. Men aleneheden skræmmer mig, og jeg har så let ved at glide ind i denne tomhed som fyldte alt dengang.\nI lang tid har jeg arbejdet for, at få en ideel situation stablet på benene. Sørget for, at jeg skulle arbejde så lidt som muligt, så jeg kunne have en masse plads til specialet og ikke mindst mig selv. Men friheden er altid farlig for mig, og ligesom i Berlin, forsvinder jeg bare ind i tiden og gør intet konstruktivt med mit liv. Det er netop hér hvor jeg gemmer mig på bunden af brønden disse lange formiddage. Jeg prøver at eliminere mig selv komplet.\nJeg tænker, om jeg skal købe en flaske vin eller nogle øl til mig selv denne fredag aften, så jeg "rigtig kan hygge mig". Men alkohol virker på en måde ikke smart i forhold til al dette navlepilleri. Alkoholen har altid været det der gjorde det lettere for mig at undslippe virkeligheden. Ikke at jeg har været alkoholiker. Men alkohol kan noget, det ved du godt.\nI min flugt fra ensomheden endte jeg i går aftes til et lille personalearrangement med film og pizza i et af de store mødelokaler med personer der var den dobbelte alder. Jeg snakkede høfligt med på de intetsigende emner, engagerede mig i den dårlige film og spiste hele pizzaen i et ruf. Det var lettende for mig at opleve, at det var noget der gjorde mig oprigtigt glad - at jeg på mit arbejde har et hjem og en familie. Dét er heldigt.\nFra april 2012:\nIndsendt af weemoed w kl. 18.43 Ingen kommentarer:\nAngsten kommer stadigvæk nogle dage. Rollen er byttet om heldigvis: I stedet for 6 dage med angst og 1 "fridag", så er det nu 6 fridage og blot 1 dag med angst (for det meste..).\nOg i dag er dagen, hvor jeg ikke har det godt. Måske det allerede startede i går. Eller tirsdag aften efter jeg havde været til psykolog. Jeg sad dér i kurvestolen og græd af lykke over, at jeg havde det så godt og hvilede sådan i mig selv. Vi gik i dybden med de forskellige aspekter, og jeg fik igen øje på mine problemer, fejl og mangler. Måske er det nogle gange ikke så konstruktivt at gå til psykolog. Selvfølgelig er det godt, at man forsætter med at arbejde med sig selv, men det kan irritere mig, at min midlertidige, nye ro skulle forsvinde på den måde. Fucking evindelige selvrefleksion.\nDet er med dommedagstankerne, at jeg sitrer. Om lidt flytter jeg, men er jeg overhovedet stærk nok til at bo alene? Skal jeg starte helt forfra igen - både fysisk og psykisk? Hvad hvis jeg endelig flytter ind i min nye lejlighed, og det hele bare braser sammen for mig? Hvordan skal jeg nogensinde kunne klare et fuldtidsjob? Hvad kan jeg overhovedet? Hvem vil overhovedet hyre en som mig (humanist...)? Stopper jeg nogensinde med at græde hver dag? Kommer jeg til at være så ensom her resten af mit liv?\nJeg sidder på arbejdet. Det er altid på arbejdet jeg skriver. Det er altid når jeg er andre steder (end hvor??), at jeg får det på denne måde. Jeg føler, at mit hjem er taget fra mig, og nu er mit midlertidige hjem min hjerne, men min hjerne er fyldt op af negative følelser, angst, specialestress- og mindreværdskomplekser, af sex og liderlighed, af en krop i fordærv og af livets meningsløshed (ja, det skrev jeg sgu, haha). Og det er ikke, fordi det hele er slemt. Jeg ånder i min angst, som jeg primært tolker som værende en angst for fremtiden. Jeg panikker ikke, jeg er her stadigvæk.\nTre timer senere går det bedre.\nJeg vil bare gerne have et hjem snart.\nIndsendt af weemoed w kl. 15.16 Ingen kommentarer:\nJeg sad inde i stuen i morges og røg en cigaret ud af vinduet. Vi var stået op nogenlunde samtidig, men dunkede rundt i lejligheden som to spøgelser gemt bag halvlukkede, tavse døre. Vi tog begge overtøj på på samme tid. Jeg spurgte om han skulle på kontoret i dag. Han åbnede hoveddøren op imens. "Ja, det var det jeg havde tænkt mig," svarede han surt og gik ud uden andre ord. På vej til universitetet følte jeg mig enormt ængstelig til mode; følelsen af at blive hadet på denne måde giver mig myrekryb. Hvad har jeg nogensinde gjort ham? Vi har ikke snakket sammen i en uge, men skyder blot ind og ud af hinandens liv, zigzagger os gennem de sidste uger, til vi endelig kan undslippe hinandens fordærvede ansigter. Jeg bliver ør. (Jeg flytter snart, hvor er det godt)\nPå uni kunne jeg ikke låse min cykel. Mens snotten stod ud af næsen og dryppede ned på sadlen, rev og flåede jeg i den skide lås, indtil jeg næsten var kommet for sent til vejledning. Jeg lod den stå åben, og mit hjerte bankede nu endnu mere ørt og ængsteligt, og snot var nu allestedsnærværende. Jeg taber min miljøvenlige vandflaske på vej op af trapperne og den går i tusinde stykker, eksploderer som en dæmning, vand over det hele. Men til vejledning hos min søde vejleder er jeg en flittig stjerne og snotten og ængsteligheden forsvinder som vandflasken ned i skraldespanden. (Min cykel var der stadigvæk da jeg kom ned). Senere bliver mit elskede halstørklæde stjålet, og jeg bliver for alvor bange for, om denne dag er ægte forbandet og om jeg skal passe ægte på.\nDagene har været ensomme på en underlig facon. Jeg har gemt mig bag musik i en alenehed, jeg trives med. Jeg forlader min egen krop tit, fordi det nu rent faktisk kan lade sig gøre, og dette er en lykke, det vil jeg gerne understrege. I koncertsalen i mandags, hvor jeg sidder alene med nogle fremmede, ældre mennesker, opløses jeg i den klassiske musik, og jeg glemmer hvem jeg er, hvad jeg skulle nå og hvorfor jeg var så stresset. Jeg vil have det sådan her hele tiden, lover jeg mig selv.\nMen i aften græder jeg lidt, jeg ved ikke rigtig hvorfor.\nH. sendte et billede af sig selv i morges fra hans arbejde, og jeg har til min egen overraskelse stirret på det hele dagen. Og jeg tager mig selv i at zoome ind på hans ansigt, og min mave snurrer sig sammen, og det bølger og gyser gennem min krop. Og jeg tænker igen, om jeg mon er forelsket, og så græder jeg over det, for det er fandme dumt at være forelsket i en som ham. Eller, ikke 'en som ham', bare ham.\nDet er altså dumt.\nIndsendt af weemoed w kl. 00.34 Ingen kommentarer:


Fantasy Karton Lyseblå A4 180g - 10 stk med PrisGaranti - kr. 12.00\nHjem / Kreativ / DIY > Papir / Karton / Konvolutter > Karton / Fantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk\nVarenummer (SKU): 5700130394288 Kategori: Kreativ / DIY > Papir / Karton / Konvolutter > Karton Tag: Paper Line\nFantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk … læs mere her\nFantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk beskrivelse:\nNavn: Fantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk\nLæs mere om Fantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk her.\nFantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk – Garn og strik er blevet moderne\nDet er ikke nyt, men flere og flere er, glade for at strikke eller hækle, og har fundet sin egen lille uforstyrrede verden her- og du bliver måske overrasket når du læser, at det ikke kun er damer oppe i alderen, der i mange generationer har været dem med strikkepindende og hæklenålene. Det er faktisk den yngre generation i dag der nyder at gøre brug af deres kreativitet med garn og pinde. Rito.dk har nogle rigtig gode bud på garn, strikkepinde osv. i god kvalitet. Du får oven i købet, prisgaranti og hele 365 dages returret, så der er vist ikke nogen grund til ikke at bestille Fantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk.\nFantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk med prisgaranti\nFantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk får stadig topkarakter blandt forbrugerne der har købt den i vores varekategori Kreativ / DIY > Papir / Karton / Konvolutter > Karton. Vidste du, at du også får hele 365 dages returret der er en god garanti mod at købe det forkerte. Du kan inden for fristen bare returnere Fantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk. Det er efterhånden velkendt at online shoppere køber deres Fantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk ved den velkendte shop Rito.dk, der giver dig det store udvalg af de produkter du leder efter. Vi har håndplukket varerne og blandt dem kan du helt sikkert finde noget du kan li, og der er det oplagte valg Fantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk. Købes der ind i online webshops er priserne bedre- fordi webshoppen ikke har udgifter til en fysisk butik.\nFantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk med 365 dages returret\nAlle de tilfælde, hvor online webshops frister dig til at købe varer, får du nogle bedre betingelser, fordi webshops er underlagt en lovgivning, de skal følge. Dine varer skal kunne returneres i 14 dage. når du har handlet dine varer, og i nogle tilfælde giver shoppen endda mere der kan forlænge din standard returret med både uger og måneder. Når webshops har hele deres varekatalog liggende online, kan du se hele udvalget, og priser og betingelser er let for dig at sammenligne, på tværs af forskellige webshops. Din sammenligning kan du rent faktisk lave i løbet af nul-komma-fem med din smartphone eller tablet. Tænk også på, at ved at handle online, så slipper du helt for, at bære alle varerne fra butikkens hylder hele vejen gennem butikken og hjem til dig selv. Webshoppen sender din varer direkte til din adresse, eller de kan blive sendt til din arbejdsplads, du skal bare huske at vælge den rigtige adresse. Glem alt om at stå i kø, hvor ekspedienten lige skal ringe til en anden for at høre, hvorfor prisen ikke går ind til det rigtige. Når handlen foregår online så det er direkte til kassen, når du er færdig med at handle, så er det aldrig mere ubehaget ved at stå alt for tæt i en kø til kassen.\nVær den første til at anmelde “Fantasy Karton Lyseblå A4 180g – 10 stk” Annuller svar


Han tør at forestille sig verden efter klimakrisen: "FN's verdensmål kritiserer vores kapitalistiske økonomi" | Verdensmål\nFoto: Malthe Ivarsson / Bloom.\nFremstår klimaoptimister ofte dummere end pessimister? Er verdensmålene en kapitalismekritik? Kan kunst være med til at løse klimakrisen? Har vi brug for et anderledes forhold til naturen? Et interview med en af klodens største science fiction-forfattere antager mange forgreninger.\nUdgivet den 03 juni, 2022 – Af Rasmus Romulus Palludan\n“Vi har teknologien til at løse klimakrisen - vi har ikke økonomien," siger amerikaneren Kim Stanley Robinson fra scenen i et hvidt telt, tætbefolket med klimainteresserede af arten homo sapiens, den 28. maj i Søndermarken.\n"Denne tanke er enten gruopvækkende eller beroligende, afhængigt af dit perspektiv," opfølger Robinson, en af verdens største nulevende science fiction-forfattere.\nHans talk under Bloom Festivalen er tituleret “Der er ingen planet B”, baseret på et essay af samme navn, som han har skrevet til lejligheden.\nDen 70-årige amerikaner er perfekt castet til en festival, hvis fokus er videnskab og natur: Gennem en lang karriere er han blevet hyldet for evnen til at lave læsevenlig fiktion ud af tung videnskab og politisk og økonomisk teori.\nNutiden har i dag indhentet Robinsons fiktion. Han skriver oftest om klimaforandringerne på Jorden, ikke længere om kolonisering af fremmede planeter.\nRobinsons relativt optimistiske klimafiktion - der også kaldes 'utopisk' - har en bred pallet af nysgerrige læsere. Alt fra biologer over klimaforskere til techbosser dykker ned i hans bøger som mulige vejledninger til, hvordan vi skal imødegå klimaforandringernes værste konsekvenser. Han blev sågar modtaget som en "kvasi-berømthed", da han holdt oplæg under FN’s COP26-klimakonference i Glasgow i 2021, hvis man skal tro et nyt interview fra New York Times: “Han mødtes med diplomater, økologer og virksomhedsledere og argumenterede for implementeringen af de ambitiøse idéer i hans fiktion - (...) udskiftning af fly med solcelledrevne luftskibe, omorganisering af økonomien med kvantitative CO2-lempelser, ny kryptovaluta til finansiering af dekarbonisering.”\nKim Stanley Robinson holder oplægget "Der er ingen Planet B" under Bloom Festival den 28. maj. Foto: Malthe Ivarsson / Bloom\n"Verdensmål er en kritik"\nEfter Kim Stanley Robinsons talk mødes han med journalisten på en bænk i det grønne. Forfatteren er iført jordbrun blazer, matgrøn skjorte og sandfarvede bukser - alle farver, der kunne være fisket ud af Søndermarkens natur, som i den mørkegule eftermiddagssol får en lysende, glorieagtig hinde.\nDet ser lidt utopisk ud her i Søndermarken i dag?\n“Ja, man skulle ikke tro, at vi befandt os næsten midt i byen - det er en virkelig smuk park,” siger Robinson, hvis hikingoptimerede Salomon-sneakers giver et hint om, at han ivrigt går ture i Sierra Nevadas bjerge i Californien, hvor han bor i “The Villages”, et økologisk bæredygtigt minisamfund.\nNu skriver vi jo blandt andet om FN’s verdensmål: Er målene så også udtryk for “utopisk tænkning”, når nu de udstikker en vision for bæredygtig udvikling for verden?\n“Tjah… verdensmålene er en god idé. Og det er bedre at have dem, end det er ikke at have dem. Det fortæller os en hel del, at de findes," siger Robinson.\nForfatteren taler om de 17 konkrete mål og 169 delmål, som FN's 193 medlemslande i 2015 forpligtede sig til at arbejde frem imod, og som skal sikre en bæredygtig fremtid for planeten og menneskerne på den.\nDisse mål er ikke designet til at optimere økonomisk vækst. Og de kan endda blive udgiftstunge på den korte bane – mål som afskaffelse af fattigdom, reduktion af ulighed og sikring af bæredygtige økonomier. Derfor går målene ikke lykkeligt hånd i hånd med den kapitalistiske markedsøkonomi i USA, der i højere grad er kendetegnet ved, at ”de rige bliver rigere, fattige fattigere, held og lykke til dig,” fortæller Robinson:\n“De frie markedskræfter opfandt ikke disse mål af sig selv. Målene er ikke resultatet af kapitalisme. Du er nødt til at modarbejde kapitalisme for at formulere disse bæredygtighedsmål. Neoliberalisme vil lede til uretfærdighed, ødelæggelse af biosfæren og resultere i en masseuddøen på planeten. Derfor er der kommet en modreaktion i kulturen, som siger: Faktisk ville det være bedre, hvis verdens lande arbejdede mod de her bæredygtighedsmål. Men når FN-målene udtrykkes som noget, der ikke er en indlejret del af vores kapitalistiske økonomi, men i stedet står udenfor den, så tager økonomien fejl. Så verdensmålene er en kritik af vores politiske økonomi på en måde," siger Robinson.\nI forfatterens øjne er hele verden i dag blevet til et stort sammenvævet kapitalistisk system. Han holder med egne ord "stadig fast i venstreorienterede værdier fra ungdommen". Det er dog svært at udfordre kapitalismen i hjemlandet - selv når hensigten er at redde planeten fra undergang:\n"I USA er kapitalisme som en altomgribene, åbenlys lov. Du kan ikke tale om marxisme eller sociolisme. Du kan ikke engang tale om et socialt demokrati. Men du kan tale om retfærdighed, så du er nødt til at finde en anden vinkel ind i de her emner. Verdensmålene pointerer, at vores overordnede økonomi ikke vil skabe en bæredygtig verden af sig selv.”\nOptimister fremstår dumme\nDu virkede delvist optimistisk i din talk og kom med forslag til, hvordan verdenssamfundet kan finansiere en omstilling til grøn energi. Svigter vores fantasier os, hvis vi ikke er åbner blikket for at se alle de måder, hvorpå krisen potentielt kan løses?\n”Tjah, jeg er nok optimistisk. Men jeg vil selvfølgelig heller ikke være for entusiastisk, for så begynder man at se dum ud. Der er én ting, jeg ved: Hvis du bliver kaldt ’optimist’, så synes folk samtidig også, at du er lidt dum. Det hører jeg meget. Men det er også meget lettere, at være i forsvarsposition altid... for eksempel på internettet. Ansigt-til-ansigt er det også lettere at være lidt kynisk, for så bliver dine håb ikke ødelagt. Du forventede alligevel ikke noget til at begynde med. Men det er ikke kun mig - en science fiction-forfatter og professionel optimist - der siger, at vi har grund til optimisme. Videnskaben fortæller, at hvis vi organiserer os, så kan det lykkes. Alle otte milliarder mennesker. Alle dyr. Vi har teknologien.”\nRobinson er dog hurtig til at kalde den svenske klimaforsker Johan Rockstrøm, forfatter til bogen "Breaking Boundaries", for ”scary as hell”:\n“Bogen er også blevet til en film på Netflix. Rockstrøm siger, at vi er tæt på at overskride (planetariske, red.) grænser, som vi ikke kan kravle tilbage fra. Så du er nødt til at lytte til ham. Han er overbevisende og en god forsker. Så der er grund til at være skræmt fra vid og sans, men selv han siger også, at hvis vi organiserer os hurtigt, så han vi undgå den værste skæbne. Jeg stoler på hans vurdering, for han er en forsker, der viser begge sider. Jeg ser mere mit arbejde som værende journalistisk. Jeg prøver bare at fortælle, hvad jeg hører fra eksperterne på en klar måde. Lyt til forskerne. Det er nok nøglen.”\nKan det ikke være svært at skrive optimistisk fiktion om klimakrisen… løsningen er ikke nødvendigvis så sexet som katastrofen?\n”Ja, du sagde tidligere, at dit medie skriver konstruktive historier om verden. Jeg synes, at det er værd at gøre. Da jeg pitchede idéen til min bog ”New York 2140”, så både grinede og stønnede min redaktør. Han syntes, at idéen var idiotisk. Han sagde: Vil du virkelig skrive en bog om, at klimakrisen bliver afværget af finanssektoren?” griner Robinson.\nMen kan det ikke være mere intellektuelt krævende at skrive dén historie, end at skrive at verden bliver smadret af en meteor?\n”Jo. Det tror jeg er rigtigt. Og hvis du kan finde ud af at gøre det, så bliver det til en slags nyhedshistorie. Så bliver nyheden lige pludselig: 'Vi står overfor en katastrofe, som vi kan undgå'. Så giver man ikke føde til den doomscrolling-agtige følelse af, at vi ligeså godt kunne give op.”\nKan science fiction-litteratur være med til at løse klimekrisen for os?\n“Den kan hjælpe. Det er man nødt til at tro på, hvis man tror på kunst i det hele taget. Men mere specifikt for science fiction: Vi skaber mening og hele vores sociale system ud af de historier, vi fortæller hinanden. Så det handler om sprog, sætninger og narrativer. Og nogle narrativer lyder: Hvis vi gør tingene sådan her, så når vi frem til et bedre sted. Det er en “Hvad nu hvis”-fortælling, hvor “hvis” er fremtiden. Så du kan høre, at det begynder at lyde ret meget som utopi eller profeti… eller for den sags skyld bare simpel planlægning. Som for eksempel en person, der planlægger at blive gift og få børn, og som derfor tager en krævende eller kedelig uddanelse. Det ER utopisik tænkning. Hele undskyldningen for at skrive sci-fi er et ret almindeligt fænomen.”\nDu sagde under dit oplæg, at "50 pct. af dna'et i menneskers kroppe ikke er menneske-dna"...\n"Ja, det er utroligt!"\nHar vi brug for en dybere forståelse af vores forbindelse til naturen, hvis vi skal ændre vores kurs - eller er det romantisk at tænke?\n"Men vi har være menneskeoritenrede i tusindvis af år. Det hele har handlet om andre mennesker. Vi har måske set et andet menneske og tænkt: Det er et meget langsomt menneske, det menneske har rettigheder, og hvis mennesket bliver sygt, så kan jeg også blive syg, for vi er sårbare overfor de samme bakterier. Men nu handler det om hele planeten," siger Kim Stanley Robinson.\nHan peger pludselig på en sort fugl, der hopper rundt i Søndermarkens græs:\n"Se den fugl. Den ligner en krage, men med et gråt hoved. Vi har ikke den fugl i Californien. Men alle de her skabninger er som kusiner for os mennesker, de er nødt til at være sunde, for at vile kan være sunde. Videnskab og medicin er begyndt at lære os dette. Vi er langt mere forbundet til alt det her, end vi nogensinde har troet før. Måske stod det mere klart for folk i stenalderen, fordi de levede det, men for os i den højteknologiske verden, der er det nyheder. Måske handler vi anderledes, når nyhederne siver ind. Måske stemmer vi på andre ledere. Vi er i et ræs."\nOg du kan godt forestille dig, hvordan verden ser ud på den anden side af krisen?\n"Ja, hvis vi kan komme gennem dette årtusinde uden at ødelægge kloden, så vil det hele... ordne sig. Der vil være færre mennesker, renere teknologi, de vilde dyr vil stadig være her. Det er som om, vi er på vej gennem et virkelig smalt hul i menneskehedens historie, men hvis vi kommer igennem, så vil ting åbne sig op igen. Tænk på Danmark, folk er venlige her. Jeg ved, at mange danskere vil sige: 'Jamen det er fordi, du er en hvid mand, hvis du var en farvet kvinde, så ville det se anderledes ud'. Det er nok sandt, men det er ikke hele historien.... der er aldrig hele historien... det er derfor mine bøger altid er 600 sider lange," griner Robinson.\nForfatteren giver høfligt hånd og forsvinder i vrimlen af Bloom-gæster, mens journalisten går mod Søndermarkens udgang. På vejen ud høres menneskekvidder, insektsnak og fuglesummen... eller fik jeg begreberne blandet sammen?\nKim Stanley Robinson (f. 1952, Illinois, USA).\nBlev i 1974 bachelor i litteratur ved University of California, San Diego.\nFik i 1975 sin master, svarende til kandidat, i engelsk fra Boston University.\nI 1982 blev han Ph.d. i engelsk fra University of California, San Diego. Samme år blev han gift med miljøkemikeren Lisa Howland Nowell, sammen har de i dag to børn.\nRobinsons doktordisputats, "The Novels of Philip K. Dick", blev udgivet i 1984 i et begrænset oplag og kan i dag købes på Ebay for 1800 kr.\nHan er enthusiatisk bjergbestiger, hvilket har haft en stærk indflydelse på flere af hans fiktion, heriblandt "Antarctica", Mars-trilogien og "Green Mars" (en novelle i The Martians).\nRobinson skriver det, der kaldes "hård science fiction". En gren af science fiction, der gør en dyd ud af at beskrive ting troværdigt i forhold til den videnskabelige viden, der er tilgængelig på skrivetidspunktet.\nI hans seneste romaner "Ministry of the Future" og "New York 2140" bruger han særligt klimaforandringer som ramme om sin fortælling.\nSeneste udgivelse, "High Sierra: A Love Story", er hans første non-fiktionsbog.


Den danske storfilm "Druk" skovler priser hjem, og senest er den også nomineret til en Golden Globe. Men hvilke hemmelige håndværk gemmer sig bag den ædle kunstform - at spille skuespil? Hvorfor skal alle skuespillere kunne spille et dyr, og hvor svært er det egentligt at lære at græde overfor Mads Mikkelsen? Udløber: 28. feb 2022\nJussi Adler-Olsen ser stort på janteloven. Det samme gør Thomas Blachman. Mød dem begge i ArtyFarty, hvor vi ser nærmere på det tveægget sværd, der både bruges til at holde folk nede og som undskyldning, når man modtager kritik. Udløber: 14. feb 2022\nDer bliver produceret klimakunst i store mængder, men kunsten påvirker stort set aldrig folks holdning til klimaforandringer. Hvordan kan det være? ArtyFarty handler denne gang om kunstnere og klima. Udløber: 6. apr 2022\nEn buste af Frederik d. V bliver smidt i vandet. Hans Egede bliver udsat for hærværk. Mens monumenter over vores forhold til Grønland er fraværende. Men hvorfor vækker buster og statuer så mange følelser og debat? Udløber: 14. mar 2022


Thanksgiving sætter gang i den danske jul | Elbobladet | Ugeavisen.dk\nDu er her: Forside - Elbobladet - Christianskirkens Adventskalender opfordrer til 17 minutters refleksion\nDu er her: Forside - Elbobladet - Thanksgiving sætter gang i den danske jul\n18. november 2018 kl. 10:27\nNu nærmer sig tiden, hvor vi kan synge: Julen varer lige til påske. Men vi skal måske også til at finde en melodi til: Julen begynder for alvor til Thanksgiving.\nDen amerikanske mærkedag den fjerde torsdag i november er blevet dagen, der bestemmer, hvornår julemanden spænder sine rensdyr for kanen - eller sætter gang i bådmotoren - for at tænde store juletræer på centrale pladser i danske byer og rundhåndet dele slik ud til forventningsfulde børn.\nOg det sker sådan set ikke, fordi vi fejrer de første europæeres ankomst til Amerika og siger tak, fordi indianere sørgede for mad til vores forfædre. Det er også de færreste danskere, som sætter en stor kalkun i ovnen denne torsdag og har travlt med at bikse tilbehør som tranebær, søde kartofler og andre "stuffings" sammen til familien, som samles om det veldækkede bord.\nNej, det er dagen, der følger efter Thanksgiving, som vi i den grad har taget til os. I år er det fredag den 23. november. Datoen hænger vi os ikke så meget i, men alle kender efterhånden til Black Friday. Det var dygtige amerikanske forretningsdrivende, som fandt ud af, at man lige så godt kunne lokke med tilbud, når amerikanerne har en af deres få fridage i forbindelse med Thanksgiving og dermed ekstra tid til at shoppe.\nDanskerne har altid været et folk med instinkt for at gøre en god handel, og vi slår til, når online-shops og fysiske butikker lokker med gode tilbud, hvor man kan spare 25-40 procent eller måske endnu mere på sine juleindkøb.\nDanskerne har altid været et folk med instinkt for at gøre en god handel, og vi slår til, når muligheden for en god rabat opstår.\nOg selvfølgelig bliver de fysiske butikker nødt til at føle trop denne fredag, så de får del i den sum, forbrugerne har afsat til julegaver og andre indkøb, og som kunderne bruger en pæn portion af denne sorte fredag. Der er ikke rigtigt noget valg, hvis årsregnskabet skal gå i plus.\nMen jeg bliver ikke at finde foran min computer den 23. november. Jeg har for flere år siden meddelt mine omgivelser, at jeg ikke er en del af det ræs. Det kan godt være, at jeg kan få en Georg Jensen lysestage til svigerdatteren 25 procent billigere end normalt, men det kan jeg også ved at se mig for i de fysiske butikker i løbet af julemåneden.\nJeg vil formentlig bevæge mig ud i menneskemylderet denne fredag og suge lidt julestemning til mig. Når mine børnebørn bliver ældre, skal de måske også med en tur ind i byen og se julemanden tænde juletræet. Men endnu er de for små og fredagstrætte til at deltage. Så hellere en lørdagstur, hvor de i ro og mag kan hilse på julemænd, få et et par æbleskiver og i dagslys kigge på, hvad der i øvrigt foregår i vores by, som er blevet god til at sprede juleoplevelserne ud over ugerne op til juleaften.\nI den perfekte verden ville mange familier foretrække en lørdags-tur, hvor både børn og forældre er udhvilede og parate til at møde julemand og se det imponerende store juletræ på Rådhuspladsen blive tændt. Men når nu fredagen er blevet sort, og butikkernes tal også gerne skulle være det - det er en forudsætning for, at vi også i fremtiden har et godt og aktivt handelsliv - ja, så må vi bare acceptere, at Thanksgiving sætter gang i den danske jul.


"Robinson"-Sonny vandt 250.000 kr., men trofæet var vigtigst\nTirsdag, 25. september 2018 - 12:12\nTrofæet minder stadig Sonny Rønne Petersen om, at det er værd at kæmpe, hvis man har sat sig et mål. – Pengene betød ingenting. Det var trofæet, der var vigtigt, siger han til SE og HØR.\nFor den 51-årige Robinson-vinder Sonny er træfiguren stadig en påmindelse om, at det er værd at kæmpe for sine mål.\nPengene er for længst brugt.\nMen det gør egentlig ikke så meget.\nFor det var slet ikke dem, 51-årige Sonny Rønne Petersen kæmpede for, da han i 2000 deltog i ”Robinson Ekspeditionen”.\n– Det er trofæet, der betyder noget. For jeg havde en plan, og jeg nåede mit mål, da jeg vandt.\n– Så det minder mig nogle gange stadig om, at jeg kan nå mine mål, hvis jeg kæmper, siger Sonny Rønne Petersen, da SE og HØR møder ham til en snak om de 47 dage på en øde ø i Malaysia og tiden, der er gået siden.\nVinder-Sonny i Robinson-comeback\nRobinson Ekspeditionen: Husker du vinderne?\nHan meldte sig til ekspeditionen for eventyrets skyld, men da han først stod på øen, var han ikke i tvivl om, at formålet var at vinde.\n– Jeg hilste på de andre på hotellet, og da jeg så dem i øjnene, var der ingen, der havde vinderblikket.\n– Jeg havde skrevet dagbog op til turen, så jeg tog den frem og skrev: ”Jeg tror, jeg vinder det her”, og så tog vi ud på øen, smiler Sonny.\nSonny vejede 86 kg, da han tjekkede ind, og 66 kg, da han lod sig hylde som vinder. Her ses han sammen med Pia Rosholm, som blev nr. to i 2000-ekspeditionen, hvor Sonny vandt. (Foto: Aller Media)\nUpopulær i truppen\nHer kaldte den dengang 33-årige Sonny en spade for en spade, og den ærlighed var indimellem mere end konkurrenterne – og seerne – kunne klare.\n– Folk syntes, jeg var hård, når jeg sagde sandheden. For det gjorde jeg. Jeg løj ikke, jeg sagde, hvad jeg mente, når jeg blev spurgt, slår Sonny fast.\n– Jeg blev hurtigt rygende upopulær. Men mit hold vandt de første konkurrencer, så vi ikke kom i øråd. Det reddede mig.\n– Og så fik jeg tid til at få snakket med folk. Så jeg lavede et femkløver med Kim, Lærke, Pia og Anton, fortæller Sonny om alliancen, der holdt hele vejen til finalen.\nEt lækkert menukort var præmien i det, Sonny betegner som den hårdeste Robinsondyst, han har deltaget i. – Det ærgerlige var bare, at min mavesæk på det tidspunkt var på størrelse med en tennisbold, så jeg kunne ikke spise noget. (Foto: Peter Grosen)\nSå mange penge har Robinson-Sasha brugt på at skifte køn\nFyldte for meget\nVel hjemme i Danmark sad Sonny hver mandag med sine venner, mens de så hans færd mod sejren.\n– Jeg krummede nogle gange tæer over mig selv. Selv om jeg godt vidste, at der var klippet i det, og man ikke så alle nuancer af mig, så var det stadig væk mig, og det tog jeg til mig, fortæller han.\n– På et tidspunkt sagde Lærke til mig i finaleørådet, at jeg skulle prøve at give lidt plads til andre, for det kunne være, at de havde noget, som de ville give til mig.\n– Og det gav mening for mig. Jeg fylder meget, erkender den senere ganske populære skærmtrold, der lærte meget af at se sig selv i pressede situationer.\nUdskældt Richard i Robinson-comeback\nNu bag kameraet\nSelv om Sonny efter Robinson kom på fornavn med mere end en million danskere, der hver mandag sad klistret til skærmen, fulgte der hverken guld eller grønne skove med berømmelsen.\n– Jeg holdt lidt foredrag sammen med Pia Rosholm, men jeg brugte mest tid på at bygge mit reklamebureau op, siger Sonny.\n– Jeg blev vært på ”Farmen” på TV3. Jeg havde ikke så meget erfaring med det, så jeg tror ikke, jeg gjorde det så godt, griner Sonny om sin tid som TV-vært.\nI år hjalp Sonny sammen med Dan ”The Man” Marstrand (vinder 99) og Richard Asklund fra 2016 med at sortere deltagerne i helte og skurke for Jakob Kjeldbjerg. (Foto: Dan Mariegaard)\nSelv om det blev en enlig svale, har han ikke sluppet TV-branchen.\nHan er bare rykket over på den anden side af kameraet.\nHan har blandt andet arbejdet med at udvikle en lang række danske TV-programmer og har også været med til at finde på nye konkurrencer til ”Robinson Ekspeditionen”.\nSidste år stiftede han produktionsselskabet Nielsen og Petersen sammen med sin barndomskammerat, der er TV-fotograf.\n– Vi lavede ”Hassans hænder” til DR2, og vi vil gerne lave mere – og så driver jeg mit byggefirma, Rønne Byg, fortæller Robinson-vinderen fra 2000.\nRobinsons babe fra 2000: Kedsomheden var værst\nSådan brugte Sonny pengene\nPræmien lød på 250.000 kr., og de er for længst brugt.\n– Vi havde kørt et makkerløb, og jeg var ikke kommet i mål uden Pia (Rosholm, red.) og Kim (Møller-Nielsen, red.), så vi havde aftalt, at den, der vandt, skulle afstå 100.000 til de to andre, fortæller Sonny.\n– De sidste penge brugte jeg på at tage en måned til Thailand sammen med min søn Benjamin, som var ti år dengang.\n– Så gav jeg min mormor 15.000 kr. til et gigtophold. Min mor fik også nogle penge, og så købte jeg en cykel, og resten blev fyret af på lidt fest og farver, husker Sonny.


Energibyen Skive deltager på Biogas roadshows - Energibyenskive.dk\nIgen i år arrangerer projektet Biogas2020 de spændende biogas roadshows.\nIgen i år arrangerer projektet Biogas2020 de spændende biogas roadshows. Roadshowet er en dag, hvor man kan høre om udnyttelsen af biogas i transportsektoren og prøvekøre biogaskøretøjer.\nI år er temaet udbud, hvor der vil blive lagt fokus på, hvordan kommunerne kan hjælpe til med, at der kommer flere kommunale biogaskøretøjer. Der vil derfor både være fokus på renovationskøretøjer, busser og kommunens egne køretøjer.\nDe første to events er henholdsvis hos Vestforbrænding i Glostrup den 12. juni og i DGI-Huset i Vejle den 6. september. Her vil der blive lagt vægt på renavtionskøretøjer. Til disse roadshows får interessenter altså mulighed for at blive opdateret på potentialerne ved at anvende biogas til renovationskørsel og lignende transporter.\nVed begge events præsenteres der gasdrevne køretøjer, gasløsninger samt kommunale erfaringer med udbud af renovationskørsel. Samtidig vil Energibyen Skive fortælle om de gode erfaringer, der er blevet gjort sig her i kommunen. Skive Kommune har i dag 45 biogaskøretøjer og er derfor en af de kommuner i landet med flest biogaskøretøjer.\nTil de to roadshows bliver der præsenteret ”Udbudsguiden Biogas som drivmiddel i offentlige flåder”, som Energibyen Skive har udviklet i samarbejde med sine partnere i Biogas2020-projektet.


Langelandsbroen beskyttes med strøm\nEn metode, der kaldes katodisk beskyttelse, skal forhindre Langelandsbroen i at ruste op. Det er omdrejningspunktet i det projekt, vores brorenoveringsafdeling lige nu udfører for Vejdirektoratet.\nKatodisk beskyttelse går, lidt forenklet sagt, ud på at sætte strøm til armeringen inde i broen. Strømmen sætter gang i en proces, der hindrer armeringen inde i betonen i at ruste. Katodisk beskyttelse stopper den igangværende korrosion og dermed nedbrydningen af betonkonstruktion på broen.\nKatodisk beskyttelse anvendes i dag mange steder som en måde til at vedligeholde armerede betonkonstruktioner. Derfor forberedes mange armerede betonkonstruktioner i dag for installation af katodisk beskyttelse allerede under opførelsen. Det er dog ikke tilfældet på Langelandsbroen, hvor katodisk beskyttelse nu bliver anvendt som en reparationsmetode, der blandet andet betyder, at der skal bores ind til armeringen og etableres betonsprøjter på undersiden af broen.\nVejrforhold udfordrer broarbejdere\nUdover at gøre klar til at sætte strøm til broen, skal der også foretages reparationer inde i brokasserne. Et arbejde vi også står for.\n”Arbejdet bliver dels udført fra hængestillads under broen, dels via adgangshuller fra brodragens side. Arbejdet medfører trafikale restriktioner på broen, når der arbejdes inde i brodrageren af hensyn til arbejdernes sikkerhed,” forklarer projektchef Kasper Knudsen, Broer og brorenovering.\nInde i brokasserne og under vejbanen monteres såkaldte anodelister, som bringer elektriciteten rundt. Listerne får så et beskyttende lag sprøjtebeton uden på som foregår med en pumpe, der minder om en støvsuger.\nPå en typisk arbejdsdag er der alt fra ni til 19 medarbejdere.\n”Vi er meget afhængig af vejrforholdene på broen. Vi arbejder 25 meter over havet og det blæser generelt meget i den højde. Samtidig kan vi ikke arbejde, hvis temperaturen er under fem grader af hensyn til betonen, der skal sprøjtes på, forklarer projektchef hos ”Broer og brorenovering,” Kasper Knudsen.\nIndsatsen er en del af den løbende vedligeholdelse af den 56 år gamle bro, og først og fremmest handler det om at forhindre, at jernet i betonen ruster.\nDe seneste 12 år har Arkil løbende lavet vedligeholdelsesprojekter på broen, og dette renoveringsprojekt forventes afsluttet ved udgangen af 2019.\nCOWI, byggeledelse og tilsyn\nDesuden har Arkil Bro & Beton følgende underentreprenører tilknyttet: Krüger Aguarance til den katodiske beskyttelse, Trekantens Stilladser, Lasses El, Sjørup Smedje, Diamantboring og GN Højtryk.\nProduktionschef, Broer og brorenovering


Produktansvarlighed | Lhoist - Mineraler og lime producent\nVores ansvar for vores produkters påvirkning strækker sig over hele deres livscyklus. Vi kommunikerer med interessenter, leverandører og alle i værdikæden, herunder underentreprenører og logistikeksperter. Ved at gøre det tager vi alle rimelige skridt for at sørge for sikker fremstilling, transport og brug af vores produkter hos kunder over hele verden. De oplysninger, der gives, omfatter produktegenskaber og -karakteristika, oplysninger om deres reaktion med andre materialer og stoffer samt rådgivning vedrørende sikker håndtering og ansvarlig bortskaffelse. Vi leverer alle lovmæssigt krævede informationsmateiale og dokumenter (f.eks. sikkerhedsdatablade for farlige materialer), og vores ekstra, proaktive, transparente kommunikation er meget værdsat af markedet.\nVores proaktive tilgang til GHS\nGHS (Globally Harmonized System of Classification and Labeling of Chemicals) er et internationalt aftalt system, der er udarbejdet af FN. Det blev designet til at erstatte de forskellige systemer for risikoklassificering og kommunikation og i stedet udgøre én fælles standard, som alle lande bør følge. Vi sikrer ikke kun, at Lhoist lever op til GHS-kravene, men vi leverer proaktivt de krævede oplysninger inden deadline for at sikre, at alle parter bliver fuldt informeret om vores produkters egenskaber på en letforståelig måde.


Vi søger nye turledere - Roskilde Afd. Vi søger nye turledere - Roskilde Afd.\nVi søger nye turledere\nOplægget til turene bestemmer du helt selv, det kan være rene motionsture, kulturelle eller historiske ture, top-ture, fugle-kigge-ture, familieture, de korte eller de helt lange vandringer. Du bestemmer selv din egen stil. Vi lover til gengæld, at der helt sikkert er deltagere, der gerne vil med. Kontakt formanden, hvis du er interesseret.


“Jeg valgte at få mine store bryster opereret mindre” | Woman.dk\n“Jeg valgte at få mine store bryster opereret mindre”\nLisbeths bryster forvoldte hende intet andet end smerte\n3. juni 2016 af Maria Denise Christoffersen\n#psyke #min historie #bryster\nJeg kom hjem fra en løbetur og kunne med det samme mærke, at noget var helt galt med mit højre bryst. Jeg var vant til at have ondt i ryggen, fordi min barm vejede så meget, men den her form for svidende smerte havde jeg aldrig mærket før. Da jeg kom ud af mit træningstøj og fik bh'en af, kunne jeg se, at brystet næsten var flækket.\nHuden var slidt helt af, fordi jeg havde svedt så meget, og det blødte. Det væv, der stadig var tilbage, så ud, som om det ikke kunne holde vægten fra mit enorme bryst ret meget længere. Jeg begyndte at græde af chok og frygt for, at brystet pludselig ville stå gabende åbent. På det tidspunkt var jeg størrelse 85K.\nForkert og anderledes\nJeg var kun ti år, da mine bryster begyndte at vokse, og i flere år var jeg den eneste i klassen, der overhovedet havde nogen. Jeg frygtede idrætstimerne, fordi de andre piger gloede i badet bagefter. Og jeg følte mig ydmyget af alle deres spørgsmål: “Hvorfor har du bryster, når vi andre ikke har?” og “hvorfor er de egentlig så store?”\nDet var endnu værre med drengene. De løb hen og krammede mig på skift, når jeg trådte ind i klassen. “Dine bryster er godt nok bløde!” sagde de og grinede. Ingen drenge eller mænd kunne holde øjenkontakt, når vi talte sammen – heller ikke lærerne.\nJeg følte mig forkert, fordi jeg slet ikke syntes, min krop passede til min alder. Min mor prøvede at forklare mig, at det var helt normalt at have bryster, og at nogen jo skulle være de første, men jeg græd så meget, at jeg til sidst fik overtalt hende til at skrive en sygemelding, når vi skulle have idræt.\nLÆS OGSÅ “På få måneder skulle jeg sige farvel til min mor”\nUndgik mit spejlbillede\nDa jeg fyldte 15 år, kunne jeg ikke længere passe almindelige bh'er. Jeg svedte og baksede i mange prøverum, men jeg endte altid med at gå opgivende, flov og tomhændet derfra. Jeg gik i stedet med bikini og turde aldrig have noget udover, som var nedringet eller tætsiddende.\nJeg undgik bevidst at se mig selv nøgen i spejlet, når jeg skulle i bad, for selvom jeg kun var teenager, hang mine bryster som på en gammel dame. Jeg hadede dem. Da jeg fik en kæreste, havde vi kun sex, hvis lyset var slukket, og jeg havde en T-shirt på. For jeg var flov over at vise mine bryster frem.\nDa jeg som 17-årig flyttede hjemmefra, begyndte jeg at få rygsmerter. Pludselig skulle jeg ordne vasketøj, støvsuge og købe ind, og det fysiske arbejde gav mig store smerter i nakken og skuldrene. Jeg havde ikke råd til en bh, for så skulle den specialfremstilles og kostede 1.300 kroner. Jeg var flov over at gå ud, fordi mænd stirrede på mig, og jeg fik nærgående kommentarer om mine bryster.\nJeg gik til lægen, men fik at vide, at jeg kun kunne blive indstillet til en brystreducerende operation, hvis jeg fik et lavere BMI. Jeg forsøgte at træne, men jeg fik mere og mere ondt. Den dag på min løbetur, hvor huden i det højre bryst var ved at give slip på grund af presset, indså jeg, at mit liv kun ville blive sværere og mere isoleret, indtil jeg slap af med en del af mine bryster.\nDagen efter, at mit bryst var gået i stykker, vågnede jeg og mærkede straks smerten bide. Jeg havde forsøgt at pakke brystet ind i en fugtig karklud for at køle det og støtte lidt, men jeg kunne dårligt røre mig, uden at det gjorde ondt. Jeg græd og græd, fordi jeg følte mig så ulækker. Jeg ringede op til min læge, så snart hans konsultation åbnede, og han kunne godt høre, at jeg var ude af den.\nHan gav mig en akut henvisning til hospitalet, hvor en plastikkirurg bekræftede, at brystet var tæt på at flække. Det skræmte mig, men bestyrkede mig kun i, at jeg var nødt til at få den operation. Selvom jeg var ivrig efter at få meget mindre bryster, sagde kirurgen, at han ikke ville lave dem mindre end en D-skål. En alt for lille barm ville se mærkelig ud i forhold til resten af min krops proportioner, forklarede han.\nMen en D-skål lød nu stadig som et mirakel sammenlignet med de pukler, jeg slæbte rundt på! Så da jeg endelig blev indlagt, var jeg ikke et sekund i tvivl om, at jeg var klar, og jeg gik selv op på operationsstuen og lagde mig på bordet.\nLægerne fjernede halvandet kilo væv, fedt og hud fra mine bryster. Jeg vågnede op og så ned ad mig selv, og med det samme kunne jeg mærke, at vægten på min brystkasse var lettet. Mine bryster var pakket ind i bandager, men jeg kunne se, at der var blevet opereret meget væk.\nJeg satte mig op i sengen, og det var underligt ikke at skulle sidde foroverbøjet på grund af vægten. Da jeg endelig fik lov at se mig selv i et spejl, græd jeg. Mest fordi jeg var lettet over, at det var overstået. Men dybt indeni følte jeg også, at brysterne var blevet meget små. At noget af mig var væk.\nPludselig kunne jeg også se min mave,og jeg syntes, at jeg så tyk ud. Sygeplejerskerne sagde, at det var helt normalt at have det sådan, men da jeg kom hjem fra hospitalet, gik det stærkt med at vænne mig til mine nye bryster. Jeg følte mig så let, og jeg var virkelig glad for resultatet.\nDen første uges tid lavede jeg næsten ikke andet end at kigge mig selv i spejlet og tage billeder med min mobil. Jeg fik en helt ny garderobe, og min selvtillid steg støt. Kort efter operationen skulle jeg til en barnedåb, og jeg glædede mig. Jeg havde kjole på for første gang og følte, at jeg lignede en million! Der er da heller aldrig blevet taget så mange billeder af mig, som der blev den dag.\nJeg har aldrig fortrudt, at jeg tog skridtet, selvom det var en meget stor ændring at få opereret så markant en del af min krop væk. Faktisk er det det bedste, jeg har gjort for mig selv.


Lidt om bulldozerarbejdet | Beretninger fra et autentisk landbrug\n← Kuratoropgave, Skagens Museum\nLidt om bulldozerarbejdet\nUdgivet den 11. november 2020 by Lone Landmand\nSøren Sørøvers første dag i bulldozeren gik med at udjævne omtrent 900 bunker råjord fra søens dyb. Dengang søen skulle laves, blev muldjorden først gravet af marken og lagt i store bakker nord for selve søområdet, dernæst blev der gravet i dybden og hver eneste læsfuld ler, var det mest af alt, blev kørt bagom muldbakkerne af Sørøverens bror og lagt på en mark dedikeret til formålet.\nI tilladelsen fra kommunen – sådan én skal man have – var der krav om, at råjorden skulle fordeles over hele den tilstødende mark og at muldjorden efterfølgende skulle trækkes ud over fladen. Det er det, der foregår nu.\nSiden søen blev færdig for et par år siden, har selve søbredden været det blotlagte ler, og der har kun kunnet gro forholdsvis lidt i materialet. De få steder, hvor muldjord var tabt, er der spiret træer og andre vækster frem. Bakkerne med muldjord var grønne.\nHele marken med råjord forblev stort set uden selvsåede træer – der kom tidsler og skræpper, men intet græs eller andre dækkende planter. Det er mulden, der gør forskellen, og med det lag, Sørøveren får lagt ud nu, kan vi efterfølgende begynde at plante træer i området nord for søen.\nMarken forbinder Grundtvigs Skov med gårdens gamle fredskov, og således bliver det et større sammenhængende stykke træer med tiden.\nMen der skal mange spadestik til


Limas VSHL290 V-plov gummiklapskær Diodelys snow plough for sale Denmark Lintrup, XD20419\nMachineryline » Used equipment » Used equipment for municipal vehiclesExcavator bucketsFront loader bucketsHydraulic breakersBucketsPallet forksSnow ploughsTelphersSweeper brushesHydraulic shearsDozer bladesRippersMini excavator bucketsScreening bucketsFork positionersDrum cutters » Used snow ploughsSweeper brushesMounted sand spreadersGritter bodiesGarbage truck bodiesSkip loader bodiesExcavator bucketsFront loader bucketsHydraulic breakersBucketsPallet forksTelphersHydraulic shearsDozer bladesRippersMini excavator buckets » Limas VSHL290 V-plov gummiklapskær Diodelys snow plough\nThe ad Limas VSHL290 V-plov gummiklapskær Diodelys snow plough has been sold and is not included in the search!\nLimas 180 MiniSHL hyd. med klapskær €1,211 Snow plough 1800 mm Denmark, Lintrup\nLimas price on request Snow plough Denmark, Lintrup\nLimas 200 MiniSHL Hyd. med Klapskær €1,345 Snow plough Denmark, Lintrup\nLimas SHL250 skråplov gummiklapskær Diodelys €2,273 Snow plough Denmark, Lintrup\nMachineryline ID XD20419\nOverall dimensions width - 2.9 m\nVi er vinter klar hos os\ner du også det?? Ellers kan vi hjælpe dig med ny V-sneplov til små penge. Den er 2,9m bred og skraber 2,55m fri. Den er med gummi skær som er delt 4 steder\ndet vil sige er du helt uheldig\nkan du nøjes med at skifte et stykke gummi ud. Der er klapskær på\nsom du kan justere i styrken\nhvor hurtigt det skal give efter. Bag på er der 2stk slæbe sko så den ikke skal køre helt på gummiet. Den leveres med positionslys og flyende 3-punktsophæng så den kan følge terrænet\nog det eneste den kræver for at virke er et dobbeltvirkende fjernudtag. Inden i kabinen har du så en lille boks med en omskifter kontakt på så du styre en vinge ad gangen. Det er en meget enkel og yderst robust plov. Vi tager gerne ældre traktorer og entrepenørmaskiner i bytte\nExcavator buckets Front loader buckets Hydraulic breakers Buckets Pallet forks Snow ploughs Telphers Sweeper brushes Hydraulic shears Dozer blades Rippers Mini excavator buckets Screening buckets Fork positioners Drum cutters


Busy Buddy knibble nibble - small\nBusy Buddy Kibble Nibble aktivitetslegetøjtil foder og godbidder\nBusy Buddy Kibble Nibble aktivitetslegetøjtil foder og godbidder. Med en kibble Nibble kan du holde din hund psykisk og mentalt stimuleret.\nKibble Nibble er designet med omtanke for både lyd og holdbarhed. Selve skallen er lavet hård plastik, mens den er beklædt med bløde gummipanler, så den er støjdæmpende.\nKibble Nibble Bolden har hul i begge ender, men har små gummi flapper, som hindre foderet i at trille direkte ud. Du kan klippe i disse gummiflappe, så du kan gøre hullet større.\nBolden er lavet a giftfrit materiale


Herrefolket | Information\nLone Bording Jensen\nEr Jørgen Leth et rynket levn fra vores hedengangne koloniherrehistorie, der på det mørke uoplyste Haiti i vellyst er gledet tilbage til urgamle herrefolksmanerer? Er den voldsomme reaktion på afsløringen af hans herrefolksopførsel et nypuritansk afvaskningsprojekt? Kan vi bortoperere denne skamplet ved at udradere Jørgen Leths stemme fra det offentlige rum?\nSnarere er den voldsomme reaktion på Jørgen Leths letsindige beskrivelse af sin lyst endnu et symptom på den udbredte herrefolksmentalitet, der i foreningen af Venstres nyliberalisme og Dansk Folkepartis neonationalisme gennemsyrer Danmark, og for længe har været det skrøbelige fundament for vores vaklende herrefolksunion, EU, hvor omnipotente herrefolk forgylder hinanden i magtens luftige korridorer.\nEr Jørgen Leths last den troldsplint, vi kan se i den andens øje? Den store hvide skærm vi kan projicere vores mest sorte og ubevidste handlingsmønstre over på? Eller er hans værste forbrydelse, den unævnelige, at han antyder muligheden for at herren møder slaven som ligeværdig (sex)partner?\nVi - herrefolket\nHvornår handler vi ikke som herrefolk? Er hver dags nyheder ikke fyldt med beviser på, at vi er herrefolket, der gør, hvad der står i vores magt for at bevare positionen?\nHvad ville der ske, hvis vi lyttede til de magtesløse og de stemmeløse? De tvangsudviste torturofre, de overmedicinerede psykisk syge, emigranterne fra det udpinte afrikanske kontinent. Regeringens nedskæringstabere; Overlægen der af en teknokratisk ledelse med nedskæringsknive i ærmet bliver fyret for at bruge sin ytringsfrihed.\nSkolelærerne, pædagogerne, sygeplejerskerne, hjemme-hjælperne, perkerne, kontanthjælpsmodtagere i gruppe fire, som skal ligge i fast rutefart mellem Nørrebro og Gentofte, hvis de slørklædte husmødre skal supplere deres kontanthjælp med at gøre rent hos Pia og hendes naboer.\nHar du tænkt over konsekvenserne, Claus - eller skal de gøre rent hos hinanden?\nKors og bånd til Leth\nHerrefolksmentaliteten florerer som aldrig før, Jørgen Leth kom bare til at lette på låget. Ramaskriget understreger med al tydelighed omfanget af problemet.\nFor hvad er det lige, der sker, hvis vi møder de magtesløse som ligeværdige? Har vi i vores magtberuselse glemt, at det er demokrati, der sker, når vi møder næsten i en ligeværdig dialog, og at fred for det meste er resultatet, når goderne er fordelt retfærdigt?\nHvad hvis EU indledte en dialog med de dårligt klædte, afrikanske emigranter, gav dem adgang til kontorerne i Bruxelles i stedet for at spærre dem inde bag pigtråd og sende dem tilbage til den evige ørkenvandring?\nHvad ville der ske, hvis man talte med de skizofrenes stemmer, tog torturofrenes historier for pålydende - andet end at vi ville blive konfronteret med den eksistentielle angst, vi selv har fortrængt?\nHvis vi ville tage ved lære, så burde vi læse Søren Kierkegaard igen og igen.\nEllers, så lad os dog i dovenskabens og uvidenhedens navn i det mindste stå ved vores skinhellighed, vores magtbegær, vores fryd ved at sidde på det hele og have magt til at holde de andre udenfor.\nJørgen Leth burde hyldes og dekoreres for sin herrefolkspoesi, billedet i troldspejlet. Dronningen og Prinsen skulle slå ham til ridder af Herrefolket og putte ham i sprit til evig påmindelse om, hvor vi hører hjemme...\nJørgen LethSøren Kierkegaard


Billig Tagrenovering i Hovhave ⇒ Få 3 gratis og uforpligtende tilbud!\nPå udkig efter tilbud fra en kompetent tagrenovering i Hovhave? Så er du havnet på den rette hjemmeside. Her ved os kan du faktisk få tre aldeles gratis og uforpligtende tilbud på en tagrenovering i Hovhave Det er ekstremt nemt at få tilbud på fra de bedste fagmænd nær dig gennem vores partner.\nFordelene ved at få flere tilbud på tagrenovering i Hovhave\nMan kan finde mange gode årsager til at få tilbud på tagrenovering i Hovhave.\nVed siden af den økonomiske besparing, kan du faktisk også spare en del tid. Du skal nemlig ikke selv bruge tid på at kontakte de forskellige dygtige tagrenoveringsfirmaer i Hovhave for at få tilbud.\nDu er også sikret kun at få tilbud fra kompetente tagrenoveringsfirmaer i Hovhave.\nSom du kan se er der altså en del fordele ved at modtage tilbud på en billig tagrenovering i Hovhave.\nDet første du skal gøre er at besøge vores partners hjemmeside for at beskrive din opgave. Herefter skal du faktisk kun vente på, at du modtager dine tilbud fra en tagrenovering i Hovhave. Efter dette skal du egentlig blot vente på, at du får dine tilbud fra en tagrenovering i Hovhave.\nTagrenovering Bastrup Allerød\nTagrenovering Borreby Odense\nTagrenovering Stenstrup Helsingør


Bistro 1620 i København - anmeldelse\nHvad er MoltoBene.dk? MoltoBene.dk hjælper dig med at finde den rette restaurant i Aarhus, baseret på geografi, pris og madens type. Vi holder løbende øje med mediernes anmeldelser af restauranter og caféer i Aarhus og omegn - herunder naturligvis også anmeldelser af Bistro 1620 i København - og det betyder, at du kan søge på tværs af alle anmeldelser hos os.\nSådan gør du Læg vejen forbi forsiden og zoom kortet ind på den bydel, du gerne vil spise ude i. Bestem dig også for prisniveauet, hvis de allerbedste - men også dyreste - restauranter ikke er det eneste, du ønsker at se. Skulle du være i humør til en bestemt type restaurant (f.eks. italiensk), kan du også definere dette som et søgekriterie.


Snorkling i topklasse ved Caramoan - C&C Travel\nForside > Lande > Asien > Filippinerne > Oplevelser > Snorkling i topklasse ved Caramoan\nCaramoan Island er kridhvide sandstrande og frodige kalkstensbjerge, der tårner sig op af det turkisblå vand. Men livet under havets overflade er mindst lige så bjergtagende som alt det skønne over. Tag med på tur til nogle af Caramoan Islands bedste steder at snorkle. Tag snorkleudstyr på, og gå på opdagelse i det smukke, turkisblå vand. Her kan du opleve fantastiske, farverige koraller og fisk i alle regnbuens farver!\nAt opleve Caramoan Islands bedste snorkling\nAt se smukke, farverige koraller\nAt sejle rundt mellem de små øer


9. december: Opskrift på hindbærsnaps med stjerneanis - Color me Crazy\nDagens låge byder på en vaskeægte klassiker på julefrokostbordet – nemlig snaps! Normalt er jeg ikke fan. Som i virkelig virkelig ikke fan. Jeg forpester skidtet og undsiger mig gerne, og det gør mig bestemt ikke noget at jeg igen i år er naturligt undskyldt fordi jeg ammer. Eller det skulle da lige være hvis den her snaps var på bordet, for den er altså væsentligt mere venlig for både gane og hals (er jeg den eneste der nærmest kan få ondt i halsen ved almindelig snaps?), og så smager den ovenikøbet fremragende og har den fineste julerøde farve! I min verden har lakrids og hindbær altid gået smukt hånd i hånd, og det samme gør sig altså gældende i flaskerne her. Hindbærrene giver både sødme og en lækker smag, mens stjerneanissen dæmper den kradse snapsesmag og tilføjer en fin lidt julet smag af lakrids. Flaskerne her er tiltænkt som værtindegaver i forbindelse med nogle af vores julearrangementer, og måske du også kender nogen der skal glædes med en flaske hjemmelavet snaps. Det er både nemt og ligetil, og den kan også sagtens laves i sidste øjeblik, hvis man er kommet lidt sent igang. Den allerbedste smag får du dog hvis den trækker et par uger, så går du i gang nu, er den klar til at komme på julebordet eller måske under træet.\nOpskrift på hjemmelavet hindbærsnaps med stjerneanis\n1/2 liter færdig snaps\n1 økologisk basissnaps fra Aalborg Akvavit\n200g friske hindbær\nStart med at riste de seks stjerneanis på en tør varm pande. De skal kun lige have til de begynder at dufte, men må endelig ikke brænde på.\nMos de friske hindbær, og kom dem sammen med de afkølede stjerneanis og sukkeret i basisglasset, og luk til. Har du problemer med at det helt kan være der, kan du evt. bruge et større gammelt syltetøjsglas, eller som jeg hælde et par spiseskefulde snaps fra.\nRyst glasset godt, og sæt det på køl. Ryst det gerne undervejs, når du alligevel går i køleskabet efter en snaps 😉\nEfter 30-36 timer fjerner du alle seks stjerneanis. Det er vigtigt at du ikke lader dem trække længere, da de ellers hurtigt kan overtage smagen fuldstændigt.\nNu skal snapsen bare have lov fortsat at trække på køl. Ryst den gerne stadig en gang imellem, og smag evt. på den undervejs. Når snapsen er klar er der kun tilbage at lade den løbe gennem en sigte, og så er den klar til at blive hældt på flaske og bringe glæde hos snapse-haderne ved julebordet.\nTags: 9 december, Jul, Julebordet, Julekalender, Julesnaps, opskrift, recipe\n« Forresten så.. #15\n10. december: Opskriften på den perfekte dej til at udstikke julesmåkager »\n1 comment on “9. december: Opskrift på hindbærsnaps med stjerneanis”\nPingback: 21. december: Hjemmelavet chiliolie som gave - Color me Crazy


Sommerferie for krudtugler og kanonkonger | Børn i byen - hvad skal vi lave?\ngarderhojfort.dk E-mail Rediger\nFå 20% rabat på entréen til Garderhøjfortet med Børn i byen Klubben\nGarderhøjfortet har gode oplevelser til al slags sommervejr!\nDen danske sommer er lunefuld men frygt ikke! Garderhøjfortet rummer oplevelser til al slags vejr. I sommerferien vil fortet være fyldt med aktiviteter for både store og små. Lige fra soldaterudfordringer for krudtuglerne til rundvisninger for kanonkongerne.\nIndgangen fra Jægersborgvej ser ikke ud af meget. 2 bannere og en parkeringsplads er den eneste indikation af at den lange allé fører til andet end det omkringliggende villakvarter. Men bevæger man sig ned af alleen står man pludselig på et stort grønt område og hvis man tør liste sig længere frem bryder det kæmpe fort op ad jorden. Garderhøjfortet ligger super godt gemt og mange har derfor ikke opdaget dets eksistens, men det satser leder, Kristine Adler-Nissen stærkt på at ændre:\n”Sidste sommerferie var der mange der ikke besøgte fortet fordi de troede at det var et koldt, mørkt, fugtigt sted. Men Garderhøjfortet er faktisk det perfekte sted at opholde sig når det er sommerferie! Hvis det regner er der lunt og tørt i fortet og hvis solen skinner kan man nyde de smukke udendørs omgivelser og så trække ind i fortets udstillinger og spise en is, når det bliver for varmt.”\nFortets udstillinger er interaktive og lader gæsterne prøve soldaterlivet anno 1915 på egen krop. Men der er også store oplevelser for voksne der gerne vil dykke mere ned i fortets historie, arkitektur eller skyts. Hver dag kl. 12.00 vil der være en åben rundvisning for de der vil høre mere om fortets historie. Rundvisningen varer en time og er gratis når entréen er betalt. Der er et begrænset antal pladser der fordeles efter først til mølle princippet på dagen.\nGarderhøjfortet har en særlig udfordring til børnefamilier der besøger fortet. De får udleveret en soldaterbog der kun kan udfyldes, hvis de klarer forskellige opgaver rundt omkring på fortet. De skal bevise at de er opmærksomme, kan sende kodede beskeder, kan ramme med kanonkuglerne og meget mere.\nGarderhøjfortet har åbent alle hverdage fra 11-15 og i weekender fra 10.30-16.\nAlle aktiviteter er naturligvis talpasset retningslinjerne fra sundhedsstyrelsen. Som en del af sommerpakkerne er der 50% rabat på entréen i sommerferien. Rabatten kan ikke kombineres med andre rabataftaler.\nSe mere på garderhojfort.dk\ntirsdag d. 11. august 2020 kl. 11-15\nMeteoritter – en rejse gennem tid og rum\nUdendørs rundvisning på engelsk\nVåd sommer på Øresundsakvariet\nBesøg bierne og pres din egen honning


Så er året snart gået… - Støt med Blomster\nHomeSå er året snart gået…\nVores julechokolade kampagen har været med til at der findes lækre belgiske eller franske chokolader i mange hjem rundt omkring i landet.\nVi kan, sammen med jer, glæde os til foråret, hvor de fine blomster begynder at komme frem fra blomsterløgene. Hvis du ikke har plantet dine blomsterløg, kan du nå det endnu! Så længe der er plus-grader skal de nok komme frem.\nHos Støt med Blomster er vi allerede begyndt at tænke på forårskampagnen og gør klar til vores forårskampagner. Chokolader, blomsterløg, postkort m.m. Vi skyder foråret i gang i februar, så hold øje med vores Facebook-og hjemmeside www.stoetmedblomster.dk\nTeam Baltus Fundraising vil ønske alle en glædelig jul og et blomsterstrålende nytår!


Privatlivspolitik | Sønderjysk erhvervsnetværk | Gronet\nTlf. 40 41 71 74\nHent Gronets persondatapolitik.\nVi behandler personoplysninger på alle, som er tilmeldt Gronets netværksgrupper eller andre aktiviteter.\nBehandlingen af personoplysninger er nødvendig for at kunne afholde møder i netværksgrupperne, temamøder og afvikle andre aktiviteter.\nVi bruger dit navn og virksomhed til at markedsføre netværksgrupperne overfor\nnye medlemmer og disse data er tilgængelige på Gronets hjemmeside.\nMå vi behandle dine data?\nVi må behandle personoplysninger, fordi det er en forudsætning for at kunne overholde den aftale (kontrakt), vi har indgået med dig eller din arbejdsgiver om medlemsskabet.\nVi behandler almindelige oplysninger fx navn, kontaktoplysninger, stilling, arbejdsplads og lign. Vi behandler ikke nogen følsomme oplysninger om dig.\nI visse tilfælde videregiver vi nødvendige\npersondata (navn, titel, virksomhed og evt. mobilnummer) til eksterne oplægsholdere og mødeværter, samt systemer til administration af medlemsinformation.\nVi videregiver dine oplysninger til vores eksterne bogholderisystem.\nDe personoplysninger, vi har om dig, har\ndu enten selv givet os i forbindelse med indmeldelse, eller vi har modtaget dem fra åbne kilder, som fx LinkedIn.\nVi opbevarer dine personoplysninger så længe det er relevant i forhold til din netværksaktivitet.\nHvis du melder dig ud af et netværk, så anonymiserer vi dine oplysninger efter 2 år.\nUndtaget er dog bogføringsoplysninger, som gemmes i 5 år jf. bogføringsloven.\nDu har efter databeskyttelsesforordningen en række rettigheder i forhold til vores behandling af oplysninger om dig. Hvis du vil gøre brug af dine rettigheder skal du kontakte os:\nvores almindelige generelle sletning indtræffer. Bemærk, at det ikke er muligt for os at slette dine personoplysninger samtidig med, at du ønsker at være medlem af Gronet. Bemærk endvidere, at der kan være oplysninger, som vi ikke umiddelbart vil slette såfremt, der er relevant lovgivning, der forhindrer dette.\nDu har i visse tilfælde ret til at gøre indsigelse mod vores behandling af dine\npersonoplysninger. Du kan også gøre indsigelse mod behandling af dine oplysninger til direkte markedsføring.\nalmindeligt anvendt og maskinlæsbart format samt at få overført disse\npersonoplysninger fra én dataansvarlig til en anden uden hindring. Du kan læse\nmere om dine rettigheder i Datatilsynets vejledning om de registreredes rettigheder.\nDu har ret til at indgive en klage til Datatilsynet, hvis du er utilfreds med den måde, vi behandler dine personoplysninger på. Du finder Datatilsynets kontaktoplysninger på https://www.datatilsynet.dk/kontakt/


Beijing – 6 dage TILLÆGSPAKKE - | Koreaspecialisten\nPris: Fra 4.550 kr.\nPå denne tur får I mulighed for at opleve Kinas hovedstad og dens imponerende historie. I vil blive ledsaget af en lokalguide, som vil føre jer gennem Beijing og give et indblik i den levende metropol og hverdagen der. Byen er en af verdens største byer med et areal på 16.410 kvm og 19,6 millioner mennesker. I bringes tilbage til en tid, hvor det stadig var kejseren som styrede Kina, med besøg ved nogle af Kinas mest kendte varetegn som Den Forbudte By og Den Kinesiske Mur. Der vil dog også være tid til at opleve Beijings moderne faciliteter på egen hånd.\nPå denne tur er det ikke nødvendigt at anskaffe visum til Kina, da den kun er på 6 dage.\nCategories: beijing, Kina, Kombinationsrejser, Shanghai, Sydkorea, Tillægspakker til Korearejsen\nDag 2: Himlens Tempel, Den Himmelske Freds Plads og Den Forbudte By*\nDag 3: Den Kinesiske Mur og Sommerpaladset\nDag 4: Beijing på egen hånd\n*Den Forbudte By er lukket om mandagen.\nI lander i en lufthavn i Beijing. Efter at have gået igennem immigration og modtaget jeres bagage, mødes I af jeres private guide og bliver kørt til hotellet.\nI dag kommer I til at opleve nogle af Beijings helt store vartegn. Efter morgenmaden bliver I kørt til Himlens Tempel i det centrale Beijing. Det originale tempel blev bygget i 1420, mens den nutidige konstruktion blev opført i 1890. Templet er på UNESCOs Verdensarvsliste og er derudover stedet, hvor man kan bede om god høst. Templet er omgivet af en enorm park, hvor I kan overvære de lokale træne deres morgen-tai-chi. Her er der mulighed for at tilkøbe 1 times Tai-chi eller Kung Fu træning. Derefter tager I videre til Den Himmelske Freds Plads. Fra den 440.000 kvm store plads proklamerede Mao Zedong landet som Folkerepublikken Kina i 1949. Lige overfor pladsen ligger den tidligere kejserlige paladsby – Den Forbudte By* – hvor indgangen i dag prydes af et stort portræt af Formand Mao. Indenfor den omgivende 3400 m lange mur fylder det overdådigt pyntede palads 720.000 kvm og har omkring 8700 værelser. Entré, transport og guide er inkluderet, men frokost er ikke.\nI køres tilbage til jeres hotel, hvorefter aftenen er fri til egen disposition.\n*Bemærk: Den Forbudte By er lukket om mandagen\nDagens program går til Kinas nationalsymbol Den Kinesiske Mur ca. 70 km fra Beijing. Muren blev opført i Ming-dynastiet (1368-1644), hvor den fungerede som et forsvar mod nomadefolk fra de mongolske områder. Muren startede som flere seperate dele, der med tiden voksede sammen og blev til det ikoniske bygningsværk, som i dag besøges af alt fra konserveringsarbejdere til marathonløbere. Hele muren er i alt 21.496 km lang, mens den del I besøger strækker sig 5400 m og er en af de bedst bevarede sektioner af Den Kinesiske Mur.\nOm eftermiddagen er der besøg i Sommerpaladset – et kompleks bestående af paladser, haver og søer, der dækker et område på knap 3 kvm. Mest imponerende er Longevity Hill, der har smukke pavilloner og haller såvel som billedskøn natur og den kunstige Kunming-sø, der fylder størstedelen af området. Entré, transport og guide er inkluderet, men frokost og billet til kabelbane på Den Kinesiske Mur og bådtur i Sommerpaladset er ikke.\nSidst på dagen er der transport tilbage til hotellet med aftenen er fri til egen disposition.\nUdforskning af Beijing på egen hånd. Der er mulighed for at tilkøbe Beijing Kung Fu show i Det Røde Teater eller 4 timers cykeltur i Beijings Hutong-kvarter, hvor I ser de smalle gyder med deres unikke stemning og bygninger.\nEfter morgenmaden bliver I hentet af vores lokalguide og kørt til lufthavnen.\n5 nætter på 4* hotel i Bejing inkl. morgenmad\nTransport mellem lufthavn og hotel tur og retur\nEngelsktalende guide i 4 af 6 dage\nPris: 6.750 DKK 4.550 DKK På forespørgsel\n1 times Tai-chi- eller Kung Fu-undervisning i Himmeltemplets park, kun med Tai Chi mester 460 DKK 230 DKK 190 DKK 150 DKK 140 DKK 120 DKK\nBeijing Kung Fu show kl. 19:30 – 20:50 i\nDet Røde Teater\n(transport og mellemklassebilletter) 800 DKK 550 DKK 490 DKK 440 DKK 440 DKK 410 DKK\nCykeltur i Beijings Hutong kvarter\n(4 timer – cykel og engelsktalende guide) 510 DKK 290 DKK 220 DKK 180 DKK 170 DKK 150 DKK


Berlin mellem fortid og fremtid | inmyfootstep\nBerlin mellem fortid og fremtid\nHer er ikke rigtig noget af se. For mange år siden var der en forskel mellem øst og vest. Men millioner af Euros har fået det hele til at forsvinde. Der var engang hvor jeg kunne tage U-bahn og S-bahn på tværs af byen fra Charlottenburg til Marzahn. Midt i byens centrum skar sig et sår. Jeg blev mindet om årtiers stormagtdrømme. Nu ser jeg intet. Jeg har glemt alt det som de blev udsat for. I Marzahn ligger der et kæmpestort shoppingcenter, som var det en af Wallmarts mindre søskende. Jeg føler mig utilpas. Du beskylder mig for romantiske drømme om noget som ikke længer er relevant.\nOmkring det næste gadehjørne oplever jeg noget helt andet. Jeg ved, at jeg befinder mig i midten af Europa. Hvad betyder det? Det er noget jeg har konstateret mange gange før. Det er imens jeg er på vej gennem et af de mange sporskift i byens finmaskede trafikale logistik. En ung muslims kvinde med to små børn holder døren til elevatoren for mig, selvom jeg er mindst 20 meter væk. I undergrunden sidder jeg i toget. Ved siden af mig er der en sort mand med en ølflaske i hånden. Han drikker ind imellem af flasken, men for det meste galer han op. Han har en uendelig monolog som ikke lader til at henvende sig til nogen. På den anden side af mig sidder en sort kvinde. Hun lader som ingenting. Der er ikke noget af det, som han siger, som vedkommer hende. Hun er jo også bare på vej hjem. Overfor sidder et ungt par med hinanden i hånden.\nHan har lange slangekrøller som var han en D’Artagnan på tidsrejse. Han kigger på den sorte mand uden at kommentere noget af det som bliver sagt. Den sorte mand holder ind imellem en kort pause, hvorefter han fortsætter. Jeg tænker om jeg mon er i New York. Der er ingen grund til at jeg skulle være et andet sted, end der hvor jeg befinder mig, men det er New York der falder mig ind. Jeg er nået til min endestation, og jeg finder hurtigt vej det sidste stykke. De er begge to hjemme, og jeg bliver lukket indenfor.\nTags: byer, forskel, kvinde, mand, Mening, rejse\n← Maria på gennemrejse\nWeekly Poetry – uge 40 →


Hotel Al Foiron - Airbnb\nPrivat værelse i bed and breakfast med Simone som vært\nAl Foiron er en ny klub åbnet i december 2018, vi er placeret i en unik og misundelsesværdig position kun 30 meter fra ski faciliteterne. Alle værelser er placeret foran skråningerne, med en omhyggelig møbler til at tilbyde dig et behageligt og hyggeligt ophold. Derudover kan du finde din egen ski og snowboard instruktør direkte på hotellet.\nVi tilbyder soriumforstærkere, hvor du kan slappe af, en unik og direkte adgang til skibakkerne.\n7 nætter i Claviere\nClaviere, en lille og indbydende bjerglandsby beliggende for enden af Susadalen på grænsen mellem Italien og Frankrig, er et meget behageligt sted at tilbringe din ferie i total afslapning, ideel især for familier og for dem, der søger ro. Byen ligger i skiområdet af Mælkevejen, som tilbyder dig mere end 400 km skiløjper, især Claviere forbundet med landsbyen Montgenèvre har et stort område, hvor du kan stå på ski frit.\nHver morgen en hjertelig morgenmad vil blive serveret i det centrale rum åbent fra 7:30 am til 10:30 am, desuden hver eftermiddag kan du finde os i det samme rum fra 5 pm til 7 pm, for rådgivning på pisterne, for reservationer af ski eller snowboard lektioner, for en behagelig snack og for ethvert behov.\nHver morgen en hjertelig morgenmad vil blive serveret i det centrale rum åbent fra 7:30 am til 10:30 am, desuden hver eftermiddag kan du finde os i det samme rum fra 5 pm til 7 pm,…