AMPA | La Salle Torreforta\nFormulari extraescolars (per enviar)\nFormulari extraescolars (per imprimir)\nConvocatoria Asamblea General Ordinaria (castellà)\nConvocatòria Assemblea General Ordinària (català)\nL’AMPA La Salle Torreforta representa al conjunt de famílies que opten pel Col·legi privat concertat “La Salle Torreforta” per a l’educació dels seus fills. La raó de ser i l’objectiu general de l’Associació és la col·laboració amb la Direcció del Centre i tot l’Equip Docent en la formació dels alumnes. De manera específica ho fa mitjançant l’organització d’activitats extraescolars i altres activitats que complementen aquesta formació.\nL’Associació forma part de la Confederació Cristiana d’Associacions de Pares i Mares d’Alumnes de Catalunya (CCAPAC).\nLa Junta Directiva de l’AMPA està formada per persones que, voluntàriament, dediquen un temps per a l’organització i seguiment de les activitats proposades i que garanteixen el compliment dels objectius i finalitats de l’Associació.\nEls membres de la Junta Directiva representen a totes les famílies, i canalitzen i coordinen totes aquelles iniciatives que ajuden a completar la formació que La Salle Torreforta ofereix i que les famílies desitgen per als seus fills i filles.\nEn el curs 2012-2013 està formada per les persones següents:\nEl local de l’AMPA està situat dins de les instal·lacions del Centre, a la planta baixa de l’edifici de Secundària. Resta obert tots els dimarts i dijous del curs de 17.15 a 18.15 hores. També roman obert tots els dies del període d’inscripció per a les diverses activitats extraescolars que organitza l’Associació.\nLa Junta Directiva es reuneix normalment un cop al mes, en dilluns, on es decideix i es fa seguiment de tot allò que l’Associació posa en marxa i que ajuden i enriqueixen la Comunitat Educativa. Destaquem algunes de les seves funcions:\nAssegurar una bona relació família-escola: delegats i delegades de curs, representació en el Consell Escolar…\nCompletar la formació acadèmica: activitats extraescolars per a alumnes, canalitzar el suport de les famílies en activitats i dinàmiques que la Direcció i Equip Docent proposa a l’Associació;\nAfavorir la formació permanent dels membres de l’Associació: activitats per a mares i pares,\nOrganitzar activitats culturals, de convivència i festives per a les famílies (pares i fills),\nGestionar els recursos de què disposa l’Associació, etc.\nDe quins recursos disposem i a què es destinen?\nPrincipalment, els que provenen de la quota anual dels socis. És una quota per família, des de la Llar d’Infantil fins a 4t d’ESO. Es gira un únic rebut a l’any. A partir del curs 2012-2013, al llarg del primer trimestre de curs. La quota anual és de 20€/família.\nEn segon lloc, els que provenen de les activitats extraescolars. En funció de la participació, es paguen, segons s’informa al principi de curs, en diferents quotes. Cal tenir en compte que, per a gaudir d’un preu reduït en aquestes activitats, abans cal donar-se d’alta com a soci de l’AMPA.\nEls que provenen d’altres activitats de caràcter general que l’AMPA organitza segons les circumstàncies: Loteria de Nadal, Tómbola, Diada Esportiva, Dia de les Famílies, Revetlla de Sant Joan…\nTambé, de manera més puntual, de les subvencions i ajuts que l’Associació pot aconseguir de l’Administració i altres entitats.\nEls recursos econòmics es destinen a:\nEn primer lloc, en l’organització i posada en marxa de les activitats: inscripcions, tramesa de rebuts, coordinació horària, materials, pagaments, arbitratges…\nEn l’atenció deguda al normal funcionament de l’Associació davant l’administració.\nEn la col·laboració i participació en activitats culturals i formatives que organitza el Centre: Festa de la Tardor, Celebració del Nadal, Campanya de PROIDE, Sant Jordi, Festes La Salle, Diada del Finalista…\nEn la col·laboració amb el Centre en la millora dels equipaments educatius, indispensables per a la correcta i necessària formació dels alumnes.\nCom poden participar les mares i els pares?\nLa bona resposta en les inscripcions a les activitats que l’Associació organitza és la millor mostra de participació per part del conjunt de les famílies. Però, perquè aquestes activitats es mantinguin i responguin a les necessitats i demandes concretes, l’Associació necessita la participació i col·laboració de les famílies en:\nL’assistència i participació en l’assemblea que l’AMPA convoca anualment el primer trimestre de cada curs escolar. També en l’assistència i participació en les reunions que l’Associació convoca en funció de les activitats a les quals estan inscrits i que ho requereixen;\nEl seguiment i ajut en qualsevol de les activitats que es porten a terme;\nL’Aportació de suggeriments de millora, de noves idees o informació d’interès sobre altres activitats que responguin a les finalitats de l’Associació;\nLa participació voluntària com a mare o pare delegat de curs (normalment 2 persones per aula);\nLa col·laboració desinteressada com a membre de la Junta Directiva; etc.\nPer a qualsevol consulta o informació, els pares poden fer-ho a l’adreça electrónica: ampalasalletorreforta@gmail.com\nAltres accions que realitza l’Associació\nPromovem la Loteria de Nadal de l’AMPA. Els beneficis obtinguts es destinen als fins socials de l’Associació.\nL’AMPA té dissenyat un “carnet de soci” destinat a tots els fills i filles dels seus socis. La presentació del%%2


Abril | 2011 | AMPA IPSE BLOC ... un espai per a la comunicació i per a la participació.\nCONTES ‘I tu què faries?’ – CONTE 6\n30/04/2011 — ampaipse\nEn Pau havia esperat durant setmanes que arribés aquell estiu. La seva mare, a la fi havia acceptat anar de càmping amb en Joan, la Laia i els seus pares. Sempre havia trobat motius per dir que no podien anar-hi: la feina, els diners… La mare sempre acabava per triar anar al poble dels avis on en Pau també s’ho passava bé, però que no tenia res a veure amb la màgia del càmping.\nDesprés de dos estius de remugar i d’ensenyar les fotografies dels seus amics i amigues gaudint d’allò més a la piscina del càmping, ho havia aconseguit. En Pau se sentia molt bé per haver lluitat tant pel que volia i haver-ho obtingut. Realment creia que havia estat un èxit o, com a mínim, això era el que deien en Joan i la Laia.\nNo podia pensar en res més que en tot el que farien plegats quan arribessin al càmping. Tenia tants plans al cap que era el tema de conversa diari tant a casa com a l’escola. Havia parlat tant amb en Joan dels seus amics del càmping, de la platja propera, dels camins al poble, de les excursions en bici…. La Laia sempre anava amb la càmera de fotos per tot arreu. Hi havia tantes coses que ell també volia fer i veure, que el temps fins a l’estiu es va fer etern.\nA casa, parlant amb la mare a la cuina, assegut en un tamboret mentre ella feia el sopar i el dinar per al dia següent, plegava la roba i buidava el rentavaixelles, tot alhora, no parava d’explicar les coses meravelloses que els seus amics havien fet tots aquells estius. Xerrava tant i tan ràpid que alguna vegada la seva mare l’havia enviat al menjador a veure la televisió per tal de descansar una mica de tanta excitació.\nPerò com que tot arriba tard o d’hora, el dia de sortir de vacances també va arribar. Quan van ser al lloc de trobada, els seus amics ja estaven instal·lats. Entre els grans i els petits havien muntat la tenda i ja estaven jugant a la piscina. En Pau va sortir corrents a jugar amb ells mentre la mare es va quedar muntant la tenda.\nAl cap d’una estona de córrer pel camp de futbol i per la piscina, van tornar cap a les tendes, on la mare d‘en Pau estava preparant les croquetes per dinar. Com que encara no havia acabat, en Pau va decidir anar a la tenda dels seus amics per veure si jugaven una estona més, però en Joan i la Laia estaven ocupats preparant el dinar: en Joan estava pelant les patates dins un bol, mentre la Laia havia anat a cercar aigua a la font per bullir-les. La mare dels seus amics va explicar al Pau, mentre fregia el peix, que no podien sortir a jugar perquè estaven tots preparant-se per dinar. El pare no era a la tenda perquè havia anat a netejar els plats, que no s’havien tornat a utilitzar des de l’estiu passat i estaven plens de pols.\nA en Pau no va fer-li gens de gràcia, però va tornar cap a la tenda, on la seva mare ja estava fregint les últimes croquetes. Encara havia de preparar les patates per fregir-les també i tallar l’enciam, el tomàquet, el cogombre i la ceba per a l’amanida. La cosa semblava que encara anava per llarg. Assegut a la taula, mirava avorrit com la seva mare s’atrafegava per acabar de fer el dinar. Quan va mirar cap a la tenda d’en Joan i la Laia, els va veure a tots enfeinats. No, no semblava que tinguessin gaire temps d’avorrir-se. En canvi, la seva mare semblava d’allò més cansada, i això el va fer reflexionar…\nOPCIÓ A: en Pau va veure que allò anava per llarg. Els seus amics aviat acabarien de dinar, perquè ja ho tenien tot pràcticament preparat, i ell i la seva mare encara no haurien començat a menjar. Va proposar a la seva mare anar a comprar uns entrepans o unes amanides al supermercat del càmping per fer més via i poder anar a jugar abans. D’aquesta manera, la seva mare també podria anar més descansada.\nOPCIÓ B: en Pau va veure com estava de cansada la seva mare i quin poc temps tenia per fer altres coses més divertides. Llavors va comprendre un dels motius que feia que, a la seva mare, li agradés més anar de vacances al poble amb els avis. Realment era més descansat perquè l’àvia s’ocupava sempre de tot. Va decidir pactar amb la seva mare dividir les vacances un temps al càmping i un altre temps al poble, on ella no caldria que fes res perquè tot ho feia l’àvia i així ell i la seva mare podrien tenir temps de fer coses plegats.\nOPCIÓ C: en Pau va pensar que la seva mare no havia tingut temps de fer res més al matí que muntar la tenda, comprar el menjar i preparar el dinar. Va veure també que el pare i la mare de la Laia i d’en Joan eren dos i tot i això, repartien les feines domèstiques amb la Laia i en Joan. D’aquesta manera, tothom tenia temps de fer altres coses com ara anar a la piscina plegats. També va pensar que mentre ell s’avorria mortalment, els seus amics s’ho passaven d’allò més bé col·laborant en la cuina. Després de reflexionar tot això va demanar a la mare què podia fer ell per col·laborar en les tasques diàries a partir de llavors, i va començar pelant el cogombre per a l’amanida.\nGeneració 2.0 sana – “a internet controles?” (APDCAT)\n29/04/2011 — ampaipse\nConeixeu aquell gra adolescent que sempre torna a sortir? Aquest gra que no atén cremes, potingues i similars i que sempre és allà. Allà a la primera cita, en una entrevista de treball o en la solitud del mirall tacat.\nEn les NNTT (noves tecnologies) hi ha uns temes recurrents que sempre tornen perquè mai han estat tractats de veritat o perquè són de veritat temes complexos de solucionar.\nSens dubte el que pitjor està portat i tractat és el de fer que els joves facin un ús correcte de les NNTT, un ús intel·ligent.\nSón freqüents els casos de menors que entren a la xarxa sense saber quins són els perills d’aquest bast món, ple d’éssers execrables que intenten causar tot tipus de danys.\nEl pitjor pot passar quan els nens i joves fan de la realitat virtual una realitat sensible.\nÉs per això que les entitats públiques fan tot tipus de campanyes per educar els més petits i preparar-los per al ciberespai. És el cas del govern català mitjançant l’Autoritat Catalana de Protecció de Dades (APDCAT) que ha iniciat un projecte que rep el nom de “a internet controles?” I que pretén fer uns menors més sensibles a tots els perills d’internet.\nEs tracta d’informació perquè els afectats sàpiguen davant que s’enfronten.\nSens dubte es tracta d’una fórmula molt interessant per combatre aquest problema tan endèmic. De tota manera com sempre hem de recalcar el fet que la lluita contra els malfactors ia favor del bon ús de l’eina ha de ser transversal. Així l’educació per a una generació 2.0 sana comença pels pares, passa per l’escola i incideix totalment en els menors.\nRedacció TNI 27/04/2011\nArxivat a Informació, Internet. Leave a Comment »\nBuenafuente anima els internautes a “moure més el cul i menys el ratolí”.\n28/04/2011 — ampaipse\nEl còmic publica a la seva web un manifest molt crític amb Internet, el periodisme i les xarxes socials.\nLA VANGUARDIA – internet – 26/4/2011\nEl presentador de televisió Andreu Buenafuente ha tornat a utilitzar el seu compte de Twitter per anunciar un manifest en el que reflexiona sobre les xarxes socials , internet i el periodisme actual. Buenafuente critica el “anonimat” de la xarxa i l’assetjament a través de les xarxes socials, i denuncia una “decadència erràtica” del periodisme actual per utilitzar com notícies simples entrades i apunts en les xarxes socials.\nBuenafuente, que ha penjat el manifest íntegre en la seva web oficial , adverteix que les xarxes socials “no són el centre de l’univers” i recomana als internautes “moure més el cul i menys el ratolí de l’ordinador”.\nLa setmana passada Buenafuente va rebre un gran nombre de crítiques a través de Twitter per una entrevista que havia realitzat a la ministra de Cultura, Ángeles González-Sinde. Buenafuente, davant les crítiques que en ocasions estaven acompanyades d’insults, va anunciar que s’allunyaria per uns dies de les xarxes socials. “Els exaltats podeu rar si voleu. Jo, ho faig ara mateix”. Això va ser l’últim que Andreu Buenafuente va escriure en el seu compte de Twitter el 12 d’abril.\nLa retirada ha acabat i el presentador de laSexta ha publicat un manifest en el qual comenta les seves impressions sobre les xarxes socials. En el text Buenafuente envia un missatge als internautes: “Hi ha de moure més el cul i menys el ratolí de l’ordinador. Calen més exemples de revolucions, de crits populars per una societat més equilibrada?”.\nEl còmic reconeix la importància de les xarxes socials en l’actualitat encara que precisa que “no són el centre de l’univers” sinó “una eina més de la revolució tecnològica”. Buenafuente també expressa la seva opinió sobre l’excés de tecnologia en l’actualitat: “tenim molta tecnologia al nostre abast però se’ns ha acabat la paciència, les ganes d’escoltar”.\nEn referència a les crítiques que va patir a Twitter, el presentador assegura que “l’anonimat és la màscara dels covards”. En aquest sentit, considera que “seguir a algú en una xarxa no ha de ser sinònim d’assetjament”. Per Buenafuente, els usuaris que el van insultar i criticar han d’usar aquesta ràbia “a sortir al carrer” i protestar per la crisi i contra els culpables de produir-la.\nEl manifest de Buenafuente també conté crítiques contra les empreses de comunicació i contra el treball dels periodistes. “Els periodistes (o el que queda d’ells) estan embadalits amb les xarxes. Utilitzen les ‘entrades’ com notícies. Una prova més de la decadència erràtica de la professió. La nova censura són els interessos empresarials de les empreses de comunicació”, explica el còmic.\nEl text d’Andreu Buenafuente llança una advertència: “podrem ser una societat interconnectada i justa, que reclama informació lliure al mateix temps que dóna veu i oportunitats, o una xarxa de ociosos burgesos queixosos i intolerants. De nosaltres, depèn”. I acaba amb un consell: és “molt millor un bon arròs amb els amics de veritat que dues hores a internet”.\nEL MANIFEST de l’Andreu Buenafuente\nNo hi ha res millor que prendre distància de les coses, per donar-li el valor i la importància que tenen. No estic emprenyat, ni sento amenaçada o coartada la meva llibertat. Només faltaria! Aquests dies de vacances m’han servit per pensar una mica (molt recomanable) i ho intentaré resumir. Això no té més pretensió que deixar clar el que penso i agrair totes les mostres de suport. Seguiré fent el que sé fer, per a la gent que ho vulgui seguir i amb més il·lusió que mai.\n– Les xarxes socials són importants però no són el centre de l’univers. Són una eina més de la revolució tecnològica.\n– Tenim molta tecnologia al nostre abast però se’ns ha acabat la paciència, les ganes d’escoltar, debatre i enriquir. Ens val amb el soroll, el nou opi per a aquests temps encabronat.\n– El soroll no canvia les coses. L’acció, sí.\n– “Seguir” a algú en una xarxa social no ha de ser sinònim d’assetjament o coacció. La llibertat d’expressió està per sobre de tot i de tots.\n– L’anonimat és la màscara dels covards. L’insult, la seva única manera fàcil d’expressar-se.\n– Els que m’ataquen no em coneixen, ni jo els vull conèixer.\n– Per què i com farem servir tanta tecnologia?\n– Podrem ser una societat interconnectada i justa, que reclama informació lliure al mateix temps que dóna veu i oportunitats, o una xarxa de ociosos burgesos queixosos i intolerants. De nosaltres, depèn.\n– Faríem bé en invertir tota aquesta ràbia que circula per Internet, a sortir al carrer, mobilitzar-nos, dir als culpables de la crisi que no ens ho empassem.\n– S’ha de moure més el cul i menys el ratolí de l’ordinador. Calen més exemples de revolucions, de crits populars per a una societat més equilibrada?\n– Hi ha més gent bona que dolenta. Sempre ha estat així i sempre ho serà. Jo treball per als bons.\n– Els periodistes (o el que en queda d’ells) estan embadalits amb les xarxes. Utilitzen les “entrades” com notícies (la majoria de vegades és mera quotidianitat) i no es molesten a confirmar o documentar. Una prova més de la decadència erràtica de la professió.\n– La nova censura són els interessos empresarials de les empreses de comunicació.\n– Busca’t les fonts d’informació. Fes servir el teu sentit comú, selecciona i acosta’t a la veritat.\n– I, finalment, recorda: molt millor un bon arròs amb els amics de veritat que dues hores a internet.\nUna quarta part dels menors europeus usuaris de xarxes socials té un perfil “públic”\n27/04/2011 — ampaipse\nEl 77% dels joves de la Unió Europea d’entre 13 i 16 anys i el 38% dels nens d’entre 9 i 12 anys té un perfil en una xarxa social, i un quart d’ells ho té públic i inclou en molts casos dades personals. Davant aquestes xifres, la Comissió Europea ha posat en marxa una revisió dels actuals acords d’autoregulació del sector en aquest àmbit.\nEva del Amo – Redacció Aprendemas – 2011.04.19\nEl 77% dels joves europeus d’entre 13 i 16 anys té un perfil en una xarxa social com Facebook, Hyves, Tuenti, Nasz-Klas VZ, Hi5, Iwiw o Myvip, així com el 38% dels nens d’entre 9 i 12 anys (una xifra que oscil·la entre el 70% dels Països Baixos i el 25% de França). A més, un 15% dels nens d’entre 9 i 12 anys té més de 100 contactes (percentatge que arriba al 47% a Hongria), i un de cada quatre assenyala que el seu perfil és “públic”, el que significa que pot ser vist per qualsevol persona. Molts d’ells, a més, inclouen aspectes privats com l’adreça o el número de telèfon, però només el 56% dels nens d’entre 11 i 12 anys afirma saber de quina manera canviar la configuració de privacitat.\nDavant aquestes xifres la Comissió Europea s’ha posat mans a l’obra per ampliar els Principis per a Xarxes Socials més Segures a la UE, que va ser aprovat el 2009, quan les principals empreses de xarxes socials van acordar aplicar mesures per a garantir la seguretat en línia dels seus usuaris menors de 18 anys.\nNeelie Kroes, vicepresidenta de la Comissió Europea responsable de l’Agenda Digital, ha assenyalat que “aquests nens s’estan exposant a múltiples perills i fent vulnerables a tot tipus de assetjadors i captadors de menors. Totes les empreses de xarxes socials haurien de restringir l’accés per defecte als perfils de menors únicament a una llista autoritzada de contactes i deixar-los fora de l’abast dels motors de cerca “.\nDavant aquesta situació, la Comissió està portant a terme el seguiment de l’aplicació dels Principis per a Xarxes Socials més Segures a la UE , l’acord d’autoregulació que al seu dia van signar les empreses de xarxes socials i que els compromet a aplicar en els seus serveis mesura per garantir la seguretat dels menors.\nLes empreses de xarxes socials, els fabricants de dispositius de telefonia mòbil i de consoles de jocs, els proveïdors de serveis d’Internet i d’aplicacions mòbils i de continguts, així com les organitzacions de consumidors, els investigadors i les organitzacions relacionades amb la infància seran convidades a unir-se a la plataforma de col·laboració.\nL’escola, la mestra de la vida?\n26/04/2011 — ampaipse\nEl canvi dels estudiants després de passar per les empreses demostra que la universitat falla\nEL PERIODICO – ANTONIO ARGANDOÑA\nDurant els meus anys de docència a la universitat em trobava sovint antics alumnes després d’uns anys d’acabar els estudis. Quan m’acomiadava d’ells, després d’uns minuts de xerrar-hi, sempre em sorprenia: com ha canviat aquesta noia o aquest noi! Fa uns anys era un tarambana, i ara… s’ha convertit en una dona o en un home de cap a peus. Per què aquest canvi?\nLa meva resposta era: és que ja fa dos o tres anys que treballa. O sigui, dos o tres anys en què ha d’estar cada dia, a les vuit del matí, al seu lloc de treball; no quan li vingui de gust, com quan anava a la universitat; dos o tres anys dient «sí, senyor» 30 vegades al dia, treballant colze a colze amb uns companys que no ha escollit i amb els quals no sempre li resulta agradable collaborar; dos o tres anys havent de presentar cada dia els resultats de la seva feina…\nL’empresa és un bon instrument de formació. No totes, és clar, ni sempre. Però sí, almenys, per a la majoria d’estudiants, poc acostumats a la disciplina d’un horari, al rendiment diari, a l’esforç, a la cooperació, al treball en equip.\nError de la universitat, de l’institut o de l’escola, de la societat, de la família? No vull repartir culpes, en què jo també estic implicat. En tot cas, els alumnes que ara arriben al parvulari són individualistes (malgrat les xarxes socials), emotivistes (es deixen portar per les emocions més que no pas per la raó), hedonistes (si la classe no és un joc, no hi ha qui els aguanti), busquen protecció (una cosa que els pares prodiguen ara, sobretot davant de l’escola) i compensacions immediates (això d’estudiar per al dia de demà, encara que sigui al final del trimestre, no està en el seu radar mental). I el pitjor del cas és que, després d’un 30% de fracàs escolar, al sortir de la universitat, molts d’ells segueixen amb aquestes mateixes característiques. No m’estranya, doncs, que les empreses es desesperin per la falta de qualitat professional, i de vegades també humana, dels que aspiren a treballar-hi. Però… vist el panorama, s’ha d’estar pel que sigui.\nQuè demanen les empreses al sistema educatiu? No acostumen a demanar més coneixements, excepte potser en algunes carreres especialitzades; en tot cas, totes volen una formació millor en idiomes. Potser es conformen amb el que hi ha, però els agradaria que els empleats potencials arribessin amb coneixements més pràctics, que és una manera de dir que el que falta són les capacitats necessàries en el lloc de treball, a les quals ja m’he referit abans: capacitat de pensar amb iniciativa i relacionant coses (hi ha massa compartiments estancs a la universitat), de treballar en equip, de disciplina i autoexigència (massa èmfasi en els incentius externs: què em dónes a canvi d’una mica més d’esforç?)…\nD’altra banda, quan els candidats als escassos llocs de treball disponibles arriben a les empreses, estan més interessats a preguntar a quina hora es plega que quines són les seves oportunitats de formació i carrera. Potser els docents no ajuden gaire a l’hora de preparar-los per al que es trobaran perquè no coneixen el món de l’empresa més enllà d’alguns clixés ideològics que, això sí, han inculcat molt bé als seus alumnes. O potser les empreses no ajuden tampoc a aconseguir un bon encaix, perquè estan més preocupades per les seves relacions amb els sindicats que no pas per la formació d’una plantilla eficient i dedicada, a la qual han de tractar amb generositat si volen guanyar-se lleialtat.\nSe’ns omple la boca quan parlem de la importància de l’educació per al futur de l’economia. I tenim raó. El que no tenim tan clar és com aconseguirem millorar la quantitat i la qualitat del capital humà que, diem, serà la clau del nou model productiu espanyol. El sector demana més diners, però no sembla que els nostres problemes vagin per aquí. Els sindicats protesten per les reduccions de pressupost. Sembla que els grans problemes siguin la sisena hora, la llengua curricular, el repartiment dels immigrants, els criteris per assignar alumnes als centres públics i concertats, l’uniforme… De veritat creiem que aquests són els grans problemes del nostre sistema educatiu?\n«T’ha sortit un article molt àcid», em dirà el lector. Sí, és veritat. No reflecteix tota la veritat: hi ha moltes famílies que s’esforcen per formar els seus fills, molts alumnes que treballen bé, molts docents que són modèlics en els seus comportaments. Però amb excepcions no es forja un país. Tenim un conjunt de problemes educatius, més enllà del que diguin els resultats dels estudis comparatius entre països. I aquests problemes es projecten després en el nostre mercat de treball: absentisme (ens estranya que els dilluns molts joves es posin malalts, després del cap de setmana?), falta d’incentius (quants mesos he de treballar abans de tenir dret a tres mesos d’atur?, pregunten), un capital humà insuficient… Que potser és per casualitat que tenim una taxa d’atur del 20%?\n* Professor del IESE Business School.\nMercat de Primavera: Inscripcions fins el divendres 29 d’abril.\n25/04/2011 — ampaipse\nRecordar-vos que la inscripció pel\nés fins el divendres 29 d’abril.\n1 Mercat de Primavera 2011 – Cartell (pdf)\n2 Mercat de Primavera 2011 – bulletí informatiu (pdf)\nBona Pasqua!!! amb caramelles i mona!\n24/04/2011 — ampaipse\nLes caramelles són unes cançons populars que es canten per Pasqua o Pasqua Florida.\nLes caramelles tenien, tradicionalment, temàtica religiosa: cantaven la joia de la resurrecció de Crist, però en els últims temps han incorporat cançons de to festiu i, també, d’aire satíric sobre qüestions locals.\nCom fer a casa una mona de Pasqua si no has tingut temps d’anar a la pastisseria.\nEnvia una rosa – La diada de Sant Jordi també es viu a internet!\n23/04/2011 — ampaipse\nPots personalitzar la rosa, escriure una dedicatòria, i desitjar una feliç diada de Sant Jordi a qui tu vulguis d’una manera original i senzilla.\nLa pots enviar per correu electrònic, que any rere any ha estat una via molt utilitzada, o bé pots compartir roses amb els teus amics a Facebook, amb una aplicació divertida i fàcil de fer servir per a tots els qui sigueu usuaris de les xarxes socials.\nLa diada de Sant Jordi també es viu a internet!\nLa llança de Sant Jordi – La llança que projecta la nostra cultura.\nVolem que la literatura i les propostes que des d’aquí us fem per aquest Sant Jordi corrin per la xarxa.\nSant Jordi és el gran dia dels llibres i per tant, dels lectors i dels escriptors.\nLa Passió de Crist explicada en 140 caràcters\n22/04/2011 — ampaipse\nUn vídeo recrea com haurien sigut a Twitter els últims dies de Jesús a la Terra abans de la seva crucifixió\nCom s’haurien viscut a Twitter els últims dies de Jesucrist a la Terra?\nTindria molts ‘followers’?\nLi ‘retuitarien’ els missatges?\nQuants ‘unfollows’ hagués tingut el perfil de Crist?\nUna aproximació a les diferents respostes de totes aquestes preguntes, i algunes més, és el que es pot veure en aqeust vídeo de cinc minuts, realitzat per Igniter Media, en què piulada (tuit) a piulada (tuit) es pot seguir la Passió de Crist.\nEn el muntatge, els personatges més famosos d’aquest episodi bíblic realitzen totes les accions que permet la xarxa de microblogging i permet fer-se una idea de com hauria estat viure aquells dies enganxat a la pantalla de l’ordinador o del telèfon mòbil.\nDe LA VANGUARDIA – internet


Muntanyes de sorra fina: Marcs de tardor\nMarcs de tardor\nAvui visitant alguns blocs de recursos per a l'escola, he trobat uns marcs de tardor fets per Jessica, del blog "Qué hacemos hoy en el cole". He trobat que eren uns marcs per adornar les fitxes molt senzills, visuals i divertits.\nUs deixo el link de l'entrada: MARCS DE LA TARDOR PER A FITXES de "Qué hacemos hoy en el cole".\nTambé els he adjuntat al meu àlbum Picassa, per si els voleu descarregar directament d'allà. (Tot i que des de la presentació es veu amb el fons negre, si cliqueu a sobre de la imatge, se us obrirà l'àlbum Picassa amb el fons blanc).\nPublicat per Muntanyes de sorra fina a 15:54\nEtiquetes de comentaris: estacions, marcs per a fitxes, tardor\nCarta d'un fill a tots els pares\nMarcs per a fitxes


Núria Surribas: "No em considero artista, només una dona que s'expressa" - Empordà\nNúria Surribas: "No em considero artista, només una dona que s'expressa"\nFa trenta anys que l'escultora viu a Colera donant sentit a les imatges que neixen en el seu interior\nCRISTINA VILÀ 02.04.2018 | 10:11\nNúria Surribas, amb la seva escultura dedicada a la sardana CONXI MOLONS\nTot i no haver nascut a Colera, Núria Surribas (1963) se sent filla d´aquesta terra. "Estic empeltada aquí", assegura l'escultora i ceramista. Des de ben petita que hi anava amb els seus pares. De fet, la seva germana hi va néixer, però en fer-ho ella, la mare va preferir tornar a Sant Feliu de Llobregat, d´on era nadiua. La llavor, però, se li va quedar dins i ja amb vint anys i escaig va decidir tornar i construir-se la vida en aquest poble. "Soc molt rural i vaig pensar que, si havia de fer alguna cosa artística, havia de sortir aquí", confessa.\nLa vena artística de Núria Surribas no va ser pas heretada. Els seus pares venien d´una família de pagès i tot l´art que coneixien era la pròpia natura que els envoltava. En ella, Surribas, de petita, hi deixava perdre la mirada: llargues hores contemplant-la ja fos des de dalt d´un arbre o enlluernant-se mirant "el món al revés dins un bassal d´aigua". Potser per tot plegat va estudiar a la Llotja de Barcelona i, més tard, a l´Escola Massana i amb la Dolors Ros a la Bisbal on "vaig tirar-me a la piscina". Va ser, doncs, el moment en què aquell món tridimensional va esclatar. "M´encantava donar-li sentit a les imatges, a les idees, jugar amb el simbolisme de les coses", reconeix.\n"Sé que estic feta per crear i perquè els altres em vinguin a veure o els hi agradi", diu l´artista, que ha anat donant forma, amb una manera molt artesanal de treballar, en aquest món tan seu des del taller de Colera. Des d´aquí han sorgit sèries que l´han corprès com les dedicades a les dones o a l´exili. "Quan la faig, la pareixo perquè l´he pensat i és boníssima, em surt de dins, del que he somiat, m´encanta el que som capaços de treure de dins", diu. Treballa tant el ferro com la ceràmica. Del primer li agrada la capacitat que aconsegueix de generar-li moviment i de la segona, la sensibilitat.\nAra, Surribas inicia un nou projecte professional, i també de vida, instal·lant-se a Molinàs, un veïnat, també a Colera, abandonat. Allí viurà i treballarà i sentirà com passa el temps, lentament. "Soc una persona molt solitària també i necessito aquests aïllaments; m´agrada aquest salvatgisme, pouar aigua del pou i quan la llum de la placa solar s´acabi, cap a dormir". A Molinàs només s´hi han atrevit a viure dones, potser perquè "tenim un esperit molt més creatiu i potent, hem ressorgit amb més força". La duresa d´aquell entorn és, per a ella, l´essència mateixa de la vida.\nAquestes situacions poc confortables són les que cerca. "No concebo la meva artística a ser mundana; com més em collen, més apareix la meva història, són aquestes ments creatives que vibrem amb sensacions personals", es reconeix tot assegurant que mai ha estat fàcil ser així. "Quan veig que ho és, de fàcil, giro el meu camí, allò no és per mi", afirma.\nTanmateix, Surribas assegura que "no em considero artista, només una dona que vol expressar-se". Per tirar endavant amb aquesta voluntat tan íntima, no li importa fer tota mena de treballs "per ser el que vull i construir l´obra que vull, que m´emocioni". Surribas no és una artista que exposi amb regularitat malgrat que sí que col·labora amb projectes com Empordoneses. A poc a poc, la gent la va coneixent i és així com les seves peces es van escampant. La gran part de la seva obra és en mans de particulars, però també té obra pública a Colera i, des de fa pocs dies, a la plaça de la Música del barri de l´Eixample de Figueres, dedicada a la sardana. "M´agrada que la gent vegi les meves obres", diu. Tampoc li costa alliberar-se d´elles. "La pateixes tant i la sents tant que, quan la deixes, et sents satisfeta i ja començo a pensar en altres coses", diu.


Converses poderoses: passa a l'acció i aconsegueix resultats | ESADE Alumni\nConverses poderoses: passa a l'acció i aconsegueix resultats\n08maig 2019 de 17:30h a 21:30h\nA vegades, no ens veiem capaços de transmetre correctament determinades situacions d'insatisfacció i posposem converses difícils per por al resultat. En aquest workshop d’ESADE Alumni Careers, aprendrem a fer peticions de manera proactiva per tal d’assolir els nostres objectius.\nFacilitarem una estructura per abordar les converses pendents i tots els elements que cal tenir en compte per fer que l'altra persona empatitzi amb la nostra perspectiva i se sumi a les nostres propostes. Mostrarem, d'una forma vivencial i pràctica, els errors principals que convé evitar i que poden fer que una conversa descarrili i que generem l'efecte contrari als nostres objectius.\nEn aquesta sessió, ajudarem els participants a augmentar el seu grau de protagonisme i responsabilitat perquè s'atreveixin a prendre les regnes d'aquestes situacions tan temudes.\nPosseeix una àmplia experiència en recursos humans i ha estat pionera a introduir la metodologia experiencial i el concepte de 'proactivitat' al món de l’empresa. També està especialitzada en el desenvolupament d’equips d’alt rendiment i en converses efectives. Actualment, realitza processos de consultoria, formació i coaching, i és conferenciant a diversos fòrums empresarials. L’any 2014 fou guardonada com la millor formadora de l’any per Foment del Treball.


Us convidem a la inauguració i a les activitats en ocasió de la mostra col·lectiva: "Agenciament Afectiu a través de l'Art"\nArtistes de les Terres de l'Ebre han plasmat en les seves obres les experiències particulars de persones amb símptomes de dependència emocional i altres dificultats en l'àmbit afectiu i relacional.\nEl resultat és una mostra que visibilitza les problemàtiques que tantes vegades es viuen amb vergonya i que ens portaran a debatre sobre la manera en què ens relacionem i establim vincles afectius.\nExposició col·lectiva: Agenciament Afectiu a través de l'Art\nLloc: Centre Cívic Drassanes. Carrer Nou de la Rambla, 13. Barcelona.\nHora: Dissabte, 5 de maig del 2018, a les 17:00\nOrganitzat per: GAEDE\nAmb el suport de: Escola d'Art i Disseny (Esardi) i l'Ajuntament d'Amposta


L’oli d’oliva davant del dilema del ” emmagatzematge privat “\nEls preus de l’oli d’oliva en origen no viuen els seus millors moments\n10.04.14 – 19:57 –\nGINÉS MENA / EFE | MADRID\nL’oli d’oliva davant el dilema del ‘ emmagatzematge privat ‘\nFa tres anys els agricultors es van manifestar per demanar a l’emmagatzematge de l’oli : : IDEAL\nEls preus de l’oli d’oliva en origen no viuen els seus millors moments , després que s’hagin depreciat entre el 15 i el 35% interanual en algunes places , pel que és probable que en breu sorgeixin veus al sector primari que comencin a reclamar a Brussel · les el ” emmagatzematge privat ” .\nO , el que és el mateix , retirar amb ajudes europees producte del mercat de forma transitòria – encara que en el futur haurien de tornar a comercialitzar-se de nou – per recuperar els preus .\nAlgunes organitzacions defensen ja aquesta possibilitat , per a la qual s’han introduït novetats des de Brussel : la Unió Europea ( UE ) seguirà tenint en compte , per autoritzar o no , preus ” terra” a partir dels quals s’activaria , encara que en endavant podria donar també el seu beneplàcit si es donen algunes circumstàncies de mercat .\nEn principi , els llindars de referència comunitaris eren de 1.779 euros / t per al verge extra ; 1.710 per al verge i 1.524 per al llampant amb una acidesa lliure de 2 graus – aquest import es reduirà 36,70 euros / t per cada grau d’acidesa suplementari – .\nPerò aquests nivells podran ser actualitzats per la UE en funció de l’evolució de la producció , els costos en el camp i els mercats .\nL’ajuda per tona i dia d’emmagatzematge es fixaria , arribat el cas , mitjançant reglament de la Comissió Europea ( CE ) i es concediria a operadors reconeguts pels Estats .\nDe moment , els preus actuals de mercat se situen per sota dels costos de producció , segons els oleïcultors , encara que no arriben als nivells que en el passat van activar les retirades .\nEn algunes categories , fins i tot hi va haver alces en l’última setmana .\nInfaoliva ( almàsseres ) va informar avui de preus de 1,97 euros / kg per al verge extra ; 1,78 per al verge i 1,64 per al llampant .\nPoolred recull , per la seva banda, repunts en l’última setmana – a excepció dels llampants , que cauen fins 1,66 euros/kg- , el que deixa els verges extra , verges i olis de qualitat inferior a 2,05 ; 1,86 i 1,35 euros / kg , respectivament ( mentre , a Itàlia es paguen a 3,21 euros els verges extra ja 2,45 , els verges ) .\nAl mercat de futurs s’han realitzat operacions en els últims dies entre 1630-1720 euros / t; valors molt moderats que podrien anticipar propers descensos en compra – vendes de ” comptats” .\nDavant d’aquest escenari , s’iniciaran els moviments en el camp per demanar l’emmagatzematge ? i , si escau , serviria d’alguna cosa ?\n“Des de fa temps portem demanant que es posi en marxa quan els preus en origen arribin a 2,40 euros / kg , que són els nivells sota els quals no es cobreixen costos de producció” , detallen fonts de COAG , que critiquen que no s’han actualitzat mai els valors que desencadenen aquesta retirada subvencionada .\n” A data d’avui , hauríem d’estar en situació tindre l’emmagatzematge privat ” , segons les cotitzacions actuals , afegeixen.\nDes Asaja – Jaén assenyalen que , ja a la tardor de l’any passat , van sol · licitar l’emmagatzematge privat , després de conèixer els primers aforaments de la Junta d’Andalusia, que avisaven d’un ” bon any” en producció , i tenien clar també que el sector entraria en un exercici vital per conèixer com funcionaria el nou sistema .\nEn la nova normativa en vigor , es mantenen els preus desencadenants de la mesura , però amb una diferència , “petita però important” , i és que la UE , per primera vegada , podria ” adequar” aquests preus a la realitat actual de mercat , expliquen .\nÉs a dir , la Comissió podria activar el mecanisme sense tenir en compte els antics preus desencadenants , sinó altres que consideri que perjudiquen al sector per estar per sota dels costos de producció , una circumstància que es dóna en el sector oleícola Jaén , segons fonts de Asaja i de les almàsseres .\nNo obstant això , fonts d’UPA Andalusia opinen que “l’estratègia en què cal pensar és en la de vendre oli i no en mecanismes de retirada ” de l’oli d’oliva , una mesura transitòria que obliga a posar-lo en circulació després , de manera que acaba retardant els problemes però provoca un ensorrament dels preus finalment de tota manera .\n“No podem perdre ni un moment en distraccions , sinó en pensar com col · loquem al mercat” una producció creixent d’oli , que aquest any serà superior a 1,7 milions de tones a Espanya .\nNo s’ha de descartar mai que hagi activar però , assenyalen , cal posar l’èmfasi en accelerar les vendes exteriors , perquè només un 3% dels greixos comestibles que es consumeixen al món són olis d’oliva , el que dóna idea del seu potencial inexplorat .\nAndalusia va acabar una de les millors collites de la seva història , mentre que les pluges de les últimes setmanes permetran que el camp es prepari per a una pròxima collita oleícola que també serà bona . Almàsseres i envasadors hauran de vendre més oli .


En Mosca Petit escala el pi de Sant Antoni\nMiquel Àngel Torrandell Mosca, que ja havia escalat el pi de Sant Antoni de Pollença nou cops, ajudà el seu germà Jaume a tocar-ne el cim. El regidor de Festes perdé part de dos dits de la mà\nM. Poquet./A.Pol | 18 gener 2010\nEnguany, els esforços dels pollencins se centraren a entrar el pi dins la plaça Vella.\nFerran Aguiló(Joan Lladó.)\nPassaven les nou i quart del vespre quan Jaume Torrandell, en Mosca Petit, aconseguí escalar els vint metres de fusta ensabonada que amidava el pi de Sant Antoni. Just en aquell moment, la plaça Vella embogí amb crits d'eufòria després de l'espera de tota la jornada. Jaume Torrandell comptà amb l'ajuda del seu germà Miquel Àngel, que havia aconseguit escalar-lo nou cops. Així doncs, el pi de Sant Antoni ja torna a presidir la plaça Vella, on quedarà fins al proper Dimecres de Cendra. Llavors el retiraran i de la llenya en fabricaran les espases amb les quals els moros i cristians batallaran el dia de la patrona, per la Mare de Déu dels Àngels.\nDe la festa d'enguany destacà la llarga espera per poder començar a enfilar-s'hi, ja que els pollencins que l'entraren a la plaça hagueren de dedicar-s'hi més hores del previst a causa de la llargària del tronc, que segons algunes fonts feia més de 22 metres. Això no obstant, cal dir que en comparació a altres anys aquesta vegada s'escalà amb força rapidesa. La festa del pi de Sant Antoni, però, havia començat a mitjan matí, quan hagueren acabat les tradicionals beneïdes. Va ser llavors que la riuada de gent, acompanyada dels xeremiers, partí cap a la finca de Ternelles a cercar l'arbre. Allà, l'Ajuntament convidà a dinar els que hi havien pujat i els oferí pa, olives, arengades i altres companatges. Tampoc no hi faltaren ni el vi ni el mesclat. Tot i la festa del pi, la tasca de pujar-lo és complicada, perquè els carrers estrets del municipi dificulten la feina dels valents que el traginen amb l'ajuda d'un carro i la força de les pròpies mans.\nAccident i vandalisme\nBaixar el pi des de Ternelles i, sobretot, passejar-lo pels carrerons de Pollença pot ser perillós. Són moltes les vegades que hi ha hagut algun accident. Enguany, per desgràcia, n'ocorregué un altre. Miquel Ramon, regidor de Festes de l'Ajuntament, sofrí l'amputació de part de dos dits d'una mà quan intentà que un dels participants de la festa no prengués mal. La matinada de diumenge ja s'havia registrat un acte vandàlic: algú havia retirat el gall de ferro de la plaça de l'Almoina. Fonts municipals informaren que la peça s'havia localitzat després prop d'un fogueró.\nPer paparras, fa mes de 11 anys\nQuant mes impossau menys xerran, no es cap idioma, es un diàlect del castellà, jo abans et feia servir però amb tant fanatic i tanta impossiciò ja no em surt dels collons , no vull que en comparin amb voltros que no teniu gens d´educaciò, sou mès racistes i radicals que els del JONS..........\nSa festa des pollencins ha tornat lo que ha tornat dençà que surt an es diaris.\nPer Societat acabada, fa mes de 11 anys\nMe pensava que consumir alcohol en llocs públics (per exemple, al carrer) estava prohibit. Però potser les autoritats se passen pels coons les lleis quan els convé ...\nPer Panxa roja, fa mes de 11 anys\nEls pollencins sempre han d'Anar alrevés dels altres, La seva genètica de covarts que fugiren de Pollentia cuant els moros l'hi pegaren foc no ho oblida. Es per això que cuant tot mallorca fa fogueres ells s'enfilen a un arbre!!!\nQuanta gent va entrar a cercar el pi? Jo pensava que només n'hi podien entrar 20, clar 20 que no siguin de Pollença. Encara hauré de donar la raó a tots aquells que diuen que els pollencins i pollencines són un xovinistes,\nTant aquesta festa com la dels Moros i Cristians van a pitjor cada any que passa: només hi trobes gent engatada, brutor i vandalisme.\nA la dels Moros i Cristians, no entenc que els propis participants vagin tota l'estona bevent i tirant-se pel damunt el mesclat.\nLes famílies ja no podem anar-hi, ja que és perillòs pels nins. Caldria posar-hi ordre: cofradies, recorreguts amb tanques...\nSí a les festes populars, prou "botellots"!\nPer Antoni (PollenÃ§a), fa mes de 11 anys\nEl Pi de Sant Antoni, ja no és una festa, sinó una concentració de veure qui s'engata més. Sé que no és fàcil fer-ho canviar, però teniu un parell d'idees a fi d'adreçar una mica aquest dia tan important per Pollença: 1) S'hauria de constituir una cofradia dels que estiren el pi i que no tastessin l'alcohol i que actuassin amb seny. 2) Prohibir els petards, ho és que voleu ENCARA que passin més desgràcies ?\nPer Antoni Socies, fa mes de 11 anys\nUna festa "popular" al voltant de l'alcohol i la violència que aquest produeix,. Un exemple del que és la festa avui en dia fomentada pels poders públic. Una vergonya per un poble com Pollença allà on els padrins no recorden que ells es divertien així. Ahir matí a sa Pobla encara hi havia joves fent "botellón" davers les 9 i mitja, una altra vergonya. Les festes "populars" sense l'alcohol no són festes avui en dia i els polítics locals i autonòmics fora fer res.


Estructura interna del ordinador — Plone site\nEstructura interna del ordinador\nEstructura interna del ordinador https://elpuig.xeill.net/Members/rborrell/c2/unitat-didactica-2-arquitectura-de-computadors-i-hardware/tema-2-estructura-interna-basica-de-un-ordinador/estructura-interna-del-ordinador https://elpuig.xeill.net/logo.png\nL'ordinador s'estructura a través del xipset. El xipset és l'element que conté els controladors de l'ordinador. Està dividit en dues parts: el North-Bridge i el South-Bridge. El North-Bridge interconecta i controla els dispositius que necessiten una gran transferència de dades amb la CPU: la memòria RAM i la targeta gràfica. El South-Bridge interconecta i controla els dispositius que no necessiten mantenir una relació directa amb la CPU.\nAnem a veure un exemple real de l'estructura que acabem de veure:\nNorth-Bridge: VIA P4X400\nSouth-Bridge: VIA VT8235\nEl Xipset és un element de suma importància. El xipset acaba determinant la majoria de característiques tècniques del nostre sistema.


Com introduir la revista Namaka als infants que no tenen un hàbit de lectura? – Revista Namaka\nCom introduir la revista Namaka als infants\nque no tenen un hàbit de lectura?\nFebrer 2021 / Ruth\nLa lectura és crucial tant per l’èxit escolar com per al desenvolupament personal. Com deia Mafalda: “Viure sense llegir és perillós, t’obliga a creure en el que et diguin”. Ara, aconseguir que els infants estimin la lectura i vulguin llegir de forma autònoma no és fàcil. Les noves generacions es troben cada cop amb més estímuls per ocupar el seu temps lliure: televisió, internet, xarxes socials, mòbils, videojocs… és difícil trobar una estona per llegir sense caure en l’obligació, perquè no ens enganyem, quan ens obliguen a fer una cosa, és quan menys ganes tenim de fer-la. Per tant, l’objectiu és que els nens i les nenes vulguin llegir per gust, i no per obligació. I en això, la revista Namaka té molt a oferir.\nContinguts variats i adaptats als seus interessos\nLa revista Namaka és una revista lúdica i trepidant pensada per personetes intrèpides de 6 a 11 anys i recomanada per explicar als més petits. Això significa que els nens i nenes tenen a les seves mans continguts adaptats al seu procés evolutiu i molt ben pensats perquè els infants gaudeixin de la lectura, aprenguin coses noves i, sobretot, es diverteixin. Quan connectem emocionalment amb una cosa és quan realment adquirim l’aprenentatge. Les emocions juguen un paper importantíssim a l’hora de llegir.\nSovint els infants no volen llegir un conte o un llibre perquè és molt llarg. Es perden entre tantes pàgines i no comprenen el que estan llegint. Amb la revista, aquesta sensació desapareix, ja que s’ofereixen textos breus, connectats amb les seves inquietuds i de temàtiques variades per no fer perdre l’interès i mantenir la curiositat ben elevada!\nA més, els textos van sempre acompanyats d’il·lustracions plenes de personatges i colors molt atractius que capten de seguida l’atenció de qui ho mira. L’important per tenir un bon hàbit lector no és llegir muntanyes de llibres i estar 3 hores al dia llegint. Al contrari, és trobar petits espais de temps lliure on poder llegir algun text enriquidor, alguna curiositat amagada o alguna recepta deliciosa… De mica en mica estaran adquirint un hàbit de lectura.\nA les pàgines de la revista Namaka trobem una varietat increïble de propostes que incentiven la lectura. Hi ha textos informatius, curiositats, passatemps (sopes de lletres, laberints, etc.), recomanacions, concursos de dibuix, receptes… La varietat dels seus continguts els possibilita avançar i retrocedir les pàgines a plaer, aturar-se a reflexionar, enriquir-se amb els seus personatges, informacions… i a més potencia també la capacitat d’invenció i la creativitat dels seus lectors, ja que ofereix propostes divertides com manualitats, receptes i concursos de dibuix!\nMentre passen les pàgines i juguen al que els hi proposa la revista, estan posant sense saber-ho un peu al gust per la lectura. Aprendre jugant és un dels millors aprenentatges que pot adquirir un infant.\nL’emoció dels infants en rebre la seva revista\nLa revista Namaka permet instaurar un costum, un hàbit. La subscripció bimensual a ella esdevé una cita ineludible pel lector o lectora. Quan arriba la revista és un moment ple d’emoció. Els nens i nenes gaudeixen d’una estona única en rebre un paquet (si està al seu nom, més encara) i descobrint totes les novetats que amaga el nou número. El sentiment de propietat en sentir que la revista l’han enviat per a ell/a, ajuda a desenvolupar l’amor per la lectura i en conseqüència, l’hàbit lector.\nEstabliu un horari i llegiu plegats\nA casa és el lloc on els nens i nenes poden començar a estimar la lectura. Les famílies no han d’esperar que aprenguin a llegir a l’escola. D’aquesta manera, els nens i nenes entendran la lectura com a assignatura obligada, i no com a necessitat. Convertir l’estona de lectura de la revista en una trobada familiar, fa que s’estableixi un vincle emocional molt important. L’hàbit lector és un hàbit compartit, tothom gaudeix de les il·lustracions, els personatges, els jocs… Llegir plegats la revista permet que tothom es connecti de seguida i no requereix saber de què va la història o el conte, ja que en pocs minuts pots enganxar-te amb la revista.\nA tall de conclusió…\nLa revista Namaka és una oportunitat imprescindible per oferir als petits lectors un espai on transitar per diferents formes de lectura, alhora que s’encurioseixen i aprenen sobre diversos temes.\nLa subscripció bimensual ajuda a mantenir l’hàbit lector, ja que convida als infants a llegir el regal que els hi ha arribat a casa. I com sempre, els adults hem predicat amb l’exemple. Som els seus referents. Llegiu davant d’ells i elles les vostres lectures, i llegiu amb ells les seves. Compartir lectura en família és una estona preciosa!\nCom podeu començar?\nLa subscripció digital és una bona opció pels infants que els hi agradi llegir a través d’una pantalla.\nLa subscripció només en paper és una bona opció per tenir cada dos mesos a la nostra bústia un “regalet”.\nLa subscripció digital i en paper, per a lectors amb el cor dividit. A més de llegir la a través d’una pantalla, els infants tindran l’oportunitat de tocar-la, girar full i gaudir-ne de l’olor de paper.\nQuè és el que més m’ha sorprès de la revista Namaka? Què aporta una bona lectura als infants?


Hotel Le Globe Saint-Pourcain-sur-Sioule França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n11 Rue Marcelin Berthelot, Saint-Pourcain-sur-Sioule, Saint-Pourcain-sur-Sioule, França, 3500 - Veure al mapa\nHabitació Econòmica Doble amb bany compartit - Bed\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Saint-Pourcain-Sur-Sioule, no busqui més enllà de Hotel Le Globe. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Le Globe és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Habitació familiar, restaurant, premsa, bar són només algunes de les comoditats que fan que Hotel Le Globe sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, aparell de televisió, articles de tocador, banyera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel Le Globe és una elecció inteligents per a viatgers a Saint-Pourcain-Sur-Sioule, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Hotel Le Globe de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (203) Parelles (70) Viatgers en solitari (33) Famílies amb infants petits (67) Famílies amb infants grans (14) Grups (19)


Cervera inaugura una exposició de pintures murals i dibuixos de teatre català per homenatjar Manuel de Pedrolo | Ràdio Tàrrega\nCervera inaugura una exposició de pintures murals i dibuixos de teatre català per homenatjar Manuel de Pedrolo\nLes obres són de l'artista Mariona Millà que va estar fortament vinculada amb l'autor de la Segarra\nCervera (ACN).- El Museu Comarcal de Cervera ha acull des d'aquest dilluns una exposició de pintures murals i dibuixos sobre el teatre fet a Catalunya que vol homenatjar la figura de l'autor de l'Aranyó (Segarra), Manuel de Pedrolo. Les obres són de l'artista Mariona Millà que va estar fortament vinculada amb l'autor mentre va viure, de manera que li va fer diversos retrats. Per la seva part, Pedrolo va dedicar a Millà els 'vint-i-cinc versos per a la Mariona'. La inauguració de la mostra coincideix amb l'inici de les activitats culturals del 6è Premi Literari 7 Lletres a la Segarra. L'exposició, que porta per nom 'L'Ús de la Matèria', es podrà visitar fins al 28 d'agost.\nL'acte d'inauguració ha comptat amb la presència de la filla de l'autor segarrenc, Adelais de Pedrolo, que ha assenyalat que el seu pare mai es va considerar un dramaturg i de fet ''va abandonar de seguida la producció teatral'' quan en va començar a escriure. Segons Adelais, Pedrolo va abandonar el teatre perquè ell deia que volia arribar a més gent i considerava aquest gènere com a més minoritari.\nAdelais de Pedrolo ha assegurat que el seu pare va viure sense llibertat, i ''dins la presó que va viure'' va procurar denunciar sempre les injustícies i ''reclamar les nostres llibertats nacionals tot i saber que això li provocaria molts conflictes amb la censura''. Segons Adelais, Pedrolo va ser l'autor més censurat de tota la història del franquisme i s'ha mostrat convençuda que si no hagués escrit ''en l'idioma d'un país que ell deia que havia estat colonitzat per Espanya'', avui en dia la seva obra seria coneguda arreu del món.\nAl seu torn, l'artista que exposa les 16 pintures murals i els 103 dibuixos que es poden veure a l'exposició, Mariona Millà, ha destacat la ''solidesa'' de la personalitat de Pedrolo. Ha afegit que ell en cap moment de la seva vida ''va afluixar'' i que en aquest sentit tenia molts paral·lelismes amb el seu pare. Millà també ha recordat com Pedrolo li va dedicar els vint-i-cinc versos i ha explicat que era una època en què pintava dibuixos d'erotisme sobre el barri xinès, Pigall a París, i Hamburg, i li va demanar una ''petita presentació'', però llavors Pedrolo li va ''regalar'' els versos, que Millà valora molt perquè estan dedicats exclusivament a ella.\nL'acte també ha comptat amb la presència de l'alcalde en funcions de Cervera, Joan Valladaura, i el regidor de cultura en funcions, Juli Lago, que al seu torn ha demanat a les noves administracions que continuïn apostant per un premi literari com és el 7 Lletres.\nL'exposició reprodueix el títol d'una obra teatral escrita per Manuel de Pedrolo el 1963: 'L'ús de la matèria', i que Mariona Millà va plasmar sobre tela el 1978 amb la força expressionista que caracteritza tota la seva obra i que tradueix en formes plàstiques, directes i contundents, el concepte angoixant que domina l'obra teatral de Pedrolo.\nL'exposició es construeix a partir de 5 àmbits temàtics. El primer espai està dedicat exclusivament al Manuel de Pedrolo dramaturg i és on es troben, entre d'altres, un retrat inèdit de l'autor que Millà ha fet de forma expressa per aquesta ocasió. El segon àmbit té com a protagonista els autors teatrals i s'hi troben representats una part important dels nostres referents com Guimerà, Rodoreda, Calders, Espriu, Martí i Pol, Brossa, i Benet i Jornet, entre d'altres.\nSegueixen els àmbits dedicats a l'obra teatral i el procés creatiu on es troben una llarga relació de títols i d'actors i actrius de reconegut prestigi de l'escena catalana, perfectament identificats en l'exposició i el catàleg, i representats en forma d'esbossos i apunts del natural realitzat durant els assajos i funcions en públic, i quadres més elaborats amb textures innovadores.\nTanca l'exposició l'apartat d'homenatges. Es tracta de cinc murals de gran format pintats per commemorar els 15 anys de Centre Dramàtic de la Generalitat al Teatre Romea i que esdevenen autèntiques lloances a l'autor, al director, a l'actor, a l'escenografia, vestuari i maquillatge i al públic.


Vol per la Costa Brava en helicòpter - Baix Empordà - Activitat a Girona\nLloc activitat: Heliport Teresa Vilà d´Ullastrell\nPreu: De 1-3 persones 1990 euros/vol (IVA Inclòs)\ndes de 663,00 €\nSortint de l´heliport privat de Teresa Vilà d´Ullastrell (Barcelona), ens enlairarem i vorejarem el nucli urbà de Sant Feliu de Guíxols per, a continuació, prendre la línia de la costa direcció nord.\nDurant el vol gaudireu de la vista panoràmica de les turístiques platges de Sant Pol i Platja d´Aro, admirareu la bellesa de Sant Antoni de Calonge i vorejarem la costa fins a Palamós, al cor de la Costa Brava. El mar no serà l´únic protagonista del nostre vol: prenent rumb cap a l´interior direcció sud visitarem els pobles interiors, on podrem descobrir per què les seves cuitades construccions s´han convertit en conjunts històrics de inigualables formes, i sempre en harmonia amb el paisatge gironí.\nTot en el seu conjunt farà que la nostra volta fins l´helipor, ens deixi el record inoblidable d´haver gaudit de la millor panoràmica d´una de les zones de major bellesa arquitectònica natural del nostre país.\nAmb aquesta ruta podreu gaudir de l´incomparable paisatge de la costa catalana i dels seus principals atractius: la rocosa naturalesa del mar Mediterrani i el respecte de les edificacions a l´harmonia del paisatge.\nActivitat: Vol per la Costa Brava en helicòpter - Baix Empordà\nDurada: Aproximadament 1.5 hores\nInclou: Vol i assegurança\nExtres: Possibilitat de càmera de fotos i vídeo en el vol.\nHelicòpters a Girona\nCerques relacionades amb Vol per la Costa Brava en helicòpter - Baix Empordà\nPasseig helicòpter Costa Brava, Vol helicòpter Costa brava, Passeig en helicòpter Empordà, Passeig en heliòpter, Vol en helicòpter Emordà, Vol en helicòpter, Helicòpter, Turisme en helicòpter, Empordà, Costa Brava,


Continuem mobilitzant-nos pel conveni: 21 de setembre 10h a Pl. Sant Jaume! » educaccio.cat\nCom ja posàvem de manifest al juliol al comunicat conjunt dels tres sindicats, les patronals del lleure educatiu i sociocultural dinamiten la negociació del conveni col·lectiu i evidencien un altre cop la seva manca de voluntat negociadora.\nConsiderem inadmissible la proposta de congelació salarial sumada als anys 2018,2020, 2021 i 2022.\nEn aquest sentit el 17 de juny, CCOO vam fer una primera concentració que marcava l’inici de mobilitzacions per demostrar a la patronal la nostra repulsa cap a aquesta manca de voluntat negociadora, alhora que reivindiquem un conveni digne que garanteixi l’actualització salarial i la millora de condicions de treball de prop de 26.000 persones treballadores arreu de Catalunya.\nÉs per aquesta raó que us convoquem el pròxim 21 de setembre a les 10 del matí a la concentració unitària a la Plaça Sant Jaume. I aprofitem per donar-vos un altre data, el pròxim 29 de setembre al Parlament de Catalunya. (l’hora està per concretar, tot i que serà a la tarda).\nÉs importantíssima la presència de totes les persones treballadores del lleure. Només mostrant la força que tenim juntes podrem aconseguir canvis en la proposta de la patronal.\ncartell unitari lleure


"Las Polis", dins del "MAC Festival" | La Mercè 2020\nJardí interior d’illa d’Agustí Centelles\nLas Polis (Catalunya / França)\nTot està controlat, no patiu. La Susana i la Vanesa, que són agents de la policia, s'ocupen de tot. Estan alerta, defensen la llei, protegeixen el ciutadà i mantenen l'ordre. Ho controlen tot però, a elles, qui les controla? Un espectacle que ha girat per moltes places i carrers del nostre país i més enllà. El 2016 va obtenir el Premi Internacional de Friburg al Millor Espectacle de Carrer i, el 2015, el Premi al Millor Espectacle de Clown al Festival Off Samovar de París.\nFormen la companyia la Marta Sitjà i la Fanny Giraud, que han col·laborat amb Pallassos Sense Fronteres en projectes al Líban i a l'Estat. Juntament amb les altres pallasses de l'organització, lideren els projectes de l'ONG en benefici de les dones supervivents de la violència masclista.


La Diputació de Barcelona impulsa el desenvolupament de les ‘smart regions’ – Consorci AOC\nLa Diputació de Barcelona impulsa el desenvolupament de les ‘smart regions’\nLa gestió de les ciutats és un dels aspectes fonamentals de les polítiques del segle XXI, donat que cada vegada hi ha un major percentatge de població mundial que viurà en elles, enfront els entorns rurals. En aquest sentit, governs i empreses privades treballen per implantar noves tecnologies que facilitin la gestió de les ciutats, com ara sensors per controlar el trànsit, il•luminació intel•ligent, sistemes d’informació sobre el transport, reg intel•ligent per als jardins o processos administratius via Internet, entre d’altres, per tant, és necessari adaptar les infraestructures als nous temps per donar pas a les anomenades smart cities.\nEn aquest sentit, aquesta setmana se celebra a Barcelona l’Smart City World Congress, que és el principal congrés internacional del sector de les ciutats intel•ligents, amb la presència de més de 400 ciutats d’arreu del món, unes 200 empreses i més de 400 ponents, i on la Diputació de Barcelona hi participarà.\nEls objectius d’una ciutat intel•ligent passen per millorar la qualitat de vida de les persones, obrar en pro de la sostenibilitat econòmica i ambiental, procurar una gestió eficient dels serveis, treballar per a la innovació en materials, recursos i models, i utilitzar la tecnologia de manera intensiva.\nLes infraestructures d’aquestes ciutats prenen especial importància, ja que tots els serveis, ja siguin públics o privats, han de treballar de manera integral connectats entre si. La informació es converteix en la millor eina per aportar coneixement, afegir valor i generar eficiència i les noves tecnologies de la informació i la comunicació aporten eines que interpreten totes les dades que es generen.\nFomentar plans d’eficiència i estalvi energètic als municipis i la utilització de les energies renovables mitjançant sistemes per mesurar i controlar el consum d’energia, per exemple, i facilitar la gestió interna dels municipis a través d’eines TIC són dues de les prioritats de la Diputació de Barcelona. En aquest àmbit, el núvol de la Diputació, un cloud privat municipal amb aplicacions, recull tota la informació sobre infraestructures i gestió municipal per a ajuntaments. Per la seva banda, el portal de dades obertes posa a disposició dels usuaris totes les dades que es destil•len de la ciutat intel•ligent perquè empreses, associacions i ciutadans les facin servir en la creació de nous productes i serveis que aportin valor, innovació i impuls social i econòmic.\nPer a més informació, podeu consultar el següent article: La Diputació de Barcelona impulsa les Smart Regions


Juvé & Camps debuta en el sector de l'enoturisme oferint visites personalitzades al celler centenari La República\nJuvé & Camps debuta en el sector de l’enoturisme oferint visites personalitzades al celler centenari\nACN Sant Sadurní d’Anoia.-Juvé & Camps s’estrena aquest estiu en el món de l’enoturisme. La firma cavista, tercera en volum de facturació, ha adaptat el seu celler centenari per oferir […]\nACN Sant Sadurní d’Anoia.-Juvé & Camps s’estrena aquest estiu en el món de l’enoturisme. La firma cavista, tercera en volum de facturació, ha adaptat el seu celler centenari per oferir visites personalitzades. De moment, la companyia debuta turísticament amb una visita immersiva entorn el procés d’elaboració del cava des que el producte entra al celler. L’itinerari recorre l’entramat subterrani de la companyia al centre de Sant Sadurní d’Anoia, on guarda 12 milions d’ampolles. Els propers mesos, l’oferta s’ampliarà amb una visita que inclourà un recorregut per les vinyes i el celler d’Espiells, per explicar el procés complert dels escumosos. En els dos casos, les activitats busquen “fidelitzar” els consumidors i s’adrecen a grups tancats de deu persones com a màxim.\n“Portem 100 anys entrant a casa de tots els consumidors, però teníem pendent que ells poguessin descobrir casa nostra”, ha remarcat aquest dimecres la directora executiva de la companyia, Meritxell Juvé, en una trobada amb la premsa en què ha assegurat que nombrosos clients reclamaven poder visitar les instal·lacions.La visita al celler, batejada com a ‘Ruta Gran Reserva’, té un preu de 45 euros per persona i inclou una visita d’1 hora i mitja, amb una degustació final de caves i productes locals. Prèviament, els assistents han de respondre un qüestionari amb què la companyia adapta l’activitat. “Volem que siguin experiències ‘premium'”, ha apuntat Juvé.De cara a l’últim trimestre d’aquest 2021, la firma preveu posar en marxa també la ruta ‘Terroir’, centrada a l’entorn de la finca d’Espiells, a les afores de Sant Sadurní. En aquest cas, s’oferirà una visita de 2 hores i mitja, a un preu de 70 euros. Inclourà una visita a les vinyes amb un tast entre ceps, un itinerari per la zona de vinificació i el trasllat al celler del centre de Sant Sadurní per conèixer com és tot el procés de fermentació, envelliment i embotellat. Juvé & Camps comercialitza cada any 2,5 milions d’ampolles de cava, un 80% dels quals es distribueix a Catalunya i l’estat espanyol. La firma és capdavantera en cava Gran Reserva –més de 30 mesos d’envelliment-, amb quasi el 40% de la quota de mercat.


BITLLES CATALANES: EL C B VALL-LLOBREGA REVALIDA EL TÍTOL DE CAMPIÓ DE CATALUNYA (01.07.2019)\nL’equip del C.B. Vall-llobrega, format per Josep Julià, Francisco Ruiz, Raúl Leyes, Antonio Muñoz, Andreu Torres i Manel Aguilar, s’ha proclamat per segon any consecutiu campió de Catalunya de bitlles catalanes, en el campionat disputat a Torà (la Segarra), el dia 30 de juny, organitzat pel C.B. Torà, que commemora el seu 25è aniversari\nEn aquesta 25a edició del campionat de Catalunya hi han participat 16 equips de tot el país. Tots ells han disputat dues partides de classificació, i els cinc millors s’han classificat per a la final. L’equip del Baix Empordà, que havia entrat com a millor equip en les partides classificatòries, ha aconseguit en una gran final 392 punts, superant el C.B. Igualada (381), segon classificat. Tercer ha estat el C.B. la Penya del Bistec (346), seguit del C.B. Sant Sebastià de Castellserà (340), i del C.B. Guinardó de Barcelona (337 punts).\nEl lliurament de trofeus ha estat presidit per Magí Coscollora, alcalde de Torà, acompanya del diputat de la Diputació de Lleida Albert Bajona, Isabel Torres, regidora d’esports de l’Ajuntament de Torà, Abel Sensarrich, vicepresident de la Federació Catalana de Bitlles i Bowling, i del president del C.B. Torà, organitzador de la competició. L’organització ha comptat amb el suport de la FCBB, l’Ajuntament de Torà, la UFEC i el Consell Català de l’Esport i diferents patrocinadors locals.\nFoto 1 C.B. Vall-llobrega, campió de Catalunya els anys 2018 i 2019\nRetransmissió pel canal esport3 dimarts a les 2100h


Condemnen a huit mesos de presó la dona que va intentar matar el seu gos amb antidepressius perquè els molestava\nSalvem 0-3 diu que la informació sobre el bo infantil és "confusa" i...\nFoment estudiarà la proposta del Consell de desviar el trànsit de...\nCondemnen a huit mesos de presó la dona que va intentar matar el seu gos amb antidepressius perquè els molestava (AYUNTAMIENTO DE BURJASSOT)\nEl jutjat de Primera Instància i Instrucció número 4 de Paterna (València) ha condemnat a huit mesos de presó una dona que va intentar matar el seu gos amb antidepressius perquè assegurava que l'animal els molestava.\nAixí ho ha informat en un comunicat l'Ajuntament de Burjassot, la Policia Local del qual va denunciar la dona, de 55 anys i veïna del municipi, per un presumpte delicte de maltractament animal. En el juí, celebrat pel procediment ràpid, s'ha assolit una conformitat entre les parts.\nEl jutjat considera a la denunciada autora d'un delicte de maltractament animal, previst i penat a l'article 337.1.a) i 337.2.a) del Codi Penal. La Societat Protectora d'Animals de Burjassot (SPAB), que ha exercit l'acusació popular, ha estat representada desinteressadament per l'advocada Olga Camps, sòcia de l'entitat i regidora de Benestar Animal de la població.\nEls fets considerats provats exposen que la dona va administrar a la seua mascota -anomenada Shippo-, almenys cinc pastilles antidepressives de diferents fàrmacs "amb l'única finalitat d'acabar amb la vida de la seua mascota, al·legant que esta suposava una càrrega per a la seua persona".\nShippo, que ha estat atès en dues clíniques veterinàries de Burjassot, es troba fora de perill i al compte dels voluntaris i voluntàries de la SPAB. A més dels huit mesos de presó, a la dona se li imposen dos anys de privació del dret a la tinença i guarda d'animals i al decomís del gos.\nSegons ha informat esta setmana el consistori, la dona s'havia presentat en una clínica veterinària amb el seu gos, al·legant, amb signes de penediment, que havia intentat acabar amb la seua vida administrant-li pastilles antidepressives afegint com a principal motiu que el gos "els molestava".\nDes de la clínica es van posar en contacte ràpidament amb la inspectora responsable de la Unitat de Protecció Animal de la Policia Local de Burjassot (UPAN) per a comunicar els fets, i alhora van remetre a l'animal a un hospital veterinari.\nAgents de la Policia Local es van presentar en el domicili de la dona per a informar-li que havia incorregut en un presumpte delicte de maltractament animal. La sentència s'ha dictat este dimarts.\nPublicada en la dirección url https://www.20minutos.es/noticia/2866160/0/condemnen-huit-mesos-preso-dona-que-va-intentar-matar-seu-gos-amb-antidepressius-perqu-els-molestava/ accede a la noticia online capturando este código en tu móvil


El petit calaix: A-LU-CI-NA-DA\nPublicat per Esther a 21:21\nEl Govern... millor no parlo, que m'empipo i tot!! Els polítics els haurien de donar de menjar a part (a tots, sense distinció de partits!)\nQue retallin el que vulguin (ajudes de tot tipus, que la majoria van a parar a gent que ni s'ho ha guanyat mai, per exemple), però l'Ensenyament i la Sanitat no l'haurien de tocar.\n19 de juny de 2011 a les 22:10\nJo vaig sentir la primera notícia i saltava d'alegria fins que vaig sentir la cueta: ara es farà un estudi sobre la seva viabilitat el curs vinent... No tenen vergonya: per decidir quin dia comença el curs, o com tu dius, quins interins han d'anar a cada centre no hi ha pressa, però per la 6ª hora no hi ha temps!!!!\nEstic amb l'Ester, hi ha aspectes que no haurien d'estar mai subjectes a retallades. Ens hi va el futur!!!\n19 de juny de 2011 a les 23:09\nNo m'ho puc creure... quins pebrots. Després els hi extranyarà i tot que la gent surti al carrer.\nEstar clar que donar educació als ciutadans no entra dins les seves prioritats. Els seus fills deuen anar al Europa o al SEK...\n20 de juny de 2011 a les 6:22\nDéu n'hi do! Només pensen en estalviar-se diners i no en educar bé...No importa el partit polític ni si el conseller d'eduació és docent o economista...\nPerò també m'indigna la nostra paciència, el nostre "aguante"...Hauríem de sortir al carrer seriosament i liar-la fort!\n20 de juny de 2011 a les 8:56\nQuin merder teniu muntat a Catalunya! T'agraeixo que parlis del tema al teu bloc, perquè jo no tenia ni idea de tot això.\n20 de juny de 2011 a les 10:36\nÉs molt fort, i espera, que encara no s'ha acabat. Segur que encara en faran alguna més. No ho entenc,faria riure sino fos tan important.\n20 de juny de 2011 a les 12:02\nSi noies, retallen en lo mes basic. Ara els seus sous que no es vegin afectats, eh? Pobrets, a veure si encara hauran de menjar de menu i no de carta i tindrem tots un disgust!\nConxi jo he anat a manifestar-me moltes vegades i sempre m'he quedat amb la sensacio que no ha valgut per a res mes que per quedar-me amb menys diners a la nomina d'aquell mes. Ara mateix hi ha molts que amb una manifestacio perdem mes que no pas guanyem...\n20 de juny de 2011 a les 14:59\n21 de juny de 2011 a les 7:24


Sandra perfora a l’Atlético (2-1) | Diari de Sant Adrià\nSandra celebrant el 1 a 0 I Foto: Bernat López.\nEl Sant Gabriel s’imposa a les matalasseres amb dos gols de la jugadora canària i es dóna una alegria en el darrer partit de la temporada a casa.\nEl segon gol de Sandra ha estat espectacular: obús des de 25 metres de falta directa.\nCarla Gómez ha tornat a tenir minuts a casa després de 3 mesos lesionada.\nEl Santgra demostra tenir talent suficient per poder créixer i convertir-se en un dels referents de la lliga si algú hi confia.


Dividend històric d’Abertis: 10.000 M€ per als socis\nAbertis retribuirà molt bé als seus accionistes, però mitjançant un traspàs de deute dels accionistes a l’empresa d’autopistes\n2 min. 08/03/2019 22:50\n651x366 Florentino Pérez, president d’ACS, en una imatge d’arxiu. / LUCA PIERGIOVANNI / EFE Florentino Pérez, president d’ACS, en una imatge d’arxiu. / LUCA PIERGIOVANNI / EFE\nA la italiana Atlantia i a la constructora ACS -presidida per Florentino Pérez- i la seva filial alemanya Hochtief, la compra d’Abertis en una oferta pública d’adquisició (OPA) de 16.500 milions no els augmentarà l’endeutament. La companyia d’autopistes ha anunciat que repartirà un dividend extraordinari de quasi 10.000 milions als seus accionistes, segons va avançar ahir el diari Expansión. L’operació és important per a la família Benetton i Florentino Pérez, ja que l’endeutament a què van recórrer per comprar l’empresa d’autopistes se’l trauran de sobre i el passaran a la mateixa Abertis.\nPer articular la compra d’Abertis, Atlantia, ACS i Hochtief van constituir una societat, Abertis Holdco, que té la pràctica totalitat (98,7%) d’Abertis Infraestructuras. Aquesta societat rebrà els dividends d’Abertis i, així, els socis podran recuperar el deute que tenen per la compra i traspassar-lo a l’empresa d’autopistes.\nPerò a més d’aquest dividend extraordinari històric de 9.963 milions d’euros, l’empresa d’autopistes també ha anunciat un dividend ordinari, que per al període del 2018 al 2020 serà de 2.675 milions d’euros, a raó de 875 milions d’euros anuals. El dividend extraordinari és suficient per amortitzar el macrocrèdit sindicat de 9.823,9 milions que van utilitzar Atlantia, ACS i Hochtief per finançar part de l’opa. Per fer-se’n una idea, aquest dividend és pràcticament la meitat de tots els dividends repartits per les cotitzades espanyoles l’any passat.\nLa contrapartida serà el creixement de l’endeutament de la mateixa Abertis. L’empresa d’autopistes començarà dilluns una ronda de reunions amb inversors per intentar col·locar l’emissió de bons més elevada de la història de la companyia: 3.000 milions d’euros.\nAixí doncs, Abertis retribuirà molt bé als seus accionistes, però mitjançant un traspàs de deute dels accionistes a l’empresa d’autopistes. L’endeutament de la companyia d’autopistes passarà de 15.000 a 25.000 milions d’euros. “En lloc de realitzar el pagament en efectiu, Abertis assumirà les obligacions d’Abertis Holdco i es convertirà en el nou deutor d’un principal de 9.975 milions”, indica la companyia en el seu nou programa de renda fixa registrat a la borsa de Dublín.\nUn augment del deute que, a més, coincidirà en el temps amb la fi d’algunes de les concessions més antigues i rendibles, com l’AP-7 en el seu tram sud de Tarragona a Alacant i l’AP-4 de Sevilla a Cadis -que acaben aquest any-, i l’AP-7 nord de la Jonquera a Tarragona i l’AP-2 del Vendrell a Saragossa -que acaben el 2021.


EL COR DE LES APARENCES: ESCOPOFÍLIA - Sessió del 1-12-11\nESCOPOFÍLIA - Sessió del 1-12-11\nAquest dijous tenim Reina; ja sabeu. Això és el que hem preparat. D’entrada, un dels primers curtmetratges d’ANDY WARHOL, una cosa que va filmar en 16 mm., l’any 1963, que dura 28 minuts. Es diu BLOW JOB i suposo que ja us imaginareu de què va.\nSabeu que lo meu per JOHAN VAN DER KEUKEN és devoció. Doncs una cosa seva molt poc vista sobre un tema que sembla que el fascinava: els gats. És DE POES –és a dir “Gats”– i és de 1968.\nJa hem passat alguna cosa seva fa temps, però m’agradaria que recuperéssim la posada en valor d’un dels paios més interessants i enigmàtics de la història del cinema: JOSEPH CORNELL. Mirarem una curt seu del 1957: NYMPHLIGHT.\nUn dels vells amics de la Reina és en FÉLIX PÉREZ-HITA. No estic segur, però em penso que fa molts anys va ser alumne meu. Ara és una de les persones més creatives i valuoses en el camp de la videocreació. Fa temps que, amb ANDRÉS HISPANO, està fent una cosa que es diu SOY CÁMARA. Representa que és el programa de televisió del CCCB i el passen a la segona de TVE. Doncs bé, m’ha dit que voldria passar-se aquest dijous per la Reina i explicar-nos una història ben interessant sobre un dels episodis de la sèrie, una cosa inèdita de la que he vist alguna cosa i que te l’interés afegit de posar-nos al corrent de fins quin punt fins i tot en els contextos més guais i “progressistes” poden trobar-nos límits, censures i controls. M’ha dit que no expliqui res més i que els deixi, a l’Andrés i a ell, venir amb aquest episodi sorpresa de “Soy cámara” i fer-nos cinc cèntims del què ha passat. O sigui que els esperem.\nCom igual sabeu, a Eina, l’escola de disseny, faig una assignatura que es diu Cultura Visual. Aquest curs l’estic consagrant a explicar la relació entre cinema i surrealisme. Un dels meus arguments és que les pel.lícules més surrealistes ho han estat sempre, per dir-ho així, sense voler. Hi ha gèneres que són, tots ells, expressions d’aquest surrealisme involuntari. L’spaguetti-western n’és un cas emblemàtic i alguna de les seves produccions encara més. Mireu-vos si no els primers minuts d’aquest TEXAS, 1870, de GIANFRANCO PAROLINI, també titulada IL RITORNO DI SABATA. De 1971.\nAra comencem la dimensió expositiva d’un projecte que es diu LIMEN, i que tracta de la relació entre centres d’art i cultura d’una banda i institucions totals de l’altra. El projecte té una dimensió expositiva de la que s’encarrega Andrea Corachán i que té com a escenaris, a partir del mateix dia de la Reina, el dijous, la Tàpies, el MACBA, Santa Mònica, Can Xalant a Mataró, AcVic a Vic i diversos CaixaForums. Com una forma d’il.lustrar el projecte i animar-vos a conèixer-lo –si teniu interès, escriviu-me i us dono més informació– podríem veure algun moment de RIOT IN CELL BLOCK 11, de DONALD SIEGEL (1954), que , clar que és la peli que inspira “Celda 211”. Està bé, perquè està animada per una certa voluntat de denúncia de l’estat de les presons americanes de l’època i les condicions de vida dels presoners.\nNo sé si vàreu venir al darrer Tercer Dijous, en que parlaren del País Basc i tal. Com a complement al que va explicar-nos la Marta Vencesalo i el que va discutir-se després, m’agradaria aportar un petit punt de reflexió a propòsit del ben singular cas navarrès. Jo trobo que, dins Heuskal Herria, Navarra implica, per raons culturals, socials i històriques, un cas a part. És que fa unes setmanes vaig a estar a Pamplona, a la inauguració d’una exposició d’Eduardo Córdoba, i vaig conèixer per casualitat a HELENA TABERNA, de la que ja havia vist “Yoyes”. El cas és que, parlant-parlant del tema navarrès, em van donar ganes de veure la seva darrera pel.lícula de ficció, LA BUENA NUEVA, del 2008. M’interessa perquè contribueix a oferir-nos una imatge de la complicació particular que va tenir la guerra del 36 allà –una mica com “Vacas”, de Julio Medem–, amb una nota important sobre el que va significar la unificació contra natura de Falange i el Requetè, i, a més, perquè aborda la qüestió dels capellans que es van negar a ser còmplices del franquisme i de la pròpia Església que convertí la carnisseria que va emprendre en una creuada.\nPerdoneu, però és que em subleven una mica les visions simplistes de les coses i, sobre tot, la visió del bàndol nacional a la guerra civil com un tot monolític, sense friccions. En aquesta mateix línia, sempre que he pogut he aportat testimonis del que podríem dir el sector més “social” dels vencedors. Em ve al cap l’homenatge que vaig fer a “Rojo y negro” o les coses que he passat de Nieves Conde o alguna referència de passada al “socialisme” falangista. En fi, coses així. M’agradaria mostrar-vos un altre exemple del mateix: alguna seqüència de LA GUERRA DE DIOS, de RAFAEL GIL (1955), que va d’un mossèn que fa costat als miners en una vaga i que s’avança en alguns anys del que una dècada després serà l’auge del capellans-obrers i la incorporació quasi massiva de les HOAC i les JOC als partits i sindicats antifranquistes a la clandestinitat.\nUna pel.lícula extraordinària, inquietant de debò, que vaig redescobrir visitant amb un grupet d’estudiants d’Eina l’exposició dedicada a en Juan Eduardo Cirlot a Santa Mònica. Parlo de IL DEMONIO, de BRUNELLO RONDI (1964), sobre un suposat cas de possessió diabòlica a un poble del sud d’Itàlia. Riu-te’n d’“El exorcista”.\nAl final us posaré algun dels moments de BLUE SUEDE SHOES, de CURTIS CLARK (1982), que és un documental que recull el concert homenatge a BILL HALLEY & THE COMETS, al primer Great Yarmouth Holiday Camp, el 1979, amb actuacions de GENE VINCENT, EDDIE COCHRAN i el més representatiu del rockabilly britànic dels 70: RAY CAMP, FREDDY FINGERS LEE, MATCHBOX, FLYING SAUCERS... En fi, tota una apoteosi de la cultura teddy boy.\nTot això, més els extres, mai o quasi mai trets d’internet. Això voldria subratllar-vos-ho: continuo procurant coses que no estan disponibles, si més no senceres, a la xarxa. Espero que aquesta continuí sent la gràcia de venir a la Reina.\nPublicat per Manuel Delgado a 3:53


El ple del Parlament de dijous tindrà 72 diputats a l'hemicicle per garantir les mesures anti-covid La República\nEl ple del Parlament de dijous tindrà 72 diputats a l’hemicicle per garantir les mesures anti-covid\nACN Barcelona.-El ple del Parlament de demà dijous tindrà 72 diputats a l’hemicicle per poder garantir les mesures anti-covid, la resta hauran de delegar el seu vot o votar telemàticament. […]\nACN Barcelona.-El ple del Parlament de demà dijous tindrà 72 diputats a l’hemicicle per poder garantir les mesures anti-covid, la resta hauran de delegar el seu vot o votar telemàticament. Així doncs, una mica més de la meitat dels 135 diputats hi podrà assistir presencialment. 65 diputats estaran als escons i també hi haurà la presència dels 7 membres de la Mesa. Aquest format reduït permetrà que hi hagi aproximadament la meitat dels escons ocupats. Concretament aquest dijous PSC, ERC i JxCat tindran 17 diputats a l’hemicicle; Vox i la CUP, 6; 4 dels comuns, Cs en tindrà 3 i 2 més del PPC, segons ha decidit la Mesa aquest dimarts.\nEls diputats que no assisteixin al ple del Parlament podran delegar el seu vot o exercir-lo telemàticament com es va fer en la passada legislatura per evitar la presencialitat plena de tots els diputats en plena pandèmia. En l’últim ple, el 29 d’abril, sí que hi van assistir tots els diputats perquè s’havia de votar per papereta la substitució de la secretaria segona de la Mesa. En aquesta legislatura també s’han fet plens presencials de tots els diputats a l’auditori del Parlament, la sessió constitutiva i les dues investidures fallides del candidat d’ERC, Pere Aragonès. Una opció excepcional que s’ha descartat a partir d’ara pel seu elevat cost econòmic.


Publicat a 26 Maig 2015 per admin\nEm dic Lourdes i sóc una dona molt alegra, activa, treballo de cara al públic i vaig al gimnàs amb regularitat. Ballar és una de les meves grans aficions i la practico cada setmana.\nMalauradament, aquests últims 2 anys vaig començar a tenir problemes a les cervicals que m’impedien fer les meves activitats habituals i vaig veure com la meva qualitat de vida cada vegada empitjorava, perquè no podia fer el que més m’agradava i sobretot patia molt dolor físic.\nEl meu coll va perdre tot la mobilitat, no em podia moure amb naturalitat, de fet per girar el cap havia de moure tot el cos, com un robot, i a més a més, tenia tant dolor que tenia moltes ganes de plorar.\nEl metge em va receptar medicaments i injeccions par pal·liar la intensitat del dolor, però aquest seguia. També vaig provar la fisioteràpia, millorava al moment, però al cap d’uns dies el dolor tornava de nou.\nNo va ser fins l’agost del 2014 quan la meva germana la Roser, que té un gimnàs a prop del Centre Quiropràctic, em va dir “Ves allà que molta gent en parla bé”, a més a més, també el traumatòleg m’havia recomanat acudir a un quiropràctic.\nLes millores no van tardar molt en aparèixer, cada setmana estava més contenta de poder tornar a fer les meves activitats. Això sí, he de tenir cura de les postures, no fer moviments bruscs amb el coll.\nAra no tinc cap dolor, puc moure’m amb tota naturalitat, i estic tan contenta que recomano a molta gent, des de la meva filla, a amigues meves, al meus clients de la botiga, a tothom a qui estimo i m’aprecio.\nEstic entusiasmada amb la quiropràctica i amb la professionalitat del Dr. Max Bolté, i m’agradaria que tothom tingués l’oportunitat de millorar la seva qualitat de vida de la mà de la quiropràctica.\nEntrada prèviaAnterior El teu cos està preparat per resisitir la grip, el refredat, la tos, etc?\nEntrada següentSegüent Cansament


IB3N | L'Urbia i el ConectaBalear frenen la seva bona ratxa\nIB3 Notícies > esports > L’Urbia i el ConectaBalear frenen la seva bona ratxa\nL’Urbia i el ConectaBalear frenen la seva bona ratxa\nDerrotes contra el líder Terol i l'Illa Grau\nA la Superlliga de volei, males notícies. Els dos equips illencs que jugaven avui han perdut. El ConectaBalear Manacor ha caigut a la pista de l’Illa Grau Castelló per tres sets a un. Tampoc ha estat un bon capvespre per l’Urbia Palma. L’equip de Marcos Dreyer ha perdut a casa del líder per tres sets a zero. Tot i que ha estat un resultat contundent, l’Urbia ha posat les coses difícils al Teruel sobretot en el primer i en el darrer set. Tot i la derrota, l’equip palmesà es manté quart en la classificació. Demà juga l’Ushuaïa Eivissa a la pista del Barça.


3 min. Barcelona 22/08/2019 23:45\n651x366 Imatge d’arxiu d’un dels homicidis registrats a Barcelona aquest any, el d’un home tirotejat dins un pis de l’Eixample. / MARC ROVIRA Imatge d’arxiu d’un dels homicidis registrats a Barcelona aquest any, el d’un home tirotejat dins un pis de l’Eixample. / MARC ROVIRA\n¿El creixement del nombre d’homicidis i robatoris violents a la ciutat de Barcelona i al conjunt de Catalunya aquest any és una excepció a l’Estat i a Europa? La resposta depèn de quines estadístiques es comparin i d’on es fixi la lupa. En línies generals, segons les dades del ministeri de l’Interior i dels Mossos d’Esquadra, la tendència a l’alça, especialment en els robatoris violents registrats a Catalunya des del 2017 -els homicidis van baixar el 2018-, contrasta amb el descens continuat dels dos delictes al conjunt de l’Estat i, en especial, a Madrid i la seva comunitat autònoma. Ara bé, el cas català no és una anomalia a Europa. Tot i el repunt, Catalunya queda per darrere d’altres estats europeus. De fet, segons l’últim informe global analitzant els homicidis de l’Oficina de Drogues i Crim de les Nacions Unides (ONU), altres països amb una població similar a Catalunya (7,6 milions d’habitants), com ara Suècia (9,9 milions) o Dinamarca (5,7 milions) han experimentat creixements similars.


SPIN OFF DE 'G.I. JOE'\nDesprés de confirmar un reboot de la franquícia ‘G.I. Joe’, que es va estrenar l’any 2009 i que va tenir una continuació al 2013, Paramount ha anunciat un spin off, ‘Snake eyes’, que dirigirà Robert Schwentke (responsable de les dues darreres entregues de la saga ‘Divergente’) amb guió d’Evan Spiliotopoulos (autor de l’adaptació de La Bella y la Bestia). La pel·lícula està centrada en el personatge de la Baronesa, àlies d’Anastalasia Cisarovna; la filla d’uns aristòcrates europeus que acaba involucrant-se en l’organització terrorista Cobra fins a convertir-se en la mà dreta del seu cap, el Comandant Cobra. El personatge ja va aparèixer a ‘G.I. Joe’ interpretat per Sienna Miller. Ara serà Úrsula Corberó qui donarà vida al personatge, en el que serà el seu debut a Hollywood, acompanyada per Hnery Golding, Iko Uwais i Andrew Koji. El projecte encara no té dates de rodatge ni d’estrena confirmades.\nEXPANSIÓ DE L'UNIVERS SPIDER-MAN\nSony continua explorant l’univers de Spider-man. Després de l’èxit a taquilla de ‘Venom’, de la que l’any vinent arribarà la seva seqüela, i del trasllat a la gran pantalla d’un altre enemic del superheroi, ‘Morbius’ a qui donarà vida Jared Leto en un film dirigit per Daniel Espinosa que s’estrena l’estiu de 2020, l’estudi ha anunciat dos nous spin off d’enemics del superheroi aràcnid. El primer, amb guió de Matt Shazama i Burk Sharpless (autors de l’adaptació de la citada ‘Morbius’), se centra en el personatge conegut com Madame Web (que va aparèixer per primer cop en el còmic del superheroi el novembre de 1980), una dona cega i afectada pel transtorn neuromuscular miastenia gravis que li otorga poders psíquics. El projecte encara no té director assignat ni protagonista confirmada. L’altre és un film en solitari de Mysterio (que va debutar en el còmic el juny de 1964), que ja va ser el dolent de la recent Spider-man, lejos de casa. Jake Gyllenhaal tornarà a interpretar a Quentin Beck, Mysterio, en aquest film, encara sense director assignat ni dates de rodatge i estrena anunciades.\nFa dos anys Kenneth Branagh va dirigir una nova versió d’ Asesinato en el Orient Express, novel·la de l’autora Agatha Christie que ja havia estat trasllada al cinema l’any 1974 per Sidney Lumet. El mateix Branagh donava vida al protagonista, el singular inspector Hércules Poirot, acompanyat per un estoll d’intèrprets d’autèntic luxe. Després de l’èxit de taquilla del film, Kenneth Branagh traslladarà a la gran pantalla una altra novel·la de la cèlebre escriptora protagonitzada pel mateix inspector; ‘Muerte en el Nilo’, que també va ser adaptada al cinema l’any 1978 per John Guillermin. La història transcorre a bord d’un creuer de luxe pel Nil durant el qual una rica hereva és assassinada. Tots els passatgers són sospitosos i el detectiu haurà de resoldre el cas un cop més. Branagh repeteix en la pell d’Hércules Poirot i Tom Bateman torna a interpretar el seu ajudant Tom Bateman. Com en l’anterior, el cineasta ha reunit un important repartiment format per Gal Gadot (que té pendent d’estrena la seqüela de Wonder Woman), Letitia Wright (que s’allunya de l’Univers Marvel després de Black Panther i el díptic Vengadores, Infinity War i Vengadores: Endgame), Armie Hammer, la veterana Annette Bening, Ali Fazal, Sophie Okonedo, Emma MacKey, Dawn French, Rose Leslie (popular gràcies a la sèrie televisiva ‘Juego de tronos’), Jennifer Saunders i Russell Brand. La pel·lícula arribarà als cinemes l’octubre de 2020.\n« ‘The Eternals’, el nou grup de superherois Marvel\nGuy Ritchie i Jason Statham, quart treball en comú »


L’oferta de places públiques reactiva la febre per les oposicions | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL’oferta de places públiques reactiva la febre per les oposicions\nEl Govern comença a convocar part dels 30.000 llocs de treball que va anunciar fa dos anys\n2 FEB 2019 - 19:56\tCET\nProtesta dels bombers davant del Parlament al gener. Albert Garcia\nLa convocatòria oficial d’oposicions d’aquest any per a mestres (5.005 places), mossos d’esquadra (750) i bombers (250 més) ha acabat amb la sequera de places que arrossegava el sector públic des dels primers anys de la crisi i les retallades. El Govern comença a convocar part dels 30.000 llocs que va anunciar fa dos anys. Tot i que no es tracta de llocs nous de treball, sinó d’estabilitzar personal interí, els sindicats esperen una allau de sol·licituds per accedir a les proves, i les acadèmies de formació ja han notat un augment d’alumnes nous. La febre opositora no ha fet res més que començar.\nEl Govern va aprovar l’oferta pública el 2017: més de 30.000 places que preveia anar convocant en tres anys. L’oferta es desglossa en 4.323 places per a funcionaris d’administració i tècnics, 685 per a personal laboral, 15.658 per a docents i 10.092 per a estatutaris de l’Institut Català de la Salut (ICS). De moment, se n’han convocat 6.005, però el seu objectiu no és incorporar professionals nous sinó regularitzar-ne els interins i disminuir la taxa de temporalitat, que se situa en el 36%.\nAquesta circumstància ha animat interins, substituts i personal que pretén promocionar-se a tornar a estudiar per aconseguir la plaça que volen. Les acadèmies de formació per a oposicions són les primeres que han notat l’allau d’alumnes. L’activitat d’Adams Formació, que acapara entre el 35% i el 45% del mercat de les classes per a oposicions a Espanya, ha reviscut els darrers mesos. El 2013, en ple desert de convocatòries, formava només 500 alumnes a Catalunya, el 25% dels que havien tingut abans de la crisi. “Actualment hi ha uns 2.500 alumnes”, expliquen a l’acadèmia. Això ha motivat la contractació de més formadors. També a CEN Oposiciones, amb una quota de mercat del 40% a Catalunya, han hagut de contractar més professors. “La demanda ha estat molt gran”, expliquen.\nEnsenyament convoca oposicions per a 2.000 professors\nEl problema, asseguren els sindicats, és el tap que s’ha creat en la funció pública després de gairebé una dècada sense convocatòries. “La taxa de reposició era zero i la funció pública ha anat envellint. Ara l’Administració ha de valorar les expectatives generades: les que tenen els interins, les dels que esperen des de fora i les dels que es volen promocionar”, apunta Carlos Villalante, secretari de Política Institucional d’UGT a Catalunya. Els sindicats reclamen un bon pla d’ocupació que permeti jubilacions anticipades i l’entrada de personal jove.\nDe moment, el Govern ha publicat al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya la convocatòria d’oposicions per a docents, mossos i bombers.\nEl conseller d’Educació, Josep Bargalló, va anunciar 5.005 llocs. És la primera gran convocatòria en 10 anys però no significarà un augment de la plantilla docent. Aquesta oposició forma part del pla a quatre anys del Govern per estabilitzar la situació laboral de 15.000 mestres i professors de primària, secundària i formació professional (FP) i reduir al 8% un percentatge d’interinitat, que arriba fins al 50% a FP.\nPer a aquest 2019 també s’espera la convocatòria de places estatutàries per a l’ICS. Fonts del Departament de Salut van confirmar que la intenció és convocar aquest any 6.971 places per a infermeria, auxiliars i personal administratiu, i 706 més per a metges especialistes del sector hospitalari. Salut va desplegar el 2017 un pla d’estabilitat laboral per reduir les xifres d’interinitat: dels 42.846 treballadors que hi havia llavors, el 37% eren interins i el 18% eventuals. El Govern també va aprovar una mica més de 3.500 places per a empreses sanitàries públiques que no són de l’ICS.\n“Els números del Govern coincideixen amb els de CCOO. En Educació, les oposicions estan molt avançades”, explica Manel Pulido, del sector d’educació de CCOO. De fet, els professors i mestres són els que han tingut més èxit en les seves negociacions i han aconseguit que es convoquin places més ràpidament, mentre que el personal tècnic i administratiu afronta negociacions més complexes. “Fa un any que treballem en la convocatòria, l’última reunió va ser al novembre i, de moment, res”, es lamenta Yolanda Adroher, del sector de la Generalitat a l’UGT.\n“Han convocat 16 places i sembla que és una cosa mai vista”\nBelen Rubinat té 44 anys i es passa la tarda del divendres davant de l’ordinador. Té al davant 72 temes que ha d’estudiar i ha de preparar una programació escolar. Les oposicions per al cos docent estan molt a la vora i ella, tècnica de perruqueria, aspira a una de les 16 places que ha convocat el Departament d’Educació per cobrir la docència en Perruqueria en els cicles de Formació Professional. “Es presentarà molta gent. Es veu que és l’any que més places han tret de la meva especialitat. Han convocat 16 places i sembla que és una cosa mai vista”, bromeja.\nBelen va començar d’aprenent en una perruqueria, però aviat es va passar a una multinacional per formar perruquers professionals. Fa dos anys que es va traslladar a l’àmbit de la formació reglada, fent substitucions en instituts com a professora de perruqueria. Ara cobreix una baixa de maternitat a l’Institut Josep Tapiró de Reus (Baix Camp). “La meva intenció és aconseguir la plaça”, assenyala, però sap que no serà fàcil. Hi ha poques places i molta gent.\nElla clava els colzes sobre la taula per estudiar els 72 temes. Però també prepara la part pràctica amb les seves perruques. “Practico recollits, ondes… El que ha de saber i ensenyar un perruquer”, explica.


Inici / Ajuntament / Comunicació / Notícies / Exposició “Creuant fronteres a Espanya i a Europa”\nDe l’11 al 27 de maig es pot visitar a la sala d’exposicions de Centelles (Carrer de Jesús, 15, dissabtes de 6 a 8 i festius de 12 a 2 i de 6 a 8) la mostra Creuant fronteres a Espanya i a Europa de Fotomovimiento i NOVACT.\nL’exposició es va presentar divendres 11. Va parlar Maria Soler en nom de NOVACT anunciant el taller que es farà el dissabte 19 de maig Setmana de la Cooperació i la Solidaritat Sobreviure als murs (sobre les persones refugiades i immigrants) de 2/4 d’11 a 1 del migdia a la sala de baix de la Violeta (inscripcions a www.centelles.cat).\nVa presentar l’acte la regidora de Cooperació, Solidaritat i igualtat, Cristina Ciudad Fernández. També van intervenir Tono Carbajo i Pedro Mata, fotògrafs de Fotomovimiento van dir “no som fotoperiodistes, som fotoactivistes”. “Estem als camps de refugiats contínuament acompanyant i ajudant”. “En aquests casos dels refugiats no es pot ser objectiu”. Hi ha fotos de Melilla, Melitene, Lesbos, Idomeni, etc.