L'Observatori dels THINK TANKS: 2009\nArxivada la querella contra López Garrido per prevaricació i malversació\nEl titular del jutjat d'Instrucció número 4 de Madrid ha acordat arxivar la querella contra el secretari d'Estat per a la Unió Europea, Diego López Garrido, denunciat per malversació i prevaricació pel Centre Jurídic Tomás Moro. La denuncia assegurava que es va concedir una subvenció de 78.000 euros a la Fundació Alternatives, de la que va ser patró, quan ja era secretari d'Estat. López Garrido va declarar com a imputat el passat dia 4. El jutge considera provat que les subvencions van ser atorgades quan ell ja va deixar el càrrec de la fundació.\nPublicat per Francesc Ponsa a 13:48\nSant Jaume de Frontanyà (Berguedà), el municipi més petit de Catalunya, ha votat massivament per la independència de Catalunya en la segona consulta després de la d’Arenys de Munt (Maresme). Dels 21 habitants amb dret a vot, han votat 19; dels quals 18 ho han fet a favor de la independència i 1 en contra. Després de l’escrutini, l’alcalde, Ramon Vilalta (Esquerra), va exhortar a la resta de ciutadans que estan cridats a les urnes “a votar sense por, tal com ho ha fet Sant Jaume de Frontanyà”.\nLa consulta va transcorre amb absoluta normalitat i sempre amb un caire festiu. Durant l’estona en la que el col·legi electoral va estar tancat, l’alcalde i les seves filles es van posar a servir plats a la fonda. Fins i tot, pocs minuts abans de l’inici de l’escrutini, en Vilalta voltava canviant alguna bombeta exterior que s’havia fos. A continuació adjunto algunes fotos de la consulta.\nPublicat per Francesc Ponsa a 17:33\nLa revista Foreign Policy (FP) ha fet públic el rànquing dels 100 pensadors del 2009. Més que res, em faig ressò com a curiositat perquè la classificació és molt ianqui (del top 10, 7 són nord-americans) i es troben a faltar pensadors. Una curiositat: segons la FP el pensador espanyol més important d’enguany (número 53 a la llista) és el jutge Baltasar Garzón.\nEl número u del rànquing és per Ben Bernanke, president de la Reserva Federal dels EE.UU, per “evitar una nova Gran Depressió” . Podeu consultar el llistat aquí.\nAprofito la notícia per proposar un divertimeto: us animeu a proposar els 10 pensadors catalans del 2009?\nPublicat per Francesc Ponsa a 9:42\nSaramago: "Déu no existeix. O sí que existeix, existeix perquè l'hem inventat nosaltres"\nL'escriptor José Saramago parla sobre les religions, el paper de l'Església i l'existència de Déu arran del seu nou llibre "Caín". Saramago comenta que "l'Església no té res de nou a explicar, i encara manté el seu discurs" i que "les religions sempre consideren les altres com els seus enemics". A més, diu que "pensar que Déu existeix és un absurd" tot i que confessa que "jo sóc ateu, però sóc conscient que l'ateisme absolut no existeix".\nSaramago: “Serem moralment més pobres si Aminetu Haidar es mor”\nEm faig ressò de l’entrevista a José Saramago que el diari El Pais publica avui. En ella, l’escriptor portuguès explica la visita que va realitzar a Aminetu Haidar, l’activista saharaui que està en vaga de fam a l’aeroport de Lanzarote. Saramago explica que li va dir que “venia per ajudar-la a viure”. Totes les esperances estan posades en l’arbitri de l’ONU; però de moment la situació no millora. La salut de Haidar cada dia és pitjor.\nPublicat per Francesc Ponsa a 10:22\nUn company de feina m’ha passat una notícia d'un estudi sobre l’exercitació de la ment. Aquest es va publicar aquest setembre a la revista Psychology and Health i sosté que l’activitat mental debilita la força de voluntat per fer exercici físic i, per tant, engreixa. La principal autora de l’informe és Kathleen Martin Ginis, professora de kinesiología de la McMaster University, precisa que les tasques cognitives i les que regulen les emocions poden reduir la nostra capacitat de fer exercici físic. És a dir: fer sudokus engreixa.\nSi fes cas d’aquest informe al peu de la lletra hauria de modificar el subtítol del bloc: “Les idees tenen conseqüències i calories”. Així que si aquestes festes nadalenques guanyeu algun quilo ho podeu justificar dient que penseu molt. Qui no es conform és perquè no vol!\nPublicat per Francesc Ponsa a 19:44\nUna enquesta de la UOC conclou que en un referèndum el ‘sí’ guanyaria amb un 66,7%\nEm faig ressò d’una notícia publicada a l’AVUI sobre una maroenquesta de la UOC a 2.614 persones que evidencia una victòria del ‘sí’ en un hipotètic referèndum sobre la independència de Catalunya.\nEls ciutadans de Catalunya consideren que el seu país pot decidir el propi futur polític sense limitacions, sempre que es respectin els procediments democràtics. No només això, sinó que, per primera vegada, hi ha constància demoscòpica que la victòria del sí és perfectament possible. Ho demostra un macrosondeig encarregat per la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) al qual ha tingut accés l’AVUI, que ofereix uns resultats demolidors: un espectacular 83% dels enquestats creuen que Catalunya ha de tenir dret a decidir lliurement i democràticament el seu futur polític, mentre que els que s’hi declaren en contra no arriben al 15% del total. La xifra estrella, però, és el 50,3% dels ciutadans que responen que, en el cas d’un referèndum sobre la independència de Catalunya, votarien afirmativament. Crida l’atenció, en aquest sentit, que només un 17,8% tenen decidit que, davant l’urna, prendrien la papereta del no. En aquest cas, els que es declaren abstencionistes són un 24,6% i només un 7,2% entren en l’apartat del No ho sap / No contesta.\nTambé adjunto un enllaç al bloc de l’ Enric Xicoy sobre la interpretació periodística de les estadístiques. Segons explica, de la ntícia es podria desprendre que en un possible referèndum no s’arribaria al 55% que demana la UE per acceptar un nou Estat. Doneu un cop d’ull.\nRecollida de la informació: enquesta telefònica assistida per ordinador (C.A.T.I).\nDates del treball de camp: del 14 de setembre al 2 d'octubre de 2009.\nUnivers: població de 15 a 74 anys (ambdós inclosos).\nMostra final: 2.614 entrevistes.\nError mostral: ±2% calculat per a un nivell de confiança del 95,5% i sota el supòsit de màxima indeterminació estadística (p=q=50) segons la fòrmula d'errors mostrals per universos infinits.\nEl ‘laboratori d’idees’ del PP premia la monarquia\nLa FAES premia el rei Joan Carles pel seu compromís en la reconciliació dels espanyols\nJa ho diu el subtítol d’aquest bloc : “les idees tenen conseqüències”. Els laboratoris d’idees —els anomenats think tanks— són els encarregats teòrics de generar munició en forma de noves propostes i idees. D’acord amb això, totes les accions derivades dels think tanks responen a estratègies per millorar o consolidar una determinat posicionament ideològic.\nEn aquest context, la Fundació per a l'Anàlisi i els Estudis Socials (FAES) que presideix José María Aznar compleix 20 anys d'existència i per celebrar-ho ha creat el premi FAES de la llibertat, que ha decidit concedir al rei Joan Carles en reconeixement a la promoció i defensa de la democràcia i el seu compromís en la reconciliació dels espanyols.\nPersonalment, no concediria un premi a la llibertat a la corona, però entenc que si la FAES ho ha fet és perquè ha calculat que podrà treure rèdits. Prova d’això és que Aznar en el seu parlament ha assegurat que les "condicions d'estabilitat i eficàcia del model d'organització d'Estat" pactades durant la Transició no haurien de perdre vigència. En aquest mateix sentit s’ha pronunciat el director de la FAES, Javier Zarzalejos, remarcant que aquesta fundació "està compromesa amb la Constitució com a marc de convivència entre els espanyols".\nAquesta és la Espanya de la llibertat que defensa el PP i projecta la FAES. La Espanya dels Reis Catòlics, la de l’Una, grande y libre, la de Manolo del Bombo, els toros i la monarquia. Aquest és un discurs vell (molt vell) però que té molts adeptes, predicadors i fins i tot té premi.\nPublicat per Francesc Ponsa a 20:13\n“Per un catalanisme cosmopolita”, de Montserrat Guibernau\nLa catedràtica de Política a la Queen Mary University of London, Montserrat Guibernau, presentarà el proper 3 de desembre (19:30h) a la llibreria Proa Espais (C/Rosselló, 212) “Per un catalanisme cosmopolita”, obra guanyadora del Premi d’assaig breu Irla 2009 que organitza la Fundació Josep Irla.\nPublicat per Francesc Ponsa a 7:31\nSant Jaume de Frontanyà farà la consulta el 12-D\nDesprés d’Arenys de Munt, la segona consulta sobre la independència de Catalunya es celebrarà el proper 12 de desembre a Sant Jaume de Frontanyà (Berguedà), el municipi més petit de Catalunya. Aquesta segona consulta simbolitzarà que tothom és necessari per assolir la llibertat de Catalunya; fins i tot els 24 habitants de Sant Jaume de Frontanyà. Només amb el compromís i treball del conjunt del territori podrem fer realitat aquesta fita. Crec fermament que és des del territori, des de les vil•les i comarques de Catalunya, que s’ha de bastir i consolidar el discurs sobiranista.\nPublicat per Francesc Ponsa a 16:46\nLa premsa catalana fa pinya entorn la defensa de l’Estatut\nDotze diaris publiquen una editorial conjunta que la “brunette” espanyola ja s’ha afanyat a desacreditar\nDotze diaris catalans han publicat avui, en una iniciativa inèdita, una editorial conjunta en la qual fan una defensa de Catalunya i l'Estatut. Sota el títol 'La dignitat de Catalunya', els rotatius afirmen que amb la sentència del Tribunal Constitucional sobre l'Estatut hi ha en joc les normes bàsiques de la democràcia i l'esperit 'que va fer possible la pacífica transició'. Signen aquesta editorial 'El Periodico', 'La Vanguardia', 'l'Avui', 'El Punt', el 'Segre', el 'Diari de Girona', 'Regió 7', el 'Diari de Terrassa', 'La Mañana', 'El 9ou', el 'Diari de Sabadell' i el 'Diari de Tarragona'.\nL'editorial demana a l'alt tribunal que respecti la llei i critica que el TC s'hagi acabat convertint una 'quarta càmera', confrontada amb el Parlament, el Congrés dels Diputats i la voluntat ciutadà. 'Es tracta d'una situació inèdita en democràcia', subratlla el text. A més, recorda que quatre dels membres del Tribunal Constitucional ja han acabat el seu mandat i que no han estat renovats per discrepàncies entre PSOE i PP, i que un d'ells ha estat recusat –en referència a Pablo Pérez Tremps- i un altre va morir –Roberto García Calvo.\nFúria espanyola contra l’editorial\nEl diari 'El Mundo' i diverses emissores de ràdio madrilenyes reaccionen a la iniciativa de la premsa catalana acusant-la de mentir. Losantos considera que avui els espanyols són "els jueus dels nazis catalans"\nPublicat per Francesc Ponsa a 10:05\nL’alcalde de Sant Pere de Torelló posa els equipaments culturals a disposició de la consulta\nL’alcalde de Sant Pere de Torelló i portaveu del Decidim.cat, Jordi Fàbrega, ha signat un decret d’alcaldia on posa a disposició de la Comissió Organitzadora de la consulta sobre la independència de Catalunya del proper 13 de desembre —així com d’altres entitats o partits que ho sol•licitin— els equipaments i instal·lacions de titularitat municipal per a la realització de qualsevol tipus d’activitat relacionada amb la consulta.\nL’alcalde s’empara en els principis constitucionals de la llibertat d’expressió, de la llibertat ideològica, de reunió, de participació en els afers públics i de petició individual o col·lectiva (reconeguts al Títol I, capítol II, secció 1a, articles 15 al 29 de la CE) per prestar els equipaments municipals per a aquestes finalitats.\nFàbrega, que és el delegat de la Generalitat a la Catalunya central, argumenta que no pot negar “a les 60 persones i dues entitats que formen part de l'organització de la consulta l'ús dels equipaments municipals que paguem entre tots". I té raó.\nAra, però, caldrà veure la reacció de les estructures de l’Estat a aquest desafiament democràtic. Mentrestant, l’independentisme ha de fer costat a aquest alcalde valent com en el seu dia ho va fer amb Arenys de Munt. Tensió, tensió democràtica. Això és el que ens cal.\nAvui el diari digital Vilaweb ha estrenat nova imatge i maquetació per commemorar els seus 15 anys d’existència. A aquest fet se li ha d’afegir el canvi de seu que comptarà amb una sala d’actes oberta a les entitats. A Catalunya, parlar de periodisme digital equival a parlar de Vilaweb. Sense anar més lluny, servidor va entrar al món dels blocs de la mà de Vilaweb amb una bitàcola titulada ‘Ben mirat’ on descrivia, entre d’altres coses, la meva activitat de regidor a l’Ajuntament de Cabrils.\nUna de les ponències del seminari d’Activisme polític a la xarxa (veure apunt) tractava del model periodístic de Vilaweb. Un dels seus redactors, en Martí Crespo, va explicar a periodistes i blocaires europeus les característiques d’aquest mitjà que, originàriament, va néixer —l’any 1995— amb la voluntat de convertir-se en el “yahoo català” (en un primer moment es deia “InfoPista” i recollia un directori de 160 webs).\nSegons Crespo, l’èxit del model de Vilaweb es basa en quatre grans apostes: la innovació, el marc nacional propi, l’agenda pròpia i l’atenció a l’usuari. Sense cap mena de dubte, Vicent Partal i companyia van ser pioners a l’hora d’encetar un diari electrònic que abordava sense manies el marc nacional dels Països Catalans amb una agenda pròpia de notícies. A més a més, van obrir la patent a un munt d’edicions locals a imatge i semblança de la matriu mare de Vilaweb.\nEl canvi d’imatge de Vilaweb fa patxoca. Per això m’agradaria felicitar als companys de Vilaweb i desitjar-los molts més èxits. S’ho mereixen.\nPer recollir suports per a la reforma sanitària continuen actius molts dels voluntaris que ja van participar en la campanya electoral de Barack Obama. Xesco Reverter ha parlat amb el cap d'aquesta campanya de Barack Obama, Joe Rospars, que ha participat a Barcelona en un fòrum de política i internet.\nPodeu consultar la peça en aquest enllaç:\nPublicat per Francesc Ponsa a 15:57\nL’acte de presentació de la nova Associació de Comunicació Pública (antiga ACIAL) va comptar ahir amb la participació del catedràtic de Ciència Política i de l’Administració de la UAB i exconseller de Justícia, Josep Maria Vallès, per analitzar l’actual situació de descrèdit de la política des d’un punt de vista comunicatiu. De la seva intervenció m’agradaria destacar la diagnosi que va formular. No es tracta d’assenyalar amb el dit els culpables d’aquesta situació; ja que el que està passant —segons Vallès— és fruit d’una “dinàmica negativa de la comunicació que arrossega periodistes i polítics”. En aquest sentit, els canvis tecnològics i les noves realitats empresarials dels grups de comunicació han afavorit aquest escenari.\nDavant d’això, la teatralització de la política és una derivada del consumisme. L’espectador passiu vol un final feliç i, quan la política no assoleix les expectatives generades, “extrema la teatralització”. Això dóna lloc a una espiral negativa que es repeteix sistemàticament.\nPerò hi ha alguna cosa a fer? Vallès ha assenyalat tres àmbits que caldria millorar:\n1) Explorar les potencialitats de les noves tecnologies per superar els missatges equívocs unidireccionals. En aquest context, hi ha dues tendències que responen als perfils de ciberoptimistes o ciberpessimistes que es tradueix en la capacitat de generar espai obert de debat davant de la reducció de cercar, únicament, les aliances que reforcin les nostres posicions. Ras i curt: hem de ser capaços de crear una gran àgora virtual en lloc de petites capelletes.\n2) Realitzar reformes institucionals que assegurin la transparència de la informació de les associacions públiques. En aquest apartat es contempla una major protecció de la independència dels periodistes. També es van apuntar altres reformes com, per exemple, la de la consecució de les llistes obertes.\n3) Generalitzar canvis d’actituds personals que no alimentin la política de les contradeclaracions. Hem de procurar no actuar a cop de titular.\nTot plegat, dibuixa un escenari empantanegat que cal superar amb la implicació de tothom. Aquesta dinàmica negativa s’ha de revertir amb més rigor, més transparència, més responsabilitat i, sobretot, més política. Esperem que l'Associació de Comunicació Pública, sota el lideratge de Jordi Navarro, contribueixi a canviar aquesta dinàmica.\nM’ha agradat... La diagnosi realitzada pel professor Vallès defugint les acusacions nominals i definint una dinàmica de la qual tots en som esclaus.\nNo m’ha agradat... El corporativisme, un cop més, del que fa gala el periodisme. Hem de ser crítics amb la professió i amb les males pràctiques professionals.\nPublicat per Francesc Ponsa a 15:01\nCom sobreviuen les fundacions vinculades als partits?\nLa revista ‘El Ciervo’, en el seu 34è Premi Enrique Ferran, ha abordat la situació actual del periodisme. En aquest sentit, la convocatòria del premi ―que ha guanyat Albert Sabadell amb l’article 'Influencias'― ha donat lloc a un número monogràfica sobre l’ofici del periodisme des de perspectives ben diverses. Realment és un número sensacional que recomano a tots aquells que encara creuen en un periodisme rigorós, crític i independent.\nLas tres claves que los periodistas no nos dan de Matt Thompson.\nLa diferencia estriba en el descontrol de Carmen Echazarreta.\nDel professional al "hooligan" d'Oriol Llop.\nPublicat per Francesc Ponsa a 8:52\nQuerella contra López Garrido per una suposada prevaricació en la concessió d'ajuts a la Fundación Alternativas\nSegons ha informat Europa Press, el Centre Jurídic Tomás Moro s'ha querellat contra el secretari d'Estat per a la Unió Europea, el socialista Diego López Garrido, per suposada prevaricació en la concessió de d'ajuts de 60.000 i 18.000 euros a la Fundació Alternativas, a la qual pertany.\nSegons els denunciants, "la conducta de López Garrido suposa un clar conflicte amb les normes del codi de bon govern", aprovat el 2005. Per aquest motiu, i tenint en compte que la presidència espanyola de la UE començarà l'1 de gener del 2010, sol·liciten la dimissió del secretari d'Estat per "transmetre als espanyols la imatge d'un govern allunyat de tot tipus de corrupció o sospita".\nAquest nou episodi és l’enèsima constatació que tenim un problema amb el finançament dels partits a través de les fundacions. No queda dubte que s’ha de legislar per evitar aquest buit.\nPublicat per Francesc Ponsa a 21:41\nNou llibre: “El marketing de las ideas. Los 'think tanks' en España y en el mundo”\nEstà calent, calent... acabat de sortir del forn. Després de tot l’estiu treballant colze a colze amb el professor Jordi Xifra, el llibre “El marketing de las ideas. Los 'think tanks' en España y en el mundo (editorial Niberta)” ja ha vist la llum. Aquest és el meu segon llibre després de "De la ceguesa a la lucidesa. La literatura d'idees de José Saramago (Prohom edicions)". Crec que aquest nou llibre tindrà recorregut; sobretot per l’interès que darrerament estan despertant els anomenats laboratoris d’idees. Us animo a llegir-lo!\nPublicat per Francesc Ponsa a 14:28\nEm sembla bé que Joan Laporta tingui aspiracions polítiques. Crec que és una persona de reconegut prestigi, que ha fet una bona tasca al capdavant del F.C. Barcelona i que té el punt necessari de carisma, rauxa i vanitat per saltar a l’esfera política. Ara bé, el fet de coquetejar amb la vida política implica un exercici encara més ferm i rigorós de les seves responsabilitats com a màxim dirigent blaugrana fins a finals del seu mandat. És a dir, no seria de rebut utilitzar la tribuna culé per promocionar-se políticament.\nD’altra banda, és inevitable analitzar les declaracions que darrerament realitza Laporta des d’una òptica política. Les últimes tenen a veure amb l’anunci de la reforma fiscal impulsada pel govern espanyol que pretén acabar amb la 'llei Beckham'. En aquest sentit, el president blaugrana es va manifestar contrari a la reforma i, juntament amb Florentino Perez, lluitarà per aturar-la. Si finalment s'aprova aquesta reforma, a partir del 2010, els jugadors estrangers que tinguin rendes superiors als 600.000 euros anuals passaran a tributar del 24 al 43% a l'impost sobre la renda de les persones físiques (IRPF); que és el que tributen ara els jugadors nacionals.\nEntenc que el “Laporta president” del Barça estigui en contra de la reforma ja que el seu club seria un dels màxims perjudicats econòmicament. Però, de la mateixa manera, no entenc l’oposició a la reforma del “Laporta aspirant polític”; sobretot en un moment de dificultats de moltes famílies per arribar a final de mes. Defensar els privilegis d’una minoria exclusiva representa una declaració d’ideologia política que, sigui dit de pas, no encaixa en absolut amb els plantejaments socials del partit que el va convidar a la marxa de torxes en record de l’afusellament del president Companys. “¡Al loro!”\nPublicat per Francesc Ponsa a 13:16\nAhir ho afirmava el conseller Castells: si no es posa fil a l’agulla a la situació actual, el sistema polític parlamentari de Catalunya es pot veure alterat amb la irrupció de noves formacions polítiques populistes. Els darrers escàndols públics han obert novament el foc creuat de retrets —o d’estirar la manta— entre els partits polítics. Fruit d’això, el debat sobre el finançament dels partits ha aflorat amb força. Tancar el debat en fals com es va fer amb el cas del 3% implicaria una nova alenada d’arguments per totes aquelles noves aventures polítiques que previsiblement concorreran a les properes eleccions al Parlament de Catalunya. Estic d’acord que determinats discursos sobre la regeneració democràtica són buits de contingut i només aprofiten la música de fons per entonar una cantarella que enganxa quasi tant com la cançó d’Estrella Damm d’aquest estiu.\nPerò això no vol dir que l’estament polític actual s’hagi de refugiar en la crítica al populisme per no emprendre mesures d’impacte. De vegades, sembla que els partits hagin blindat l’oasi català per neutralitzar qualsevol sistema de vida al marge d’ells. Però la entrada de Ciutadans al Parlament ja va alertar que el sistema de partits tenia fissures i que no era tan hermètic com els aparells es pensaven. A les properes eleccions autonòmiques la llista d’outsiders es multiplica: Reagrupament, Plataforma per Catalunya, Joan Laporta o, fins i tot, el regidor Elvys de Reus. Aquest darrer va demostrar a les passades municipals que l’espectador consumidor de Polònia no té perquè ser un abstencionista. Pensem-hi.\nPublicat per Francesc Ponsa a 17:24\nOberta la votació del ‘II Premi Blocs’ del Diari Maresme\nLa votació popular del segon premi blocs que organitza el Diari Maresme ja està operativa fins l’1 d’octubre. El proper dissabte 24 d'octubre a les 18.30 hores, en un acte que es celebrarà a Pineda de Mar, es faran públics els noms dels guanyadors.\nÉs esperançador comprovar com any rere any, la catosfera es va renovant amb nous blocs que confereixen més pluralitat i diversitat al nostre sistema d’informació i comunicació.\nAra fa pràcticament un any, el bloc ‘Tu ets Cabrils’ va guanyar el primer premi en la categoria de societat (veure foto). Els companys que portem més de tres anys actualitzant diàriament el bloc —Mariona Bosch, Jordi Teixidó, Enric Santolaria i un servidor— tenim clar que aquest premi té un valor simbòlic; però també és un reconeixement a un compromís amb la comunicació local i el dret a la informació. I el que és més important: des del voluntariat i la gratuïtat.\nMolta sort a tots els blocs seleccionats!\nPublicat per Francesc Ponsa a 12:09\nEtiquetes de comentaris: comunicació, maresme\nUn think tank proper al PP ja parla dels tancs com a resposta a l’onada de consultes populars\nDesprés de l’efecte dominó de la consulta d’Arenys de Munt , les forces espanyolistes han mogut fitxa apel•lant el discurs de la por. El GEES, ‘think tank’ neoconservador proper al PP,ha publicat aquest mes de setembre al portal conservador Libertad Digital una anàlisi en la qual recorda que l’exèrcit és el garant de la unitat d’Espanya segons la Constitució. Us deixo l’enllaç de la notícia que ha publicat l’Avui .\nQui són aquests del GEES?\nEl Grup d’Estudis Estratègics (GEES) és un think tank creat l’any 1986 amb el propòsit de compartir experiències de diversos experts sobre l’estudi de la seguretat internacional i la defensa. Les seves propostes són d’inspiració neoconservadora i està integrat per persones provinents del món acadèmic, del militar i de l’empresa privada. Els atemptats de Nova York i Washington de l’11 de setembre del 2001, juntament amb els de Madrid de l’11 de març del 2004, van provocar canvis importants en les activitats del GEES.\nEn aquest sentit, van començar a rebre encàrrecs sobre els elements fonamentals del nou ordre mundial estratègic, amb especial incidència en l’àmbit espanyol. D’aquesta manera, els analistes del GEES van evolucionar cap a un major compromís ideològic, comptant amb els drets de reproducció de destacades figures internacionals. El seu finançament és 100% privat.\nPublicat per Francesc Ponsa a 11:38\nAvui Arenys de Munt ha fet història. I no ho dic pel resultat de la consulta popular, si no per l’exemple de democràcia, civisme i participació que aquesta petita localitat del Maresme ha donat a Catalunya. La depressió post part de l’Estatut i les consegüents retallades, la fatigant negociació del sistema de finançament, el fantasma de la sentència del Tribunal Constitucional, els tacticismes constants dels partits polítics i la inesperada crisi econòmica havien arrossegat el país cap a una somnolència crònica. Però la perseverança d’uns valents ha fet possible que la Diada d’enguany ens tornès la il·lusió. I això s’ha aconseguit des de la base, des de la militància local. No hem d’oblidar que alguns partits polítics que avui eren a Arenys de Munt donant suport a la consulta, en el Parlament van votar en contra de la Iniciativa Legislativa Popular (ILP) promoguda per ‘10 mil a Brussel·les’ a favor d’un referèndum general sobre la independència de Catalunya.\nPerò ara no és temps de retrets. Ara és temps d’estendre la taca d’oli i traslladar aquesta consulta festiva a més municipis de Catalunya. I si és possible, fer-ho amb el mateix patró: unitat de les forces sobiranistes, consens polític local (a Arenys de Munt, 11 dels 13 regidors van votar a favor de la moció que donava suport a la consulta) i participació cívica de la gent. Davant d’això, l’Estat ja pot presentar els recursos que vulgui i la Falange noliejar tants autobusos com pugui que la taca d’oli no s’atura. Que no decaigui, companys.\nPublicat per Francesc Ponsa a 19:10\nExcel·lent article de Salvador Cot (a la foto) a l’Avui on expressa que l’eix nacional torna a regnar al bell mig de l’oasi català. Sense cap mena de dubte, la relació Catalunya-Espanya és el principal ítem de l’agenda política catalana.\nEn aquest context, el periodista de l’Avui considera que els promotors de la consulta d’Arenys de Munt han demostrat “una maduresa política extraordinària, lluny de qualsevol radicalitat que no sigui la de l’aplicació de la democràcia”. De tot això —apunta Cot— se’n pot treure una conclusió: l’actual classe política té un recanvi més enllà de l’aparell.\nPublicat per Francesc Ponsa a 18:10\nEls 10 intel·lectuals iberoamericans més influents\nL’edició espanyola de la revista Foreign Policy va preguntar als seus lectors quins eren els 10 intel·lectuals més influents d’Iberoamèrica. En la resposta hi he per tots els gustos, amb alguna sorpresa inclosa. Aprofito l’avinentesa per llençar un guant als lectors: Em podríeu dir quins creieu que són els 10 intel·lectuals catalans més influents?\n6. Fernando H. Cardoso\n8. Fernando Savater\nLa Fundació Catalunya oberta crea un diari digital per difondre el ‘catalanisme i el liberalisme’\nEl diari digital Catalunya oberta està dirigit pel periodista i escriptor Francesc Puigpelat (a la foto). Segons l’editorial del primer número, Catalunya oberta “no pretén ser un diari convencional, d'informació sobre l'actualitat. Vol constituir-se en un referent important del pensament i la interpretació liberal de la realitat. De Catalunya i d'arreu del món. Un manual d'ús vàlid per fer front a una realitat -política, social, econòmica i cultural- que no ens pot agradar. Que no pot agradar a ningú”.\nEtiquetes de comentaris: comunicació, Think tanks\nL’autor portuguès es vol centrar en l’escriptura d’una nova novel·la\nEl bloc del Nobel portuguès titulat El cuaderno de Saramago publica el comiat blocaire de Saramago. Concretament, l’escriptor diu que es vol centrar en la redacció de la nova novel·la que està escrivint en aquests moments. Però a més d’aquesta, d’aquí poc es publicarà la novel·la Cain, que segueix a El viatge de l’elefant. És increïble la capacitat de Saramago per escriure a la seva edat. No para. Per ell, escriure és una activitat vital, com menjar o respirar. Més d’una vegada he dit que d’ençà del Premi Noble, l’obra literària de Saramago ha baixat de qualitat. Amb l’excepció de La caverna i les darreres cinquanta pàgines de Les intermitències de la mort, la resta de novel·les baixen de nivell. A veure què passa amb Cain.\nPublicat per Francesc Ponsa a 20:17\nL'ACM creu que 'tots els pobles tenen dret a consultar els seus veïns'\nEsteve apunta ironicament que 's'ha embolicat tot de tal manera que al final cada poble de acabarà fent un referèndum'\nDes de l'Associació Catalana de Municipis (ACM) hem dit en tot moment que la consulta popular d'Arenys de Munt s'ha de celebrar per 'dignitat democràtica'. Aquesta mateixa tarda, el president de l'ACM, Salvador Esteve, ha declarat a l'Agència Catalana de Notícies (ACN) que 'tots els pobles tenen dret a consultar els seus veïns'. En aquest sentit, el també alcalde de Martorell (Baix Llobregat), ha qualificat de 'despropòsit' que es permeti la manifestació d'un grup com la Falange i ha ironitzat que 's'ha embolicat tot de tal manera que al final cada poble de Catalunya acabarà fent un referèndum'.\nEsteve ha lamentat 'que es compliquin les coses senzilles', com amb el cas del referèndum d'Arenys de Munt (Maresme): 'Un poble decideix fer una consulta i l'ajuntament els hi deixa un local. Sembla una cosa normal i reduïda, però s'ha embolicat tot de tal manera i s'ha magnificat tant que al final cada poble de Catalunya acabarà fent un referèndum'. 'Cada poble té dret a consultar els seus veïns', ha destacat Esteve.\nPublicat per Francesc Ponsa a 20:31\nL’home que va abandonar la direcció d’un 'think tank' per muntar un taller de motos\nAssabentat de la meva dèria pels think tanks, un company de feina m’ha remès el passat suplement ‘Dinero’ de La Vanguardia on apareix la història Mat Crawford, l’home que va abandonar la direcció executiva del think tank George C. Marshall Institute a Washington per muntar un taller de motos a Virginia. Segons Crawford, es pensa més en un taller de motos que en un laboratori d'idees.\nEn aquest sentit, defensa que les fantasies del màrqueting ens han fet creure que tenim el desig d’elegir el què realment volem consumir. En lloc de realitzar-nos en el treball, ens realitzem comprant. Per això, l'autèntica independència la proporciona el domini d’un treball manual. És per aquest motiu que Crawford va abandonar el seu despatx al think tank per obrir el seu propi taller de motos.\nNo obstant això, Crawford també ha sabut treure suc a la nova situació, ja que ha publicat un llibre titulat Shop Class as Soulcraft: An Inquiry Into the Value of Work que està arrassant a les llibreries dels EE.UU i no para de pronunciar conferències per arreu. Per molt que ara arregli motos, no ha oblidat la promoció de les idees. I això planteja el dubte sobre si arregla o 'ven la moto'.\nPublicat per Francesc Ponsa a 16:40


L'Astralpool CN Sabadell força el tercer partit de la final de la lliga de waterpolo (13-12)\nEl títol es decidirà aquest dissabte a la piscina de Sant Sebastià\nARA Barcelona Actualitzada el 18/05/2017 22:06\n651x366 Una imatge d'aquest dijous / @RFEN_directo Una imatge d'aquest dijous / @RFEN_directo\nL’ Astralpool CN Sabadell ha superat el CN Atlètic Barceloneta (13-12) en el segon partit de la final de la lliga masculina de waterpolo. L’enfrontament ha arribat empatat als últims tres minuts i mig, on els locals s'han mostrat més encertats. Un gol de Lalo López-Escribano i dos de Borja Fenoy han acabat decidint un duel molt igualat en què els vigents campions han disposat d’un últim atac per empatar el marcador.\nSergi Cabanas, que ha anotat quatre gols, i Borja Fenoy, que n'ha fet tres, han estat dos dels jugadors més destacats d’un equip local molt motivat pels aficionats que han omplit la piscina Carles Ibars del complex de Can Llong de Sabadell.\nEl conjunt vallesà ha començat el partit amb un avantatge de dos gols (3-5), però el CN Atlètic Barceloneta ha sabut refer-se i arribar al descans amb el marcador empatat (5-5). Després d’uns minuts de molta igualtat, el partit ha arribat a l’últim quart amb el resultat de 8-8. Després d’un intercanvi de gols, els locals han tingut més continuïtat en el tram decisiu i van assegurar un triomf que allarga la final.\nEl títol es decidirà dissabte\nEl tercer i definitiu partit es jugarà dissabte a la piscina de Sant Sebastià (12.45 hores) i es podrà seguir en streaming a través de la web de la RFEN.


El Pla de Millora Urbana de la ronda de Barceló i l'illa Fàbregas i de Caralt desenvoluparà 39.711 metres quadrats - Ajuntament de Mataró\nEl Pla de Millora Urbana de la ronda de Barceló i l'illa Fàbregas i de Caralt desenvoluparà 39.711 metres quadrats\nEl regidor d'Urbanisme, Arcadi Vilert, ha presentat avui en roda de premsa el Pla de Millora Urbana que detalla el desenvolupament urbanístic previst per al sector de la ronda de Barceló i l'illa de la fàbrica Fàbregas i de Caralt.\nEl Pla de millora s'adequa als criteris establerts per la modificació puntual del Pla General d'Ordenació, que el Ple va aprovar provisionalment el passat desembre amb els objectius de potenciar la ronda com a eix cívic de connexió amb el port, i d'implantar una gran superfície comercial a l'àmbit de l'illa Fàbregas i de Caralt. El Pla de millora està subordinat a l'aprovació definitiva de la modificació del Pla General a aquest àmbit per part de la Direcció General d'Urbanisme de la Generalitat de Catalunya, ara en tràmit.\nEl Pla de millora afecta a un sector discontinu que ocupa una superfície total de 39.711 m2, un total de 6 illes d'edificis, i que està dividit en els següents àmbits:\n30.082 m2 corresponen a la ronda de Barceló\n9.629 m2 corresponen a l'illa situada entre el carrer de Miquel Biada, el carrer i el passatge de José Maria Torrijos i la ronda d'Alfons XII, on es troba la fàbrica Fàbregas i de Caralt, una antiga paperera que data de 1920. La nau principal, els cossos de porteria i accés a la fàbrica i la xemeneia del conjunt estan protegits pel Pla Especial del Patrimoni Arquitectònic de Mataró.\nDescripció de l'ordenació prevista\nA l'àmbit de la ronda de Barceló, el Pla de millora preveu l'eixamplament del carrer fins aconseguir una amplada de 30 metres. La calçada de la ronda tindrà 2 carrils de 3 metres d'amplada per a cada sentit de circulació. A més, hi haurà una franja a cada banda per les zones de càrrega i descàrrega i d'estacionament.\nA tot el llarg de la ronda es crearà un porxo en voladís a banda i banda del carrer, que tindrà una amplada total de 4 metres, format per la reculada de les façanes de la planta baixa dels edificis.\nEls edificis no superaran les 6 plantes d'alçada a la ronda de Barceló. En el cas dels que facin façana amb el Camí Ral, no superaran les 5 plantes els que s'edifiquin al tram més proper al carrer de la Cooperativa, i les 3 plantes d'alçada els que se situïn més a prop del carrer de Josep Abril. Els blocs alineats amb la ronda de Barceló podran tenir a més uns edicles de 2 plantes més d'alçada però que quedaran retirats cap a l'interior respecte a la façana.\nLes plantes baixes dels nous edificis es destinaran a usos diferents als d'habitatge, com poden ser usos comercials o d'oficines.\nA la cantonada de la ronda amb l'avinguda del Maresme es preveu la construcció d'una torre de 80 metres d'alçada i entre 20 i 25 plantes, que podrà tenir usos residencials, hotelers, d'oficines o comercials, amb la creació d'una plaça a dos nivells, un primer situat a nivell de la ronda i l'altre connectat amb la rampa del futur pas soterrat de vianants del port. Aquest pas soterrat, previst per la modificació del Pla General a l'àmbit, permetrà la connexió entre la ronda i la part central del port, passant per sota de l'avinguda del Maresme, les vies del tren i el passeig Marítim.\nEls interiors de les dues illes centrals de la ronda preveuen l'espai necessari per a la ubicació de dos equipaments, cadascun d'ells amb una zona verda.\nA l'àmbit de l'illa Fàbregas i de Caralt, el Pla de millora preveu l'establiment d'un centre comercial de gran superfície, en contacte amb l'entorn del carrer de Miquel Biada.\nEstà previst que dos plans especials d'integració volumètrica concretin, en el primer cas, l'ordenació del conjunt de l'illa de la torre de la ronda de Barceló, i en el segon les infrastructures de mobilitat associades a la implantació del centre comercial, així com l'ordenació arquitectònica de la gran superfície i la seva integració amb els edificis i elements catalogats de la fàbrica Fàbregas i de Caralt.\nEl Pla de millora preveu destinar un 45,48% (18.062 m2) de la superfície de l'àmbit a sòl públic i un 54,52% (21.649 m2) a sòl privat. Dels 95.195 m2 de sostre edificable total, 55.999 m2 es destina a usos residencials, 29.076 m2 a usos terciaris i 10.120 m2 a ús comercial. Un total de 20.864 m2 del sostre terciari correspondran al centre comercial.\nEn total es preveu la construcció de 684 habitatges a tot l'àmbit, dels quals 43 estaran ubicats a l'àmbit de l'illa Fàbregas i de Caralt i la resta a l'àmbit de la ronda.\nPel que fa la tipologia dels habitatges, 460 seran de renda lliure (70%), 149 de protecció pública (20%), i 75 de preu concertat (10%).\nPel que fa a l'estacionament, es preveuen 305 places amb la construcció d'un aparcament públic soterrat a la ronda de Barceló i 2.231 places privades de pàrking corresponents al total d'edificis del nou sector. En aquestes últimes s'inclouen les previstes per al centre comercial, que es calcula tindrà unes necessitats d'aparcament de 900 places.


27/11/2015.- Nova edició de la Jornada de Portes Obertes – ICAIB\n27/11/2015.- Nova edició de la Jornada de Portes Obertes [06-11-2015]\nL’ICAIB organitza una nova edició de la Jornada de Portes Obertes que tindrà lloc el divendres 27 de novembre, de 9:00 a 15:00 hores, a totes les seus col·legials, a fi que els ciutadans puguin fer consultes jurídiques gratuïtes als advocats voluntaris que participen a la jornada.\nTot i que la jornada és de 9 a 15 h., els lletrats podran triar, dins d’aquest interval, l’horari que millor s’adapti a les seves circumstàncies personals i professionals.\nA més, i per tal d’agrair la participació dels lletrats a la Jornada, els col·legiats que s’inscriguin com a voluntaris per atendre les consultes dels ciutadans quedaran exempts del pagament de la quota col·legial corresponent al mes de desembre de 2015, sempre que estiguin presents a la jornada durant almenys tres de les sis hores que dura aquesta.\nPer tal d’ajustar el nombre de lletrats participants a la demanda ciutadana prevista, s’ha fixat un màxim de 75 col·legiats participants (30 a Palma, 15 a Eivissa, 10 a Manacor, 10 a Inca i 10 a Menorca).\nEls advocats interessats a participar, han de comunicar-ho a l’adreça electrònica comunicacio@icaib.org abans del dia 20 de novembre (inclòs), per tal d’organitzar, per especialització o branques del dret, els grups d’atenció als ciutadans. Així, a més del nom i cognoms, convé especificar la/les disciplina/es del dret a la qual es dedica.


Provínciea de Girona\n42º 12,759'N ; 2º 30,566'E\nPont edificat probablement a finals del segle XI o principis del XII, tot i que la primera referència que en tenim data del segle XIII. Es tracta d'un privilegi de caça i pesca, atorgat per Pere Cervera de la casa de Bas a favor del priorat de Sant Joan les Fonts el 14 d'octubre de 1247.\nEstava situat en l'antiga Via Annia, creada en època de l’Imperi Romà. Era un ramal de la Via Augusta, que des de Figueres es dirigia cap a la Vall de Bianya, creuant el Capsacosta en direcció cap a la Gàl·lia pel coll d'Ares. Durant l'edat mitjana Sant Joan les Fonts era una zona de pas entre els comtats de Besalú, Cerdanya i Berga, essent el pont sobre el riu Fluvià una peça important en aquestes rutes.\nEls forts terratrèmols, que assolaren la comarca entre el 1427 i el 1428, afectaren de forma important l'estructura del pont, que va necessitar una reconstrucció.\nInicialment va ser concebut com a mínim amb cinc arcs, dos grans i tres de petits. Els primers van ser els que van patir més desperfectes en el segle XV i van ser substituïts per un únic arc de perfil apuntat, una mica irregular.


Dani Parejo: "Hem fet història en un any molt significatiu per al València"\nEl capità valencianista ha sigut l'encarregat d'aixecar la vuitena Copa del Rei del club\nDani Parejo AFP\nBarcelonaEl València ha derrotat el Barça en la final de la Copa del Rei per 1-2. En l'any del seu centenari, l'equip ha aixecat al cel de Sevilla la seva vuitena Copa; un títol que no aconseguien des de l'any 2009. Aquesta temporada, el València va arribar a estar en zona de descens i ha acabat com a quart classificat, campió de la Copa del Rei i semifinalista de la UEFA Europa League.\nDani Parejo, capità del club valencianista i encarregat d'aixecar el títol, ha parlat als micròfons de La 1 tot just acabat el partit. "fa vuit anys que soc al club i he passat moments molt dolents. Aquest equip es mereixia un moment com aquest. Hem fet història en un any molt significatiu per al València. Independentment del resultat d'avui, l'any ha sigut increïble", ha dit Parejo amb la veu totalment trencada i plorant.\n"Estic molt feliç, és el meu primer títol. Sempre hi ha una primera final, una primera victòria. Ens ha costat set semifinals arribar fins aquí. Vull donar les gràcies als jugadors, l'afició, a l''staff' tècnic, a la meva família... M'han fet l'home més feliç del món", ha dit el tècnic del València, Marcelino García Toral eufòric als micròfons de La 1.\nBarça València CF Copa del Rei 2019 Dani Parejo


» CICLE DE CINE “RESISTÈNCIES I DISSIDÈNCIES” Biblioteca Facultat de Belles Arts de València – UPV\nCICLE DE CINE “RESISTÈNCIES I DISSIDÈNCIES”\nAquest és un projecte cultural socialment compromès. A Enginyeria Sense Fronteres-València, som partidàries de realitzar activitats de sensibilització social, des de la complexitat i el respecte a l’espectador/a i sense renunciar a l’alta qualitat artística, ja que considerem que el llenguatge de l’art apropa el contingut transformador de forma no explícita però més profunda.\nEl cinema és una eina de mobilització social, no només per allò que transmet sinó per la forma amb què narra els esdeveniments i els comunica. Desgraciadament els formats de Hollywood o la publicitat han asfixiat la llibertat creativa i ens han condemnat a consumir productes audiovisuals estandaritzats, perdent-nos molta riquesa sensible i potencialitat expressiva.\nIMPORTÀNCIA DE LA PARTICIPACIÓ\nAmb aquesta nova visió volem donar una especial rellevància al paper de l’espectador/a com a agent de transformació social. Hem fet la selecció de les projeccions, ponents i temes pensant en tot moment, a traçar complicitats amb l’espectador/a a qui considerem part essencial del mateix cicle i eix fonamental sobre el qual sustenta el canvi social.\nPer això cada projecció anirà acompanyada d’una ponència o taula rodona i debat amb el públic. Tanmateix considerem el bloc del cicle i la nostra presència a xarxes socials (facebook i twitter) part fonamental del projecte, ja que ens permetran apropar-nos a les persones que segueixen el cicle, aportar material informatiu i educatiu addicional i tindre una comunicació directa i horitzontal amb les espectadores. Perquè les persones que organitzem el cicle abans que res ens sentim espectadores anònimes, generant un projecte col.lectiu.\nAUTODEFENSA GLOBAL FRONT ALS DISCURSOS HEGEMÒNICS\nDes d’aquest cicle de cinema volem donar visibilitat a diferents sensibilitats de resistència i dissidència que actualment o en un passat recent han volgut fer front al poder i al pensament hegemònic (al tardocapitalisme, al patriarcat, etc). Cerquem dignificar discursos perifèrics, no legitimats, sense caure en explicacions simplistes, mostrant una realitat polifacètica i difícil de captar en un sol cop de vista.\nPer això hem creat una estructura de Cicle de nou pel.lícules, compost per tres minicicles de tres pel.lícules cadascun, amb la intenció de tractar un mateix tema amb diferents enfocaments estètics, temporals, ideològics, etc.\n1. Ciutat Líquida.\nVisions sobre les polítiques (laborals, urbanístiques, etc) que afecten a les persones a les ciutats occidentals en crisi i les nostres variades estratègies de resistència i dissidència.\n2. Primavera Àrab.\nComplexitat de la realitat dels anomenats “països àrabs” , aproximació sorprenent i diversa als protagonistes de les revoltes: les dones i els joves, sense oblidar la descolonització.\n3. Resistència Andina.\nL’arribada al govern dels països de la regió dels Andes, de persones indígenes, està trasbalsant les conciències del món amb una alternativa al capitalisme especulatiu anomenada “el buen vivir”. Tres visions sobre els pobles andins, uns pobles supervivents amb molt de futur.\nHem fet una selecció de pel.lícules outsiders i comercials, cercant qualitat artística o testimoniatges necessaris, però sempre són films allunyats de la generació de cultura des de centres de poder, econòmic o discursiu.\n« La Crueldad Llibres lliures: 26 de Març: Història. »\nDate : 20 març 2012\nTags : Enginyeria Sense Fronteres-València, RESISTÈNCIES I DISSIDÈNCIES\nCategories : Cine, Jornades Tallers Congressos


"Dr. W" del Tofusi Festival de Geòrgia al ReAnimania, a Armènia\n"Dr. W" del Tofusi Festival de Geòrgia al ReAnimania, a Armènia\nDel 25 al 31 d'octubre, la sèrie animada "Dr.W" formarà part del Festival ReAnimania, que se celebrarà a la ciutat de Erevan, a Armènia.\nDel 25 al 31 d'octubre, la sèrie animada "Dr.W" formarà part del Festival ReAnimania, que se celebrarà a la ciutat de Erevan, a Armènia.\n22/10/2014 - 16.35 Actualitzat 22/10/2014 - 17.57\nEl festival pretén potenciar intercanvis d'experiències creatives i la integració del país dins del circuit global audiovisual. A principis de mes, "Dr. W" va participar en el Tofusi International of Animated Films, a Geòrgia. "Dr.W" ha estat un èxit a tots els festivals on s'ha presentat i ha obtingut importants reconeixements com el Cinéglobe d'Or al Festival de curtmetratges científics del CERN2010 (Suïssa), el Premi Autodesk en la categoria Sèries de TV a l'Expotoons 2009 (Argentina) i el segon premi al millor curtmetratge al Festival Cutout Fest 2010 (Mèxic).\nTVC ha coproduït els 72 episodis de "Dr. W" i n'ha emès 26 pel Canal Super3, canal que en breu emetrà els 52 episodis següents. La sèrie està dirigida per Muyi Neira amb producció executiva de Peter Keydel i guió de Martin Guido. Aquesta sèrie, feta en 3D, està destinada a nens d'entre 6 i 9 anys. És una coproducció de Magoproduction i Televisió de Catalunya amb la col·laboració de l'ICEC.\nEl Dr. Woody Bonepecker, àlies "Dr. W", és un doctor delirant, presentador d'un programa de televisió, que en cada episodi ens descobreix la veritat d'un fet quotidià com si es tractés d'una cosa sorprenent i meravellosa. Aquest personatge, fascinat per les coses senzilles, no dóna res per fet i explica de forma apassionada la història de coses com l'escalfament global, l'aigua corrent, la llei de Murphy, etc., tal com les sent, fent servir exemples propers als nens. A través d'aquests exemples, el Dr. W transporta els espectadors a un món màgic i fantàstic, que no és una altra cosa que una petita part de les meravelles de la vida.


L'IEC celebra el Dia Internacional de la Traducció\n«Els traductors són els herois a l’ombra de la literatura.» Es pot estar d’acord o no amb aquesta cita de Paul Auster. El que és clar, però, és que gràcies als traductors podem gaudir de les novel·les d’Amélie Nothomb, Kurt Vonnegut o Karl Ove Knausgård, la poesia de Yukio Mishima o les obres de teatre de Txékhov. I que gràcies a ells, també, les obres dels nostres autors han arribat a tot el món. Deia Saramago que «els escriptors fan la literatura nacional i els traductors, la universal». Amb l’objectiu de reivindicar la tasca dels traductors, l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana (AELC) i l’Institut d’Estudis Catalans (IEC) van celebrar el 30 de setembre, i per tercer any consecutiu, un seguit d’actes en el marc del Dia Internacional de la Traducció.\nLa jornada a l'IEC va començar amb una lectura pública en la qual traductors han llegit fragments de textos que han traduït. Després, s'ha celebrat una taula rodona, titulada «Teràpia de grup: sóc traductor i no me’n planyo, però...», en la qual diversos traductors han compartit amb el públic alguna experiència especialment dura viscuda durant la seva carrera


Relat "LES SEMIFUSES (COMPOSICIÓ)"\nInici > detall del relat: LES SEMIFUSES (COMPOSICIÓ)\nNo escoltes les teues llàgrimes,\nno fereixes la teua ànima\nObri el teu cor, escolta\nl’escala de la volta\nque puja fins l’amor.\nCal caminar per a viure,\ncallar i poder dir\nNo escoltes més que la teua ànima,\noblida un poc la monotonia\ni somnia sense límits\namb les semifuses.\nNo escoltes les semifuses\nque se’n van sense mi\nSembra el teu cor i escolta\nel meu so,\nCal somriure per a amar,\ni retenir les semifuses\nen la meua satisfacció\nperquè no se’n vagen\na la constel•lació.\nNo escoltes la gravetat\nperò sí..., escolta\nPer a rebre més amor,\nper a rebre més excitació\nhe compost en silenci\nuna nota molt original.\nAquesta, canta, mima,\nassaboreix la teua llengua\ni no envelleix.\nNingú no sap on va a parar\nperò jo sí que ho sé...\nperquè va volant\nde la semifusa,\nque és sabedora\ndel teu ventre perfecte.\nTinc la nota en la meua ment,\nque estic escoltant.\nL’essència de les teues llàgrimes\npugen amb sentiments\nentre les grenyes del teu cabell.\nNotes curioses, desalineades,\nde color nacrat,\npreguntant per les semifuses,\nper a tocar més perfectes\ni esmunyir-se entre el teu cos.\nEls meus dits fan voltes,\nmoltes voltes sense notes,\naleshores en un moment oportú\ntroben la nota re,\ni entren exactes\nper la teua oïda.\nEm garanteix la vesprada\namb les teues parpelles,\nperò no escoltes\nla vibració de la rosella.\nsent el rostre de la lluna,\nl’amor que et té.\nLes ones de la vesprada\ncaminen amb mi,\nl’amor de la nit.\nI tu, destra de la disciplina\nescolta les semifuses\nde la meua cançó.\ni en el torrent del nostre amor.\nEts la il•lusió\nde les meues paraules\nquan les traus a l’univers.\nAleshores busca la torrassa\nperquè no escoltes\nles ones enfadades;\ni així oferir-te\nles meues mans plenes d’ones\nque són notes clares de semifuses.\nEn l’espurna del silenci\ns’ha obert una nota,\naquesta nota viu molt,\nés la més important\nde l’escala musical.\nHe baixat al pentagrama\nbuscant l’amor natural\ni entre les seues línies\ns’ha alçat la nota do.\nNota que no vacil•la\nentre la meua escala,\nse’n recorda sempre de mi\ni de tu amb les semifuses.\nacompanya-la sempre tu\nper la senda del pentagrama.\nEm vaig dir: Vull el sabor dels teus llavis.\nNo miraré fins arrere,\nperò sentiré la fugitiva\nllàgrima que ix dels teus ulls.\nLA MÀ DRETA\nLa meua mà dreta\nva polsar algunes notes diàries,\neren la do..., la re,\ndesprés vaig improvisar\nla més fabulosa,\nla més harmoniosa\namb un to eloqüent\nper a posar-la al teu front,\nSonava autèntica amb\nel meu dit índex,\nla teua postura,\nen la teua figura.\nEs recreava la nota sol\ni demanava ajuda\nÉs or pur la nota que sent\nperquè és amor més que esperit,\nja que és alè que naix\nde la teua veu de felicitat.\nLA TEUA POSTURA\nla formosa sort del teu cos,\nsobre la brúixola de la meua mirada.\nles meues mans entre\nTu, que sempre\ntens més alegria\ncanta-li, ara i després\nLa teua incansable postura\nté cura del cel,\nté cura del meu ésser,\naixí que la teua presència\nuna important paciència.\nVeig els meus ulls a través dels teus,\noh, flama meua!, amor etern!,\ndoncs no esquives la meua simpatia\nla trobaràs al notar la teua música.\nSOM DUES ÀNIMES\nSempre he estat convençut\nque t’estime més que les notes.\nJo acompanyat de la teua intimitat,\ntu assaborint el meu perfum.\nAfegiré la importància\ni em convenceré de les dolces notes.\nJo sentint la nota do\nal costat de les semifuses,\namb un gest senzill.\nsentint les notes,\nperò darrere de la sinceritat\nestà l’amor d’harmonització,\nque va teixint el pentagrama\nressonant la nota\nentre les semifuses.\nPerò la semifusa\net vol menys que jo.\nEt cride entre els núvols de música,\nsóc la semifusa que tu vols.\nEm belluguen a la vegada\nel teu cos i el teu cor,\ncom em belluguen les semifuses\nla meua oïda dolçament.\nM’inunden a la vegada\nla nota do, la nota sol,\ni amb molta satisfacció\nÀgils i intuïtives\nrecorren les notes..., mi, fa;\nsón espontànies, darrere de sol,\nperò jo les aclame\nperquè vinguin amb la do,\ni així posar-les\namb constància de decisió\na la teua cintura\ni alhora al teu cor.\nTendrament tinc la teua gentilesa,\nassaborint la teua elegància\nNo ploriquejaré perquè tinc\nla dolçor del teu cor de música.\nLA VERITAT DEL DESTÍ\nDes de sempre vas tenir\nel desig de la teua casa,\nembolicant-te amb la façana,\ntota lleugera, tota emocionada...,\nsentint les notes reposades\nuna darrere una altra.\nI has anat despullant-te\nsentint les semifuses\nque et rodegen al capvespre.\nFeia temps que escoltaves\namb una sensibilitat\nque abraçava el dia.\nJo que et deia:\nque vull sentir amb intensitat\nde les semifuses.\nA la vora del teu vestit\nhe vist quatre o cinc notes,\nque volen volar amb a tu\nque volen que llisquen\nA la vora de la meua oïda\nhe notat més d’una nota,\naqueixa nota que redobla\nel meu ésser junt a tu.\nLa mandolina ha vibrat\ncantant-te sense parar,\ni ha buscat la semifusa\nperquè vol estar junt a tu\ni ondejar el teu vestit.\nLa mandolina canta do...,\nla mandolina canta mi...\ni entre els meus dits\nhe sentit més amor.\nLa mandolina sap quan vespreja,\ntambé sap del teu amor.\nJo li canti fins a la nit\nper a saber quant sóc de feliç.\nAlosa de veritat, alosa meua,\nqui t’anivellaria i t’instal•laria\nen el meu clarinet de música, fusa amb semifusa,\nperquè toques el solfeig en la meua vida?\nLa teua clara gola, canta i desafia\nla teua nota d’or vibra i en l’escala\nde l’èxit de la meua, repeteix l’avidesa\nque sempre va a lloure amb la meua poesia.\nFlors que naixen amb les teues pestanyes,\nflors que persegueixen el meu bategar\ni sobretot es lliuren amb les meues entranyes.\nAi, terrerola de fugaç estil,\ncrema’m amb una guspira infinita\ndel teu hàbit, que estic temperat.\nAixí, a pler, així es diu,\nde totes les semifuses\ni cauen suaument\nAixí, sí, a dojo,\nde les semifuses\nque travessen el temps,\nque giren a borbolls\ni saben col•locar-me\nAixí les cride, atent,\nperquè vull que volen\nenfront dels teus ulls\ni somnien la veritat del meu sentiment.\nAixí està dit,\nt’estimo com el sol,\nque estima les semifuses;\ni aquestes amen les cordes\ndel meu llaüt.\nDeixa’m que vaja per aquesta semifusa\nque vull omplir el pentagrama que perdura;\ndeixa’m l’afany, que poc dura, i així vine\nal meu que es llança sense desimboltura.\nEl teu nèctar està en la guitarra\nque està consagrada a la teua cintura,\nl’art de viure està amb la nota\nque jo, ara i sempre valoraré.\nCreuar voldria la saborosa inquietud\ni sé que l’arbre floreix amb la primavera;\ni tanmateix vull tocar-la i sensibilitzar-la.\nTu com jo, modula les seues fulles\nperquè així llança la meua fusa,\nper tal que t’emmeles amb la seua cúspide.\nLa corona de sis puntes que he trobat\nes bressola de dia i de nit.\nEts suau corona de magrana,\nsuau capoll que gires amb el teu coixí.\nEts l’ombrós cimbori transparent.\nOh!, caragol floral,\nlaberint concèntric de fuses\ni encantat jardí de semifuses.\nAi!, magrana, en la teua engronsadora,\nque la pròpia fusa abriga\nen els plecs més íntims de tu.\nPerquè en la font, bassal de semifuses,\ncada any de nou, prens forma tu mateix.\nAi!, magrana, que ja calcules el vent,\nvel i tela del cel.\nAi!, fusa composta, clòtxina cantadora,\ncadira de l’home que t’admira,\nnascuda de la nota de pura mel.\nLi saluda l’aire a la cara,\naquella vesprada de juny;\nli saluda i s’esvara,\nperò tanca els ulls al firmament\nsentint i escoltant la semifusa.\nEl rinxol del cristall somriu\nquan ella es mira el pèl;\nla meua temprada cal•ligrafia li diu\nquè càlida és la teua semifusa.\nEl dit de la seua mà\nvol tocar-la i la respira, però\ns’ha clavat una agulla de cap\ni així xiscla la meua fantasia.\nL’envelliment passa i passa,\nsempre passa a contracor,\nles notes gallardegen al món\ni jo xisclant més notes.\nLES MEUES ULLERES\nS’entelen les meues ulleres\nquan senten més fortes les semifuses,\ni s’afona el meu cor de llampada\na aqueixa llum bellíssima\nperquè creuar voldria amb ella.\nEm murmura la lluna\nuna nota pareguda, no ho és,\nperò té cansats els ulls\ni al seu repòs vull ajudar-la.\nLlum que passà pels meus ossos,\nels quals guarden la subtilesa divina,\naquesta llum que va buscar l’estiu xafogós;\nno sé com dir-ho exactament\nperò solitària s’ha quedat la fusa\nvolent trobar la nota bellíssima.\nAra, que he ficat els meus ulls\nen l’adolescència divina\nhe sentint la teua aurora,\nperquè siga nit\ni no em quedi indefens.\nNecessita la teua tebiesa\nque travessa les notes bellíssimes.\nVermella, vessa en aquesta semifusa\nque vull traure’t en el meu poema;\naixeca’t més enllà de la figura\nmentre vaja en aquesta qüestió.\nEren ja les quatre i mitja del diumenge\ni pensava: Vine, amb la meua sorpresa,\nque voldria compondre’t la meua nota,\ni cada vegada compondre’t més perfecta.\nProduiria més que en aquesta música\nque sentim més fort aquest diumenge,\nper això volem que en vinga un altre.\nDe fit a fit et mire el vestit,\nmalgrat que vinguin les vuit de la nit\nper sentir-te vessant.\nNoia Targarina | 06-02-2022 | Valoració: 10\nOnada d’amor [Ofensiu]\nRenoi, Rafael, quina onada més profunda, d’aquelles de Mar de fons que s’enfilen arena enllà, i quan retornen a la Mar, els peus si enfonsen. Un seguit de poemes magnífics, amb una musicalitat molt sonora. Fantàstic! Una forta abraçada.\nMusicalitat del teu cor[Ofensiu]\nMarnusa | 01-02-2022 | Valoració: 10\nUna preciosa composició de poemes que degoten rítmicament la musicalitat de l'amor... la musicalitat del teu cor.\nGràcies per compartir Perla de Vellut. Una abraçada.\nMiquel Seguí Cases | 30-01-2022\nLes semifuses son notes ràpides!\nMolt Bona feina Perla!\nBROLL DE VERSOS[Ofensiu]\nNess | 29-01-2022 | Valoració: 10\nCaram! Impressionant! Aquest és el teu fort, poemes d'amor, i aquí m'has desbordat.\nCom poden brollar tants versos i d'aquesta manera, fresca i musical? Felicitats!\n(Ah! Gràcies per felicitar-me pel Sant. I per comentar el meu últim relat.)\nmontserrat vilaró berenguer | 29-01-2022 | Valoració: 10\nM’ ha agradat molt, escribí aixi ho fas molt be\nRapsòdia i harmonia.[Ofensiu]\nImpressionant rapsòdia; sota el ritme ràpid de les semifuses i l'escalfor de la melodia s'hi endevina una harmonia que és la que dona tot el sentit a aquesta poesia tan llarga.\nEnvejo la facilitat que teniu per escriure; una poesia així, m'hagués costat tot un any anar-la pujant, però alguns teniu prou fecunditat per escriure molt i bé; uns altres hem de pujar escrits amb molta parsimònia.\nEscriure sobre l’amor és el teu do. Un amor que sembla infinit i no sé perquè em recorda a poemes de San Juan de la Cruz. En aquest poemari he trobat una combinació d’amor en el sentit més líric però també barrejat en accions quotidianes i coses concretes: mandolina, guitarra, pentagrama, magrana, ulleres...i sobretot amb les semifuses.\nNo entenc gaire de solfeig , però sembla que la semifusa es la nota que menys temps sona...No sé perquè has elegit la semifusa per què sigui la clau del poemari. M’ho imagino com gotetes de temps ràpid que van esquitxant les paraules. Potser podries explicar una mica el perquè l’elecció de les semifuses, quin sentit li dones tu, que a mi se m’escapa.\nNo sé si també és un poemari que has portat en algun concurs.\nPle d’harmonia i de belles imatges. Un cant a l’amor que sembla infinit i dolç.\nHe tardat a comentar-te perquè no és fàcil comentar uns poemes tan llargs.\nAntonio Mora Vergés | 26-01-2022 | Valoració: 10\nFuses i negres[Ofensiu]\nXalo amb la música i, tot i que m’he guanyat la vida gràcies a freqüències i amplituds, desconec les notacions de la melodia, l'harmonia i el ritme. Les fuses i les negres tenen, per a mi, més connotacions nàutiques que musicals\nDe la teva poesia el que més m’agrada és l’alegria i la lleugeresa amb que voleies per sobre les paraules.


Setmana Santa amb presos i exiliats. Pregària del Papa pels qui pateixen sentència injusta i acarnissada – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 27 de març de 2021 Atri\n2. SENTENCIA INJUSTA. Missa matinal del Dimarts Sant (6 abril 2020), ja en plena pandèmia com ara, a la capella de la Casa Santa Marta al Vaticà. Francesc diu a la homilia… “En aquests dies de Quaresma hem vist la persecució que va patir Jesús i com els doctors de la Llei es van acarnissar contra ell. Va ser jutjat amb duresa, amb acarnissament, sent innocent. Voldria pregar avui per totes les persones que pateixen una sentència injusta a causa d’acarnissament”.\n2. PANDÈMIA A LA PRESÓ. Missa matinal del dia abans, Dilluns Sant (5 abril 2020). El Papa diu a la homilia…. “Penso en un problema greu que existeix en moltes parts de món. Voldria que avui reséssim pel problema de la superpoblació carcerària. On hi ha amuntegament, molta gent allà, hi ha el perill, durant aquesta pandèmia, que acabi en una greu calamitat. Preguem pels responsables, pels qui han de prendre les decisions, perquè prenguin un camí just i creatiu i puguin resoldre el problema”.\n3. INTERPEL.LACIÓ ALS JUTGES. El Papa Francesc comenta l’episodi del Judici Final. Comentari aplicable a tothom, també els magistrats del Tribunal Constitucional i del Tribunal Suprem… Explica en l’homilia… “La primera pregunta que ens farà Jesús és: ‘Com t’ha anat amb els pobres? ¿Els hi has donat de menjar? Quan estaven a la presó, els has visitat? A l’hospital, vas anar a veure’ls? ¿Vas ajudar la vídua, a l’orfe? Perquè jo hi era”. I per això serem jutjats. No serem jutjats pel luxe o els viatges que hàgim fet o la importància social que hàgim tingut. Serem jutjats per la nostra relació amb els pobres. Però si jo, avui, ignoro els pobres, els deixo de banda, crec que no existeixen, el Senyor m’ignorarà el dia del judici. Quan Jesús diu: ‘Perquè pobres sempre tindreu amb vosaltres’, vol dir: ‘Sempre estaré amb vosaltres en els pobres. Estaré present aquí’. I això no és ser comunista, és el centre de l’Evangeli: serem jutjats per això”. Sí, els jutges seran, de fet ja son ara, jutjats pel Déu de Jesús.


Cartell de presentació de l'exposició que comença el proper dijous dia 20\nEl Museu de Mataró acollirà, a partir del proper dia 20, una exposició dedicada a les escultures que Cusachs va realitzar, inspirades en el poema de Salvador Espriu, ‘El caminant i el mur’. La mostra s’inclou dins els actes que ja fa setmanes que se celebren al voltant del centenari del naixement del poeta.\n‘El caminant i el mur’, poema que Salvador Espriu va escriure el 1954, va inspirar una de les sèries escultòriques més destacades del mataroní Manuel Cusachs. Unes escultures de bronze que componen part de la mostra ‘Cusachs/Espriu. El caminant i el mur’, que el Museu de Mataró inaugurarà el proper 20 de juny i que vol recollir l’essència de la poesia d’Espriu. També s’hi inclou una altra sèrie escultòrica inspirada en el treball musical de Raimon, ‘Cançons de la roda del temps’.\nL’exposició consta de tres parts. La primera inclou una sèrie dels dibuixos preparatoris de l’artista mataroní abans de treballar els bronzes. A la segona es podran veure les escultures de la sèrie “Cançons de la roda del temps” de Raimon, mentre s’escolta algunes de les cançons que va musicar Raimon.\nLa tercera part inclou el bust d’Espriu, les 8 escultures relacionades amb els poemes d’“El Minotaure i Teseu” i un vídeo de l’autor de Sinera recitant Assaig de càntic al temple.


Crisi sanitària o crisi sistèmica? - Regió7\nCrisi sanitària o crisi sistèmica?\n29·10·20 | 22:26\nUna crisi sanitària o de salut pública és una situació de risc o desbordament del sistema sanitari que afecta una o més àrees geogràfiques o fins i tot a la globalitat del planeta i que produeix impactes importants en la salut de la comunitat i, de retruc, en l'economia. En canvi, una crisi sistèmica es produeix quan col·lapsa la totalitat del sistema socioeconòmic, mediambiental i polític bé sigui per incapacitat, per desbordament o per manca d'instruments per resoldre el problemes que crea el funcionament habitual del sistema. Una crisi sanitària es resol reforçant la salut pública; una crisi sistèmica només té solució amb canvis o transformacions profundes en la forma de produir, de consumir i organitzar la societat\nPer a la immensa majoria dels governants i dels creadors d'opinió, l'epidèmia de la covid-19 és una crisi sanitària que tindrà solució a mitjà termini, amb mitjans també sanitaris (vacunes i/o tractaments eficaços). Altres, en canvi, creiem que el relat oficial del coronavirus com a mera crisi sanitària oculta una crisi sistèmica de fons ja iniciada amb la crisi financera de l'any 2008. Des d'aquesta perspectiva, la covid-19 no és només un problema de salut global, sinó també un problema amb altres facetes interconnectades de tipus econòmic, ecològic i social. Això la converteix, de fet, en un problema sistèmic. El gran problema de fons és que tenim un model econòmic que quan s'activa arrossega tot el planeta i quan es para arrossega tota l'ocupació.\nL'expansió descontrolada del coronavirus SARS-CoV-2 fa evident que allò que només era un auguri dels ecologistes radicals -la insostenibilitat global del sistema i el seu col·lapse final- és ara també una possibilitat, perquè aquest virus està especialment adaptat per explotar a fons les fragilitats del model socioeconòmic dominant: sobrepoblació, turisme massiu, urbs immenses, viatges aeris constants, cadenes de producció i subministraments a milers de quilòmetres, individualisme i manca de cooperació entre persones i països i una extrema desigualtat en el repartiment de la riquesa i en els sistemes de salut públics.\nSi això és així, la qüestió no és limitar al debat social i polític a l'encert i l'efectivitat de les mesures governamentals per evitar l'expansió de l'epidèmia. Això és només una part del problema que no pot sepultar el que hauria de ser el debat de fons sobre els límits i fragilitats del model econòmic i social vigent. Les preguntes importants que ens hauríem de fer són: quan tot això s'acabi, voldrem viure tal com ho hem fet les darrere dècades?; volem que el món postcovid sigui més igualitari o irremeiablement desigual?; que sigui més lliure o més autoritari?; que sigui més competitiu o més cooperatiu?\nLa humanitat s'enfronta ara a una crisi mundial, no només sanitària. Segurament la crisi més important de les darreres generacions. Les decisions que prenguem ara les persones i els governs probablement donaran forma al món de les properes dècades. Donaran forma no només als nostres sistemes de salut, sinó també a la nostra economia, a la nostra política, al nostre model social... Cal tenir en compte les conseqüències a llarg termini de les nostres accions i preguntar-nos quin tipus de món habitarem quan passi la tempesta.


Comprar a internet\nFa anys que a Irlands faig compres a Internet. Compro llibres, productes electronics, coses per a la casa, etc. I trobo millors preus, més verietat, comoditat i bon servei.\nSegur que si visqués a Barcelona no compraria tant a Internet. Crec que quasi bé tot el que un necessita es pot comprar a ler tendes del bari o en un matí agafant el metro allà on calgui.\nAquí a Irlanda cada cop queden menys tendes "independents". Ara cada població té centres comercials als afores, excepte les ciutats més importants, amb les mateixes cadenes de tendes que són generalment estrangeres. De manera que es pot comprar el mateix a tot arreu però si vols alguna cosa diferent, no la trobes enlloc. O sí, a Internet.\nEl VAT (Value Added Tax), que és l'IVA (Impost del Valor Afegit) acaba de pujar a la Gran Bretanya. D'un 17,5% a un 20%.\nAquí a Irlanda el tenim al 21,5% em sembla. Els que vivim a zones a prop d'Irlanda del Nord hem de vuere si els preus a totes dues bandes de la frontera s'aproparan una mica més o no. Ara per ara i en general, els productes són més cars a la República d'Irlanda i la gent a les zones frontereres viatja a Derry en el nostre cas o a la població de NI (Northern Ireland) més propera per fer les compres ja que surt més barat. Si els preus s'acosten més potser que ens estalviem els viatges.\nTothom es queixa d'aquesta pujada. Els comerciants han de intriduïr els nous preus a poc a poc per raons purament logístiques i quant més triguin, més diners perdràn. Han de modificar els seus sistemes de venda i canviar totes les...


• Vora 200 persones van assistir a la Ruta de Contacontes celebrada a Benimarfull • La pròxima edició de la ruta serà dijous 27 de juliol a Penàguila\nEnviat per Redacció Muntanyes en 25 de juliol de 2017.\nTags: Benimarfull, Coordinadora pel valencià, Ruta de contacontes\nVora 200 persones van assistir a la Ruta de Contacontes celebrada a Benimarfull, organitzada per la Mancomunitat i la Coordinadora pel Valencià (Escola Valenciana). En esta ocasió, van explicar llegendes i rondalles Rosa Fraj i Sílvia Colomer. La pròxima edició de la ruta serà dijous 27 de juliol a Penàguila, en un acte que comptarà amb la participació d’Almudena Francés, Francesc Gisbert, coordinador pel programa de rutes i veïns de Penàguila, que es contaran històries populars. El contacontes serà a les 21:30, a la plaça de l’Arbre.\nLa ruta de contacontes continuarà a l’agost amb Balones, 2 d’agost (20:30 h, plaça de l’església); Alfafara, dijous 3 d’agost, a les 20 h (davant de l’ajuntament) i Gaianes, diumenge 6 d’agost (20:30, plaça de l’església).


L’apòstrof – CONFAVC\nHome/Comunicació, Serveis a entitats/L’apòstrof\n<< Torna a la caixa d’eines\nComunicació, periodisme, redacció, correcció, traducció i disseny gràfic\nNosaltres intentem passar-nos-ho bé quan fem feina. Som periodistes, lingüistes, dissenyadores i docents i, sempre que podem, treballem juntes. Perquè sabem que quan totes les nostres facultats, neures i tralaràs s’ajunten, tot surt millor.\nNosaltres som les formigues i les mestresses de l’Apòstrof, i estem orgulloses de dir-ho ben alt. Des de fa quinze anys ens manem nosaltres mateixes, ens organitzem nosaltres mateixes i som les responsables úniques i últimes dels nostres èxits i fracassos.\nA nosaltres ens agrada fer ballmanetes amb gent com nosaltres. Per això, formem part del grup ECOS, de la Xarxa d’Economia Solidària, de la Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya, de Coop57, del Projecte Fiare, d’ Aposta, escola de cooperativisme, i del Compromís Ciutadà per la Sostenibilitat-Agenda 21.\nI una cosa que ens agrada molt fer i molt dir és que cada any duem a terme el Balanç Social, del qual tenim el segell, bàsicament perquè tot el que diem i pensem no quedi en paper mullat.\nLa Ciutat Invisiblewebeditor2017-02-03T17:31:57+01:00


PLANTES PER A L'ARTRITIS REUMATOIDE\nL'artritis reumatoide és una malaltia crònica d'evolució imprevisible en la que es produeix la inflamació de les articulacions menors de les extremitats, afectant també a altres òrgans del cos: ossos, tendons, etc.\nSímptomes articulares: dolor articular intermitent, rigidesa matutina amb sensació de membres pesats, inflamació de les articulacions amb escalfament de les mateixes, debilitat muscular i, en estats més avançats, deformacions de les articulacions (desviació cubital, dit en coll de cigne...)\nSímptomes no-articulares: nòduls subcutanis, especialment en els genolls i colzes, anèmia, especialment en períodes d'atac de la malaltia, i, en alguns casos, augment de plaquetes. En casos molt avançats, inflamació de les venes (vasculitis) amb aparició d'úlceres en les mans o peus.\n- Es desconeix\nL'artritis reumatoide és una malaltia que, sent crònica, com hem vist, té un pronòstic impredicible una vegada ha fet la seva aparició. Hi ha casos en què la malaltia apareix en brots intermitents al llarg de tota la vida del pacient; en altres casos els atacs es realitzen molt distanciats en el temps uns d'altres i en altres casos la malaltia no torna a remetre. La fitoteràpia aniria destinada tant a prevenir en tot el que sigui possible l'aparició de la malaltia i a afavorir les condicions de vida del pacient que la sofreix.\nMolt adequades per a ajudar a superar els efectes desagradables que comporta l'aparició de la malaltia, especialment pel que fa a l'acumulació de líquids en les articulacions.\nLa majoria d'aquestes plantes produeixen un benefici depurant l'organisme a l'augmentar la micció, per la qual cosa no haurien de prendre's en aquells casos en presència d'hipotensió arterial. Igualment la presència de tanins en moltes d'aquestes plantes pot produir molèsties intestinals i ha d'evitar-se el seu ús quan el pacient present úlcera gastrointestinal o gastritis.\nBoix (Buxus sempervirens L.) Decocció d'uns trossos d'escorça seca per litre d'aigua durant un quart d'hora. Una tassa al dia, repartida en 4 preses. No prendre durant l'embaràs!!\nBruguerola (Calluna vulgaris L.) Infusió d'un grapat de sumitats floríferes per tassa d'aigua durant 15 minuts. Una tassa després de les tres menjades principals.\nCua de cavall (Equisetum arvense L.) Decocció durant 30 minuts d'un bon grapat de planta seca en un litre d'aigua. Prendre 3 tasses al dia.\nGinebre (Juniperus communis L.) Decocció durant 12 minuts d'una cullerada de baies seques triturades per tassa d'aigua. Prendre 3 tasses al dia. No prendre durant l'embaràs!!\nReina dels prats (Filipendula ulmaria L.) Infusió d'una cullerada de planta seca en una tassa d'aigua calenta -sense que arribi a bullir per a no destruir l'àcid salícilic - Prendre 4 tasses al dia fora de les menjades.\nGavó espinós (Ononis spinosa L.) Decocció al 5 % de l'arrel seca. 5 tasses al dia\nOrtiga (Urtica dioica L.) Decocció de l'arrel seca durant 10 minuts. Prendre 3 tasses al dia. Infusió de dos cullerades de fulles secs per litre d'aigua. Prendre tres vegades al dia abans de les menjades.\nPrimavera (Primula officinalis Hill. = Primula veris L.) Decocció d'un grapat de flors en mig litre d'aigua. Prendre diversos gots petits al dia\nSanguinària (Paronychia kapela (Hacq.) Kerner) Infusió d'una cullerada petita de sumitats floríferes. Prendre tres tasses al dia.\nSaponària (Saponaria officinalis L.) Decocció de 50 gr. de fulles seques per litre d'aigua. Filtrar sense deixar reposar per a evitar que es formen toxines. Prendre 2 gots al dia\nSalze (Salix alba, Salix purpurea) Decocció al 3% de l'escorça, durant un quart d'hora. Prendre tres tasses al dia\nVerbena (Verbena officinalis L.) Infusió durant 15 minuts d'una cullerada de planta seca per tassa d'aigua. Prendre 3 tasses al dia. No prendre durant l'embaràs!!!\nSón aquelles que ajuden a prevenir l'aparició d'aquestes malalties perquè presenten en la seva composició components antireumàtics. Entre tots ells mencionaríem els següents:àcid ascòrbic, àcid salicílic, àcid anísic, timol, cineol, mentol, lupeol o triptòfan. Usar aquestes plantes amb freqüència constitueix una bona manera de prevenir l'aparició de malalties reumàtiques)\nAll (Allium sativum L.) 6 gotes al dia d'extracte fluid. Menjar dents d'all.\nFava: (Vicia faba L.) Decocció de 10 gr. de flors seques en ¼ de litre d'aigua. Beure la quantitat que es desitgi o les baines tendres. En doble proporció de la planta tendra vista anteriorment. Prendre la quantitat que es desitgi.\nPomelo (Citrus grandi) Beure el suc d'aquesta planta.\nXicoira (Cichorium intybus) Decocció de 30 gr. d'arrels seques triturades per litre d'aigua. Un parell de tasses al dia\nCamamilla: (Matricaria chamomilla L.) Infusió d'una cullerada de flors seques per tassa d'aigua. Prendre de 2 a 3 tasses per dia.\nFonoll: (Foeniculum vulgare Miller) Decocció durant 10 minuts de 2 unces d'arrel fresca en un litre d'aigua. Beure un got després de les principals menjades.\nAlfàbrega: (Ocimum basilicum L.) Infusió de les sumitats florals\nFarigola: (Thymus vulgaris L.) Infusió d'una cullerada de planta seca. 2 tasses diàries.\nMarialluïsa (Lippia citriodora (Cav.) Kunth) Infusió d'una cullerada de planta seca per tassa d'aigua. Tres tasses al dia\nLlorer: (Laurus nobilis L.) 4 gotes d'oli essencial 3 vegades al dia. 4 gotes d'oli essencial 3 vegades al dia\nSaüc (Sambucus Nigra L.) Decocció d'uns fragments d'escorça en litre i mig d'aigua fins que aquesta quedi reduïda a ⅓ part. Prendre-la tota al llarg del dia)\nAll (Allium sativum L.) 6 gotes al dia d'extracte fluid. Menjar dents d'all\nApareix en la composició de molts fruits, per la qual cosa convé menjar d'ells regularment. Així el podem trobar en els fruits de la: Pebrotera (Capsicum annuum L.), papaia (Carica papaya L.), anacard (Anacardium occidentale L.), mango (Mangifera indica L.), castanyer (Castanea sativa MILLER), taronger (Citrus sinensis (L.) OSBECK),,mandariner (Citrus reticulata BLANCO), llimoner (Citrus aurantiifolia), pomelo (Citrus paradisi MacFAD), alvocater (Persea americana MILLER), sindriera (Citrullus lanatus), carbassera (Cucurbita pepo L.), cogombre (Cucumis sativus L.), platan (Musa x paradisiaca L.), figuera (Ficus carica L.), maduixera (Fragaria vesca).\nÚltimament s'estan estudiant els efectes beneficiosos de la capcisina (component que forma part del gènere Capsicum, la qual cosa es coneix vulgarment com a pebrotera) sobre la disminució del dolor en els malalts d'artritis reumatoide, al mateix temps que evita els efectes secundaris que el tractament convencional comporta.\nLa fitoteràpia d'aquesta malaltia es centra externament a alleujar el dolor articular que produeix esta malaltia, fent que ens sigui més suportable. .\nLlorer: (Laurus nobilis L.) 4 gotes d'oli essencial 3 vegades al dia. 4 gotes d'oli essencial 3 vegades al dia. Friccions amb la pomada d'oli essencial extreta dels fruits.\nLlimoner (Citrus limonum risso) Friccions amb l'oli essencial en les zones afectades.\nCamamilla: (Matricaria chamomilla L.) Friccions amb el líquid resultant de la maceració de 2 unces de flors seques en un litre d'oli d'oliva durant un parell d'hores. Guardar el líquid en un recipient fosc i ben tancat i aplicar quan hi hagi dolor\nOrenga (Origanum vulgare L.) Aplicar oli essencial sobre la part de la pell afectada amb una compresa neta. Banys amb l'aigua de la banyera molt calenta, on s'haja abocat un parell de litres d'infusió de flors seques.


L'Informatiu - “Volem donar a conèixer Mas Costa, animar a la gent a que vingui i gaudeixi del que tenim”\nL'Associació de Veïns Gaudeix Mas Costa va constituir-se el 2011 com a entitat. Tot va sorgir de les trobades davant del centre cívic d'un grup de veïns i amics que van voler treure profit a aquestes instal·lacions i començar a donar-li vida al barri. El seu president, Javier Pérez, insisteix que Mas Costa destaca per la seva tranquil·litat, ambient familiar i festiu amb el qual intenten que tothom gaudeixi. Són moltes les activitats que s'organitzen des de l'associació, aptes per a tot tipus de públics, com els tallers d'estels o el tast de vins, entre d'altres, amb molta acollida per part del veïnat. A més, destaca del barri que és un entorn idoni per fer esport. Segons ens ha explicat, Gaudeix Mas Costa és obert a tothom que tingui ganes de passar-s'ho bé i gaudir.\nPer què neix Gaudeix Mas Costa?\nL'Associació de Veïns Gaudeix Mas Costa va néixer el 2011 després de moltes xerrades amb els amics del barri. Els que conformem l'entitat vam ser dels primers a viure-hi i tots érem famílies joves amb fills. Especialment a la tardor, ens reuníem amb la canalla al centre cívic com a punt de trobada i allà ens vam començar a conèixer i vam començar a compartir inquietuds i idees per dinamitzar el barri. Per fer-ho i poder gaudir del nostre entorn, ens havíem de formar com a associació.\nD'aquí el nom de Gaudeix Mas Costa?\nPer a nosaltres, el nom de la nostra entitat és molt significatiu perquè intentem dir a la gent: 'vine, que gaudiràs del nostre barri'.\nQuin és el principal objectiu de l'entitat?\nEl que volem és gaudir en família i en comunitat. Volem fer activitats per a tothom, per tal que vinguin al barri i ens coneguin. Mas Costa queda una mica desplaçat de la resta del municipi a causa de la via del tren però no deixem de fer coses per donar-nos a conèixer i donar a conèixer on vivim.\nQuines persones conformen Gaudeix Mas Costa?\nSom un equip d'amics i de veïns que treballem plegats per fer coses per a tothom. La junta la conformem uns càrrecs determinats però perquè és el que ens demanen. A la pràctica, som un conjunt més ampli de gent.\nQuina és la resposta del barri a la vostra activitat?\nEn quant a socis no som una entitat molt nombrosa però després de quatre anys de vida de l'entitat podem estar contents de la resposta i bona acollida que tenen les activitats que organitzem. A més, vull destacar que no només ve gent del barri als nostres tallers i activitats sinó que també arriben d'altres zones de Santa Perpètua. Imagino que, en ser un ambient més familiar, a la gent li agrada i ve al barri.\nD'això en podeu estar contents.\nI tant! Ens agrada que la gent ens conegui i s'hi desplaci a gaudir amb nosaltres al nostre entorn. Per exemple, la setmana passada vam fer la festa de l'escuma i després de dos anys fent-la podem dir que és una activitat molt destacada i que aplega molts veïns de tots els barris. També el taller d'estels va tenir molt d'èxit i arriba a molta gent.\nQuè destacaries de l'entitat?\nLa unió del grup. El que volem és divertir-nos perquè si ens divertim nosaltres aquesta sensació arriba a la resta de gent.\nCom definiries el barri de Mas Costa?\nÉs molt tranquil i té tots els aspectes d'un barri residencial. Per a mi, és perfecte. Hi ha espais de trobada, natura per on passejar i fer esport... Tenim també el parc d'Europa, on hi ha un parc infantil, espais per jugar en família, per descansar sota l'ombra dels arbres i un circuit per fer exercici. A més, al passeig de Can Taió, podem trobar restaurants per gaudir, sobretot ara que arriba el bon temps. També hi ha botigues i supermercats per cobrir les necessitats dels veïns. En resum, podríem dir que el més important d'aquest barri és la tranquil·litat, l'espai i la gent. Us animem a que vingueu.\nQuè significa per al barri poder comptar amb una entitat com la vostra?\nUna associació de veïns és un punt de referència per a la comunitat. També és un punt de reclamació per poder exigir a l'administració certes coses que a nivell individual serien més difícils, ja que no es té tanta força.\nQuines són les mancances del barri? Les vostres reivindicacions?\nSuposo que una nota comú a tots els barris és el tema de seguretat. Vam tenir fa poc una reunió amb la Regidoria de Vía Pública pel tema de manteniment dels senyals de trànsit, de carrers, pel parc infantil, que s'ha quedat molt molt petit... Hem observat una crescuda en la densitat de població, per tant, tot i que entenem que en els moments de crisi que estem passant és difícil fer noves infraestructures i invertir, creiem que és important tenir cura del manteniment i de visualitzar nous projectes per millorar els barris.\nCom a associació quines són les activitats que habitualment feu des de Gaudeix Mas Costa?\nDoncs tenim dues línies d'activitats. Unes són les que fem als centres cívics com: GAC (glutis, abdominals i cames), ioga en família, jocs en família, dansa del ventre, dansa tribal, que començarà aquest any; i també l'activitat aprendre a aprendre per als nens, des de primer fins a sisè de Primària, on una psicòloga els ajuda a fer els deures i a pujar la seva autoestima.\nLes dirigides no són les úniques activitats que realitzeu i organitzeu des de l'entitat\nLes altres línies d'activitats que fem són tallers dirigits per nosaltres com pot ser el d'estels, les participacions a la festa del Carnestoltes, les botifarrades, la castanyada, el concurs de pastissos, on utilitzem productes de temporada per impulsar una mica els productors locals...\nAixò és el que volem, no parar! De fet, el que intentem fer és cobrir les inquietuds dels veïns i les nostres pròpies. Sovint pensem en què podríem afegir a la programació de l'entitat o millorar, sempre mirem endavant. Per exemple, l'any passat vam fer una xerrada d'història de Catalunya que va estar força bé, des dels orígens fins a 1714. També vam fer un tast de vins, que ens agrada molt, i, per això, aquest any, el continuarem fent, però amb la novetat que només serà un tast de vins catalans.\nEl grup de dansa del ventre de l'associació participa aquest any per primera vegada a la Festa Major.\nSí. Ens alegra molt poder participar directament a la Festa Major amb una activitat molt nostra, com és el grup de la dansa del ventre. És un pas més i significa que ens donem a conèixer a la ciutadania en una activitat molt important al municipi, és la festa gran!\nSeguir endavant. Som una associació molt nova i no volem deixar d'agrair la professionalitat de tot l'equip de relacions ciutadanes de l'Ajuntament. Ens han orientat molt i ens han ajudat força, per tant un agraïment des d'aquí. També volem aprofitar per donar les gràcies als comerços del barri que de vegades els demanem una contribució per regals, festes i altres aspectes i fins ara no hi ha hagut cap problema amb ells, així que molt bé.\nFoto: Javier Pérez durant la festa de l'escuma de Mas Costa amb altres membres de Gaudeix Mas Costa / Josep Cano


L'onada de calor fon l'Hospitalet | Districte7\nL’onada de calor fon l’Hospitalet\nAquesta setmana estem arribant a temperatures molt altes per ser el mes de juny, tot i que és molt probable que no sobrepassem els màxims històrics\nAlicia Arévalo Bernal, Jordi Lacambra Santiago\nLa Conselleria d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural va activar el passat dimarts un avís preventiu per contaminació atmosférica per nivells moderats de partícules PM10 en tot l’àmbit de la conurbació de Barcelona, degut a una onada de pols africana. Aquesta pols, a més, ve acompanyada d’una de les onades de calor més fortes dels últims temps. El Govern de la Generalitat va informar sobre les conseqüències i sobre consells que la població hauria de seguir durant aquests propers dies.\nL’Hospitalet ha patit diverses onades de calor, però possiblement aquesta està tenint una virulència més forta. No obstant, els estudiosos del clima no creuen que es pugui superar la temperatura màxima en un mes de juny a la ciutat, en el període entre 1958 i el 2022, segons un estudi publicat a la revista Quaderns del CELH va ser de 39 graus. El que sí superarem serà la temperatura mitjana, d’uns 21.5 graus.\nSegons el Pla d'adaptació del canvi climàtic a l'Hospitalet, les projeccions indiquen que la temperatura màxima mitjana anual s’incrementarà entre 1,33 °C (escenari ideal) i 3,34 °C (escenari pessimista) a finals del segle XXI.\nDe moment la realitat és que l’any 2020 va ser el més càlid a Catalunya des del 1950, amb una anomalia per a la temperatura mitjana anual de +1,0 °C respecte de la mitjana climàtica 1981-2010. Una tendència que sembla assentar-se, ja que ahir mateix Meteocat alertava que s'havien arribat als 40 °C a Catalunya per primera vegada aquest any, una situació molt excepcional a Catalunya durant la primera quinzena de juny.\nEvolució de la temperatura mitjana anual a Catalunya (1950-2020) (Font: Meteocat).\nOn protegir-te de l'onada de calor a l'Hospitalet?\nL'any passat, l'AMB va posar en marxa una Xarxa metropolitana de refugis climàtics (XMRC), una xarxa que, segons explica la seva pàgina web: “agrupa els equipaments municipals, com ara biblioteques, centres cívics, escoles, i els espais públics, per exemple, grans parcs, que poden proporcionar condicions de confort tèrmic en episodis de temperatures extremes”.\nL'Hospitalet forma part d'aquesta xarxa i compta amb tres grans parcs com a refugis climàtics exteriors: Can Buxeres, Les Planes i el parc de l'Alhambra. D'altra banda, hi ha els refugis clàtics interiors: el Poliesportiu Municipal del Centre Marcel·lí Maneja, el Poliesportiu Municipal del Gornal i el Centre d'Art Tecla Sala.\nAquesta xarxa de refugis estan especialment pensats per a persones vulnerables a la calor: nadons, persones grans, persones amb malalties cròniques, etc., sempre que no requereixin atenció mèdica.\nBàsicament, les recomanacions municipals van des de hidratar-se bé i fer àpats lleugers, fins a evitar exposar-se al sol o utilitzar protector solar, i abaixar les persianes durant el dia i pujar-les durant la nit. D'altra banda, es posa molt d'èmfasi en els refugis climàtics, tant interiors com exteriors, però a l'Hospitalet, com es preparen aquests refugis de cara als propers dies? Ens hem apropat a Bellvitge per veure el flux de persones que esperen els dies vinents a la biblioteca, un dels refugis climàtics destacats al barri. Parlem amb la Lola, la directora de la biblioteca: "desitgem que la gent que vingui els propers dies pugui estar còmode i fresca, tenint en compte les altes temperatures que s'esperen. També, esperem que l'aire acondicionat pugui mantenir bé tot l'estiu, aquí hi ha molta gent que ve gairebé a treballar, autònoms que estan millor a la biblioteca per la tranquil·litat i la frescor que no pas a les cases o al carrer" ens explica.\nAvui la temperatura màxima ha superat els 40 ºC per primera vegada enguany. Ho ha fet a sectors del Segrià, la Noguera, el Pallars Jussà, el Bages i sobretot a l'interior de les Terres de l'Ebre, amb 43,1 ºC al Pantà de Riba-roja i 42,6 ºC a Vinebre #RiberadEbre pic.twitter.com/N5zcJ7fnJk\nFinalment, pugem a la Florida per parlar amb l'Àlex, el conserge de tardes del Casal de Gent Gran del barri. En un dels llocs més delicats a l'estiu degut a les precaucions que s'han de prendre amb les persones d'una edat avançada, els professionals i tècnics del Casal miren de tenir el centre ben climatitzat i anar molt en compte amb les activitats: "en general sempre ho porten malament, pensem que per la gent gran, la calor pot, no només afectar a la salut física, sinó també a la mental, notem més negativisme i fins i tot deixen de menjar. Amb tot, no hi ha ningú que durant aquesta setmana ho estigui passant malament, ho porten força bé. Mirem de posar l'aire acondicionat 15 minuts abans de començar les activitats i vigilem molt durant les classes on l'exercici físic és important, allà tenim molt de compte amb tot el desenvolupament", ens explica l'Àlex.\nAmb tot plegat, alguns meteoròlegs consultats afirmen que no s'arribarà finalment al pic de calor màxim a la ciutat ni a les rodalies, tot observant també les temperatures del mes de juny a estacions com la de l'Observatori Fabra de Barcelona, la Zona Universitària (a tocar de la ciutat) i l'Aeroport del Prat. N'haurem d'estar pendents.


El Dia Internacional de la Mediació reivindica un ofici poc reconegut | betevé\nbetevé dedica un espai a conèixer la tasca del gestor de conflictes en el Dia Internacional de la Mediació\nMarta Font Marsal | Dilluns, 21 de Gener del 2019, a les 17.55\nAquest dilluns se celebra el Dia Internacional de la Mediació i, per això, a betevé hem volgut conèixer de primera mà la figura del mediador de conflictes, sovint desconeguda. Són professionals que treballen braç a braç amb veïns, entitats i administració per fer més fàcil la convivència. Una tasca rellevant que, denuncien, no està prou reconeguda.\nAixí ho asseguren Òscar Negredo i Pablo Peralta, mediadors de formació i vocació. “A ningú li has d’explicar què és un guàrdia urbà, un policia municipal o un bomber. A data d’avui, sovint encara has d’explicar què és un mediador o gestor de conflictes“, lamenta Peralta. I sentencia: “el dia que ho haguem normalitzat, la professió estarà reconeguda i no haurem de fer esforços per tirar endavant serveis i condicions laborals”.\nSegons Negredo, el què cal és “institucionalitzar d’una vegada la mediació”. Explica que, després de 15 anys de professió, encara tenen la sensació d’estar “en precari”. A Barcelona, l’Ajuntament ofereix mediació i gestió de conflictes però no hi ha un servei únic que centralitzi les queixes dels ciutadans. Per saber-ne més, es pot consultar ‘Des-iguals’, l’especial de betevé que retrata la ciutat des del vessant social.\nConeix l'Òscar i el Pablo al Des-iguals, l'especial de betevé\n— convivència — FAVB — incivisme — queixes veïnals


Fa 3 hores ha mort una altra persona en un accident de trànsit a la Nacional 340, al Perelló. És la tercera víctima mortal a Catalunya des de l'inici de l'operació sortida y des de principis d'any ja n'han mort en accident de trànsit 41\nPer disminuir el nombre dels accidents de trànsit, el 2022, els cotxes nous portaran un sistema que ajusta la velocitat màxima al límit de la carretera.\nEls sindicats confirmen una tendència a l'alça dels accidents laborals al 2018.\nEstem en la desena setmana del judici al procés i entre d'altres hem sentit la declaració del secretari dels informes de la Guàrdia Civil vinculats a la investigació de l'1 d'octubre.\nLa capella ardent de Neus Català, lluitadora antifeixista, continua oberta al Tanatori de Móra d'Ebre. Demà es farà el funeral\nEl pilot català Àlex Rins ja és tercer del campionat del món de MotoGP gràcies al seu triomf al Gran Premi de les amèriques. Marc Màrquez no va ni puntuar.\n50 d'obres del realisme xinès contemporani s'exposen aquests dies al Museu d'Art Modern de Barcelona.\nveure més sobre "L'Informatiu 2 - 15/04/2019" veure menys sobre "L'Informatiu 2 - 15/04/2019"\n> L'Informatiu 2 - 15/04/2019


Associacions d'automobilistes rebutgen la idea de la DGT de prohibir als conductors novells conduir a la nit | Consumer\nAssociacions d’automobilistes rebutgen la idea de la DGT de prohibir als conductors novells conduir a la nit\nAdvoquen per incidir a l'educació vial per reduir la sinistralitat en les carreteres\nEl projecte de la Direcció general de trànsit (DGT) de prohibir als conductors novençans circular a la nit no ha generat moltes simpaties entre les diferents associacions d’automobilistes, que advoquen per incidir a l’educació vial.\nDurant la presentació ahir de la IV Escola RACE-Renault d’Educació Vial, el director de la DGT va avançar que el seu organisme estudia la possibilitat de prohibir als conductors amb menys d’un any de carnet circular des de les onze de la nit fins a les sis del matí.\nL’objectiu d’aquesta mesura és reduir l’estadística que parla que el 18% dels accidents nocturns amb víctimes mortals es produeixen amb conductors inexperts al volant, mentre que aquest índex baixa en sis punts respecte als més experimentats.\nEducació des de petits\nLes associacions d’automobilistes creuen, no obstant això, que prohibir conduir a algú no és la manera més adequada de combatre la sinistralitat vial. Per al president del Real Automòbil Club d’Espanya (RACE), la millor forma de reduir els accidents és conscienciar de la importància de la seguretat vial. En aquest sentit, Juan Luis Ruidobro aposta per que aquesta matèria s’imparteixi obligatòriament en els col·legis.\nArantza Otamendi, presidenta de l’Associació d’Autoescoles de Guipúscoa, advoca també per incidir a l’educació, “des de petits i tant a l’escola com a casa, ja que, al final, si un nen des de petit ves com els seus pares corren al volant, no es posen el cinturó o se salten qualsevol altra norma, ell quan creixi va a fer el mateix”.\nPer la seva banda, el president d’Automobilistes Europeus Associats (AEA), Mario Arnaldo, adverteix que aquest tipus de mesures contravenen el principi de lliure circulació. “Fa una dècada -explica Arnaldo- es va prohibir que els novells poguessin circular els diumenges i festius, i va haver d’eliminar-se perquè no era efectiva”.\nEn aquesta línia, el president de l’Associació Espanyola d’Accidentología Vial, Raimundo García Cuesta, opina que “s’ha arribat ja a un límit de desesperació tal per reduir la sinistralitat que s’està rallando l’absurd”.\nconductors educació novatos-ca