Cap rebel·lió, només desobediència | Mayte Piulachs | barcelona | Política | El Punt Avui\nCap rebel·lió, només desobediència Cap rebel·lió, només desobediència Cap rebel·lió, només desobediència Cap rebel·lió, només desobediència + Cap rebel·lió, només desobediència E-mail\nEls advocats desmunten la tesi de la fiscalia del Suprem que el delicte més greu del Codi Penal pugui produir-se sense violència ni armes\nRetreuen a les acusacions que acusin els processats d’inductors a actes violents amb piulades i entrevistes que, a més, van ser a favor del civisme\nEls advocats Andreu nan den Eynde, Xavier Melero, Jordi Pina i Josep Riba, ahir al Suprem EFE\nNo rebel·lió, només desobediència\nCap rebel·lió, només desobediència Cap rebel·lió, només desobediència Cap rebel·lió, només desobediència Cap rebel·lió, només desobediència Cap rebel·lió, només desobediència E-mail\nBrillant oratòria i contundents al·legats jurídics i sorneguers contra la tesi de la fiscalia que es pot condemnar pel delicte de rebel·lió sense haver exhibit armes ni haver provocat cap acció violenta per fer trontollar tot un Estat, com volen condemnar els independentistes catalans. Els penalistes Andreu van den Eynde i Xavier Melero, al matí, i Jordi Pina i Josep Riba a la tarda, van qüestionar ahir tots els arguments tècnics dels fiscals del Suprem i, com a molt, van acceptar que la tardor del 2017 a Catalunya els acusats van protagonitzar un acte massiu de desobediència, i que la declaració d’independència del 27 d’octubre, el govern de Puigdemont va deixar-la en suspens i l’Estat espanyol va aplicar el 155 sense oposició política ni de la ciutadana catalana. Tots els magistrats van prendre força apunts, acció poc vista durant el judici.\nEn la penúltima sessió del judici, batejat com el més important de la nostra democràcia, els dotze acusats, sobretot els nou presos i preses polítics, van tenir entre el públic força familiars i amics. La consellera de Justícia, Ester Capella (ERC), encapçalava la comitiva del govern, amb altres diputats de la CUP i JxCat. Avui és previst que hi siguin el president i el vicepresident del govern. En acabar els informes, els advocats van anar a donar la mà als fiscals Javier Zaragoza i Jaime Moreno, que alhora van ser els més criticats.\nEl delicte de rebel·lió, que el Codi Penal defineix com un “alçament públic i violent”, va ser reinterpretar pels quatre fiscals del Tribunal Suprem en els seus informes finals de la setmana passada, i van sostenir que no cal cap acció violenta concreta per ser inductor d’aquest delicte més greu, i que el govern de la Generalitat, en tenir el poder, només havia de “tallar les amarres”, i que els acusats van “incitar” a fer-ho. El més didàctic a l’hora de desmuntar aquesta tesi, que va qualificar de “postmoderna”, va ser l’advocat de Quim Forn, Xavier Melero, que primer va qualificar de “brillants” els informes dels fiscals, per desprès donar-los l’estocada jurídica. El penalista va expressar la paradoxa que un acusat de rebel·lió és millor que porti armes front el que no, com en el cas dels processats, perquè hi ha un precepte al Codi Penal que inclou l’eximent per a qui deposi les armes. Un clar exemple per evidenciar l’absurditat del plantejament “innovador” del ministeri públic.\nPer la seva part, l’advocat dels republicans Oriol Junqueras i Raül Romeva es preguntava: “Encara no sé quan ni on es va produir la rebel·lió: quan es va votar o quan es van manifestar? No es va enderrocar un Estat, es van exercir drets.” Andreu van den Eynde va insistir que el que va passar a Catalunya va ser una “desafecció i indignació” de la ciutadania, i que això “no es pot considerar pas violència”.\nEl penalista Jordi Pina també va criticar que es qualifiqués la tardor del 2017 com a “període insurreccional” a Catalunya, introduït pel qüestionat tinent coronel de la Guàrdia Civil Daniel Baena i comprat pels fiscals del Suprem. “Com hi pot haver una insurrecció si es va permetre que a Barcelona hi hagués dues manifestacions a favor d’Espanya i del Dia de la Hispanitat? Doncs perquè a Catalunya hi ha pau”, va exposar Pina, que va insistir que ni els acusats eren els promotors ni hi va haver cap conxorxa amb les entitats civils.\nEl delicte de desobediència al Tribunal Constitucional (TC), que implica penes d’inhabilitació a càrrec públic no de presó, va ser l’únic admès per la majoria de les defenses, però amb matisos. “La desobediència és el tema real d’aquest judici, a més de la ponderació de drets fonamentals en un xoc jurídic”, va manifestar el defensor de Junqueras i Romeva.\nMelero va precisar que Forn només va rebre un avís del Constitucional de no actuar i desenvolupar el camí cap a la independència de Catalunya, malgrat posar sobre la taula que era en el programa electoral amb el qual es van presentar i ningú va anul·lar-lo o prohibir-lo.\nL’advocat Josep Riba, però, va descartar que l’exconseller de Justícia Carles Mundó hagués comès desobediència i va aclarir que de tots els avisos del Tribunal Constitucional, només en podia fer cas d’un, ja que no era diputat.\nEl delicte de malversació va ser descartat per les quatre defenses. Andreu van den Eynde va exposar que “sembla que a la fiscalia li faci por” que el programa independentista o el dret a l’autodeterminació siguin expressats per un govern legítim fora de l’Estat espanyol i va preguntar: “Per què és il·legal que vinguin persones estrangeres a veure Catalunya i que això coincideixi amb l’1-O, si fa deu anys que venen?”. També va assegurar que en l’anunci del registre de catalans a l’exterior “no hi ha cap imatge d’una Catalunya que se separa d’Espanya”, a més de defensar les gestions “legals” del consorci del Diplocat.\nEn aquest sentit, Melero va assegurar que no s’atribueix cap partida al Departament d’Interior, que dirigia Forn, i, a més a més, en la junta de seguretat del 28-S es van validar totes les partides econòmiques de la conselleria, un fet anotat pel magistrat Luciano Varela.\nPer la seva part, Riba va sostenir que l’acord del 6 de setembre en què tots els consellers van assumir el cost solidari de l’1-O va ser “una declaració simbòlica” , que tècnicament era impossible executar i que no hi ha prova que es realitzés cap compromís de despesa després de la suspensió del TC. Riba i Pina van insistir al tribunal que totes les despeses que s’imputen als exconsellers són “anteriors” a la suspensió del referèndum i de les lleis del setembre de 2017. Els dos penalistes també van exposar que en la despesa estimada de 980.000 euros sobre cartes censals suposadament encarregades a Unipost no es va produir el servei, tal com van dir les pèrites d’Hisenda, i, per tant, no existeix la malversació. Cap ciutadà va rebre una carta censal, tot i que se’n van intervenir centenars en una nau de Terrassa, van recordar.\nEn el judici s’han plantejat tres dates clau. La primera és la concentració massiva de ciutadans davant del Departament d’Economia, el 20-S, de la qual les defenses sostenen que va ser un exercici de llibertat d’expressió i de protesta, en què no hi va haver cap ferit greu, només els cotxes de la Guàrdia Civil “devastats”, potser per un mal dispositiu de seguretat, va sostenir Melero, que alhora va dir que aquestes fets podrien incardinar-se com un delicte de desordres públics, fet per gent desconeguda.\nEn aquesta concentració, Pina, amb vehemència i dolgut, va criticar que la “fiscalia hagi usat un atestat manipulat de la Guàrdia Civil” i hagi aprofitat una part de les declaracions de testimonis en el judici i de manera esbiaixada. “Han acusat Jordi Sànchez de ser el controlador de la seguretat de Catalunya, quan els Mossos ho van desmentir i al final es va demanar la seva col·laboració”, a més de lloar la tasca dels voluntaris de l’ANC.\nLa segona data clau és l’1-O. El govern va convocar el referèndum d’autodeterminació i els ciutadans lliurement van participar-hi i “no es van enfrontar als agents de la policia”, va afirmar Van den Eynde. El penalista dels excàrrecs d’ERC va plantejar al tribunal “què passa si un polític defensa el dret d’autodeterminació? En vol parlar i dialogar, que això és la política, i vol preguntar-ho als seus ciutadans, que és llibertat d’expressió?”. També va planejar sobre quin model d’estat cal defensar. “Que volen un món feliç, com el que proposa la fiscalia i ningú protesta? Com es respon a la protesta és el que defineix un estat i si aquest és autoritari.”\nEl lletrat de Sànchez, Rull i Turull va explicar al tribunal que alguns agents de la policia espanyola i de la Guàrdia Civil “van actuar amb desproporció” i va expressar el seu malestar, compartit amb la majoria de catalans, quan els agents van venir a Catalunya al crit de “A por ellos!” o no van acceptar les protestes davant d’hotels i casernes pels seus cops de porra durant l’1-O.\nEls defensors dels càrrecs polítics van retreure a la fiscalia que “s’oblidés” de la data de 27 d’octubre del 2017 en el seu escrit de conclusions. “El 27-O l’acció torna a la política, es demana diàleg”, sosté Andreu van den Eynde, que hi afegeix: “La DUI és una declaració política, no és res en el pla jurídic.” I Melero va ser ben gràfic: “El 27-O no s’arria la bandera espanyola i s’entrega el poder a l’Estat.”\nEl defensor de l’exconseller Forn va centrar-se a desbrossar el paper del cos de la policia catalana i va qüestionar a la fiscalia que usi els Mossos tant per culpar el govern perquè el van alertar que hi podia haver incidents l’1-O i alhora els culpen de facilitar la votació pel seu comportament passiu. Xavier Melero va ser molt contundent a l’hora d’atribuir als màxims responsables del govern del PP i dels cossos de seguretat espanyols el disseny d’un dispositiu “endimoniat i aberrant”, que no va complir l’ordre del TSJC d’aturar la votació de l’1-O.\nMelero es va mofar del màxim responsable del dispositiu policial, el coronel Diego Pérez de los Cobos, que, “pel que va dir, només era responsable de convocar i desconvocar reunions” per eludir qualsevol responsabilitat. L’advocat de Forn va sostenir que el govern espanyol “ja desconfiava dels Mossos i el catalanisme polític” i, en enviar els 6.000 agents a Catalunya, no era per col·laborar amb els Mossos. “Els responsables policials i polítics van deixar els agents als peus dels cavalls”, va reblar Melero. L’advocat també va denunciar que la fiscalia ha volgut desacreditar el cos de la policia catalana, fent desmerèixer l’ordre de la magistrada Mercedes Armas, que calia preservar la pau ciutadana. “Què havien de fer els Mossos, disparar contra la gent?”, preguntava Melero a les crítiques de la fiscalia.\nEls lletrats van desacreditar que la greu acusació de rebel·lió i les altes penes que es demanen se sustentin sobretot en manifestacions que van fer els presos polítics a través de Twitter i d’entrevistes. En aquest punt, Pina es va mostrar molt indignat que la fiscalia, en l’informe final hagi inclòs piulades de Rull, Turull i Sànchez, als quals no es va preguntar sobre la seva autoria i significat, quan “es van sotmetre al seu interrogatori”, vulnerant així el dret de defensa. Pina ja va avançar al tribunal que ahir mateix demanava la llibertat dels tres polítics davant la manca de consistència acusatòria. “Josep, Jordi i Jordi sou homes de pau”, va cloure Pina emocionat.\nMelero i Van den Eyde van desacreditar el document apòcrif Enfocats, pel qual la fiscalia, seguint els atestats de la Guàrdia Civil, ha donat valor, malgrat els errors de dates i que cap dels acusats va dir que coneixia ni es va trobar en cap dels seus milers de correus registrats. El Llibre Blanc van reiterar és un document d’acadèmics, els quals –recordava Melero– ja alertaven que si es prenia la via unilateral podien incórrer en el delicte de desobediència. Els fulls de ruta de l’ANC subscrits pels partits els van emmarcar en els drets polítics.\nPilota a la política\nEn l’inici de la seva intervenció, Van den Eynde va insistir que aquesta és “una causa general” contra el moviment independentista i que amb la sentència “el Suprem podria fer el Codi Penal contra la dissidència política”, i demanava als magistrats que tornin “aquesta pilota a la política”, tot recordant que “és la desafecció de què Montilla ja parlava el 2010”. Avui, l’última paraula dels acusats.\nLes proves contra Junqueras i Romeva són notícies, que a més parlen de civisme i no-violència!\nLes acusacions no se sustenten. Ja he demanat la llibertat provisional de Rull, Turull i Sànchez\nÉs provat que Forn no va tenir cap ingerència en els Mossos.I va dotar el cos per a l’1-O\nEl conseller Mundó ni desobeeix el TC ni aprova cap despesa per a l’1-O. L’acord del 6-S era simbòlic\nTorra i Torrent, avui al Tribunal Suprem\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, i el president del Parlament, Roger Torrent, assistiran avui a la sala del Suprem a la darrera sessió del judici de l’1-O. També es desplaçaran a Madrid el vicepresident, Pere Aragonès, la consellera Meritxell Budó i representants de JxCat, ERC, la CUP i els comuns. Un cop acabada la sessió, Torra té previst fer una declaració des de la seu del govern a Madrid, a l’Associació Blanquerna. Hi haurà Marta Vilalta, Gabriel Rufián, Diana Riba i Isaac Peraire, d’ERC, i de JxCat el vicepresident primer del Parlament, Josep Costa.\nEl Punt Avui. Girona 12-06-2019, Pàgina 6\nEl Punt Avui. Nacional 12-06-2019, Pàgina 6


El Patge Shelín i el Carbonet ja preparen l'arribada dels Reis de l'Orient a Sant Feliu\nLa situació d'excepcionalitat d'aquest 2020 no serà impediment per celebrar les festes de Nadal a Sant Feliu. L'Ajuntament, els Reis Mags de l'Orient i tots els seus col·laboradors i col·laboradores habituals estan treballant per poder gaudir d'aquestes festes i garantir que, malgrat tot, Ses Majestats arribaran a la ciutat.\nDes del 10 de desembre, els col·laboradors i col·laboradores reials ja estan visitant les escoles de Sant Feliu per detallar als infants les novetats d'enguany, i les precaucions que s'han de prendre per garantir tant les mesures de salut com l'arribada de les cartes amb els seus desitjos. Els emissaris porten als centres educatius fanalets i cartes per a tots els nens i nenes, i mostren un vídeo en què en Shelín i en Carbonet expliquen com, tot i que enguany no podran fer el tradicional campament, els Reis de l'Orient rebran igualment les seves missives.\nCom es poden lliurar les cartes als Reis de l'Orient?\nEn aquest any diferent, les nenes i nens de Sant Feliu podran fer arribar les seves cartes a Ses Majestats per diverses vies, assegurant-se així que totes i cadascuna de les missives, plenes d'il·lusions i bons desitjos, arribin als Reis.\nEs podran dipositar les cartes a les bústies ubicades a diferents equipaments de Sant Feliu (Palau Falguera, Centre Cívic Les Tovalloles, Biblioteca, Centre Cívic Mas Lluí, Mercat Municipal La Plaça i Can Maginàs) i també es podran lliurar a les bústies reials instal·lades al costat dels arbres de Nadal i dels photocalls que guarneixen els carrers i que estan repartits per diversos punts de la ciutat.\nEls patges que acompanyaran l'animació als eixos comercials recolliran també les cartes dels més petits i petites en les seves bústies reials mòbils. Els trobareu el dia 24 de desembre, d' 11 a 13.30 h als barris La Salut i Can Calders, i de 17.30 a 20 h als barris Centre i Falguera; el 31 de desembre, d' 11 a 13.30 h als barris Roses i Mas Lluí; el 2 de gener, d' 11 a 13.30 h als barris Centre i Falguera; el 4 de gener, d' 11 a 13.30 h als barris Roses i Mas Lluí, i el 5 de gener, d'11 a 13.30 h als barris La Salut i Can Calders.\nI la carta també es podrà enviar per correu electrònic a l'adreça shelin@santfeliu.cat.\nArribada dels Reis de l'Orient a Sant Feliu\nCom no podia ser d'altra manera, els Reis de l'Orient arribaran el dia 5 de gener a Sant Feliu, i ja estan preparant el seu recorregut pels tots els barris de la ciutat. En un any especial, diferent, tota la canalla podrà veure i saludar Ses Majestats, que portaran il·lusió i regals a totes les cases del municipi.\nSerà una visita molt especial que s'està preparant en secret, i de la que el patge només ha pogut avançar que "permetrà que tots els nens i nenes de Sant Feliu puguin veure els Reis amb seguretat, ja que arribaran a totes les cases i barris de la ciutat, i per la que necessitarem la col·laboració dels nens i nenes de Sant Feliu i els seus fanalets".\nPer garantir que l'arribada dels Reis sigui màgica i alhora segura, es donaran indicacions específiques a la ciutadania sobre com gaudir d'aquest moment tan especial amb la canalla a través d'un Ban Reial que Melcior, Gaspar i Baltasar estan ultimant i que properament compartiran amb tothom.\nI, com ja han avançat a les cartes, el dia 5 de gener a les 20 h. estigueu atents i atentes a les xarxes socials i al web de l'Ajuntament perquè els Reis de l'Orient enviaran un missatge molt especial i amb sorpreses...\nEls Reis també col·laboraran aquest 2020 amb l'Ajuntament, Creu Roja i Voluntaris per Sant Feliu per fer possible que tots els nens i nenes de Sant Feliu tinguin la seva joguina. Per motius de seguretat, i donada l'actual situació sanitària, s'ha suspès la tradicional recollida de joguines que es portava a terme en diferents equipaments de la ciutat. Tot i així el dispositiu d'enguany garantirà igualment que tots els nens i nenes de la ciutat, especialment aquells de famílies amb menys recursos, rebin el seu regal la nit de Reis.\nMés informació: www.santfeliu.cat/nadal


Torredembarra també vol gamma extra\nLa Jove de Tarragona i els Castellers de Vilafranca asseguraran castells de 9, però dependrà del nombre de camises dels vilafranquins per oferir algun castell més enllà del 3de9f.\nDepenent del que hagi passat a Altafulla dissabte i del gruix de camises que desplacin els verds, la previsió dels de Toni Bach serà repetir almenys els dos castells emmanillats, la torre de 9 i el pilar de 8. Al Figarot el desig és aportar aquestes dues construccions per primera vegada en una plaça on sovint no acostumen a arrossegar tanta gent. De ben segur que els castells de 9, el 3 i el 4, seran els altres castells protagonistes dels vilafranquins.\nPlaça important per la Jove de Tarragona on l’objectiu serà repetir els dos castells de 9 bàsics, com ja van fer al Vendrell, mentre que el tercer castell podria tractar-se del 4de8 amb l’agulla i rematar-ho amb el pilar de 7 folrat. La Jove va mostrar-se molt sòlida a la capital del Baix Penedès i esperen mantenir el ritme per encarar en les properes setmanes un calendari molt potent.\nPer la seva banda els Nois de la Torre hi portaran almenys els dos castells bàsics de 7, tot i que podrien superar aquest registre si finalment opten al 3de7 amb l’agulla. La darrera ocasió on van apuntar-se aquest castell va ser precisament ara fa dos anys i aquesta seria la primera construcció de la gamma alta de 7 de l’any.\n[vc_message icon_fontawesome=”fa fa-calendar”]Torredembarra | Diada del Quadre de Santa Rosalía\nDiumenge 17 de juliol, Plaça de la Vila a les 18h amb:\nNois de la Torre[/vc_message]


Frit de pop » Bojos per la cuina\n« Coques bambes mallorquines\nSopa de pollastre de les mares »\nUna bona alternativa al frit de freixura és el frit de pop (o el de marisc). Aquí n’hem fet una versió ràpida, perquè hem comprat el pop ja bullit, però el podeu comprar fresc. En aquest cas, em va comentar el cuiner d’un restaurant, convé congelar-lo una nit; descongelar-lo a temperatura ambient; bullir-lo; deixar-lo una altra nit a la gelera i emprar-lo l’endemà. Encara no he provat aquest sistema, però el millor pop a la planxa que he tastat és el d’aquest restaurant. Per això trob que val la pena comentar-vos això.\nPel que fa a les verdures, podeu posar-hi les de temporada que us agradin, a part de les que hi hem inclòs. Per exemple, coliflor, xítxeros, tirabecs…\n½ quilo de pop bullit (es pot bullir a casa o comprar-lo ja bullit)\ndos brots de fonoll\nPelau les patates i i tallau-les a daus. Pelau les carxofes, eliminau-ne les puntes i les fulles exteriors i tallau-les a grells. Netejau els pebres i els grells. Tallau els pebres a daus i els grells a rodanxes. Esclafau els 4 alls amb la pell. Tallau el pop a trossets regulars.\nFregiu les patates a foc viu amb 2 alls esclafats. Quan siguin cuites, salau-les i posau-les a degotar damunt paper absorbent.\nDins el mateix oli, fregiu les carxofes i feis-les degotar després damunt paper absorbent. Abocau ara dins la paella el pebre amb els altres dos alls i sofregiu-lo a poc foc i tapat. Salpebrau-lo. Quan s’hagi reblanit, afegiu-hi els grells, el llorer i el pebre coent, destapau la paella i coeu el conjunt tres o quatre minuts més. Un cop cuits el pebre i el grell, feis-los degotar també per eliminar l’excés d’oli.\nPosau les patates, les carxofes, el pebre, el grell, els alls i el pop dins una greixonera. Afegiu-hi el fonoll, un poc de pebre bo, i remenau el conjunt perquè es mesclin bé tots els ingredients.\nAbans de servir el frit, escalfau-lo dins la mateixa greixonera (sense afegir-hi oli ni res) o dins el forn, però remenant cada poc temps perquè prengui el gust del fonoll.\n6/12/2011 | Categoria: Peix i marisc, Receptes | 6 comentaris - Deixa el teu!


Vint-i-cinc persones es concentren per reclamar que Berguedà Actual pagui el que deu | B Llibertari\n25-juliol-2011 - CGT Berga - Apunt sobre: Laboral\nEl passat dissabte a la plaça Viladomat es van concentrar 25 persones convocades per la CGT de Berga amb l’objectiu de visibilitzar el conflicte que aquest sindicat manté amb Iniciatives Berguedanes de Comunicació SL, empresa editora del periòdic Berguedà Actual. L’empresa, gestionada per Jordi Simon Perayre, ha acomiadat dues treballadores afiliades al nostre sindicat de manera improcedent i sense pagar les quantitats que marca la llei.\nDes del sindicat ens vam veure obligats ha denunciar l’empresa, davant l’impossibilitat d’arribar a cap acord mínimament satisfactori. Demà dimarts 26 de juliol hi ha l’acte de conciliació previ al judici.\nDemanem a tothom solidaritat\nBoicot al Berguedà Actual: no el llegeixis! No t’hi anunciïs!\nJordi Simon paga el que deus!\nLa notícia a Ràdio Berga.\nConcentració davant el Berguedà Actual


Els 4 exdiputats de Ciutadans es queden sense grup - Diari La Veu\nEls 4 exdiputats de Ciutadans es queden sense grup\nMarí, De Miguel, García i Rojo s'asseuran a la darrera fila, amb els parlamentaris no adscrits Domínguez i Peremarch\nEl quatre diputats de Ciutadans –Alexis Marí, David de Miguel, Alberto García i Domingo Rojo– que recentment van comunicar la baixa del grup parlamentari de C's de les Corts Valencianes es queden sense grup parlamentari i formaran part del grup de diputats no adscrits. A més, aquests quatre parlamentaris s'asseuran a l'última fila.\nAixí ho ha anunciat la portaveu de Ciutadans a les Corts, Mari Carmen Sánchez, després de la Junta de Síndics, en què s'ha abordat aquest assumpte. Sánchez ha anunciat que la Mesa, reunida prèviament, ha resolt que es respectarà el reglament de les Corts i que es complirà la resolució de novembre del 2008 per la qual aquests quatre diputats tindran dret a formar part d'una comissió, amb veu i vot; a formular preguntes orals en ple; a formular preguntes orals i escrites en comissions; a explicació de vot, i podran presentar esmenes parcials a iniciatives legislatives. Però, "per descomptat –ha puntualitzat Sánchez–, el que no tindran és dret a constituir-se en grup ni a tindre portaveu". Tampoc no tindran dret a tindre presència en la comissió permanent ni a formular interpel·lacions en mocions subsegüents, com tampoc a contractar personal.\nSegons la diputada de C's, el que s'ha resolt hui en la Mesa de la Junta de Síndics és que aquests quatre diputats "gaudiran dels mateixos privilegis de què gaudien els dos no adscrits".\nSánchez ha explicat que el grup parlamentari de C's "també pateix els resultats de l'esmentada resolució", de manera que el PSPV guanya un representant per cada comissió i Ciutadans en perd un.\nLa diputada de Ciutadans, així mateix, ha informat que la ubicació a les Corts dels quatre diputats que van abandonar C's "passarà a estar a l'última fila". El que no s'ha resolt encara és la ubicació física dels despatxos d'Alexis Marí, David de Miguel, Alberto García i Domingo Rojo, la qual cosa "queda pendent per a la pròxima junta de síndics". Al respecte, Sánchez ha anunciat que el grup parlamentari de C'S realitzarà una proposta perquè se'ls situe "en uns despatxos que estan buits" de l'edifici de les Corts.\nPer a respectar la proporcionalitat, a les comissions on participen els 4 exdiputats de C's s'haurà d'augmentar el nombre de membres de 15 a 16 o 17. Més enllà de les limitacions a l'hora de presentar iniciatives per no formar part de cap grup parlamentari, el principal entrebanc per al treball diari dels quatre 4 representants no adscrits rau en el fet que no estan habilitats per a contractar personal de suport, com ara assessors, que els ajuden a preparar les intervencions i els mantinguen al dia de l'activitat de la cambra.\nEscriba el número 573546


El Centre d'Atenció Primària de Castell-Platja d'Aro ofereix atenció continuada i urgent les 24 hores fins a mitjans setembre i cada dia, de mitjana, atén més d'un centenar de pacients - Diari digital de Ràdio Platja d'Aro\nRedacció 25/07/2017\tNo Comments\nAquest és el primer estiu amb les noves instal.lacions en funcionament\nEl CAP de Platja d’Aro des del dilluns, 19 de juny, i fins al diumenge, 17 de setembre, aplica l’horari estival. El Centre d’Atenció Primària ofereix atenció continuada i servei d’urgències les vint-i-quatre hores del dia de dilluns a diumenge. Fora d’aquestes dates, el centre sanitari obre cada dia de la setmana de les vuit del matí a les vuit del vespre (inclosos els caps de setmana i festius).\nTanmateix, durant l’acte d’inauguració de nou centre de salut, el passat mes d’abril, l’alcalde del municipi, Joan Giraut, va reclamar a la Generalitat de Catalunya que prolongui l’atenció continuada i urgent les vint-i-quatre hores del dia a tot l’any per evitar que els veïns i visitants s’hagin de desplaçar al CAP de Sant Feliu de Guíxols o l’Hospital de Palamós. El conseller de Salut, Antoni Comín, no va descartar aquesta possibilitat en el futur sempre que s’ajusti als criteris d’accessibilitat, qualitat, eficiència i realitat territorial que contempla el Pla d’Ordenació d’Atenció Continuada i Urgent.\nA l’estiu, fins a 150 visites al dia i més personal\nDurant la temporada d’estiu, el CAP de Platja d’Aro atén entre setmana, de mitjana, un centenar de pacients. Durant l’última setmana de juliol i la primera quinzena d’agost, el nombre de visites diàries, de mitjana, es pot enfilar fins a les 150. La tipologia dels casos que atén l’equip del centre és molt variada i solen necessitar una resolució ràpida (lesions, problemes cardíacs, cremades, afectacions de la salut, etc.) Des de la direcció del centre diuen que l’afluència d’usuaris, aquest estiu, és més alta respecte l’any passat. Ho atribueixen al nou emplaçament que dóna més visibilitat al centre o que hi ha més turisme.\nD’altra banda, s’han contractat 12 professionals més (4 metges, 4 infermeres i 4 administratius) per reforçar la temporada d’estiu. Una part dels metges procedeixen d’altres punts de l’Estat perquè, segons reconeixen des del centre, és complicat cobrir les places amb professionals catalans. Quan s’acabi la temporada d’estiu, aquests professionals passaran a reforçar l’estructura de l’Àrea Bàsica de Salut de Sant Feliu de Guíxols, Platja d’Aro, Castell d’Aro i Santa Cristina d’Aro.\nPrimer estiu al nou edifici\nEl nou CAP de Platja d’Aro, situat a l’Avinguda Castell d’Aro, 55, va entrar en servei el dilluns 3 d’abril i ofereix assistència a les prop de 8.000 persones que viuen al nucli, 11.000 persones que resideixen a la població i 90.000 persones que acull el municipi durant l’estiu. L’edifici actual substitueix el CAP dels baixos del complex Eurocenter que, inaugurat als anys 80, havia quedat antiquat i poc funcional. El nou centre triplica l’espai respecte l’anterior centre.\nPrevious Previous post: Un miler de persones han assistit a la cinquena edició del Desemboca Rock’n’roll Festival de Platja d’Aro\nNext Next post: Últims dies per visitar l’exposició retrospectiva pictòrica de l’artista valencià i ganxó, Josep Miralles, a Castell d’Aro


Convocatòria Assemblea Reconstituent – València en Comú\nConvocatòria Assemblea Reconstituent\nBy València en Comú gener 11, 2017 febrer 12, 2017 Comunicat, Destacat\nPortem més de dos anys des de que iniciarem aquesta aventura municipalista en la ciutat de València.\nDurant aquest temps hem passat per etapes molt diferents. Moments de desborde, de molta il·lusió i molta participació a la calor de les eleccions municipals. Moments de creació col·lectiva, d’implicació i de construcció.\nHem tingut la capacitat d’incidir activament en la vida de la ciutat, tant a través de la nostra activitat institucional com de l’impuls a projectes en suport a la societat civil organitzada a través de Projectem en Comú.\nTambé hem tingut els nostres errors, les nostres ensopegades, fruit de la nostra joventut, inexperiència, o per no saber construir consensos.\nAra és moment de detenir-nos per a fer una reflexió col·lectiva i analitzar on ens trobem i saber marcar-nos les pròximes metes polítiques i organitzatives per a seguir creixent com a espai municipalista de trobada.\nÉs moment de rellegir el nostre programa polític, fer balanç i elaborar entre totes les nostres prioritats polítiques, així com reflexionar sobre la nostra organització interna i veure si necessitem trobar una altra forma per a organitzar-nos i poder seguir estenent les nostres xarxes de participació municipal per a seguir implicant a molta més gent en aquest procés de transformació local i global en el qual estem.\nAmb aquest comunicat volem convidar-vos a participar activament en l’Assemblea Reconstituent, un procés de reflexió col·lectiva, que ens possibilite, entre totes, seguir caminant i construint la ciutat que volem.\nPer a participar en aquest procés tenim tres moments:\nDes de ja i fins al 05 de març podeu participar online per mitjà de la nostra web pujant les reflexions i propostes entorn a tres blocs: ètic, organitzatiu i polític. Les propostes que envieu es faran públiques perquè puguen debatre’s i consensuar-se prèviament en el fòrum de València en Comú.\nEl següent moment per al debat i la reflexió col·lectiva serà l’Assemblea presencial que serà el divendres 10 de març a la vesprada i el dissabte 11 de març durant tot el dia. Serà a:\nAsociación Vecinal y Cultural Tres Forques\nC/ Tres Forques, 98. 46018 València\nAquest espai de trobada ens permetrà debatre juntes entorn de les propostes que prèviament s’hagen pujat a la web perquè totes les persones que vulguen participar les puguen haver interioritzat.\nEl següent moment seran les votacions per a l’aprovació o ratificació dels documents finals.\nAcí vos manem un vídeo per a la difusió de l’assemblea, passa-ho a tots els teus contactes i fem entre totes que este espai de reflexió tinga una gran participació.\nUs animem a participar en aquesta Assemblea Reconstituent perquè València necessita un espai municipalista transformador, fort i plural.\nTrobem-nos de nou i construïm entre totes una València en Comú.\n« II Edició de Projectem en Comú\nConsells de Districte de les Juntes Municipals »


Passatgers i transbordadors de cotxes Symi\nels preus de venda d'entrades Symi passatgers i automòbils, horaris, reserves de bitllets i informació per a transbordadors navegant des Symi a Kos i Rodes.\nComparar ferri bitllet preus disponibles Symi en temps real i reservar els bitllets disponibles automòbils i passatgers més barats Symi navegant des Simi, Kos i Rodes amb GA Ferries o transbordadors Dodekanisos Seaways en línia amb confirmació immediata. Cerca personalitzada\nPreus de les entrades i Reserves Reservar entrades Symi Ferri amb GA Ferries o Dodekanisos Seaways per als transbordadors que naveguen des Symi a Kos i Rodes en línia amb antelació per gaudir el preu del bitllet de ferri disponible més barat.\nEl preu que veu és el preu que es paga. No hi ha extres ocults ni sorpreses com el recàrrec per combustible addicional o càrrec per servei i no et cobren res extra per pagar amb una targeta Visa. El preu que li citem el seu bitllet del passatger o Symi ferri seleccionat, allotjament a bord i tipus de vehicle és tot haurà de pagar, i això és una promesa. Per obtenir un preu de bitllet de ferri Symi i reservi el seu bitllet de ferri de manera segura en línia si us plau utilitzeu el formulari de reserva de ferri en temps real a l'esquerra. Vostè també és capaç d'afegir un hotel al seu destí, o en qualsevol altre lloc, per la seva bitllet de ferri en completar la seva reserva de bitllets de ferri. Més informació sobre Symi\nSymi es troba al sud de Dodecanès, al nord de Rodes i prop de la costa del sud-oest de Turquia. L'illa és una mica més de 13 km al nord / sud i sobre 8 km a l'est / oest amb una superfície d'uns 68 quilòmetres quadrats. Symi es divideix en àrees diferents - Yialos és el port principal. Chorio, literalment "poble", és la ciutat superior. Pedi Bay és la vall Chorio, al sud de Yialos. Nimborios és la badia i l'assentament al nord de Yialos. Hi ha un petit assentament en Marathounda i un complex important monestir a Panormitis.\nA l'illa de Simi no hi ha aeroport, de manera que l'única manera d'arribar és per via marítima. Hi ha transbordadors des Pireu a Symi un parell de vegades cada setmana, però el viatge dura molt de temps. La millor opció és volar a l'illa de Rodes i prendre des d'allà. De Rodes hi ha ferris regulars a Symi i les altres illes del Dodecaneso i hi ha un munt d'excursions daytrip que van a Symi també. Per als visitants des del Regne Unit i Europa, a Simi s'aconsegueix ja sigui per volar a Rodes i Kos i després en ferri.\nHi ha tres transbordadors que connecten Rodes i SimiEl 'Proteus' i 'Symi' transbordador de cotxes i el hidroplano 'Aegli'. El Aegli surt des del port de Mandraki de Rodes Ciutat Nova, al transbordador de cotxes des del port comercial fora dels murs de la ciutat vella. També es pot agafar un dels vaixells d'excursions d'un dia des de Rhodes a Symi d'abril a octubre. Surten des Mandraki cada dia a 9.00am. Recordeu que és possible que les restriccions sobre l'equipatge en aquests vaixells. També hi haurà connexions de Rhodes a Symi en un "vaixell gran '; un ferri entre les illes o una connexió amb el Dodecanès Pireu. No obstant això, aquests prenen molt més temps. El hidroplano Dodecanès Express també té serveis regulars entre les illes del Dodecaneso en temporada. Aquests vaixells surten de Kolona. El trajecte dura una hora. Transbordador i aerolliscadors operar un servei dues vegades per setmana entre el Pireu i Rodes a través de l'illa de Symi proporcionat GA Ferries. Aquest servei en general no s'ofereix durant l'hivern per tal de comprovar el motor de reserves de dalt per a més detalls. Llocs d'interès en Symi\nel port de Symi: Katarinettes a la part frontal del port és on els alemanys van signar la rendició dels Dodecanès al final de la Segona Guerra Mundial. Una mica més lluny cap al pont hi ha una rèplica del vaixell Bufons, amb un monument de guerra. El Museu Nàutic es troba a la part posterior de la plaça del nucli i és fàcilment identificable pels cànons externs. Obert de dimarts a diumenge de 10.00 14.00 a. La Plaça de la Ciutat és una de les seus del Festival, Simi. Església de Sant Joan té un cementiri interessant, així com una multa pati de graveta, recentment restaurat, que és també un lloc Festival, igual que la propera escola Petrides. El Kataratkis, un camí de vianants a la part posterior del port cap al Castell i Chorio, era l'antic camí que connecta el poble amb el port abans del Kali Strata va ser construït al segle 19th. El Kali Strata comença a la part posterior de la plaça a la cantonada sud-oest del port i es tracta d'350 passos fins Chorio, amb mansions interessants del segle 19th que voregen el camí.\nLlocs d'interès en Chorio, l'àrea de "poble": El Kali Strata s'obre en Syllogos Square (també un recinte del festival), des del fons de la qual un camí condueix rodona darrere del Castell i per Lemonitsa Església. Hi ha unes vistes espectaculars sobre el port i, finalment, aquesta ruta es connecta amb la part superior de la Kataraktis, l'escala original que connecta a Yialos Chorio. El castell va ser reconstruïda pels Cavallers de Sant Joan a principis del segle 15th en el lloc d'una fortificació molt més gran. Va sobreviure en condicions raonables fins a la Segona Guerra Mundial, quan va ser utilitzat com a magatzem de municions de l'Eix. Aquest va ser volat, destruint el Castell i l'Església de l'Assumpció, que estava dins de les seves parets. Les parts de les parets es mantenen i hi ha una placa visible, en commemoració de Filiberto Niallac, Gran Mestre Francès de Caballero. Continua més endavant al llarg del Kali Strata, l'antiga farmàcia ha estat restaurat i alberga una interessant col·lecció de flascons de medicina francès i altres parafernàlia. El Museu està més amunt, al Vell Chorio. Seguiu els senyals. Obert de dimarts a diumenge de 10.00 14.00 per i conté molts objectes interessants. Chatziagapitos House, una mansió restaurada del segle 18th és a prop i té un horari de museu. Hi ha moltes esglésies i monestirs per a ser vist. Alguns dels més accessibles es descriuen aquí: L'església de Constantinos i Eleni en el vessant sud de la Vigla al llarg de la carretera Panormitis té jardins, terrasses i un pou. Generalment hi ha algú allà a l'estiu. El monestir de Sant Miquel Arcàngel a Roukouniotis va ser construït pels cavallers de Sant Joan al segle 14th sobre les ruïnes d'un important monestir del segle 5th, que al seu torn va ser construït sobre les restes d'un temple precristià. El monestir de Sotiris Megalos, poc abans que el camí descendeix a Panormitis, és molt pintoresc i té unes vistes espectaculars. Hi ha un passeig senyalitzat a un vell vinya i les ruïnes d'antigues premses de vi. El Monestir de l'arcàngel Michael en Panormitis, és el més famós monestir de l'illa. L'església original de Sant Miquel va ser construïda al voltant de 450 anunci en el lloc d'un antic temple d'Apol·lo. Conté una icona esplèndida de arcàngel, i dues seccions de museus interessants. Una nit d'allotjament es poden arreglar. Hi ha altres esglésies i monestirs d'interès que són els més visitats com a part d'una excursió organitzada o en vaixell com accés a peu és difícil, o en el cas de nims, impossible.\nMoure per Symi\nL'autobús Symi fa un transport hora des del port fins al poble i cap avall per Pedi Bay fins 11 de la nit. Aire condicionat i molt fiable. També hi ha un autobús d'hora al matí a Panormitis-xec calendari ja que els horaris varien segons l'època de l'any. Tant els autobusos surten de la parada d'autobús al costat dret del port. Hi ha cinc taxis basat de nou en el costat dret del port; el viatge més llunyà que fan és a Panormitis al sud de l'illa. Lloguer de cotxes i ciclomotors és fàcilment disponible al port i en Pedi Bay. aigua-taxis regulars sortir del port en el matí per transportar els turistes a les platges de l'illa-algunes platges es pot arribar a peu; aquí una guia de platja per a més detalls. En l'estiu hi ha tots els dies al voltant dels creuers per les illes o viatges curts per a barbacoes i nedar a les badies més solitàries i platges. Els vaixells mostren detalls i preus al port al costat dels taxis aquàtics. Els pots petits també estan disponibles per a lloguer.\nMillor Garantia de Symi Ferry Preu de l'entrada\nGarantia del millor preu - Sempre li oferim la nostra més baix GA Ferries o Dodekanisos Seaways de passatgers i transbordadors de cotxes preu de les entrades disponibles des de i cap a Simi. No hi ha extres ocults ni sorpreses com el recàrrec per combustible addicional o despeses de reserva i també que no et cobren res extra per pagar amb una targeta Visa. El preu que citem seu bitllet del ferri de Symi seleccionat, allotjament a bord i tipus de vehicle és tot haurà de pagar, i això és una promesa!\nEn l'improbable cas que trobi el mateix en tot targeta integrada de ferri Symi més barat en el fullet de qualsevol altre operador turístic li prometem que farem el nostre millor esforç per superar aquest preu, o per oferir l'opció de sol·licitar un reemborsament. Per reservar bitllets de ferri d'automòbils de passatgers i Symi favor clica aquí. Atenció al client, televendes i Contacte amb nosaltres en ferryto.com que són capaços d'obtenir preus en temps real de bitllet de ferri Symi, comprovar la disponibilitat de bitllets i llibre car ferri de passatgers des de i cap a Symi al nostre preu de butlleta disponible. Ferryto.com és part de la major xarxa de distribució de bitllets de ferri en línia del món proporcionant la capacitat de reserva sobre els operadors de ferri europeus principals incloent 80 a Symi i sobre 1,200 rutes altre ferri a tot el Regne Unit, França, Espanya, Irlanda, Holanda, Europa de l'Est, la Mediterrània, el Bàltic i el nord d'Àfrica. Per obtenir més informació, respostes a preguntes freqüents o posar-se en contacte amb nosaltres directament si us plau clica aquí. Sobre nosaltres


Taules en un derbi amb polèmiques | Canal Terrassa\nTaules en un derbi amb polèmiques\nEl derbi sense públic ha acabat amb repartiment de punts entre Terrassa FC i CP San Cristóbal. Cadascun dels equips ha dominat una de les parts del partit i així ha quedat reflectit en el resultat d’empat a 1.\nEls de Xevi Molist han sortit amb poca intensitat i sense capacitat de superar la disposició defensiva parroquial, que en tot moment ha desconnectat la zona creativa terrassista. I en la segona arribada, als 19 minuts, els d’Oliver Ballabriga s’han avançat amb un gol del defensa Óscar Sierra, que ha rematat de cap una jugada assajada en una falta treta per Abde i perllongada per Mario Cantí. S’ha reclamat fora de joc en una jugada que ha significat el primer gol encaixat pel Terrassa aquesta temporada. El marcador en el primer temps, però, ha estat curt per als mèrits visitants, ja que Adri Rivas, amb un xut per sobre del travesser, i Mario Cantí, amb aturada final d’Ortega, han pogut fer el segon. L’únic avís del Terrassa ha estat una acció de Jaume Pascual, ben resolta per Zapico, però també Obispo, a la mitja volta, ha pogut marcar.\nL’escenari ha canviat a la represa. Els locals han sortit amb una altra actitud, conscients que ho havien de fer si volien canviar el signe del partit. L’entrada d’Akito ha donat major verticalitat a l’atac del Terrassa i Josu ha tingut la primera ocasió, amb un xut desviat. En el minut 59, a la sortida d’un córner, Sergi Arranz ha tingut una doble ocasió, amb una rematada al pal i el refús posterior fora. Poc després ha arribat el premi a la insistència local, amb el gol de Jaume Pascual, aprofitant un mal refús de la defensa del San Cristóbal. Pelegrín ho ha provat de lluny en el minut 75, abans que arribés una jugada polèmica a l’altra àrea en un possible penal d’Ortega a Tom. En l’afegit, el protagonista ha estat Zapico amb una doble aturada en dos cops de cap d’Arranz.\nAmb aquest empat, el Terrassa deixa escapar els primers dos punts i se situa segon, amb 10, darrere d’un Europa invicte amb 12. El San Cristóbal, vuitè, en suma 5.\nTags: butlletiCP San CristóbalderbifutbolTerrassa FC\nNou atac homòfob contra l’alcalde Jordi Ballart\nEl CN Terrassa finalitza amb un empat la seva participació a la fase prèvia de la Champions


“Jan Karski: una missió per a la humanitat” al Centre Cultural Parroquial | Bonart\nExposicions La Cellera de Ter\n“Jan Karski: una missió per a la humanitat” al Centre Cultural Parroquial\nLluís Llagostera, expert local i Monika Grygier, presidenta d’Idea Gestió Cultural presentaran al Centre Cultural Parroquial de la Cellera de Ter el dia 25 de gener a les 12.30 h. l’exposició Jan Karski, una missió per a la humanitat amb motiu del 70è aniversari de l’alliberament d’Auschwitz que es podrà veure fins al 2 de febrer.\nL’Institut Polonès de Cultura i el Centre Sefarad-Israel presenten una exposició composta per 22 panells que van desgranant l’audaç missió de Jan Karski i el seu compromís amb la justícia i la pau durant la II Guerra Mundial.\nJan Karski (el veritable nom era Jan Kozielewski, 1914-2000) va ser protagonista d’una extraordinària missió durant la II Guerra Mundial. Com a missatger de l’estat Clandestí -creat per la Resistència Polonesa- va travessar el continent europeu en guerra per informar els líders occidentals sobre les pràctiques abominables que conformaven l’Holocaust.\nAmb l’objecte d’investigar els esdeveniments que succeïen a Polònia sota l’ocupació nazi, la Resistència va introduir a Karski dins del gueto de Varsòvia i en un camp de trànsit per als jueus destinats a ser assassinats a les cambres de gas. Gràcies a això, va poder donar un testimoni de primera mà al president dels EUA Franklin D. Roosevelt, al ministre d’Afers Exteriors Britànic, Anthony Eden i altres dirigents aliats. Per desgràcia, els seus interlocutors no van ser capaços de creure en la magnitud de la tragèdia que s’esteva desenvolupant a la Polònia ocupada.\nEn rconeixment als seus esforços, li va ser concedida la medalla de just entre les Nacions del Món, així com els més alts honors civils; entre ells, al maig del 2012 i a títol pòstum, li va ser atorgada la Medalla de la Llibertat pel president dels EUA, Barack Obama. La revista Newsweek va incloure a Karski a la llista de personatges més destacats i heroics del segle XX.\nJan Karski, una missió per a la humanitat, ha recorregut amb èxits ciutats com Brussel·les, Roma, Ottawa, Chicago, Nova York, Madrid i Múrcia. Actualment també s’està exhibint al Museu de l’Holocaust de Bons Aires. La Cellera de Ter és la primera població de Catalunya que acull l’exposició. També es presentarà a Lleida, Barcelona, Castelló d’Empúries i Girona.\nEtiquetes: Centre Cultural Parroquial de la Cellera de Ter · Holocaust · Jan Karski · Lluis Llagostera · Monika Grygier · Polònia


El Compromís Barcelona Plàstic Zero és el resultat del treball de la Taula Plàstic Zero i pretén visualitzar les iniciatives de reducció del plàstic d'un sol ús existents a la ciutat, així com encoratjar a altres organitzacions de la ciutat a sumar-s'hi per fer front a la cultura d'usar i llençar.\nEl Compromís Barcelona Plàstic Zero neix de la Taula Plàstic Zero, que es va constituir el 18 de novembre de 2019 per refermar la voluntat i el compromís municipal vers el residu zero, sota l’empara del Consell Ciutadà per la Sostenibilitat, en el marc de l’estratègia Residu Zero i com una de les respostes de l’Ajuntament de Barcelona a l’emergència climàtica.\nLa seva missió ha estat facilitar i accelerar els 47 projectes voluntaris d'eliminació i reducció del plàstic d'un sol ús de les empreses, entitats i administracions que han participat.\nLa Taula ha estat en marxa durant un any (9 sessions de treball i 3 sessions del grup motor) aportant coneixement, enriquint els projectes de les organitzacions i inspirant noves accions.\nHa comptat amb la participació de més de 80 organitzacions i ha estat un espai de treball multisectorial, d’intercanvi, aprenentatge i reflexió que ha contribuït a la creació de sinergies entre els diferents agents socials i econòmics que hi participen.\nAquest mes d'abril es torna a activar amb 3 sessions de treball.\nEs va presentar de forma pública el 14 de juliol de 2021, a través d’un acte en línia.\nParteix del recull de projectes de reducció o eliminació de plàstics d'un sol ús que les organitzacions s'han compromès a dur a terme durant els dotze mesos vinents. Aquests projectes donen respostes a diferents línies d'acció:\nEl Compromís vol ser motor de canvi i per això, té la intenció la voluntat de sumar i visualitzar les iniciatives de les organitzacions de la ciutat per aconseguir una ciutat lliure de plàstics. També vol ser fer de catalitzador i altaveu d'accions i projectes de reducció de plàstics d'un sol ús que permetin avançar cap a un model de societat més saludable i compromesa amb el futur.\nPer aquest motiu es fa una crida a l'acció als diferents agents econòmics i socials de la ciutat, a la ciutadania i les administracions perquè s'hi sumin amb les seves iniciatives ,amb la intenció de mostrar el potencial de la ciutat i alhora encoratjar a sumar-s'hi per fer front a la cultura d’usar i llençar, posant el focus en els plàstics d’un sol ús.\nSumar-se al Compromís:\nSi teniu interès a formar part del Compromís Barcelona Plàstic Zero sumant-vos a les accions i projectes de reducció i eliminació del plàstic d'un sol ús que s'estan portant a terme a la ciutat, us convidem a omplir aquest el següent formulari.\nTeniu fins al 30/10/22 per adherir-vos amb qualsevol acció o projecte de reducció eliminació de plàstic d'un sol ús que estigueu pensant, desenvolupant, executant o bé implantat a la vostra activitat o organització.\nDe partida us proposem quatre línies d'actuació que poden aglutinar o convidar a l'acció, les quals es podrien ampliar al llarg del termini d'adhesió amb altres projectes:\nFoment de la reutilització en take-away (aliments i begudes)\nFoment de l'oferta d’aliments i begudes en envàs retornable\nFoment de la compra amb elements reutilitzables\nFoment del consum d’aigua sense envasar\nBeneficis de la vostra adhesió:\nReconeixement a les nombroses iniciatives transformadores existents a la ciutat.\nPossibilitat de formar part del grup de treball Taula Plàstic Zero.\nContactes amb altres organitzacions amb la possibilitat d'establir noves relacions empresarials.\nVisibilitat com a organització compromesa amb la sostenibilitat i la reducció i eliminació de plàstic d’un sol ús de la ciutat.\nInclusió a l'itinerari "Compromís Barcelona plàstic Zero" del Mapa B+S\nSegell d'organització adherida al Compromís Barcelona Plàstic Zero.\nInspiració a través de l'intercanvi d'experiències amb altres organitzacions.\nParticipació a una acció col·lectiva de la ciutat.\nPromoció de la cultura de la sostenibilitat, com a objectiu de responsabilitat social i ambiental de l’empresa.\nOportunitat per avançar-se a preceptes de la llei (Exemple: obligatorietat d'oferiment d’aigua de l’aixeta).


El Circuit Ricardo Tormo celebra les Finals Mundials Lamborghini | Valencia Extra\nEl Circuit Ricardo Tormo celebra les Finals Mundials Lamborghini\nEls pilots d’Àsia, Amèrica del Nord i Europa es reuneixen per primera vegada a Espanya\nEl Circuit Ricardo Tormo acollirà este cap de setmana la celebració de les Finals Mundials Lamborghini. Des de l’1 fins al 4 de desembre els pilots dels tres campionats monomarca que la signatura italiana organitza a Amèrica del Nord, Europa i Àsia Pacífic celebraran les seues últimes carreres de l’any i les finals que les enfronten en el traçat de Xest.\nUn total de 12 carreres incloent les últimes cites de les sèries europees, asiàtiques i nord-americanes completen el programa de les finals, que se celebren per primera vegada a Espanya després de la celebració d’estes finals mundials en anys anteriors en els circuits de Sebring (Florida USA) Sepang (Malàisia) i Vallelunga (Itàlia).\nI a més dels 600 minuts d’acció en els 4.005 metres de pista el Lamborghini Air xou obligarà als espectadors a mantenir també l’atenció en les altures L’Accés a les tribunes i al paddock del Circuit és obert i gratuït per a tots els afeccionats.\nEl calendari d’activitats començarà hui dijous amb els entrenaments lliures i els classificatoris. En la jornada del divendres es duran a terme les primeres carreres, de 50 minuts cadascuna d’elles amb una espectacular eixida llançada. Els primers protagonistes a saltar a la pista de Xest seran els pilots de les sèries d’Àsia i d’Amèrica del Nord.\nEl dissabte al matí se celebraran les classificacions de cara a la gran final i les primeres carreres de les categories AM, PRO-AM i PRO. Finalment, en la matinal del diumenge tindran lloc les grans finals a les 9.30, a les 11.30 i a les 14.05 hores.\nEl pilot de Ducati en el Campionat del Món de MotoGP, Andrea Dovizioso serà el pilot convidat a les Finals. Dovizioso correrà als comandaments del cotxe número 100, un Huracà Super Trofeu de Lamborghini Squadra Corse, el departament de competició de la fàbrica situada en la localitat bolonyesa de Sant’Agata.


l’"auberge espagnole" de l’eurogrup parlamentari lliberal - BARCELONA RADICAL\nl’"auberge espagnole" de l’eurogrup parlamentari lliberal\nL'arribada d'Unión Progreso y Democracia i Ciutadans a l'Eurocambra ha desencadenat un terratrèmol polític a les files liberals per la decisió del seu líder, Guy Verhofstadt, d'obrir les portes als seus sis eurodiputats malgrat la ferotge oposició d'un dels seus socis històrics, Convergència Democràtica de Catalunya (CDC). La permanència de CDC al grup liberal està en l'aire. A l'Eurocambra fonts del grup esperen del seu eurodiputat, Ramon Tremosa, "que faci el que li diuen a Catalunya", apunten sense especificar.\nL'opció d'acceptar l'oferta dels Reformistes i Conservadors Europeus (ERC), el grup que lideren els euroescèptics britànics, "no s'entendria a Catalunya", admet Tremosa. Josep Maria Terricabras (ERC), una altra de les cares noves que ahir es va veure al Parlament Europeu, creu possible acollir Convergència al seu grup (Verds/Aliança Lliure Europea), tot i que avisa que pot trobar-se incòmoda davant els postulats socioeconòmics d'aquesta formació, molt a l'esquerra de la ideologia liberal dels convergents. Tremosa deixa la decisió en mans de Barcelona però hi veu possibilitats als Verds; en ocasions ha votat "més a l'esquerra" que els Verds alemanys, per exemple, assegura.\nD'acord amb Tremosa, "sí que és una opció" anar-se'n del grup liberal al Parlament i continuar dins del Partit Liberal Europeu i la Internacional Liberal. Acabarà Tremosa al grup dels no inscrits? "No, home, no", respon l'afectat, que dilluns no va participar a la primera reunió del grup a Estrasburg i ahir tampoc no va mantenir contactes amb els seus encara col·legues liberals. De moment, encara que comparteixin grup parlamentari, els representants de CDC i PNB, d'una banda, i de Ciutadans i UPyD, per l'altra, no estaran gaire a prop: almenys una fila d'escons els separa a l'Eurocambra, amb Francisco Sosa Wagner (UPyD) en una vistosa tercera fila, com a líder d'un partit que aporta quatre escons al minvant grup liberal europeu.\nEl repartiment provisional de despatxos també deixa diversos passadissos pel mig entre les oficines de Tremosa i la penabista Izaskun Bilbao, i les dels nouvinguts al grup. Rere la porta de Juan Carlos Girauta (C's) apareixia ahir Alejo Vidal-Quadras; l'exeurodiputat del PP feia unes últimes gestions a la institució, ara que s'ha quedat sense escó en fracassar l'intent d'aconseguir representació parlamentària amb el seu nou partit, Vox. Almenys una de les seves ja exassistents treballarà ara per als eurodiputats de Ciutadans.\nTremosa, Bilbao i el democristià Francesc Gambús van rebre ahir el nou president de l'Eurocambra amb una carta demanant-li l'oficialitat del català, l'eusquera i el gallec a la institució. "Ah, l'alberg espanyol", comentaven ahir fonts parlamentàries tot fent servir l'expressió francesa per descriure el que aquí anomenem can seixanta...\n2-VII-14, B. Navarro, lavanguardia\nLa reunió del secretariat permanent de CDC va estar dedicada gairebé monogràficament a analitzar la continuïtat del partit al grup liberal del Parlament Europeu després de l'entrada d'UPyD i C's, que "ens incomoda extraordinàriament", en paraules del mateix Josep Rull. Tot i que formalment la decisió no es prendrà fins a la sessió del comitè executiu de dilluns vinent, la intenció és mantenir-se dins de la família liberal a canvi de garanties que la defensa del dret a decidir continuarà sent inequívoca. "És una contradicció flagrant pronunciar-se a favor del dret a decidir i acceptar els qui hi estan en contra, és incompatible", va subratllar el secretari d'organització. Però si arriba el punt que ni això no es corregeix, llavors sí que CDC haurà d'optar per deixar el grup liberal europeu, per molt que les alternatives siguin escasses i una vegada descartat que el que no farà segur és anar-se'n amb els euroescèptics.\n1-VII-14, J. Gisbert, lavanguardia


Josep Pàmies, un resistent a les multinacionals farmacèutiques i químiques, i als elements tòxics que ens governen\n12 de novembre de 2014 Entrevistes Catalunya i altres\nEn Josep Pàmies ens va acollir molt bé a la seva horta. És emprenedor, treballador i molt atent amb les visites.\nXerrant amb en Josep Pàmies s’aprèn molt. És a més de pagès, empresari agrícola, bon pedagog, herbolari i investigador. Malauradament sols podem presentar-vos una petita part de tot el que hem parlat.\nPer tant, us animem a llegir el seu llibre “Una dolça revolució”, on ens explica el seu itinerari vital: sindicalista de la Unió de pagesos, el pas a la agricultura ecològica, la lluita contra els transgènics, la divulgació i defensa de l’estèvia, les seves investigacions i coneixements sobre les plantes medicinals i les seves denúncies contres les multinacionals farmacèutiques i alimentàries.\nEl seu itinerari ha sigut i és el de no deixar-se manipular ni influenciar pels poders establerts i combatre qualsevol abús i injustícia.\nTambé us animem a visitar els seus blocs, fàcils de trobar, on hi han els seus escrits i moltes conferències sobre els temes de salut, alimentació i agricultura ecològica.\nI finalment us animem a anar a Balaguer els caps de setmana a l’horta on es cultiven enciams, flors comestibles, i tota mena de plantes, unes prohibides, la majoria medicinals. Hi ha informació sobre les plantes i consultes grupals on tothom aprèn de tothom. És la República independent del Pàmies, una república on s’escolta als que arriben, i se’ls anima a gestionar la pròpia vida, i a prendre consciència del que es menja, i a ser independents de cos i esperit, de multinacionals i líders.\nEn Josep Pàmies és un divulgador de la vida natural, sense transgènics, sense glutamat monosòdic, sense medicaments sintètics. Ens mostra les alternatives que la natura ens ofereix, i que els governs de vegades ens prohibeixen\nAgrair també l’acompanyament d’en Joan Ribet fins a Balaguer i les seves intervencions puntuals, com per exemple, a la pregunta “Et sents més pagès o escriptor, ara?” En Joan va observar: “mira-li mans”. Efectivament les mans del Pàmies són les d’haver treballat tota la vida, mans de pagès, mans nobles de qui ha llaurat la seva independència. un bon herbolari i un bon autodidacta.\nCom et vares conscienciar?\nDe jove jo ja estava en el món polític, sindical, cooperatiu, en la comissió de pagesos quan encara no hi havia la Unió de Pagesos. Desprès políticament he estat en candidatures independents en els Ajuntaments. En els 60-90 encara tenia la il·lusió que es podien canviar les coses dintre un sindicat agrari, dins un partit. I veus que passen els anys i ja no…\nHas perdut la il·lusió. Per què?\nHo vaig provar, ho intentava, però et deien “Les minories no poden fer el que volen. S’han d’acatar les majories”. Són estructures verticals, que trobem en els partits i sindicats. Mana la majoria. He viscut molts anys la frustració continua de ser minoria i de fer el que decideix la majoria per acatar la democràcia interna. Ho entenc per temes generals, però no per a buscar noves vies. És bàsic poder experimentar encara que se sigui minoria. Ens varen expulsar de la Unió de pagesos per implementar propostes que creiem convenients a la nostre comarca, la Noguera. Volíem que cada comarca s’auto organitzés. Però com que tot estava centralitzat, varem quedar al marge.\nI què vàreu fer?\nVarem constituir la Assemblea de Pagesos de Catalunya, on hi entren també no-pagesos, urbanites, amb ganes de transformar l’alimentació, que el menjar que els arribés a ells no fos escombraria, verí. Vam crear una aliança.\nBé, ha anat evolucionant. De l’Assemblea de Pagesos ha sortit “Som el que sembrem”, que vam presentar la iniciativa legislativa popular contra els transgènics. També lluitem per una alimentació millor i a favor de l’agricultura ecològica i per les cooperatives de consum.\nCreus que aconseguirem aturar els transgènics?\nLluites similars a les de “Som el que sembrem” han fet que cap país de l’UE cultivi transgènics. Hi ha la mateixa norma que aquí però els diferents estats han dit no perquè la societat ha dit no. Aquí la societat ha dit no, però tenim uns polítics corruptes. Per això nosaltres vam portar una iniciativa popular al Parlament per a que com a mínim se debatis. Ens pensàvem que els socialistes que ens semblaven propers a nosaltres ens ajudarien, però ens varen deixar amb el cul enlaire. Es varen aliar amb PP i CiU i varen ignorar més de 600.000 sol·licituds ciutadanes. No varen deixar ni discutir la llei al Parlament. Aquesta és la realitat. Hi ha un front de dretes: Socialistes, PP i CiU i uns grups petits que no varen saber reaccionar. El govern va votar en contra la iniciativa popular acompanyada de 600.000 firmes. I ERC i Iniciativa varen aplanar el cap i varen seguir en el tripartit per interessos de partit.\nCom que els de baix estem en inferioritat, la nostre tàctica ha de ser: desobeir i ser autosuficients a nivell alimentari i de salut, i a nivell d’energia i electricitat. I ja no depenem de ningú.\nEn el teu llibre dius que el cuiner Santi Santamaria va evocar el seu passat anarquista. En saps alguna cosa?\nNo, en una protesta davant el Parlament va agafar el megàfon i va escridassar els parlamentaris dient-los de tot, els seus potencials clients, o clients, i va comentar: “He tornat a sentit aquells calfreds de quan era anarquista, de quan era jove. Me’n vaig a casa molt content”.\nQuines són les flors que es poden menjar, que es troben pel camp, bosc, jardins\nA part de de les flors que et diré concretament, totes les flors que tinguin cinc pètals són medicinals, comestibles. Els pensament, caputxina, els clavells, els clavells indis, les roses, les begònies, les roselles,\nEs poden menjar crues?\nTotes es poden menjar perfectament i el més sorprenent és que tenen propietats medicinals. La flor és la màxima expressió d’una planta. El millor és trobar flors variades, el fotut és menjar sols una flor, o sols enciam. La carxofa és una flor, el bròquil i la coliflor també són flors. La flor de pomer, d’ametlla, de taronger, de pèsol, de fava,\nQuines son les flors que s’han de cuinar?\nTotes es poden menjar crues. La flor de carbassó crua, o bé farcida amb formatge de llet de cabra crua a dintre és una delícia, arrebossada amb una mica de farina i ou. Les flors comestibles són una manera d’alegrar la vista i d’incentivar els sentits. Menjar sempre el mateix avorreix. Nosaltres mengem també pels ulls. Però no sols per això, ja que tenen una serie de propietats intrínseques més potents que no tenen la resta de la planta.\nPer promoure les flors comestibles vares tenir problemes amb la Generalitat…\nVaig ser atacat pel la consellera Geli. Al veure que amb l’estèvia no ens podia castigar va començar amb les flors comestibles “Tu no pots etiquetar com a flors comestibles. Sols com a ornament culinari”. No, no. Jo seguiré etiquetant com a flors comestibles què es mengen, i són bones i són medicinals. “Dons la Llei et diu que no” Però si jo ho venc com a element ornamental aleshores s’haurien d’avisar als cambrers per a dir que les flors són sols per a fer bonic i que avisen als clients que no se les mengin. No veu que això és impossible senyora Geli? “Vostès compleixin la llei”, insistia la pobra dona. Doncs no la compliré! “El sancionarem”. Dons sancioni’m. I ja quan la sanció estava en marxa ens varem queixar al regim d’hostaleria. Aquí a Balaguer el cuiner Enric Milà, va fer un bloc “Cuina de les flors comestibles en desobediència a la Sra. Geli”. I amb quinze dies es van sumar uns 50 restaurants de Catalunya i de València i es va organitzar una setmana “cuina de desobediència de les flors comestibles”, una iniciativa contra la prohibició de les flors comestibles. La dona es va espantar i va venir aquí a Balaguer a menjar flors comestibles en un restaurant que estava en desobediència, dient que no passava res, “El Pàmies té raó, les flors són comestibles, però la llei no ho te previst. S’ha de fer el canvi, uns estudis, ja l’ajudarem, el subvencionarem. Demà mateix que vingui”. L’endemà em telefonen que hauria de presentar-me. “jo no he mourem, venir, M’esteu molestant massa. Veniu vosaltres si voleu i em parlem. “Nosaltres no hem de venir. Això li pot costar car”. Dons que em costi car. Ni s’han fet els estudis, ni els expedients s’han tirat endavant.\nAra tens algun expedient pendent amb la justícia?\nEns deixen tranquils. Saben que quan més ens ataquen, més se’n parla, i més publicitat fan al que volen prohibir o al que sancionen. Tal com va passar amb els transgènics, amb l’estèvia i les flors comestibles.\nI sobre el MMS (Mineral Miracle Solució), diòxid de clor, aquest medicament prohibit per les autoritats, què en dius?\nEl conseller de Sanitat ens va enviar un burofax, dient que “us tanquem l’associació sinó deixeu de vendre MMS”. Ho vam haver de fer. Vam treure de la Web la venta del MMS. Però hi segueix l’informe preciós, que va fer un metge de 90 anys amb una experiència de més de 30 anys. També una explicació molt detallada de com es pot fabricar i utilitzar. El MMS cura la malària en 14 hores, el sida, l’hepatitis…\n… L’MMS és realment extraordinari, o és un negoci o el producte d’una secta religiosa? L’Andreas Kalcker, l’alemany empresonat per difondre l’MMS i el seu creador en Jim Humble són confiables?\nTothom ha de viure. D’acord? També l’Andreas Kalcker. I si indirectament l’està venent, ha de viure. Però el creador, en Jim Humble, el perseguien pel seu invent. Què va fer per a poder distribuir, vendre el producte? Crear una església. I la església no es pot perseguir als Estats Units. I tu entres a aquesta església i no hi ha res. És una pantalla per a protegir-se per a poder difondre i expandir el MMS a benefici de molts malats greus. És com si estigués dintre una cooperativa.\nI per què està perseguit?\nÉs un medicament molt potent, molt i molt barat, i va contra els interessos de les multinacionals farmacèutiques que els interessa mantenir les malalties greus en fases cròniques. Els medicaments que curen no són negoci, d’on el rebuig i persecució del MMS. Sols està autoritzat per a desinfectar aigües municipals. I les autoritats sanitàries d’aquí no el recomanen tot i que està autoritzat. Els països més besties, que més merda química produeixen, Alemanya i França, estan canviant del hipoclorit de sòdic, el lleixiu, cap el diòxid de clor, ja que no provoca metabolismes cancerígens. El lleixiu és cancerigen, els trihalometans. El diòxid de clor no, i a més a més quan està dintre l’aigua és el millor desinfectant i te unes propietats medicinals importants ja que oxigena l’aigua.\nI quan es pren com a medicament, què fa?\nOxigena el cos. Aquest oxigen O2, CLO2, ens treu sodi, que sovint el tenim en excés i queda oxigen lliure dintre. Què passa amb l’O2? És antioxidant. Què passa amb l’oxigen d’una sola molècula? És un radical lliure i es carrega totes les malalties. Cal utilitza’l sempre? No. S’ha de tenir a la farmaciola i no utilitzar-lo. Però si tens un antibiòtic que no funciona perquè s’ha fet resistent a tots els bacteris, el MMS serveix. I ataca també els virus, ja que els antibiòtics només ataquen els bacteris. S’utilitza si tens hemorràgies, sida, hepatitis C, malària de cavall, etc. Cal utilitza’l ja que és un xollo, amb quatre gotes estàs curat!\nI jo ara per a fer-me una neteja, el puc utilitzar o haig d’esperar atrapar alguna de les malalties que has enumerat?\nFes una dieta. I desprès cardo marià, cua de cavall, dent de lleó per a netejar els filtres. Un dejuni també t’aniria de conya, una vaga de fam, també. Jo vaig fer una vaga de la fam de cinc dies pel tema dels transgènics, davant el Parlament. Amb aigua de mar diluïda. Vaig perdre 5 quilos i mai m’he trobat tan bé. Podíem resistir totes les bestieses dels polítics que ens insultaven, quan passaven per allí, podíem resistir les empentes les mossos. Van ser cinc dies meravellosos, amb aigua de mar. Vaig perdre 5 quilos.\nBé, a la pròxima vaga de fam avisa’m que vindré a acompanyar-te o fem-ne una\nN’hem de fer una exprés! Mai m’he trobat tan bé. Una desintoxicació de tan en tan va bé.\nAixí no cal que compri MMS\nNo aneu a buscar un producte químic per a netejar. Ho pots utilitzar en cas de necessitat. Anem als mitjans normals i guardem això com a eina preciosa per moments crítics. Ara l’ha autoritzat l’UE com un medicament orfe per l’esclerosis lateral amiotròfica. Per que se’n diu medicament orfe? Quan les farmacèutiques no els interessa una malaltia, ja que no hi ha negoci, hi han menys filtres per a autoritzar un medicament nou. S’ha presentat per l’esclerosis lateral amiotròfica i l’UE ho ha autoritzat per a una malaltia. A Espanya tardarem anys i anys per a que el MMS es recepti a la Sanitat Publica. Aquí som al cul d’Europa. Pitjor que a Africa. Al menys allà rebutgen el panís transgènic per a us alimentari per por que els contaminin els seus panissos. A Mali, es va fer una marxa de 400 quilòmetres per oposar-se a mils de tones americanes de panís transgènic per por que els transgènics contaminin les seves varietats. I aquí som tan bèsties, tan rucs, que no estem a l’alçada dels de Mali. Un país en fam, però lluiten. Acceptem el panís americà que ens ve tot contaminat. La culpa la te el poble. És que a Mali hi ha més cultura que a casa nostre? No. Estan més conscienciats i els tenen més ben ficats.\nQuè penses de independència de Catalunya?\nEl que hauríem de ser és independents nosaltres mateixos. Aquesta és la primera independència que hem d’aconseguir.\nJo em considero independent. Desprès hem d’aconseguir ser independents a nivell de poble. Les independències s’aconsegueixen des de baix. Hem d’anar en compte amb aquests canvis promoguts des de dalt. Són enganyosos. Independència, sí, però primer personal, local, comarcal (els cantons, com a Suïssa). A Suïssa és curiós: sols un 20% saben com es diu el primer ministre. No els importa. La política es fa en els pobles, comarques.\nCom veus les properes eleccions municipals, on et sols presentar?\nCrec els grups afins: CUP, podemos, proces constituient, Iniciativa, etc. s’han d’ajuntar, hi han d’haver aliances temporals, circumstancials. No és important posar un home a dalt. L’important és posar al capdavant les idees que siguin beneficioses al conjunt de la societat. Els lideratges ens estan portant a aquest retard actual. Confiar amb els líders és la plaga actual. Si confiem en líders vol dir que som ramats. No hi ha d’haver líders.\nQuin és el teu lema de vida?\nTranquil·litat i bons aliments!\nQue és el que t’ha format en la vida?\nLes dificultats i els errors. Per exemple, els errors que he fet en l’agricultura, en política, en el sindicalisme i els que he fet en la vida.\nEn quan a sindicalisme, quins errors?\nCreure que el sindicat unitari seria la solució a tot. Dintre d’un sindicat unitari hi ha moltes visions. Hauria de ser un sindicat molt obert amb tolerància a les minories, i deixar fer, encara que un s’equivoqui. És la clau. Sinó estem capant moltes iniciatives minoritàries, que s’han capat en aquests anys.\nAlgun grup que t’engresqui ara, o sigui referent?\nJo ara estic il·lusionat amb el procés constituent, perquè el que vol és una nova Constitució i de moment no hi ha protagonismes. I els dos, que el podrien tenir, no volen protagonisme. La prioritat ara és declarar unilateralment la independència. No per què la independència sigui la solució a tot, sinó per a crear un espai més petit, de més fàcil gestió, on podem desenvolupar una Constitució en favor del poble. Un empoderament del propi poble i que participi a nivell local, comarcal, de baix cap dalt.\nEn què estàs investigant ara\nInvestigo en plantes molt potents, que afegirem dintre uns anys a les que ja tenim ara. Una planta prohibida de Sud-àfrica, una de la Índia i unes d’aquí que hem descobert de nou, una patata salvatge que es fa a terra i no la mata el fred, que soluciona càncers tumorals al cap amb quatre cataplasmes. És tòxic, però no amb cataplasma. També estic molt interessat en la influència que té el que pensem. Cada vegada veig més que el nerviosisme, l’estrès, les pors, les pors a tot, són a l’origen de moltes malalties d’avui en dia.\nCom ho investigues?\nPracticant i obrint l’orella a les persones que em volen explicar coses.\nJo que estic restret a vegades, què haig de prendre?\nCarbonat o clorur de magnesi, que es troba en herbolaris, dietètiques. Evitaràs lumbàlgies, taquicàrdies, dolors musculars artrosis,\nTambé tinc apnees de son. Utilitzo un aparell per a evitar les apnees, respirar millor. M’he aprimat bastant per treure’m l’aparell. Com puc respirar millor?\nAprimar-se va molt bé, cal treure el sobrepès. No conec herbes. N’hi deuen haver. Vicks-vaporub al llavi va bé, ajuda a respirar. L’apnea es deu a un vel que tapona el paladar, l’important és aprimar-se. És una cosa de quilos.\nUna consulta per a la meva companya. Té dolors crònics i li costa dormir.\nCarbonat de magnesi, o clorur de magnesi cada dia i sopar poc. I si no n’hi ha prou amb el magnesi, plantes de marihuana, no per ser calmant, sinó perquè és antiinflamatori. Els dolors són inflamació. Amb el magnesi és possible que li marxin els dolors articulars.\nDesinformació mediàtica i contraformació\nEl gran impostor: Javier Cercas\nJean Marc Rouillan. Action Directe\nLluites laborals i socials\nPolitics i vividors del PP-PSOE, Ciu i cia.\ntè la mà maria\nContra el film “Salvador”\nRecuperem la lleialtat Santsenca\nDirecta. Estirant del fil\nIar noticias. Contrainformación.\nLa Haine, països catalans\nMarxa dels maquis\n© 2020 En contra:


Laura Orgué s'ha convertit amb mèrits propis en la igualadina més internacional i més important per participar per segon cop en uns Jocs Olímpics d'Hivern. I en aquesta ocasió ha millorat i molt els registres aconseguits fa quatre anys en els Jocs de Torí.\nEls seus bons resultats tampoc no han passat desapercebuts per la Reial Federació Espanyola de Jocs d'Hivern i el Comitè Olímpic Espanyol que la van designar ahir perquè fos l'abanderada de l'equip espanyol en la cerimònia de clausura dels Jocs Olímpics de Vancouver.\n27è lloc en els 15 quilòmetres persecució, 37è lloc en els 30 quilòmetres estil clàssic i 38è lloc en el 10 quilòmetres estil lliure pot semblar que no són uns gran resultats. Però si tenim en compte que la disciplina de l'esquí de fons és el germà pobre o petit de l'esquí de fons, està molt bé. No serà tant atractiu com altres disciplines olímpiques, però es necessita molt treball físic i psicològic.\nLa Laura Orgué amb només 23 anys i dos Jocs Olímpics a les seves esquenes, té encara molt marge de millora. Recordem que fa quatre anys a Torí va finalitzar en el lloc 63 tant en els 10 quilòmetres estil lliure com en els 15 quilòmetres persecució. En una prova ha millorat 25 posicions i en l'altra (persecució) ha millorat 36 llocs. Està molt clar que és una esquiadora molt jove i els entesos diuen que en l'esquí de fons la plenitud arriba al voltant dels 30 anys.\nLaura Orgué pot escriure encara pàgines molt importants en l'esport igualadí, tot i que des de casa no sempre té tot el suport i recolzament que seria necessari. Des d'aquesta finestra només podem felicitar-la i esperar poder-la veure d'aquí a quatre anys als Jocs Olímpics de Sochi (Rusia).\nL'OKStars va estar bé, però es pot millorar!!!


Universitat Social Lliure Autogestionada: Febrer és el mes dels moviments socials a la USLA! Dijous 5 de febrer presentació del llibre "Política de lo real. Nuevos movimientos sociales y subjetividad"\nFebrer és el mes dels moviments socials a la USLA! Dijous 5 de febrer presentació del llibre "Política de lo real. Nuevos movimientos sociales y subjetividad"\nCom cada febrer, la USLA dedica la seva programació a una temàtica d'actualitat. Aquest any, prolífic en combats electorals hem decidit dedicar-li les nostres jornades als MOVIMENTS SOCIALS.\nLa crisi econòmica i les problemàtiques socials que han emergit de la mateixa, han deixat al descobert la incapacitat de resposta de les velles institucions que van sorgir a la calor de les revolucions industrials, ja siguin partits, sindicats, organitzacions econòmiques, ...\nHi ha un clam globalitzat que diu que "un altre món és possible" però que difícilment ho construirem amb les velles polítiques, amb propostes i receptes obsoletes i amb els mateixos subjectes. No és estrany que avui moltes de les alternatives que van sorgir acompanyades pel 15 M. es projectin cap a nous espais polítics amb noves organitzacions (Guanyem, Podem, Esquerra anticapitalista, Democràcia Real Ja, marees multicolors de to reivindicatiu i de canvi social) i amb nous protagonistes que ja han donat un "assalt" generacional i estan protagonitzant la "política de la realitat".\nLes últimes eleccions gregues, amb la victòria de Syriza, han posat en l'agenda d'aquests moviments allò de que "si es pot" amb més força.\nPer discutir, dialogar, aprendre i debatre sobre tot això, hem dissenyat un calendari on tindrem tres activitats diferents: la presentació d'un llibre, una conferència i una taula rodona amb moviments socials emergents.\nCemtrem-nos avui en la primera activitat; serà el dijous 5 de febrer (19'30h Aula de Cultura Ateneu Santfeliuenc - Sant Feliu de Llobregat -) i la dedicarem a la presentació del llibre:\nPolítica de lo real. Nuevos movimientos sociales y subjetividad. Varis Autors, coordinat per Carmen Gallano i publicat per Editorial S&P, Barcelona - 2014 -\nEl llibre que presentem el proper és molt oportú i la seva lectura ens ajudarà a interpretar millor aquests nous moviments.\nÉs una obra plural i col·lectiva. Els i les que escriuen (15 persones sàviament coordinats per Carmen Gallano) procedeixen del món acadèmic universitari, de laboratoris socials, són filòsofs, psicoanalistes, politòlegs, però també activistes coneguts (Ada Colau, Amador Fernández Sabater, Silvia L. Gil, Diego Herranz , ...).\nUna d'elles, Rithée Cevasco, ens acompanyarà en la presentació. També ens acompanyarà Jorge Chapuis director de l'Editorial S&P, proposta editorial que ha cercat sempre una orientació clara cap a la interacció entre la societat i la psicoanàlisi (http://www.psicoanalisisysociedad.org/)Més informació a la seva plana web.\nUs adjuntem el cartell de totes les activitats!\nParticipeu, us hi esperem!\nPublicado por Serendipia sf en 1:15 p. m.\nEtiquetas: USLA ciutat i entorn, USLA i Moviments Socials\nDIJOUS 19 FEBRER "TAULA RODONA MOVIMENTS SOCIALS"\nFebrer és el mes dels moviments socials a la USLA!...


El radar de Sarrià: El #novullpagar és insolidari\nEls que em coneixen saben que sóc un ferm partidari de fer pagar peatge a les autopistes. Ho he explicat diverses vegades, i perquè ningú pugui pensar que ho estic improvisant ara que hi ha aquesta campanya en contra dels peatges, em permeto remetre el lector a un article que vaig publicar fa gairebé cinc anys. No he canviat d’opinió. Per cert, els polítics que s’han apuntat a aquesta campanya em semblen descaradament oportunistes i, de fet, només ens estan demostrant la seva més absoluta incompetència per resoldre un problema que fa anys tenen sobre la taula.\nAfegiré un altre motiu per justificar el títol d’aquest article. No és l’argument principal però és un argument afegit. Dissabte anàvem a dinar a La Garrotxa. Vam agafar l’autopista fins a la sortida “Girona Nord”, que estava absolutament col·lapsada abans d’arribar a les màquines automàtiques de pagament. Resulta que en els diversos carrils de pagament es barrejaven els que no volien pagar el peatge amb la resta de vehicles. Quan el que volia passar de franc arribava a la màquina tocava el clàxon. Llavors l’empleat hi anava, sense presses, i no es limitava a prendre nota de la matrícula sinó que omplia un formulari abans d’aixecar la barrera. Això durava uns quants minuts i, mentrestant, la resta de vehicles... aturats i paciència. És a dir, intencionadament o no, els que volen passar de franc estan demostrant ser uns insolidaris amb la resta d’usuaris.\nInsolidari o no, és necessari...Els qui fan seva aquesta protesta transgressora no són desarrapats, ni peluts anti sistema, ni revolucionaris nihilistes, no. Són gent de classe mitjana, treballadors, petits empresaris i professionals lliberals. Són els qui via impostos estan pagant el gruix de la crisi. Són els qui veuen esfondrar-se el seu nivell adquisitiu i les seves prestacions socials, i que a més, estan acribillats a imposicions, taxes i d'altres injustícies. Són (som) el poble!Que vostè arribi 10 minuts tard al seu dinar a La Garrotxa, la veritat, és del tot intranscendent i del tot suportable. I sempre li quedarà la alternativa de jugar-se la vida per la N-II...Estic convençut que res és de franc, és més, sóc partidari de les vies de peatge, sempre que tinguin alternativa i sempre que els beneficis obtinguts en aquests "camins rals" reverteixin també en la societat en general, no només en petits grups o lobbyes que mitjançant la seva posició de força ens entatxonin el seu monopoli privat.Sóc liberal de pensament per això detesto profundament ENDESA, Telefònica, Abertis, REE, AENA, CC.OO, UGT i foment del Treball... que monopolitzen els seus àmbits d'actuació i negoci.Perdoni les molèsties.\n30 d’abril de 2012 8.11\nsi, si peatges per tothom. però només quan les autopistes siguin vies ràpides de veritat. quan no et facin anar a 60km per hora només perquè els propietaris han decidit no treure del mig les antigues guixetes de peatge (com passa a tarragona, al vendrell). i això fa anys que dura! i també quan no hi hagi cues.de fet, si fossin prou cares no hi hauria cues sempre que, i aquí ve la prat important: hi haguéssin rutes decents alternatives gratis.i això precisament és el que hi ha a madrid i a extremadura, on, per cert, sempre van buides! i això precisament és el que no hi ha a catalunya. quina casualitat, no?\n30 d’abril de 2012 8.22\nÉs una llàstima que gent tan intel·ligent com l'autor d'aquest bloc no vegi que la campanya #novullpagar no té res a veure amb l'orientació general de si cal o no pagar peatges.\n30 d’abril de 2012 9.18\nMalauradament molta gent, força de la qual mai ha trencat un plat, s'ha vist obligada a recórrer a aquesta via després d'anys i panys de moltes paraules i de veure com els peatges es van perllongant ad infinitum. El peatge de Cardedeu, per exemple, funciona des de fa 42 anys, i crec (1) que la inversió ha estat sobradament recuperada i (2) que el cost del peatge supera llargament el que seria el cost de manteniment més un retorn raonable a l'explotador. A tot això suma-li el fet de què per anar d'Igualada a Barcelona, per citar un exemple, no costa un cèntim d'euro.Dit això, estic d'acord amb tu amb el galdós paper d'alguns partits polítics, que com el Guadiana només se'n recorden d'aquest tema quan són a l'oposició. No tenen cap legitimitat per reclamar res, i molt menys, per posar-se davant d'una pancarta d'un moviment que ha sorgit per la incompetència (o connivència) dels polítics amb certs interessos empresarials.\n30 d’abril de 2012 12.23\nEn el teu post d’avui toques un tema, que al meu entendre, és un pas més en el desordre que poc a poc es va instal·lant en la societat catalana, amb el pretext de buscar la autodeterminació, independència, trencament de cadenes, com vulguis dir-ho.Avui a Catalunya, ja t’ho he comentat altres cops, s’ha perdut el respecte per la llei. La llei i les decisions dels tribunals només s’accepten en tant vagin en benefici propi o estiguin d’acord amb un determinat pensament polític. I això és molt perillós.Amb quina autoritat moral poden les autoritats a Catalunya imposar el compliment de la llei en el tema del “jo no vull pagar”, quan se la salten en altres ocasions o posen línees vermelles al compliment de sentències judicials? Quina certesa tenim els que paguem els peatges que les autoritats la faran complir la llei en el tema del impagament de peatges?Sincerament em preocupa moltíssim tota aquesta disbauxa. Si la independència s’ha d’aconseguir amb provocacions d’aquesta mena que Deu ens agafi confessats!!!Sense respecte a la llei només hi ha caos i això haurien de saber els nostres dirigents i no ho haurien de fomentar. Em comença a fer por constatar que els que volen la independència pensen que es pot construir i fer funcionar un país sense respecte a les lleis i a les decisions dels tribunals de justícia.\n30 d’abril de 2012 13.03\nEls peatges són una més d'aquelles coses on unes empreses treuen més profit del que haurien. La majoria de les concessions s'han allargat poĺiticament i per donar diners a amiguets. Si que és cert que en algun cas s'ha fet una ampliació que cal pagar però el que s'ha de pagar és excessiu (com moltes altres coses). L'errada està en anar allargant. A més, per empreses que produeixen aquí o que ens envien els seus productes, representa un encariment dels productes que paguem entre tots.També està el tema que en èpoques en les que es podia fer, no s'han ampliat carreteres públiques per afavorir el negoci de les autopistes. A més, si l'autopista dóna beneficis, són per a ells però si té pèrdues les hem de pagar entre tots. Com els bancs. A molts empresaris ja els agradaria fer negocis en aquestes condicions.\n30 d’abril de 2012 16.29\nLa pregunta és: si vostè viu a Barcelona, què hi feia passant per l'AP7 si la via més ràpida per anar de Barcelona a la Garrotxa és la C-17? Via, per cert, gratuïta.\n1 de maig de 2012 8.31\nAl,Primer de tot, no tinc res a perdonar, al contrari, molt agraït per la seva resposta i, de fet, coincideixo amb una bona part dels seus plantejaments. Evidentment hi ha raó per a la protesta, però al meu entendre no hi ha cap protesta que justifiqui el perjudici causat a tercers, que pot ser arribar tard a un dinar o quelcom de molta més importància. I això val tant pels peatges que discutim ara com pels piquets informatius de les vagues que et posen silicona al pany o et punxen la roda del camió per evitar que treballis, o pels que cada divendres al vespre ens tallen la Ronda de Dalt de Barcelona.Kika,100% d’acord, un cop més :-)Granollacs,Què hi farem, un ha de ser conscient de les seves pròpies limitacions!David,Entenc l'emprenyament general, tot això que dius és ben cert, però penso que les protestes s’haurien d’adreçar allà on toca, és a dir, a la classe política que des de fa molts anys beneeix aquesta situació. Sobre la gratuïtat d’anar a Igualada només et puc dir que espero que duri, que a Igualada jo hi vaig molt sovint :-). I és d’agrair que apuntis el veritable problema de fons: tots els partits polítics deuen diners a laCaixa, i saben que si fan bondat laCaixa de tant en tant els perdona el crèdit, i laCaixa és l’accionista principal de les concessionàries d’autopistes. David, tenim mala peça al taler!\n1 de maig de 2012 11.52\nSarrianenc,Una reflexió molt raonable, sí senyor. Però el procés per arribar a una Catalunya independent estic convençut que es farà per mètodes 100% democràtics, i que si algun dia Catalunya prescindeix dels actuals peatges fiscals i polítics espanyols serà només la conseqüència de la voluntat de més del 50% dels vots dels catalans expressada a les urnes. Això sí, si no canvien les coses possiblement el referèndum d’autodeterminació s’haurà de convocar al marge de l’actual normativa espanyola, perquè les lleis espanyoles no contemplen aquesta possibilitat. Però molts pensem que el dret d’autodeterminació d’un poble està per sobre de la normativa legal de la seva metròpoli.Jordi,T’agraeixo el comentari que, com no podria ser d’altra manera, està en línia amb el teu pensament polític, tot i que coincideixo amb tu quan parles del descarat i tradicional favoritisme governamental cap a les concessionàries d’autopistes.Anònim,Encara que els comentaris anònims no els acostumo a contestar avui faré una excepció. La resposta a la seva pregunta és ben senzilla: exercia la meva llibertat de circular per allà on decideixo fer-ho. És una mania que tinc.\n1 de maig de 2012 11.53\nHe de dir que fa anys que conduint jo no pago autopista. No vull pagar i ho faig de forma perfectament legal: em jugo el físic per la nacional. I de fet hi vaig agafar tant de gust que em farà certa anyorança veure algun dia acabada la variant de Vallirana i el tunel de L'Ordal.Anant al tema, darrerament ha saltat la noticia que l'executiu central es planteja imposar un peatge a la xarxa d'autovies nacionals. Penso racionalment que és una bona solució, servirà per sufragar les despeses de manteniment i que les pagui qui realment les desgasta. Però, penso també: "mal de muchos, consuelo de tontos".\n2 de maig de 2012 16.29\nPercola,Gràcies, i entenc la teva opció. Jo faig exactament el contrari: si puc triar, sempre per autopista. No em vull jugar el físic.\n3 de maig de 2012 10.44\nm'agrada la teva resposta a en David. ja ens entenem.\n3 de maig de 2012 17.23\nJo recolzo totalment la campanya de no pagar peatges, per diversos motius:Primer, perquè els peatges actualment no estan per finançar i mantenir les autopistes sinó que és una treta per enriquir unes empreses per interessos polítics (un dels directius d'Abertis és Salvador Alemany, assessor econòmic del govern de CIU).Segon, perquè també estan per tornar favors a La Caixa, que és una de les principals accionistes d'Abertis i a qui els partits polítics concedeixen favors a canvi d'obtenir beneficis en les seves finances, com perdonar-los deutes milionaris per finançar el seu partit (actualment CIU deu més de 20 milions d'€ a La Caixa).Tercer, perquè la N-II està en obres, és impracticable i molt perillosa. Tot això no s'ha mantingut així de casualitat, no siguem ingenus, sinó que ho han fet per obligar a la gent a anar per autopista i haver de pagar el peatge. Així el senyor Alemany i els de La Caixa obtenen beneficis de centenars de milions d'euros, que dissimulen dient que mantenen la autopista quan aquest manteniment és una part irrisòria en comparació als beneficis que obtenen.Quart, perquè si els senyors d'Abertis van fer una mala inversió acceptant la concessió d'autopistes d'altres regions d'Espanya i tenen pèrdues, que n'assumeixin les consequències com qualsevol empresa i no facin continuar pagant als qui ja han pagat prou. Evidentment, si qualsevol empresa té pèrdues el govern no s'hi fica, però en aquest cas no és "qualsevol empresa", sinó que és una empresa que interessa al govern perquè li permet compensar favors, i ens toca a nosaltres pagar-los.Cinquè, perquè l'estat ha construit autovies gratuites com a alternativa a la majoria d'autopistes de l'estat, mentre que a Catalunya, on paguem més impostos que la majoria, no en tenim. La única alternativa es la N-II.Hi ha qui dirà que això no depèn del govern català sinó de l'espanyol, però no ens enganyem. El tràfic de favors està a tots els nivells, i tant el PSC com el PPC també tenen deutes milionaris amb la caixa, i també faran el que sigui per tenir-la contenta. Com aquets son respectivament filials del PSOE i el PP, el tema dels favors i deutes amb La Caixa també es trasllada a nivell del govern espanyol. I això es tradueix en allargar les concessions a les autopistes catalanes, que son les uniques rendibles perquè som els únics que no tenim alternativa a la autopista de pagament. L'important aqui és unica i exclusivament que Abertis i La Caixa no perdin diners.Jo soc partidari dels peatges. Les autopistes s'han de pagar d'una manera o una altra i crec que és just que les pagui qui les fa servir. Però com això representa un estalvi per l'estat, s'hauria de traduir en una reducció dels impostos, cosa que no passa. Paguem més impostos que tothom i rebem menys inversions que ningú. I si a sobre he de pagar-li la autopista a una empresa que obté concessions per interessos polítics al més pur estil de la màfia, que obté uns beneficis desorbitats (més de 100 milions d'€ en el primer trimestre d'aquet any, només contant les autopistes de Catalunya), doncs no em dona la gana.Si els peatges fossin justos, servissin per mantenir la autopista i em suposés haver de pagar menys impostos, els pagaria. Però quan res de tot això passa i l'unic objectiu és que el govern vol enriquir els seus amigots, el que tothom hauria de fer és plantar-se i no pagar més.Abertis no és una pobre empresa que l'unic que fa és cobrar una concessió. Abertis és una empresa enmerdada amb el govern, que els polítics fan servir per col•locar els seus amiguets en carrecs importants i otorgar-los sous milionaris i aprofitar la seva posició per obtenir favoritismes i enriquir-se a costa dels ciutadans.\n5 de maig de 2012 18.18\nUn apunt més: que es formin cues no és cosa dels qui no paguen, sinó dels qui no deixen passar, ja sigui perquè prenen les dades amb lentitut o perquè no obren les barreres. No girem les coses.El que han de fer els cobradors és apuntar-te la matricula i deixar-te passar. I això no retrassa el trànsit. Si els empleats perden el temps i et retenen, és problema seu, no nostre.A qui li molesti que es formin cues, que demani als cobradors que no es retrassin més del compte. Perquè quan jo no pago, no soc jo el que es queda allà parat, és el cobrador que no em deixa sortir.I recordem que, per llei, ens han de deixar sortir. Els qui estan incomplint son ells, no nosaltres.\n5 de maig de 2012 18.28\nClidice,I tant que ens entenem! A buen entendedor...Marc D,Content de tornar-te a veure per aquí. Respecte el teu exhaustiu primer apunt dir-te que, excepte la primera frase, el comparteixo fil per randa. Jo no ho sabria explicar millor.Sobre el segon apunt t’admeto que també és una bona manera d’enfocar-ho. Però si això ha de durar gaire jo proposaria que a la sortida de l’autopista hi hagués un pas reservat en exclusiva als que volen passar de franc, i d’aquesta manera no molestarien els que en ús també de la seva llibertat opten per pagar el peatge.Sala-i-Martin també ens ho explica http://bit.ly/ItOqD9\n5 de maig de 2012 19.26\nSi, l'article ja el vaig llegir. En Sala i Martin acostuma a dir coses que trobo molt encertades però crec que té un problema en alguns aspectes i és que tot ho diu a nivell teòric. Per ell estat i empresa privada son dues coses diferents perquè, en teoria i sobre el paper, és així. Però a la pràctica no ho és.Fara cosa d'un any vam estar sopant amb un diputat del parlament que em va dir literalment: a Espanya la unica manera d'acabar formant part de la direcció d'una gran empresa és tenir "enxufes" polítics. O el que és el mateix, tots els directius de les grans empreses son allà perquè els ha colocat el govern. I tots sabem que el govern no coloca els més competents ni els més hàbils sinó els seus amiguets i familiars i, evidentment, a canvi d'una comissió.No crec que haguem de donar les gràcies a Abertis per haver-nos fet les autopistes, perquè és una empresa controlada politicament i aquets polítics van aprofitar la situació per autoadjudicar-se a la seva pròpia empresa la construcció i concessió de les autopistes. No han fet més que agafar una situació d'injusticia que ells mateixos han permès i perpetuar-la per treure'n profit personal.Llavors, què hem de fer? contra l'estat no podem anar, perquè s'han blindat de tal manera que qualsevol reacció contra ell és il·legal i comporta multes o la presó. Però les empreses privades controlades per l'estat ja és diferent, perquè en aquest aspecte la legislació és la mateixa per Abertis que per el bar de la cantonada. I aqui és on podem anar en contra seva sense que hi puguin fer res i deixar-los veure que ja estem farts que ens robin per totes bandes.Perquè siguem sincers, maniferstar-se no serveix per res. Jo vaig anar a la manifestació per l'estatut que es va fer a Barcelona, la més multitudinaria que he vist mai i de què va servir? de res. Si ens manifestem per que arreglin la N-II de què servira? de res. No ens faran ni cas. Si anem a Madrid a exigir una xarxa viària decent, qui ens escoltarà? ningu. Ara bé, quan els toques els diners, la cosa canvia, i el fet que legalment no hi puguin fer res els treu de polleguera. Els obligarà a prendre mesures que o bé ens afavoriran als ciutadans o bé els deixaran en evidència a ells i potser obrirà els ulls a unes quantes persones més sobre com de podrides estan les coses.Així que no pagar a Abertis no és anar en contra de la gent equivocada perquè, i ho repetiré mil cops si cal, la empresa per molt privada que sigui està controlada pels polítics, que son els culpables de la situació que ens ocupa. I no pagar és fer que els polítics vegin perillar una manera que tenen de compensar favors i guanyar diners, és una manera "no il·legal" d'atacar el govern d'una manera que realment els faci mal i que amb una mica de sort els obligui moure's.\n6 de maig de 2012 17.16\nMarc,Molt interessant tot això que expliques i que en bona part comparteixo.I també estic d’acord amb tu que en Sala i Martin té molt clara tota la teoria però de vegades se li nota que la pràctica diària del món empresarial no la coneix.\n8 de maig de 2012 17.52


Inici - Abogados Ceres\nBenvinguts al nostre despatx.\nLa nostra principal motivació és resoldre eficaçment el seu problema, amb\nrigor i proximitat.\nANA CERES, Titular del Despatx\nVaig iniciar la meva formació jurídica a la Universitat de Navarra, a on la serietat i el rigor han construït la base de la meva professió.\nLa participació en projectes europeus, en l’elaboració legislativa en l’àmbit estatal i després en l’Administració pública van anar consolidant en mi, una forma d’actuar i treballar.\nLa meva formació jurídica és àmplia i continuada i avarca els àmbits jurídics del Dret Civil i Mercantil i del Dret Penal. Màster en Processal Civil, Dret Mercantil i Dret de família en el campus ICAB.\nMediadora des de l’any 2006 en l’ àmbit familiar. Després en l’ampli àmbit del Dret Privat, amb formació continuada des de llavors, en les disciplines de la comunicació, el diàleg.\nMembre del Centre de Mediació de la Generalitat de Catalunya i de la Societat Catalana d’Advocats de Família. Ajudo a aconseguir objectius desconflictivitzant-los en el possible, vetllant per el procés jurídic.\nEl meu compromís, que la justícia i l’equitat estiguin sempre presents, oferint una nova forma de fer pròpia del segle XX.\nContem amb el recolzament de professionals a la seva disposició que l’ acompanyen amb el rigor i el bon fer per el compliment del nostre propòsit comú. Aconseguir solucionar la seva dificultat amb la màxima eficàcia i rigor.\nL’acompanyem i assessorem en tot el procés d’adquisició o venda del seu habitatge i en la contractació de la seva hipoteca o revisem la seva hipoteca vigent, en la redacció del seu testament, en la tramitació de la seva herència, en tot el seu àmbit patrimonial. A més a més…\nUna separació o un divorci és un moment de gran crisi a la família, una situació de confusió que…\nDret de la infància i l’adolescència\nSempre pretenem que els nens siguin els protagonistes dels processos de separació i divorci…\nCuidem la seva empresa, l’ assessorem des del moment de la seva constitució i l’ acompanyem a prendre decisions…\n“Si els ciutadans practiquessin entre sí l’amistat, no tindrien necessitat de la justícia”. Aristòtil\nEn la mediació guanyem tots. Tot procés hauria d’enfocar-se sempre així: que tots guanyin i que ningú perdi.\n933 043 649 / 640 058 928\n93 30 43 649\n640 058 928\nC/ Diputació 216, Entlo. 2ª | Barcelona\nBusos: 54, 63, 66, 67\nMetro: Universitat L1-L2\nBicing: Aribau 212 | Diputació 200