Revista de la Societat Musical de Guadassuar 37 by Societat Musical Santa Cecília Guadassuar - issuu\nsocietat musical GUADASSUAR gener-febrer-març-abril 2008\nConcert de Santa Cecília 2-12-07\nLA BANDA DE GUADASSUAR TORNA AL CERTAMEN INTERNACIONAL «CIUTAT DE VALÈNCIA» La banda invitada que actuarà mentres el jurat delibera serà la Gelders Fanfare Orkest de Vlaardingen d’Holanda. L’obra obligada en la nostra secció és Coriolanus, del compositor hongarés Hidas Frigyes i l’obra lliure que estem preparant és la Suite Escita de Prokófiev. Al dia següent, dissabte 12 de juliol, actuaran al mateix lloc les bandes participants en la secció d’Honor (entre 111 i 150 músics) entre les que s’han inscrit la Unió Musical de Torrent, Centro Instructivo Musical La Armónica de Buñol i la Banda Sinfónica Ateneo Musical de Cullera entre d’altres. Prèviament hauran actuat el cap de setmana anterior al Palau de la Música les bandes de les seccions segona (de 51 fins a 80 músics) i tercera (des de 40 fins a 50 músics). Dins de la segona secció actuarà d’entre d’altres la banda de la Societat Unió Musical de Benimodo. Des del mes de gener els nostres músics estan treballant en la preparació de les obres amb assajos parcials i generals. Esta preparació es veurà incrementada paulatinament en intensitat fins a arribar al propi dia de l’actuació en el que esperem obtindre un gran èxit digne de l’historial que la nostra banda té en este certamen. Sabem que el poble de Guadassuar, estarà com sempre a l’altura de les circumstàncies i recolzarà a la seua banda tant com ho va fer en aquells certàmens dels anys 80 i 90 en els que la nostra banda va aconseguir els seus millors guardons.\nDesprés de 14 anys, el proper 11 de juliol la nostra banda tornarà a participar en el Certamen Internacional de bandes de Música «Ciutat de València». Actuarem en la Plaça de Bous dins de la Primera Secció (entre 81 i 110 músics, incloent-hi la col·laboració de 5 intèrprets aliens i amb 12 instrumentistes de corda-arc com a màxim). El dia 31 de gener va tindre lloc a l’Ajuntament de València el sorteig de l’ordre d’actuació de les diferents bandes de les diferents seccions. En la nostra secció l’ordre d’actuació que ha donat el sorteig és el següent: 1. Muziekvereniging Sint Gregorius de Haaren, Holanda 2. Szte Concert Band of Mako, Hungria 3. Unión Musical de Meaño, Pontevedra 4. Societat Unió Musical Santa Cecília de Guadassuar 5. Sociedad Musical Armónica de San Antonio de Requena\nSOCIETAT MUSICAL GUADASSUAR Número 37 gener-febrer-març-abril de 2008\nEDITA: Societat Unió Musical Santa Cecília Carrer Pare Vicent 10 CP 46610 Telèfon: 962570719 guadamusical@hotmail.com\nSUMARI La banda de Guadassuar torna al Certàmen ....... 2 Activitats ....................................................................... 3 A propòsit del concert de l’orquestra ................... 4 Notícies ......................................................................... 5 Santa Cecília ............................................................... 7 Paella amb Antonio Galbis ....................................... 9 Paella de la Banda Jove ......................................... 10 Sopar de clarinets ..................................................... 10 El certamen de València en 1940 ......................... 11 Fitxer 2007 ................................................................... 13 Faristol ........................................................................... 14 La repartició de la carn .......................................... 15 Curs de Música Antiga ............................................ 16 Entrevista a Joan B. Boïls ...................................... 17 Cine de música- Música de cine .......................... 19 Músics amb músculs desafinats ......................... 20 Discografia ................................................................... 21 El Fosquibrut Desafinat ............................................ 22\nCOORDINACIÓ: Salvador Colomer TEXTOS: Salvador Colomer, Juan Bta. Boïls, Nicolas bay, Moisés Boïls, Ferran Barberà, Rafa Polanco, FOTOS: Salvador Colomer, Susi Niclòs, Miquel Llàtzer, Reyes Gimeno, Anna Garcia, Marta Roig, arxiu Societat Musical. Imprimeix: Set i set. La Pobla Llarga 600 exemplars amb la col·laboració de la Conselleria d’Educació de la Generalitat Valenciana\nactivitats · activitats · activitats NOVEMBRE-DESEMBRE 2007-GENER-FEBRER 2008 •\nCONCERT DE SANTA CECÍLIA. Diumenge 2 de desembre, Auditori 12 h.\nEl pasdoble Luisa Martín, la Marxa Radetzki i com a novetat unes nadales cantades també per la Coral Infantil, serviren per felicitar el Nadal al com sempre nombrós públic que va voler assistir.\nEscoltàrem una molt difícil simfonia de A. Reed, i a la segona part Ateneo Musical i Cançons de Mare.\nFELICITACIÓ NADALENCA. Dimarts 25 de desembre, Plaça Major 12.45 h.\nCONCERT DE NADAL. Dissabte 22 de desembre, Auditori 19.30 h.\nA la primera part va actuar la Banda Jove, on triomfaren com a solistes Paula Oliver i Ferran Barberà, i a la segona la Banda gran i la Coral Infantil de la Societat Musical que va debutar davant un auditori ple de gom a gom.\nCONCERT DE L’ORQUESTRA. Diumenge 10 de febrer, Casa de Pedra 12 h.\nA la primera part actuaren dos joves solistes al violí, Anna Roig i Manel Barrios, i a la segona altres dos ja consagrats que ens regalaren dos vertaderes exhibicions, Víctor Estarelles i Julio Roig. A més, joves instrumentistes tocaren al costat d’altres professionals, per anar aprenent. Però el més insòlit, increïble i sense paraules, és que no deixaren fer el concert a l’orquestra a l’auditori quan estava reservat (!!!!!). [vore escrit pàgina 4]\nDos moments del concet de Nadal, amb la brillant interpretació de paula Oliver i Ferran Barberà i la presentació de la Coral Infantil, dirigida per Juan Carlos Civera.\nA PROPÒSIT DEL CONCERT DE L’ORQUESTRA (especialment per al nostre públic habitual) Sabem que tots no ho tenen compte però alguns sí (que ja ens ho han dit). I és que l’Orquestra de Cambra de la nostra Societat Musical compleix al mes de setembre 20 anys de funcionament. Ja en fa 10 que celebràrem els 10 amb l’exposició de fotografies baix el Musical, l’adhesiu-enigma, les samarretes grises i blanques, i l’inoblidable viatge a Eivissa. (En les properes revistes ja ho comentarem més extensament). El cas que ens ocupa és que el passat diumenge 10 de febrer els seus membres es trobaren amb una situació insòlita (per no qualificar-la de desagradable). Auditori reservat a la persona encarregada per a eixe dia, anunciat al diari Levante de divendres, confirmat pel conserge de l’Auditori, i bàndol dissabte pel matí. I ací sorgeix la història. Minuts després d’iniciat el bàndol, una persona que no té res a vore amb l’Ajuntament, toca el timbre del director de l’Orquestra per dir-li que a l’hora del concert hi ha una presentació fallera a l’Auditori. Se li diu que ho tenim reservat a la persona encarregada de ‘Auditori (a la qual diu que no coneix), i torna minuts després, dient que té permís per a fer la presentació fallera (d’una falla d’Alzira per a més detalls). No podent-se fer res al respecte, músics i públic es presenten diumenge a l’hora prevista a l’Auditori. Allí arriba la policia dient que allí no es podia fer el concert, ajudant els mateixos policies als músics a buscar un ràpid emplaçament. (Demostració de músics i públic del seu civisme). Tots es traslladen a la Biblioteca on es porta a cap el concert. Alguns no poden entrar perquè no caben. I agrair per una part la col·laboració de diversos voluntaris en «acondicionar» ràpidament el local, i la comprensió de l’encarregada de la biblioteca que el dia següent es va trobar en que allí havia estat algú i algunes coses no estaven exactament al seu lloc. Després d’esta història, cadascú que es pregunte el que vulga: per què passa açò (el millor no és buscar culpables, pensem), què es potència, qui ix guanyant... (sabem que cors, rondalla o La Dispersione, agrupacions de Guadassuar que donen vida cultural al poble desinteressadament, s’han vist afectats per «l’ocupació» de l’Auditori durant més d’un mes). Tornant a recordar els 20 anys que es van a complir, la situació ens recordava a altres tantes situacions que es donaren diverses vegades al llarg d’eixos 20 anys, i ja\n«superades» (pensàvem que sí) on l’Orquestra no tenia ben bé «on caure», on anar a fer els seus concerts tenint en compte les característiques de l’agrupació que no pot actuar a l’aire lliure, perd molt a alguns locals, etc. S’han fer actuacions a la sala Rex, al llar de jubilats, a la cooperativa elèctrica, a la sala d’assajos del Musical, o a la cambra agrària, on per cert, s’interpretà el 1990 l’obra de Rossini que s’escoltà en el present concert. Però anem al concert en sí. Hi hagué una primera part en la que joves violinistes tingueren ocasió de tocar junt altres ja professionals, que no és poc. A més, dos d’eixos joves, Anna Roig i Manel Barrios actuaren com a solistes interpretant respectivament el primer moviment d’un concert per a violí de Vivaldi i un de Bach. I ho tocaren, a més de molt bé, de memòria! A la segona part, un plantejament diferent. Dos músics professionals, Víctor Estarelles al clarinet i Julio Roig al saxo, foren protagonistes de dos vertaderes exhibicions als respectius instruments. Dos composicions molt virtuoses, el Tema i variacions de Rossini i el difícil (també per a l’orquestra) concert de Glazounov. I en acabar algú comentava allò que ja s’ha escoltat moltes vegades, que alguns pobles voldrien tindre concerts i músics com estos (al que afegim, gratuïtament per part dels intérprets i també gratuïtament per al públic que assisteix). Al concert, per cert, va assistir un important número de persones de fora de Guadassuar que venien a escoltar sobre tot a Víctor i a Julio, i que presenciaren tot el fet i que suposem que s’emportaren la seua opinió de tot el que va ocórrer. Els músics de l’Orquestra\nNOTÍCIES LA NOSTRA REVISTA TAMBÉ ÉS NOTÍCIA. Richard Scott Cohen, professor adjunt i director de conjunts instrumentals en la Universitat Ferris en Michigan i autor del pasdoble Azcàrraga, de qui ja parlàrem en la revista 35 ens ha comunicat recentment que va presentar diversos exemplars de la nostra revista en una exposició sobre idiomes internacionals que es va celebrar el passat octubre a la Universitat de la que és professor. Ens comenta que va resultar molt interessant per als visitants, que no coneixen l’existència de la nostra llengua ni evidentment de la nostra revista\nAL CARRER. En la línia de les bones notícies que donem últimament sobre actuacions de la Banda al carrer, assenyalar que a la Repartició de la Carn, a més de l’ordre mostrat pels músics, s’interpretaren pasdobles «de paper» com fa anys, i a més se’n va repetir cap. Inclús els de l’acompanyament foren diferents.\nagost, dimecres de danses. També ens ha dit que no hi ha que fer massa cas a les preguntes i que, per si algú ho pensa, no ha pagat cap cèntim per l’entrevista, que l’han buscat a ell. Podeu llegir l’entrevista completa a les pàgines 17 i 18. Per cert, la frase que «Me gusta pasar desapercibido» va ser frase de portada en la revista.\nROSARI DE L’AURORA. Mai hem parlat en la nostra revista d’un acte molt tradicional que es celebra el dia de l’Aurora (en Guadassuar el 23 de gener) i en el que habitualment participen grup d’esforçats músics i antics músics de la nostra banda. De moment ahí va una foto de l’acte d’enguany. (foto Salvador Colomer)\nMÚSICS. La presència de músics de Guadassuar sobrepassa tots el límits: revistes, pel·lícules, periòdics, programes de TV... i fins i tot als llibres de text!!. Concretament al llibre de 2n d’ESO de l’editorial McGraw Hill trobem a Paquito en una foto. Ell mateix, que desconeixia el fet, ens ha dit que és una fotografia feta a Sant Sebastià en una actuació de la JONDE.\nLECTURA. Recomanem seriosament a músics i no músics la lectura de l’escrit de Rafa Polanco al programa de Sant Vicent. En ell llegim, per exemple: «He crescut com a persona intentant seguir el pas d’uns músics majors que m’ensenyaren a interpretar molt més que una partitura. La banda ha sigut per a mi, en eixe sentit, una autèntica escola de vida.» O «Hi ha alguna satisfacció millor que sentir-te capaç de transmetre alegria i felicitat a la gent, encara que siga per un breu instant? Això sentia aleshores i això continue sentint cada vegada que participe com a músic en este o en altres actes semblants.» Podeu llegirlo complet a les pàgines 15 i 16.\nENHORABONA. Ens informen que Tomi Colomina, ha aprovat fa poc de temps les oposicions a la Banda de Palma de Mallorca. Com que este estiu vindrà al certamen, podeu felicitar-lo personalment, a veure si ens convida.\nAULA SUZUKI. Cap a uns 60 violinistes d’entre 3 i 12 anys d’edat participaren al Concert de Nadal que oferiren les Aules Suzuki de Guadassuar i d’UTEM Escola de Música (aules que coordina el nostre company Nico) al Teatre Municipal d’Alboraia el pasat desembre. Assistència masiva de públic entre el qui es pogué veure fins i tot al Patge Reial, encarregat de recollir les cartes per als Reis Mags que els petits violinistes escrigueren i que, a mes, va de portar els violins per a ells. Els actes de Nadal de l’Aula Suzuki «culminaren» amb el ja tradicional «dinar de Nadal» de l’Aula Suzuki on pares i xiquets gaudiren fins i tot de l’actuació de German, el mag violinista. Entre el programa d’activitats de les que els nanos Suzuki van a poder gaudir en el que ens queda de curs (concert amb el Grup de Teatre Yliana i el violinista Aran Malikian)\nENTREVISTA. Només tancar el número de la Revista anterior ens arribà una sorpresa. La revista Variaciones, la qual distribueix 40.000 exemplars cada mes, inclou dos pàgines dedicades a un músic de la nostra Societat Musical. Es tracta d’una entrevista a Juanba com a director de La Dispersione. És un qüestionari estàndard –el qüestionari Proust– amb preguntes fixes. En posar-nos en contacte amb ell ens ha dit que açò ho va originar segurament el concert oferit el passat estiu al Festival de Música Antiga de Gijón. Diu que li enviaren l’entrevista en 5\nsocietat musical LA DISPERSIONE ha sigut seleccionada junt altres\ndestaquen, entre la participació a l’estatge formatiu que l’Associació del Mètode Suzuki de Nafarroa ha organitzat i on els alumnes van a gaudir de les classes impartides per reconeguts professors de violí del London Suzuki Group. A més, també tindrem els concerts de cloenda de curs amb la novetat dels recitals individuals i del gran concert que oferiran als Auditoris de Guadassuar, Algemesí, i inclús al Palau de la Música de València en setembre.\n14 grups espanyols per portar a cap la primera edició dels «Circuitos Nacionales de Música». Això comporta la gravació d’un CD que ha fet a finals de març, i una gira de concerts la primavera de 2009. Este CD inclou tres tonadilles escèniques de Blas de la Serna i dos obertures de Martín i Soler, en versió de quartet de corda i guitarra. (A la pàgina 21 podeu vore també la crítica del diari Levante que els feren arrel de la interpretació de El Messies este passat Nadal).\nAUDICIÓ DELS ALUMNES DE TROMPETA A CULLERA. El passat 6 març va tindre lloc a l’Auditori de la Societat Musical Santa Cecília de Cullera una audició conjunta dels alumnes de trompeta de la nostra Escola de Música i de l’Escola de la societat amfitriona. L’audició va ser un èxit, tant de participants com de públic. Dels t r e n t a - s e t participants, vint eren de Guadassuar, la qual cosa demostra el magnífic treball que desenvolupen Moisès i Xavi, els dos professors que organitzaren la vetllada per part de la nostra Escola i el gran nivell dels alumnes que participaren. A vore si prompte els vegem per la banda gran i participen en algun certamen. (foto Miquel Llàtzer)\nALTRES CONCERTS. Sobretot en dates nadalenques l’activitat musical a Guadassuar és d’allò més completa. A més dels concerts de la Societat Musical, actuà la Coral Llorenç Ruiz el diumenge 23 a l’Església, i el mateix dia per la vesprada la Rondalla Vicentico el ceguet a l’Auditori junt un cor de xiquets del col·legi Balmes. En este concert s’estrenà una curiosa composició dedicada al Pi Redó. Ja en dies de fira, el dissabte 19, escoltarem a Luur Metalls en una més de les seues espectaculars actuacions.\n25-12-2008 Felicitació del dia de Nadal. Banda de Música i Cor Infantil. Foto Susi Niclòs.\nSANTA CECÍLIA 2007 Com tots els anys el 21 de novembre, 29 persones (més dos que arribaren tard) celebràrem el tradicional sopar de la vespra de Santa Cecília. En acabar el sopar, tinguérem l’habitual assaig en el bar (dirigits com sempre per Ino), la processó des del Musical al carrer Societat Musical Santa Cecília on tingué lloc el també habitual cant dels gojos i himne a Santa Cecíla i per fi, passacarrer a l’MV.\nDissabte, la celebració amb passacarrer, missa a l’Ermita (amb gojos i himne dirigit pel nou director) i processó. Al sopar, molta menys gent que del que és habitual (menys mal, no només es falla als assajos!!). Corroborar que el Fondo Fairy ja no és el que era. Sí que hi hagué mini-xaranga, Nuestra Bandera, amb micro, i els premis, entregats enguany per Maria. I com no, «licor de Colo», com des de 1994, enguany de bellota (que ningú pense que ho destinava als porcs). La novetat de la present edició fou un Karaoke final, d’allò més entretingut. Els premis Ceci’s 2007 foren els següents: -Premi «Quin pastís de xocolate!» a Tere (i Mario que el va dur), pel que portàren a un assaig de la fusta. -Premi «Encara estem estem esperant la beguda» a Ferran, perque casi se’ns parael mos. -Premi «10 anys de Revista» a tots els que la lligen i no opinen, ni diuen mai res ni de bo ni de mal, gràcies per l’ànim. -Premi «Me gusta pasar desapercibido» a Juanba, per l’entrevista i el titular a la portada de la revista Variaciones.\n-Premi «Richard Gere» a Rafa Polanco, el Richard Gere de la banda. -Premi «Richard Alòs» a Riki, perque també se’l mereix (oblidarem lliurar-li-lo). -Premi «John Wayne» al tio Antonio i el tio Fernando, especialiestes en pel·lícules de vaquers que visionen totes les vesprades al Musical. -Premi «Nuestra bandera» al tio Agustí i les bodes d’or que acaba de celebrar. -Premi «Tots els d’ací no compleixen tant» a Raquel Sànchez (no es va presentar a recollir-lo). -Premi «Acadèmic de la llengua», per tant que la gasta i com la gasta, a Juan Carlos Civera. -Premi «Els que més gana de certàmen tenen» a Ximo Alonso i Ferran. -Premi «Ansar» a Ino, animador de tots els cotarros.\nEl 2 de desembre, en acabar el concert, també tinguérem paella elaborada pels nostres cuiners habituals Vicent Fuertes, Paco Gimeno i Leopoldo Vidal, acompanyats en aquesta ocasió pel propi Antonio Galbis.\nFotos Salva Colomer i Reyes Gimeno.\nPAELLA DE SANTA CECÍLIA AMB ANTONIO GALBIS Cal recordar que el caldero amb el que cuinem habitualment els dinars de les diferents celebracions de la nostra societat va ser regalat pel propi Antonio Galbis l’any 2002 i estrenat per al dinar de Santa Cecília del mateix any. Des de les pàgines de la nostra revista volem deixar constància del nostre agraïment a una persona que, a pesar de que no és del nostre poble i ni tan sols viu en ell, sempre ha mostrat un gran apreci per la nostra banda.\nEl passat 2 de desembre de 2008, dins la celebració de Santa Cecília tinguérem el plaer de comptar amb la presència d’Antonio Galbis, Soci d’Honor de la nostra Societat Musical, i de la seua dona Atalía. La magnífica paella amb la que dinàrem eixe dia va ser elaborada pels nostres cuiners habituals Vicent Fuertes, Paco Gimeno i Leopoldo Vidal, acompanyats en aquesta ocasió pel propi Galbis, qui va voler col·laborar amb els seus consells i fins i tots va escudellar un bon grapat de plats.\n2 de desembre de 2008 Fotos Salvador Colomer\nBANDA JOVE PARTIT DE FUTBET I PAELLA Tan sols em queda recordar que cal recuperar la gran tradició dels premis de la Banda Jove. Ah! I emplaçar-vos a tots al proper concert de la nostra agrupació i als xiquets dir-los que vinguen a assajar, que estem preparant sorpreses per a l’estiu. Ferran Barberà Cabrera Foto Marta Roig\nNo ens va tocar la grossa del sorteig de Nadal però teniem ganes de festa. Per això, i per a celebrar l’èxit del concert realitzat el 22 de desembre per la Banda Jove junt a la Banda Gran, el dia 4 de gener, la Banda Jove va realitzar una jornada d’eixes a les que ens té acostumats, amb un torneig de futbet, i una magnífica paella, realitzada magistralment per Ferran Barberà i Paco Gimeno. Com no, el matí va començar amb la formació dels equips, amb els retards típics d’aquestos dies nadalencs i amb moltes ganes de passar-ho d’allò més bé. El torneig, com és habitual, va finalitzar amb una emocionantíssima tanda de penals. Finalment, l’equip capitanejat per les xiques més valentes va ser el guanyador. Finalitzada la competició esportiva, va ser hora d’anar a la compra, per comprar (perdoneu la redundància) el que era menester per fer el dinar. Amb tot preparat, i entre rialles i clavades de pota posant l’arròs i decidint el punt de sal de la paella (eh Xaua?), va tocar menjarse la paella, que cal dir que estava molt bona com va quedar demostrat. A la fi, tots col·laboraren en la neteja per deixar el local com calia.\nSOPAR D’HIVERN DE L’ASSOCIACIÓ DE CLARINETS Com és tradició el 23 de desembre es va celebrar el sopar de Nadal de l’Associació de Clarinets de Guadassuar. Es va celebrar en certa caseta de la que no saben si és salvarà, cosa que també comença a ser ja una tradició. La festa va ser tot un èxit i s’ho passaren d’allò més bé, sobretot les persones que mai no havien assistit i que a partir d’ara seran considerades membres de ple dret de l’associació. Tal com manen els estatuts hi hagué cacau amb corfa i la presidenta va portar un pastís espectacular que va agradar molt als membres de l’associació assistents. En la foto podeu vore als assistents i el pastís que mostra orgullosa la presidenta. No va ser nit de cançons, però sí de frases cèlebres entre les que podem destacar «la crema ja està posada», «ací cada ú fa el que pot», «fes-me una còpia de la clau» i «pega-li un beset al tio». També tinguérem un record per als dinosaures, emblema de l’associació. A més volen comunicar als membres que no assistiren que, o venen a l’estiu a la paella (amb lloc i data encara per determinar) o seran donats de baixa de l’associació per no pagar la quota.\nFoto Salvador Colomer\nLA BANDA DE GUADASSUAR I EL CERTAMEN DE VALÈNCIA (II) EL CERTAMEN DE 1940 El certamen va ser en únic dia, el dia 20 de juliol i la Banda Municipal de Guadassuar (que és com s’anomenava en aquells anys) va ser inscrita pel director Virgilio Beltran amb 54 músics. Donades les dificultats per a configurar les plantilles (no hem d’oblidar que només feia una any que havia acabat la Guerra Civil com ja hem dit abans) no es va demanar cap llista dels músics participants, motiu pel qual no tenim constància documental dels seus noms. Va actuar en segon lloc de les participants de la 2a secció, obtenint un accèssit recompensat amb 1250 pessetes de l’època. Desfilà amb el pasdoble Lo Cant del Valencià de Pedro Sosa López i l’obra de lliure elecció va ser Rosamunda, obertura de Schubert. Respecte al premi obtingut cal fer un aclariment. Segons l’escrit publicat per Agustin Roig en la revista número 272, la nostra banda va aconseguir el primer premi, però al diploma que es conserva en el Musical no apareix cap número davant de la paraula premi.\nEl certamen de València es celebra amb diferents denominacions des de l’any 1886, durant molts anys formant part de la programació d’actes que s’organitzaven en la Fira de Juliol i després ja com a certamen independent. No es va celebrar entre els anys 1936 i 1939 per motiu de la Guerra Civil. Des de la seua creació han participat 1961 bandes amb prop de 126.500 músics. No tenim notícies certes de que cap banda de les que existiren en Guadassuar participaren en el certamen abans de 1936, però quan es torna a convocar en 1940, la recentment fundada Banda Municipal, baix la direcció de Virgilio Beltrán Cleries (director de la nostra banda entre 1939 i 1977), ja es va atrevir a inscriure’s. Solament feia una any que havia acabat la Guerra Civil i en molts pobles les bandes de música encara estaven reconstituint-se o fundant-se de nou. En concret a Guadassuar el plenari de l’Ajuntament va acordar el dia 15 d’abril de 1939, crear la Banda Municipal reunint als músics que havien format part de les diferents bandes preexistents i posar al seu front a Virgilio Beltrán. El primer concert l’oferiren el dia 8 de juny del mateix any, dia de Corpus Cristi1. Al convocar-se el certamen en 1940, després del parèntesi de la guerra, les bases foren redactades de manera que facilitaren la participació. Cada banda havia d’interpretar un pasdoble i una obra lliure, sense cap obligada, donant premis tant a la millor interpretació del pasdoble com a la millor interpretació de l’obra lliure en cada secció. Es convocaren tres seccions: la primera per a bandes de més de 40 músics (a la que es presentaren la Banda Municipal de Torrent, que va guanyar el primer premi, i la Primitiva de Llíria), la segona per a bandes amb un màxim de 54 places (en la que es va inscriure la banda de Guadassuar), i la tercera per a les bandes amb un màxim de 40 músics (es presentà solament la banda d’Alginet que evidentment guanyà el primer premi). Actuà com a banda invitada sense opció a cap premi la Banda Municipal de València. Abans de fer la tradicional entrada a la plaça de bous interpretant el pasdoble, les bandes desfilaven pels carrers de la ciutat per quatre itineraris diferents, eixint de la Plaça de la Verge, de la Glorieta, del Parterre o de la Plaça del Mercat. La banda de Guadassuar va desfilar a continuació de la Primitiva de Llíria, eixint des de la Plaça de la Verge, carrer Micalet, plaça de Saragossa (una placeta que existia junt a la porta barroca de la catedral abans de que es creara l’actual plaça de la catedral enderrocant un bon grapat de cases), carrer de Sant Vicent, Plaça del Caudillo (tal com s’anomenava l’actual plaça de l’Ajuntament), carrer Marqués de Sotelo fins a la Plaça de Bous.\nsocietat musical Consultades les actes del certamen que es conserven a l’Ajuntament de València, eixe any no es donaren puntuacions, quedant el palmarés de la Segona Secció de la següent manera: 1r premi a la Banda de la FET i de las JONS3 de Moncada (2000 pessetes de premi), Accèssit de 1250 pessetes a les bandes Municipal de Guadassuar i Banda Santa Cecília d’Alcàsser, Diploma d’honor amb una subvenció de 1000 pessetes a la Banda de la FET i de las JONS3 d’Ontinyent i a la Banda Sociedad Musical de l’Alcúdia. El premi de 500 pessetes a la millor interpretació del pasdoble va recaure en la banda de l’Alcúdia. Els membres del jurat foren: Martín Luis Domínguez Barberá (president del jurat, tinent d’alcalde de l’Ajuntament de València), Leopoldo Querol Rosso (pianista i professor del Conservatori de València), Manuel Palau Boix (compositor), José Moreno Gans (compositor), Enrique González Gomá (compositor i professor del Conservatori de València) i José Just Mas (Secretari del jurat, funcionari municipal). Segons consta en l’Arxiu Municipal de València es veneren 2.871 entrades per a presenciar les actuacions de les diferents bandes, oscil·lant els preus entre les 4 i les 25 pessetes.\nFonts: Agraïsc especialment a Alfredo Ruiz, de la Banda Santa Cecília de Cullera, la cessió de la major part de la informació utilitzada per a la redacció d’este article del seu llibre pendent de publicació sobre el Certamen de Bandes de Música de València. Arxiu Municipal de València.\nPosteriorment, i sempre amb el mateix director, la Banda de Guadassuar va participar en 1948 i 1950 amb resultats decepcionants: desqualificació en 1948 i cinqué lloc en 1950. Per eixe motiu es va prendre la decisió de no assistir a cap certamen més, acord que va prevaldre fins a 1969 en que es va participar en el Certamen del Pasdoble de Dénia en quant a certàmens en general i fins a 1983 en quant al Certamen de València4. Però d’ells ja en parlarem en altra ocasió.\nRoig Barrios, Agustín. Virgilio Beltran Cleries, en Revista de la Societat Musical de Guadassuar núm. 8, juliol-setembre 1999, pàg. 11-13. NOTES 1. Roig Barrios, Agustín. 60 anys de la fundació de la banda Municipal de Guadassuar, en Revista de la Societat Musical de Guadassuar 9, octubre-desembre 1999, pàg. 11 2. Roig Barrios, Agustín. La Banda de Música de Guadassuar en els anys 40, en Revista de la Societat Musical de Guadassuar 27, setembre-desembre 2004, pàg. 12-15.\nALTRES PARTICIPACIONS DE VIRGILIO BELTRAN Respecte a Virgilio Beltrán, cal dir que a més de les tres ocasions en les que es presentà amb la banda de Guadassuar, encara va participar amb la banda Ateneo Musical Giner de Llaurí en el Certamen de València en els anys 1952, 1953 i 1954, les tres vegades en Segona Secció i sense obtindre cap premi. També va formar part del jurat en l’any 1953, designat pels directors de les bandes participants. Com era costum en l’època, entre els directors es designava un membre del jurat que jutjava en una secció diferent a la que participava. D’eixa manera, Virgilio Beltrán, que participava en el certamen amb la banda de Llaurí en Segona Secció, va ser elegit per a formar part del jurat de la Secció Especial.\n3. Falange Española Tradicionalista y de las Juntas de Ofensiva Nacional Sindicalista (FET y de las JONS): Partit únic en Espanya després de la Guerra Civil. En els anys immediatament posteriors a la Guerra Civil les bandes de músics d’algunes localitats s’empararen baix el seu paraigua. 4. Roig Barrios, Agustín. La Banda de Música de Guadassuar en els anys 1950, en Revista de la Societat Musical de Guadassuar 30, setembre-desembre 2005, pàg. 17-18.\n··· FITXER 2007··· Diumenge 11 de març / Auditori, 12 h. / Concert d’hivern La boda de Luis Alonso Avalon La Torre del oro L’espasa i la corona La venta de los gatos Diumenge 10 de juny / Plaça Major, 20.45 h. / Concert de Corpus Una nit d’albaes Mare Nostrum Es xopà… hasta la Moma Diumenge 5 d’agost / Plaça Major, 23.30 h. / Concert del Crist David Esteve Dolores Pedro Banja Luka Alpina Saga La leyenda de la Malinche Alternances bis: Mambo Bando núm. 1 Dissabte 18 d’agost / Plaça Major, 23.30 h. / Concert de Sant Roc Sant Roc Nerva Pirates del Carib Sinatra in concert El fantasma de l’òpera Bésame mucho Festa de les trompetes Joaquín Alonso Sisco Come back to Sorrento bis: En er Mundo Dissabte 6 d’octubre / Auditori, 20 h. / Concert del 9 d’octubre Recuerdo Feliz Mare Nostrum Anem Himne de la C. Valenciana Diumenge 2 de desembre / Auditori, 12 h. / Concert de Sta. Cecília Simfonia núm. 2 (A. Reed) Ateneo Musical Cançons de mare Gojos a Santa Cecília Himne a Santa Cecília Dissabte 22 de desembre / Auditori, 19.30 h. / Concert de Nadal (BANDA JOVE) Luisa Martín Gayaneh Selecció de temes nadalencs\nConcert de Santa Cecília. 2-12-07. Foto Salvador Colomer\nFaristol més alt, el més fort, el més ràpid» és una constant en l’obra. Encara que el vertader centre és la lluita a mort, amb els colps dels contendents i els crits del públic, acabant amb la petició de clemència del vençut i la negació per part del vencedor. La música retorna sobre el suau cant a la deessa Niké per a finalitzar en un grandiós final, simbolitzant la importància d’estos jocs per a l’ideal grec\nJose Luís Civera Naix a València en 1966. Comença els seus estudis musicals en el Centre Instructiu Unió Musical de Benaguasil, continuant en el Conservatori Superior de València en l’especialitat de clarinet. Amplia els seus estudis amb Rafael Talens, Andrés Zarzo i realitza cursos de direcció de cor i direcció de banda. Destaca la seu obra com a compositor per a cor mixt. També ha sigut component i arranjador dels grups «Percussions del Túria», «Impacte Percussió» i «Trompetes de València». Ha dirigit les bandes d’Almoradí, Sollana, Vilamarxant, Chulilla, la Vall d´Uixó i Mislata. Ha aconseguit el 1r Premi en el Certamen Provincial de Bandes de Castelló; 2n Premi en el Certamen de la Comunitat Valenciana; i 2n Premi en el de Cullera. Actualment és Professor en el Conservatori Municipal de Meliana, director de les Bandes Centre Instructiu d’Art i Cultura de la Vall d´Uixó (Castelló) i de la Unió Musical de Mislata (València) i director de l’orquestra d’esta última.\nMiquel Asins Arbó A la lluna de València Amb esta suite simfònica Miquel Asins Arbó, compositor de qui ja parlàrem en la revista anterior va guanyar el Premi València de la Excel·lentíssima Diputació l’any 1979. Consta de quatre parts: Obertura. Es basa en tres temes provinents de les tres províncies valencianes foses en uns estreta abraçada. S’inicia amb el tema de València amb reminiscències del vell fandango espanyol. El tema d’Alacant és com una cançó tendra i enamorada, el final de la qual dóna entrada al tema de Castelló, amb un ritme de dansa vivaç i entremaliats arabescos de dolçaina. Nana. Una melodia apacible, que es repetix amb un matis més fort. Un diminuendo absolut posa final al temps. Dansa. Tema de dansa moderada al qual són aplicables les paraules que Ruiz de Lihory dedicà a la xàquera vella: «Orgullosa esta dansa de tindre més categoria que el ball, en la seua vertadera accepció, sembla que es complau en exterioritzar-ho en els seus moviments greus, mesurats». Serenata a la falla de la placeta. És un poema musical pensat com a un ballet per als ninots d’una falla que prenen vida momentàniament. S’alternen dos temes de caràcter oposat: d’una banda, la melodia inicial, un cant apassionat d’amor i de vida, d’altra, la burlesca i secular cançó de l’estoreta, que sembla que anuncia el final de la falla. Festiva. Serveix d’introducció un alegre disseny rítmic. La música es fa més calma i cadenciosa i arriba a la cançó de la mà del trompa solista. La cançó es repetix per a desembocar en el tutti ampli.\nPankrator L’obra naix amb la intenció d’unir l’esport i l’art basantse en els antics jocs grecs, on no sols es competia en disciplines físiques, sinó també musicals, poètiques, teatrals, etc. Va ser composta per encàrrec per a la Gala de l’Esport celebrada a Mislata en 2006. Encara que la versió original va ser composta per a grup de metalls, percussió i cor; ha sigut adaptada per a banda i també per a orquestra. En els antics Jocs Olímpics una de les disciplines mes violentes era el Pancraci (pankrator), una lluita a mort entre dos homes nus que combinava la boxa i la lluita lliure, en la qual estava quasi tot permés, excepte trencar dits, traure ulls i mossegar. Comença amb les primeres ofrenes a l’alba que feien els esportistes, on es representa Niké, deessa de la victòria, a través d’un senzill cor. Seguix la desfilada inicial dels jocs on els esportistes eren rebuts com a vertaders semidéus. L’ideal grec, de culte a la perfecció física, «el\nLA REPARTICIÓ DE LA CARN reportava la condició de ser membre de la banda. Quina sensació més estimulant desfilar pels carrers, mentre notaves la mirada de la gent! I la presumptuosa idea que immediatament t’envaïa de creure’t un factor indispensable de la festa! Per no parlar dels moments que seguien a l’actuació de la banda: les converses compartides a la vora d’una barra, amb un got en la mà i l’instrument sempre a punt per si calia animar un poc l’ambient. Hi ha alguna satisfacció millor que sentir-te capaç de transmetre alegria i felicitat a la gent, encara que siga per un breu instant? Això experimentava aleshores i això continue experimentant cada vegada que participe com a músic en la Repartició de la carn o en altres actes semblants. Pel que fa a l’aspecte pròpiament musical, l’acte de la Repartició tenia una importància extraordinària. Així al menys ho considerava qui en aquells temps era el director de la nostra banda, el mestre Virgilio Beltrán. Durant les setmanes prèvies a l’esdeveniment, assajàvem meticulosament els pasdobles que el director havia programat. Arribat el dia, interpretàvem cada peça musical segons l’ordre previst i amb una curiosa particularitat: no repetíem cap pasdoble. El mestre Virgilio era molt estricte en això i en altres coses, com per exemple en la de prohibir la beguda mentre estiguérem de servei.\nSi haguera de triar entre els actes de la festa de Sant Vicent Màrtir, no tindria cap dubte: la Repartició de la carn. Cap altre representa millor el sentit obert i popular que caracteritza les festes de Guadassuar. És cert que no sempre he tingut la mateixa opinió. Quan era menut no entenia a què venia allò de donar tantes voltes al poble, entre un riu de gent, darrere de carros i carrosses, només per menjar quatre rosegons i arreplegar unes poques llepolies. Tota eixa parafernàlia no em deia res; al contrari, em posava molt ansiós. Després d’un any sencer esperant la fira, el que a mi realment m’importava era pujar a quantes més rodes millor. Eixa visió negativa de la Repartició va anar canviant amb el temps. Possiblement influït pel fet que em fera músic. Eixa circumstància em mostrà una altra perspectiva de la festa al permetre’m viure-la des de dins. I és que la majoria dels esdeveniments importants de la meua infantesa i de l’adolescència estan relacionats d’alguna manera amb la Banda de Música Santa Cecília de Guadassuar. He crescut com a persona intentant seguir el pas d’uns músics majors que m’ensenyaren a interpretar molt més que una partitura. La banda ha sigut per a mi, en eixe sentit, una autèntica escola de vida. Des dels ulls del xiquet músic, la realitat presentava una cara diferent: la Repartició de la carn ja no era un espectacle avorrit, ara més bé m’oferia l’escenari perfecte i l’ocasió idònia per poder experimentar les emocions que em\nRepartició de la Carn 21 de gener de 2008 Foto Salvador Colomer\nUn grapat de gent, seguidors de la banda, solia acompanyar a la nostra agrupació musical en el seu recorregut pels carrers del poble. Se situaven darrere, i a més de paladejar el puro i alguns gotets de mistela o conyac, assaborien cadascun dels passadobles amb autèntica delectació. Esta colla de diletants assentia amb gestos d’aprovació quan la banda feia sonar algun passadoble conegut o evidenciava la seua sorpresa quan es tractava d’un de nou. Com comentava abans, la manera d’entendre este acte ha canviat amb el pas del temps. No sols en el terreny musical, que també (ara ha perdut un poc de la rellevància que tenia abans i predomina el caràcter festiu i bulliciós de l’esdeveniment), sinó també en l’àmbit social. En el seu sentit original, este acte pretenia que tots els guadassuarencs pogueren participar de la festa, oblidant, almenys per un dia, les penalitats de la vida. Per eixa raó, els festers feien arribar carn, altres aliments i articles de primera necessitat als més pobres. És possible que molts opinen que accions com esta no tenen vigència actualment a Guadassuar. La caritat massa visible ens resulta ridícula i fins i tot ostentosa i segurament ens du a la memòria aquella pel·lícula de Berlanga, Plácido,\nen la qual es retratava la dualitat moral d’un grup d’altruistes i acabalats ciutadans que intentaven dur endavant una campanya nadalenca de caritat amb el lema de «sope amb un pobre». Podríem considerar, també, que existeixen procediments millors per a canalitzar les ajudes o per a garantir les necessitats bàsiques dels nostres veïns i les nostres veïnes. En qualsevol cas, no ho acabe de vore clar. De totes maneres, a mi m’agrada pensar que el vertader propòsit de l’acte de la Repartició de la carn és la generositat. No vull parèixer ingenu, ni tampoc massa solemne, però m’il·lusiona creure que tot això de repartir rotllets i mistela simbolitza realment el nostre caràcter com a poble, un poble que per damunt de tot és generós i solidari amb els seus i amb els de fora. M’agrada imaginar que eixa utopia és possible. Almenys, per un dia. Rafa Polanco Publicat en el programa de Festes de Sant Vicent 2008\nVI CURS DE MÚSICA ANTIGA GUADASSUAR agost-setembre 2008 PERCUSSIÓ HISTÒRICA, 20 i 21 agost: Pedro Estevan DANSA DEL RENAIXEMENT, 20 i 21 agost: Eva Narejos LUTHIERIA, 18, 19, 20, 21, 22 i 23 agost: Sergi Martí MINISTRERS DEL RENAIXEMENT, 22, 23 i 24 agost: Francisco Rubio CONSORT DE FLAUTES, 22, 23 i 24 agost: David Antich CANT DE CAMBRA, 22, 23 i 24 agost: José Hernández-Pastor CLAVICÉMBAL, 22, 23 i 24 agost: Ignasi Jordà CONFERÈNCIA, 2 setembre: per determinar MÚSICA DE CAMBRA, 1, 2, 3 i 4 setembre: Leonardo Luckert\nLa revista Variaciones és una revista de temàtica musical d’àmbit nacional. S’edita en Pamplona i tracta temes d’actualitat referents a la música clàssica, amb notícies, novetats en la publicació de CD i DVD i agenda de concerts. En el seu número corresponent al mes de novembre de 2007 va publicar estes dos pàgines dedicades a Juan B. Boïls.\nCINE DE MÚSICA - MÚSICA DE CINE Excepcionalment esta vegada dediquem la nostra pàgina de cine a una única pel·licula. El motiu és que a més de tractar-se de la biografia d’un músic valencià, en ella, de diferents maneres intervenen alguns dels nostres músics.\nMARTINI, IL VALENCIANO Títol original: Martini, il valenciano. Director: Miguel Perelló Any: 2008 Nacionalitat: Espanya Intérprets: Toni Cantó, Paula Garber, Ximo Solano, Jorge Bosch... Durada: 120 minuts Música: Martín i Soler, Josep Vicent\nTracta la figura del compositor valencià Vicent Martín i Soler, contemporani de Mozart. La seua passió per la música es gesta essent un xiquet en València, de la ma de Mossèn Pasqual. Animat per ell, als 18 anys se’n va a Madrid per viure de la música, arribant a ser un dels més afamats músics europeus de l’època del classicisme. La seua vida va transcórrer per ciutats com Salzburg, Viena, Nàpols i San Petesburg, arribant a eclipsar al mateix Mozart, doncs arribà a tindre més èxit en les seues estrenes. Respecte al tema, cal dir que el libretista de les tres óperes més destacades de Martín i Soler a Viena fou Lorenzo di Ponte, el mateix que va escriure els de les óperes de Mozart ‘Don Giovanni’, ‘Les noces de Fígaro’ i ‘Cosi fan tutte’. Però no tot foren bons moments, donat que els seus deutes i el seu gust per les dones li provocaren molts maldecaps. Un home tremendament sensible, divertit i vividor, que morí exercint de professor de música en San Petesburg on està enterrat i es conserva gran part de la seua obra. La pel·lícula narra la història d’amor de Martín i Soler amb Graciela, la seua amant, amb la que mai arribà a viure, per culpa de la mare d’esta, que envejava la bella veu de la seua filla. La seua música és un protagonista més de l’acció, escoltant-se fragments d’algunes de les seues òperes més importants, com ´Una cosa rara´, ´La Festa del Villaggio´ o ´L´isola del piacere´, junt a algunes notes de ´Don Giovanni´ de Mozart y la partitura creada pel director musical de la pel·lícula, Josep Vicent. En la producció, patrocinada per la Generalitat Valenciana, han intervingut al voltant de 2.000 figurants vestits del segle XVIII amb un repartiment coral encapçalat per l’actor Toni Cantó (Martín i Soler). S’ha rodat en palaus, teatres, esglésies, col·legis i centres històrics de Borriana, Godella, València, Requena o Villena, a més del Palau de la Generalitat, el Teatre Principal, el Palau del Marqués de Dos Aigües o el Palau Cervelló. Així mateix, Viena o Sant Petersburg també han estat escenari del rodatge on\ns’ha intentat emular els teatres, els carrers, les corts i les cases on va viure el compositor valencià. Com a anècdotes podem contar que entre els 2.000 figurants de la pel·lícula podeu trovar-vos a Nicolás Bay, a Gustavo i a Ramon Canet a l’orquestra d’època que apareix a una de les últimes escenes de la pel·lícula, vestits amb perruques estil Mozart i demés «complements». A més, per a la gravació de la banda sonora els de l’Orquestra Mundial intentaren localitzar a Salva Oriola telefonant a sa casa. Fernando, el germà, els va dir que no estava ixos dies i li preguntaren si ell tocava algun instrument. Com que estaven buscant fagots el contractaren al temps que li demanaren per algun trompista. Casualment, en aquell moment estava Ximo Fuertes «Casalla» amb ell en sa casa i d’eixa manera entraren els dos a formar part de l’orquestra.\nMÚSICS AMB MÚSCULS DESAFINATS (1a part) EL PAIS, 12 de maig de 2007\nMONICA L. FERRANDO\nTocar un instrument no pareix una activitat de risc. No obstant, el 75% dels músics patix alguna malaltia relacionada amb la seua activitat al llarg de la seua vida. Algunes són patològiques pròpies de la seua activitat, que molts metges no reconeixen. Altres es podrien remeiar amb una postura correcta i exercicis especials. En l’Institut de Fisiologia i Medicina de l’Art de Terrassa (IFMAT), l’hospital dels músics, porten tractats a 1.500 músics. Molts d’ells pensaven que no tornarien a tocar.\npublicació de l’IFMAT que intenta subministrar al músic la informació essencial sobre el funcionament del seu cos en relació a l interpretació musical, tant per a millorar el rendiment com per a evitar possibles lesions. El músic ha d’aprendre que el seu cos és una extensió del seu instrument. Adaptar la postura a les exigències de l’instrument pot previndre molts problemes. És també important fer descansos freqüents i evitar entrenaments excessivament llargs quan té alguna prova o concert.\nMÚSICS AMB MÚSCULS DESAFINATS Ronaldinho ha d’entrenar dos hores diàries. Un músic professional pot passar-se més de quatre assajant. A simple vista, l’exercici físic dels segons pareix molt més lleuger. No obstant no és així. Per a aconseguir 20 o 30 notes fan falta de 400 a 600 actes motors i una sèrie inquantificable de tasques en diferents àrees cerebrals. «Són com esportistes d’alt rendiment, encara que no són conscients d’això», explica el director de l’IFMAT. Quasi el 75% dels músics patixen problemes en el sistema músculoesquelètic en algun moment de la seua vida a conseqüència d’una excessiva activitat, de l’estrés o de la utilització d’una tècnica inadequada. Per instruments, el 87% dels percussionistes (sobretot els bateries) desenvolupen alguna malaltia. Els seguixen els instrumentistes de vent metall (85,5%), els de corda fregada (85,1%) i els de canya (84,6%). El problema és que el 90% no va al metge quan apareixen els primers símptomes, agreujant moltes vegades les conseqüències. Algunes de les malalties són afectacions musculars o posturals que també afecten a la població general, encara que en el cas dels músics, donada la intensitat dels assajos, requerixen un tractament especial. Altres vegades patixen malalties que només afecten els instrumentistes i que, donat el desconeixement que d’elles té la medicina general, moltes vegades són mal diagnosticades o diagnosticades tard. Moltes de les malalties que patixen es deuen a mals hàbits adquirits durant l’època d’estudiant. «Reivindiquem que en les escoles de música hi haja més formació sobre els problemes que poden derivar-se de l’exercici professional. Es tracta de donar unes nocions suficients que permeten previndre i protegir la salut dels músics», afirma Rosset. Per a evitar estes patologies pròpies dels músics, i altres que compartixen amb la resta de la població, com a molèsties en l’esquena, els professionals de la música haurien d’incorporar al seu treball certes rutines. És tan important el mantindre una postura adequada com fer exercicis d’escalfament, caminar, nadar o fer qualsevol esport, perquè reforça la musculatura i la resistència davant de l’esforç. «En els programes dels conservatoris no esta prou considerada la salut laboral d’estos professionals, però a partir del pròxim curs estarà disponible el «Manual de manteniment del músic», una\nEL MAL DEL BATERIA Sona Xiquilla, una cançó de Seguridad Social que forma part del repertori de l’orquestra on toca el bateria Joel Lliró. És una cançó accelerada, en la que el bateria ha de donar-ho tot. Joel patix perquè als seus braços se’ls estàn acabant les piles i el públic demana més. «Primer vaig pensar que era un malestar que passaria. Em van diagnosticar una tendinitis i vaig estar anant al fisio durant sis anys, però res canviava. Al revés, empitjorava». Ell és un dels 1.500 músics que porta tractats l’IFMAT. Allí va descobrir que no tenia tendinitis. El diagnòstic va ser sobreús muscular de l’avantbraç. «No és inusual que, per falta de coneixements, se’ls diagnostique tendinitis, quan no és un problema inflamatori, sinó un mal funcionament del múscul. Els seus músculs consumixen energia amb més rapidesa del normal, tot i que encara no sabem realment per què ocorre», explica. Esta malaltia és molt comuna entre els músics, sobretot entre els bateries, però també afecta molts esportistes. Per això el IFMAT està investigant casos com el seu en col·laboració amb el Centre d’Alt Rendiment Esportiu de Sant Cugat (Barcelona). «S’ha vist que esportistes d’alt rendiment tenen problemes semblants, per exemple, els escaladors o els motoristes de competició, que fan molta força amb la mà i també patixen este cansament que acaba manifestant-se amb tan sols recolzar-se al manillar», explica Rosset. En els seus estudis realitzats han pogut veure que a causa de la pressió que reben arriba poca sang al múscul i això acaba derivant en esta fatiga crònica. A més de fer fisioteràpia, a Joel Lliró se li ha reeducat perquè canvie la seua postura al tocar. Un aparell en els seus polzes l’obliga a corregir un moviment que el danya. Diu que ja comença a notar milloria. Per a no patir més problemes, també haurà de cuidar altres moviments. «Bateria i orgue són els que més problemes presenten, ja que mouen els braços i les cames simultàniament; per tant, tenen menys estabilitat postural, i això origina més lesions en l’esquena i els braços». Els bateries també patixen quistos en les monyiques i dolors d’esquena. En general «els músics de rock i d’orquestres de ball patixen més lesions que els de música clàssica perquè són menys regulars, no és un entrenament continu i toquen en funció dels concerts que tenen programats, concentrats sobretot en l’estiu».\nVISITATIO SEPULCHRI Orfeó Sant Francesc de Borja La Visitatio Sepulchri és un drama litúrgic atribuït a St. Francesc de Borja. Es porta a cap tots els anys, des de la seua recuperació en 1998, el Divendres Sant i el dia de Pasqua a Gandia per part de l’Orfeó Sant Francesc de Borja d’eixa ciutat. La partitura fou reconstruïda pel musicòleg José Maria Vives. Els instruments que participen són «moderns», però per a la gravació volien instruments històrics i contactaren amb el Curs de Música Antiga de Guadassuar. Així, acudiren diversos «alumnes» del mateix (que en realitat són músics professionals) cornetes, sacabutxos, xirimies i baixons. Entre ells trobem alguns guadassuarencs, Javi al corneto, Ximo fagot al baixó, o Juanba a una breu i simple intervenció amb la viola de roda.\nEstamos cojos, pero si nos hacemos un nudo\nseremos cojonudos. (Juan Carlos Civera)\nla hola de la societat musical En la foto de la dreta podeu vore a Ivana, la filla de Javi Boïls (trompeta, fliscorn i corneto) i Maria José Vidal (oboé en excedència), i primera neta de Leopoldo Vidal (oboé en actiu), que va nàixer el passat 4 de desembre. En declaracions als nostres reporters, la nova component de la banda infantil ha declarat: «A vore si arribe a temps de tocar este estiu en el certamen». Enhorabona a tots.\n(QUEIXES, SUGERÈNCIES, AVISOS, ANUNCIS, CONTACTES...)\nFENÒMEN. A quin fenomen paranormal es deurà que un músic (B.S.) el dia Sant Vicent porte, vestit de músic, calcetins ratllats en blau i gris, ho diga en veu alta, i altre que estiga sentat al seu costat (X.F.) els porte idèntics?\n(CRIDADA GRATUITA DE 1 A 16 HORES)\nATENCIÓ! Vols deixar de fumar? Et recomanen no entrar a l’Auditori. L’olor a tabac que l’impregna últimament et faran recaure. Ah! I fins i tot podràs vore alguna «colilla» per terra, als lavabos o moltes d’elles a diversos cendrers que trobaràs fàcilment.\nES BUSQUEN espies amb coneixements d’holandés, hongarés i/o gallec. Indispensable coneixements musicals.\nATENCIÓ! Pensaves estrenar les noves i còmodes cadires de l’Auditori (encara empaquetades) com a músic que contribueixes setmana a setmana, any a any a mantindre l’activitat cultural a Guadassuar amb el teu continu sacrifici? NO. Ja les han estrenades.\nCONFUSIÓ. De tant anar assajar, un músic (no molts van molt a assajar), va demanar al bar Ala y Dolly per a les creïlles (en lloc de All i Oli). Esperem que d’ara a juliol, siguen molts més els que es confundisquen, senyal de que estaran farts d’assajar l’obra lliure.\nA QUI CORRESPONGA: Per què un grupet de músics vinguts de fora ultimament i que viuen més enllà de l’ermita de Sant Roc, complixen més en els assajos que molts dels de casa?\nFRASE «pre correguda»: «algú la te que tindre llarga...» pronunciada per P.G.T. a l’assaig dels bous, encara esperem indicis de qui és el que la té llarga... Tot indica que es J.R.V.. Seguirem informant...\nENDEVÍ amb experiència en certamens musicals ofereix els seus serveis a bandes de música. Telefonar al 123456789.\nRecull de civerades de tema equívoc fet per Ferran Barberà, Reyes Gimeno, Ino Signes, Zaida Ginestar, Salva Colomer i Adrián Martín. - Sexillos... (¿¿??) - Me lo cobro todo por detrás... - Solo quiero las largas... - Metéis demasiada lengua... - Metédmela en el sitio... - Enseñadla, que yo la vea... - Ni corta, ni larga, ni perezosa... - Esta es más cachonda... - Cogédsela... - De un polvito a otro polvito... (?) - Mañana tenemos fiesta de esta... - Se correrá sola... (?) - Pichas ligeritas... (relacionada amb pichas de lagartija) - Comédmela... (?) - Dádmela tan duro por delante como por detrás... (?) - Ponedle un lacito y enseñadla... (?) - Empalmadla unos a otros... (?¿?¿??¿) - Calentádmela que yo la serviré sobre la mesa... - Es difícil estar más caliente que yo... (¿?¿??¿?) - Que enseñéis el pito...! - Solo hace falta moverla tres veces para que salga la sustancia... (¿?¿???¿????¿¿¿??¿¿eh???) - La clavamos todos a la vez...\nSi el de al lado te la mete más... Aquí que no la meta nadie... Y ahora os la meto... (¿¿???) Esta clavado, de donde la has sacado... Me meto con esto... Tú te lo tiras... (¿¿¿???) Me gusta que esta música os caliente, pero más por abajo que por arriba (???) Búscasela y tócasela.\nI altres de temes diversos: - Lògica musical: «un cantabile es un cantabile», «donde pone diminuendo no bajeis», «por abajo teneis que subir», «para que haya fuerte tiene que haber piano, como el gordo y el flaco: para que haya gordo, tiene que haber flaco» - Estètica musical: «se pueden hacer vomiteras bonitas» (???) - Tema anatomia musical: «la lengua és la parte más suave que tenemos en el cuerpo». - Tema direcció: «cuando yo marco ajoaceite...», «tocad mientras hago una kata de karate» (encara que era de tai-txi) - Tema futbolístic: «Tocad como el estadio de Maracaná, que es muy grande y no se oye na».\n1983, 15 de juliol, divendres, Primera Secció. Director: Joaquín Vidal. Obra obligada: «Danses alacantines», de Bernardo Adam Ferrero. Obra lliure: «Sicània», de Rafael Talens. Des de 1950 la nostra banda no havia participat en el Certamen de València i mai havia guanyat un primer premi. És ja la matinada del dia 16, prop de les 2, comencen a dir els premis: 3r, 2n, 1r premi a la banda de la Societat Unió Musical Santa Cecília de Guadassuar. L’emoció es desborda, els músics s’abracen i criden a l’arena, els seguidors, els fans, també ho fan a les grades de la plaça de bous, pancartes a l’aire, els músics més majors ploren d’emoció i alguns no tan majors també. A l’arribada a Guadassuar, volteig general de campanes, la gent que ens rep amb vítols i aplaudiments, improvisat passacarrer pel poble a altes hores de la nit... Darrere queden els mesos d’esforç, d’assajos diaris, sopars, preparatius, carpetes noves i partitures apegades en cartó per a que no se les emporte el vent i amb els canvis de pàgina preparats en el millor lloc. Una cosa molt semblant va passar els anys 1987 i 1990, any este últim al que corresponen les fotos. (arxiu Societat Musical)\nRevista de la Societat Musical de Guadassuar 37\nNúmero 37. 2008, primer quatrimestre. Notícies i activitats de la Societat Musical de Guadassuar.


Inici | Formació FELIB\nPla de Formació Contínua 2022\nManeig de situacions de risc físic i/o psicològic en l'atenció a usuaris de serveis públics (on line)\nNeteja, tractament i manteniment de sòls, parets i sostres en edificis i locals i neteja del mobiliari interior (on line)\nPersonal de l'Administració Local que es dedica a la neteja i manteniment dels edificis i locals municipals\nPrevenció de riscos laborals (on line)\nTeletreball, conciliació i plans d'igualtat (on line)\nAnglès per a l'atenció al públic (on line)\nPersonal de l'Administració Local que estiguin de cara al públic.\nEl Servei de Formació de la FELIB\nEl Servei de Formació de la FELIB té com a missió la prestació d'un servei de qualitat, orientat a l'excel·lència i innovació, que doni resposta de manera eficaç i eficient a les necessitats formatives dels empleats públics de les corporacions locals de les Illes Balears.\nEn aquest sentit, s'ha emprès un Pla de Modernització, la visió del qual es centra en un Departament de formació modern, innovador, referent en qualitat formativa i líder en la gestió de Plans de Formació Contínua en l'Administració Local.\nEl Pla Interadministratiu de Formació Contínua de la FELIB, està orientat a la satisfacció de les necessitats de qualificació en les Administracions Públiques, basades en un estudi de necessitats formatives realitzat anualment per aquest servei.\nEn la configuració de la proposta formativa, a més, es tenen en compte les demandes rebudes dels mateixos empleats públics, de les Corporacions Locals i les organitzacions sindicals.\nLa finalitat del nostre Pla és contribuir en la modernització de les Corporacions Locals de les nostres Illes, oferint una formació de qualitat d'acord amb les necessitats reals dels seus empleats públics, orientat a la consecució dels següents Objectius Generals:\nMillorar la qualitat dels serveis que es presten als ciutadans.\nPotenciar la qualificació professional i personal de l'empleat públic.\nAfavorir l'accés a la formació del major nombre de persones.\nLiderar el procés de modernització de les Administracions Públiques de les Illes Balears.\nEstablir línies estratègiques per a l'intercanvi de coneixements i experiències entre els nostres empleats públics.\nPromoure la qualitat en l'elaboració i gestió d'accions formatives.\nImpulsar el paper de la formació contínua com un factor estratègic de les entitats locals balears\nConscienciar als tècnics i directius de les administracions públiques per a la protecció del territori i desenvolupament sostenible.\nConscients de que aquest servei que us oferim des de la FELIB, no tendria cap sentit sense la vostra acceptació, una vegada més agraïm la vostra implicació i esperam complir amb les vostres expectatives.\nQuan faceu la preinscripció a un curs, el vostre estat pot canviar a:\nACCEPTAT: Teniu 10 dies abans de que comenci el curs per formalitzar la matrícula, per això heu d’estar pendents dels cursos als que vos heu preinscrit.\nLLISTA D’ESPERA: No heu de fer res, vos avisarem per telèfon si hi hagues alguna plaça disponible.\nDENEGAT: No teniu cap possibilitat de fer el curs.\nEn cada canvi d’estat, automàticament, rebreu un e-mail amb la informació del vostre estat. Us recomanem accedir sovint a la vostra àrea personal per tal de comprovar el vostre estat i no perdre la possibilitat de formalitzar la matrícula. Els certificats els podreu descarregar a la vostra àrea personal.\nSI NO FORMALITZAU LA MATRÍCULA, I NO HI HA PLACES DISPONIBLES, NO PODREU FER EL CURS.\nCOMPROVAU SEMPRE ELS VOSTRES CORREUS NO DESITJATS O SPAM.\nAssumpte * - Selecciona -Ajuda amb un problema tècnic de l'aplicacióAjuda amb altres aspectes no tècnicsInformació sobre un curs o programaSuggeriments o propostes de millora


El Barça presenta Ferran mentre esgota la paciència amb Dembélé\nEsports / Barça 03/01/2022\nS'enceta un mercat hivernal crucial en què el club blaugrana ha de resoldre com poder inscriure l'atacant valencià\nFerran Torres ALEJANDRO GARCÍA / EFE\nBarcelonaFerran Torres és, segons el president Joan Laporta, el fitxatge de la "perseverança". La del futbolista, per venir a Barcelona. I la del Barça, per fitxar-lo, malgrat que encara no el pot inscriure sense excedir el fair play financer. En això està treballant de valent el director de futbol Mateu Alemany, en un mercat hivernal que es preveu mogut amb diverses carpetes per solucionar a l'entitat blaugrana.\nUna d'elles, la renovació d'Ousmane Dembélé, que si no amplia el seu vincle amb el Barça, l'entitat blaugrana li buscarà una sortida aquest mateix hivern . "Avui no hi ha cap reunió prevista amb Dembélé. Hi ha hagut contactes amb els agents des de fa cinc mesos. Ells coneixen molt bé quina és la situació del club. Volem que es quedi i fa molt de temps que té una oferta de renovació. Hem tingut molta paciència, l'únic que puc deixar clar és que és una situació que no pot tardar a resoldre's", ha explicat el director de futbol, Mateu Alemany.\n🔊 El Director de Futbol, Mateu Alemany, parla sobre la situació de @Dembouz pic.twitter.com/7xaDUq7V0Z\n— FC Barcelona (@FCBarcelona_cat) 3 de enero de 2022\nDe la mateixa manera, l'executiu blaugrana ha dit que amb Ferran s'ha fet "una excepció". "L'hem firmat abans de poder-lo inscriure, això és veritat, però estem treballant amb el convenciment que ho podrem fer abans de diumenge. Respecte a si cal cap incorporació més, dependrà de les sortides que hi puguin haver. Hi estem treballant, però ja hem fet feina per saber quines opcions hi poden haver al mercat". D'altra banda, Alemany ha confirmat que l'altre fitxatge fet aquest mercat d'hivern, Dani Alves, serà inscrit entre avui mateix o demà.\nHi ha una altra via per poder guanyar fair play, que passaria per abraçar-se als diners del fons britànic CVC que fins ara el Barça ha rebutjat. "Ara mateix és una opció que no considerem amb els termes i les condicions que se'ns ha plantejat. No necessitem més endeutament. Van intentar fer-nos un altre plantejament, però tampoc ens va encaixar. En tot cas, seguim oberts a un plantejament d'acord amb les necessitats del Barça. Tal com està plantejada actualment no veiem l'acord amb CVC com una via positiva per al Barça", ha explicat Laporta, volent afirmar amb rotunditat que "el mercat d'hivern no depèn de CVC".\nAl president blaugrana també li han preguntat per un futurible fitxatge a l'estiu de Haaland . "Tot és possible si es fa bé. I estem treballant per fer-ho bé. Estic convençut que tot anirà molt bé", ha dit Laporta, que havent-li insistit per la qüestió ha sentenciat que "no parla de jugadors d'altres equips" perquè l'únic que fa "és augmentar el seu valor". I, malgrat que soni poc realista pels problemes amb el fair play, el màxim dirigent blaugrana no ha volgut descartar que tant Morata aquest hivern com Haaland a l'estiu puguin tenir cabuda tots dos al Barça.\nDel Manchester City al Barça\nPer la seva part, Ferran Torres ha explicat que "està molt tranquil" i que confia que el club el podrà inscriure. El futbolista, que s'està acabant de recuperar d'una fractura al peu, ha afirmat que "la lesió va molt bé". "Estem en els terminis que toquen. Espero ser-hi per a la Supercopa i, fins i tot, una miqueta abans. Estic ja en la fase de preparar-me per tornar a competir".\nPer fitxar pel Barça, l'atacant de 21 anys ha hagut d'abandonar un club en estat de gràcia com el Manchester City: "Quan vaig marxar al City ja vaig explicar que voldria tornar a un gran club de la lliga espanyola. I quan el Barça es va interessar per mi no m'ho vaig pensar. M'agraden els reptes i vull tornar el Barça on es mereix", ha dit. Ferran es defineix com a extrem, però defensa que és un davanter "polivalent" si l'entrenador ho requereix. "Amb Guardiola he après moltíssim, torno del City amb molt d'aprenentatge, que em servirà per afrontar millor aquest repte".\n👋 @FerranTorres20 pic.twitter.com/Dse14QXlCC\nLes clàusules del seu fitxatge\nMalgrat que no han transcendit les xifres oficials, Torres vestirà de blaugrana després que el Barça i el City hagin pactat un traspàs de 55 milions fixos i una quantitat en variables que podria elevar la xifra fins als 72 milions, més del doble dels que va pagar el club anglès l'estiu del 2020 per endur-se'l del València. Segons ha pogut saber l'ARA, les variables consisteixen en set milions si renova amb el Barça, cinc milions si guanya la Pilota d'Or i cinc milions si guanya la Champions jugant un 60% dels partits (disputant 45 minuts o més per partit). Si el club blaugrana fes calaix amb un futur traspàs del jugador, el City s'emportaria 10 milions sempre que no renovi amb el Barça i la venda sigui superior als 55 milions d'euros.\nL'extrem de Foios (Horta Nord) ha marcat 16 gols en 43 partits oficials a les ordres de Pep Guardiola i s'ha convertit en un dels referents de Luis Enrique a la selecció espanyola (22 duels, 12 gols). Les negociacions per incorporar Ferran Torres van evolucionar de manera decisiva a finals de novembre, quan el director de futbol del Barça, Mateu Alemany, i el CEO del club, Ferran Reverter, van fer un viatge llampec a Manchester per negociar amb el City i explorar diverses vies per reforçar l'equip. Amb l'acord tancat amb el jugador –representat per la mateixa agència que Pedri, amb qui s'han fet tractes recentment–, quedava la part de pactar unes condicions satisfactòries per al club d'origen i sostenibles per al de destí. Alemany i Reverter van oferir possibles bescanvis, però el City arrufava el nas amb les opcions que apareixien a la taula de negociació i va optar per demanar només diners. Els citizens van valorar Torres en 70 milions perquè consideren que és un jugador amb projecció, però alhora van mostrar-se oberts a rebaixar el tram fix del preu de traspàs i a flexibilitzar-ne el pagament.\nFC Barcelona Barça Ferran Torres


3. Dinàmiques – Els 6 ingredients bàsics per a cuinar propostes educatives gamificades | Fundacio Jaume Bofill\nAl vídeo Oriol Ripoll, membre del comitè científic del projecte Educació Demà #eduDema, explica en 5 minuts 1 dels ingredients bàsics que tota proposta de #gamificació ha de tenir per tal que l’aprenentatge sigui realment significatiu: les dinàmiques que emergeixen de treballar la situació d’aprenentatge en un “univers” o narrativa determinada. Les dinàmiques defineixen si els participants treballen plegats, en grups o individualment, si van descobrint la història a poc a poc o si a mesura que avancen es va transformant tot el que s’explica o quina és, en essència, l’activitat que realitzen en l’univers gamificat. Cal preguntar-se, quines dinàmiques s’usaran i com aquesta decisió afectarà l’activitat gamificada en els participants... perquè... què impulsarem? Companys de joc o comunitats d’aprenentatge?\n- Joc de Trons: d’esclaus a reis – Natxo Maté Puig\n- Conspiració intergalàctica: gamificant a educació superior – Pere Cornellà Canals


Es presenta el nou govern municipal en un Ple extraordinari | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nEs presenta el nou govern municipal en un Ple extraordinari\nS'ha celebrat el passat dimarts 3 de juliol un Ple extraordinari de l'Ajuntament de Palau-solità i Plegamans. El ple ha tingut com un dels punts més destacats l'establiment de les diferents regidories i Tinences d'alcaldia del govern municipal. En aquest sentit l'alcaldessa, Mercè Pla, ha afirmat que s'ha atribuït cada regidoria a les persones amb més preparació sobre cada àrea de govern. En aquest sentit, Pla ha dit que el repartiment de regidories entre els membres dels tres partits que composen el govern (CiU, ERC i PP), s'ha basat en criteris de competència, més enllà del partit al que pertanyen els regidors.\nPer la seva part des de l'oposició el portaveu del PSC, Josep Maria Castany, ha criticat el repartiment de regidories que ha qualificat com a organigrama difícil. Des del PSC s'ha criticat el que existeixin regidories que tenen funcions similars, com és el cas de les regidories relacionades amb el medi ambient. Des de l'equip de govern el tinent d'alcalde de medi ambient, Abel Julien, ha respost que s'ha buscat repartir aquesta àrea entre ell mateix i el regidor Ivan Costa, en funció de l'especialitat de cada un. D'aquesta manera Julien porta Medi Natural, Sostenibilitat, Agricultura i Parcs i Jardins, mentre que Costa és el responsable de Gestió Ambiental.\nAl seu torn Maria Àngels Marcuello, d'Iniciativa per Catalunya Verds i Esquerra Unida i Alternativa, ha criticat la desaparició de la regidoria de Participació Ciutadana, a més d'afirmar que la regidoria d'Escoles Bressol, englobada en Ensenyament, té característiques específiques. Marcuello ha dit que la participació necessita d' una regidoria específica. A Marcuello ha respost l'alcaldessa que ha afirmat que la participació ciutadana es farà a través de les diferents regidories, sense que calgui una regidoria dedicada especialment.\nPer altra banda, s'han aprovat les retribucions dels membres de la corporació. Aquest punt s'ha aprovat amb els vots a favor de l'equip de govern, els vots en contra de PSC i les abstencions d'ICV-EUiA. El govern ha defensat la dedicació exclusiva del primer Tinent d'alcalde, Josep Maria Serravinyals, i la dedicació parcial de tres regidors més de l'equip de govern, per la necessitat de treballar de manera intensiva a l'ajuntament. Per la seva part el PSC ha criticat aquest règim de retribucions.\nAltres punts del ple han estat la periodicitat de les sessions del ple, la creació i composició les delegacions del Ple en la Junta del Govern Local, la creació de les comissions interàrees permanent, que han passat de 2 a 4. Aquest punt ha estat aprovat amb els vots a favor de l'equip de govern, els vots en contra de PSC i l'abstenció d'ICV-EUiA. Per altra banda al ple extraordinari també s'ha determinat el personal eventual que treballarà en aquesta nova legislatura, entre els que hi ha un coordinador de comunicació i un coordinador de les diferents àrees, entre d'altres. Aquest punt ha comptat amb els vots a favor de l'equip de govern i les abstencions de PSC i ICV-EUiA.


José Luis Gallego: DUBTES I CANVI GLOBAL\nDUBTES I CANVI GLOBAL\nEl professor Ramón Folch publicaba diumenge passat un article magistral sobre els dubtes que entorpeixen la socialització de la ciència del canvi global i, en conseqüència, la sensibilitació ciutadana per promoure la participació individual en la seva mitigació (única eina eficaç).\nUs deixo el text del segon apartat perquè el trobo especialment encertat i un bon resum de on som a aquestes alçades del debat.\n"La ciència defuig, per temeràries, les conclusions precipitades, però alguns científics, de tan prudents, acaben resultant pusil·lànimes. Mentre que el comú de la gent sembla tenir-ne prou amb el nom de les coses, al científic, a l'altre extrem, no li basten els indicis i les proves parcials. Són dues maneres diferents d'estar al món. Els aprofitats en treuen partit i, quan els convé, presenten el dubte científic com la prova de les tesis contràries. Sobre aquestes tesis, els científics dubten encara més, però això s'ho callen els manipuladors.\nEl comportament cada vegada més erràtic de la NAO (acrònim de l'anglès North Atlantic Oscillation) en l'espai i en el temps, no demostra res, ben cert. Però indica molt, també. Suggereix una plausible anomalia. Una anomalia més, i ja són moltes. És clar que no es pot atribuir amb certesa a cap canvi climàtic. Justament és al revés: anomenem canvi climàtic a la modificació estadísticament significativa del comportament meteorològic mitjà al llarg del temps. És a dir, el canvi climàtic resulta de l'alteració dels diferents fenòmens que, com la NAO, conformen la meteorologia.\nNo sé què en pensaria Gilbert Walker, físic de l'aire britànic que va descriure la NAO l'any 1920. O els descobridors dels canvis recurrents de la temperatura de les aigües atlàntiques superficials (AMO, Atlantic Multidecadal Oscillation) i tants altres fenòmens. Segurament convindrien que el clima depèn de moltíssims factors i s'expressa a través de moltíssims fenòmens. Que costa estudiar-lo i entendre'l. Però que, en tot cas, vist amb els ulls dels nostres interessos, està canviant negativament i de pressa. És com l'envelliment: no se sap ben bé què és i actua de manera difusa, però existeix i ens amarga la vida."\nPodeu llegir l'article complert a aquesta pàgina de la revista SOSTENIBLE, on es recullen tots els seus escrits a El Periódico.


Cost de les campanyes institucionals - Ajuntament de Castellví de Rosanes\nCost de la publicitat d'activitats municipals en mitjans de comunicació\nDespeses publicitat Festa Major: 613,52 euros (IVA inclòs). Desglossat: quatre publicacions en mitjans generalistes (La Bústia, L’Opinió del Baix Llobregat, El Llobregat i Línia Nord) i una publicació en revista cultural i de lleure (Guia OnAnem?).\nDespeses publicitat Fira de l’Oli: 589,27 euros (IVA inclòs). Desglossat: tres publicacions en mitjans generalistes (La Bústia, L’Opinió del Baix Llobregat Nord, Línia Nord) i una publicació en revista cultural i de lleure (Guia OnAnem?).\nDespeses publicitat Nadal i Reis: 280,72 euros (IVA inclòs). Desglossat: tres publicacions en mitjans generalistes (La Bústia, L’Opinió del Baix Llobregat i Línia Nord) i una publicació en revista cultural i de lleure (Guia OnAnem?).\nDespeses publicitat Festa Major: 444,07 euros (IVA inclòs). Desglossat: tres publicacions en mitjans generalistes (La Bústia, L’Opinió del Baix Llobregat i Línia Nord) i una publicació en revista cultural i de lleure (Guia OnAnem?).\nDespeses publicitat Fira de l’Oli: 484 euros (IVA inclòs). Desglossat: dues publicacions en mitjans generalistes (La Bústia, L’Opinió del Baix Llobregat Nord) i una publicació en revista cultural i de lleure (Guia OnAnem?).\nDespeses publicitat Nadal i Reis 2018-2019: 280,72 euros (IVA inclòs). Desglossat: tres publicacions en mitjans generalistes (La Bústia, L’Opinió del Baix Llobregat i Línia Nord) i una publicació en revista cultural i de lleure (Guia OnAnem?).\nAnteriorPrevious post:Mes de la dona 2020SegüentNext post:Les obres de condicionament de la sala i pista del CCR per obrir-les de nou al públic ja estan en marxa


Mobles juvenils - Habitacions juvenils a mida ROS\nHome » productos » Mobles juvenils\nMobles juvenils personalitzats. Tot el que necessites perquè la teva habitació juvenil parli de tu.\nEn el nou catàleg MOOD KIDS COLOR trobaràs mobles juvenils i decoració al teu gust. Identifica’t a la teva habitació juvenil.\nPersonalitza el teu dormitori peça per peça: tria els mobles, els colors, els tiradors i després el paper de paret, la roba de llit, els coixins i inclús els quadres.\nCada habitació es única i a #lavieenROS ho fem possible.\n#lavieenROS presenta amb la col·lecció mood color una paleta de colors per l’entusiasme i l’esperança. La col·lecció de mobiliari juvenil mood color representa l’actitud amb la que la societat afronta la progressiva recuperació de la normalitat. Vestim el món de colors enèrgics i extrovertits i reivindiquem el color com transmissor de positivisme i el seu alt impacte emocional en les persones.\nDignifiquem i recuperem el valor estètic de les combinacions reactives i plenes de color.\nPresentem cinc colors de tendència que simbolitzen la recuperació i evolucionen la clàssica paleta “parxís”, relegada habitualment als últims lloc de la tendència de color. Vestim les habitacions de gerds silvestre, el ceruli del cel en un dia assolellat d’estiu, tons lavanda que evoquen els camps plens d’esperança, el llima intens com un raig de sol i els colors marins del fons del mar.\nA la vegada, afrontem el futur amb serenitat. La nova normalitat no és només entusiasme, sinó també ordre, introspecció, unió i la calma que ens permetrà prendre a cada moment la decisió correcta.\nLa paleta inclou el color crema com element unificador, el verd llorer de la esperança conscient i perseverant i una gamma de tons suaus que ens connecta amb el nostre entorn més íntim i les sensacions més subtils. Mood color és un cant al futur i a la nostra voluntat de seguir avançant junts.\nMobiliari juvenil i decoració per adolescents.\nTroba tot el que estàs buscant per tenir l’habitació que sempre has somiat.\nDissenya la teva habitació juvenil a la teva botiga més propera.\nTroba dormitoris juvenils com:\nHabitacions juvenils amb llit niu\nDormitoris juvenils amb llitera\nHabitacions amb llit alt\nDormitoris juvenils con llit abatible\nHabitacions juvenils amb llits bloc\nTambién dormitorios con camas canapé\nTroba decoració juvenil:\nDisposem de decoració juvenil per habitacions juvenils úniques. Et sents fashion? hipster? t’agrada la ciència? Trobaràs una col·lecció per cada identitat. Sigues tu [email protected] a la teva habitació. Mobles juvenils i decoració totalment personalitzats i adaptats a tu.\nDisposem de col.lecció textil, quadres juvenils, papers de paret i altres complements com per exemple una làmpada, caixes organitzadores o arxivadors. Què et sembla?\nCrea un dormitori totalment personalitzat al teu gust a botigues distribuïdores.


Ecotour: Com prendre consciència com a consumidors a través de la confiança i el coneixement | connecTerrassa\nUn tour per a prendre consciència, com a consumidors, d’allò que comprem. Això és l'Ecotour que va organitzar la Gemma Soler Raspall pel centre de Terrassa —per cinquena vegada, ja— el passat 22 de novembre. I, vaig tenir la sort de poder-hi assistir. I, dic sort, perquè realment va ser una molt bona experiència.\nL'Ecotour se centra en productes ECO, BIO, de km 0, artesanals i de comerç just, entre altres. S'hi aprèn com s'el·laboren els productes/serveis, amb quines matèries, d'on provenen, si s'ha tingut en compte l'ètica, la responsabilitat i el medi ambient, així com les seves particularitats i valors diferencials. Un consumidor amb consciència sap que amb la seva decissió de compra otorga poder, a qui el vull donar? Amb l'Ecotour vam poder conèixer de primera mà com s’elaboren els productes que consumim i com influeixen en la nostra salut i benestar. A més, per què no dir-ho, incloïa degustacions de tè ecològic, formatge artesanal, xocolata de comerç just, mostres de productes de cosmètica natural i capil·lars orgànics i cata de vins biodinàmics, que sempre ve de gust provar.\nEn aquesta edició, l'Ecotour va passar per 4 comerços que formen part de connecTerrassa: MÓN Solidari (C/ Jaume Cantarer, 1, a tocar de la Plaça Vella), 4 unces (C/ Islce Soler, 1), La Provença (C/ de la Palla, 19) i Tina Prat (Raval de Montserrat, 60), a més de Vinoteque, Granja Armengol i ViuLògic.\nL'Ecotour consisteix en un circuit on es visiten diversos comerços de la ciutat —en aquesta V edició, els que he esmentat— on pots comprar productes/serveis ECO, BIO, de KM 0, artesanals o de comerç just, és a dir, el que consideraríem productes alternatius on l’important és tant la qualitat com el valor afegit que ofereixen.\nOriginalment, la idea partia més de la base de donar a conèixer productes o serveis que promoguessin el benestar de les persones, ja que des de SALUT 360º —l'empresa que dirigeix Gemma Soler Raspall— aquest és l'objectiu que cerca oferir a través del coaching, la massoteràpia i la nutrició. Però, amb el temps, i gràcies a la inquietud dels assistents d'altres edicions, van anar sorgint altres conceptes més relacionats amb l’economia, el sistema productiu o el poder del consumidor.\nEn aquesta ocasió vam iniciar la ruta a la Plaça del Progrés, visitant ViuLògic on, després de prendre un tè ecològic, vam aprendre i debatre sobre conceptes a vegades difícils d’entendre com la diferència entre ECO i BIO, sostenible, vegetarià, flexivegetarià,... i vam parlar, també, sobre productes que van prenent força i tendència, com l'aigua de mar i les algues com a aliment que aporta grans dosis de calci.\nEl segon establiment a visitar va ser la botiga de productes alimentaris a granel 4 unces (C/ Islce Soler, 1), on vam tractar i aprendre —tot catant unes magdalenes ecològiques i integrals— què s'amaga dins de conceptes com «els transgènics». Aquí, a més, vam començar a comentar quins són, qui els atorga i què signifiquen la multitud de segells que hi ha. Sovint, portar un segell alimentari pot encarir el preu dels aliments, i no portar-lo requereix d'un requisit molt important: la confiança. La informació, els coneixements i la mescla d'aquests dos aspectes ens pot ajudar a consumir de forma mes responsable i sostenible.\nEl tercer establiment a visitar va ser el saló de bellesa especialitzat en alta imatge personal i tractaments corporals ecològics, Tina Prat (Raval de Montserrat, 60). Aquí ens van mostrar els efectes beneficiosos d’utilitzar productes capil·lars BIO, tot aprenent de les característiques dels productes de la marca Davines. Entre altres temes, vam discutir sobre el què diferencia als productes BIO dels ECO, sent productes molt similars. Mentre els primers són productes orgànics, on no hi han intervingut productes químics i, sovint, provenen de les plantes, en el segon cas, els productes ECO es caracteritzen per dur el certificat corresponent. És per això que la diferència es mínima.\nDels productes capil·lars vam passar a l'oferta de cosmètica natural i olis essencials de La Provença. En aquest establiment situat al carrer de la Palla, 19, la marca predominant és L'Occitane en Provence. Aquí vam aprendre a diferenciar els productes de cosmètica natural que no tenen perquè ser productes biològics. No són el mateix. Tot i que, dins d'aquesta botiga també hi trobem alguns productes BIO, com els de la marca Couleur Caramel, especialitzats en maquillatge. Però, potser el més interessant d'aquesta parada va ser l'extensa i documentada exposició que va fer la propietària de La Provença sobre l'aromateràpia i els olis essencials. Entre altres, els olis essencials permeten tractar patologies utilitzant plantes aromàtiques i medicinals. Per a ampliar coneixements sobre aquest tema, és bo recordar que a la mateixa La Provença hi fan periòdicament cursos d'aromateràpia.\nJa entrats de ple al migdia vam visitar la Granja Armengol, situada al carrer de la Font Vella. Aquí, després de fer-hi una degustació de formatges artesanals —alguns d'aquests, recentment premiats per la seva qualitat—, vam aprofundir en el seu especial procés productiu local. Mentre el concepte 'natural' que ja havíem tractat feia referència als productes, aquí vam introduir-nos en la definició d'artesania, que es refereix al procés d'elaboració.\nA continuació vam travessar la Plaça Vella per acabar el tour al petit, però molt actiu comercialment, carrer Jaume Cantarer. Allà hi vam visitar MÓN Soldiari, on vam tenir la visió més internacional de la jornada. L'explicació de la seva propietària es va centrar, entre altres, a mostrar-nos d'una forma molt gràfica com funciona el comerç just, com el comerç tradicional i el just afecten de formes molt diferents als diversos actors que hi participen/participem per, posteriorment, acabar endinsar-nos al món exageradament complex dels segells, etiquetatges i certificacions vàries que avalen i identifiquen els productes que consumim.\nLa parada final la vam fer a La Vinoteque, on ens van explicar les diferències entre un vi ecològic i un de biodinàmic, així com el paper que tenen el sulfits en la nostra salut. Tot això mentre preníem l'última copa.\nLa proposta de l'Ecotour va ser divertida i molt formativa. Però, si una cosa hi vaig aprendre és que el què cal són coneixements, informació i formació, i que la confiança és la clau. Cal aconseguir tenir confiança amb qui t'ofereix el productes/serveis —confiança que, evidentment, hom s'ha de guanyar amb coneixements i capacitat comunicativa—. I, la confiança és un factor prioritari en aquest món del consum, perquè no podem saber de tot. Aquí rau un dels factors clau que, a parer meu, és on cal fer més emfasi en la relació comerciant vs consumidor.\nArticle original publicat al diari La Torre del Palau, edició paper, desembre 2014.


Diumenge de Rams, 9 d’abril: matí de benedicció de Rams i migdia i tarda amb amics | Blog d'Agnès Ferré\nAquest matí hem anat a beneir els rams, com marca la tradició i també per convicció. Després la missa de Rams que dóna inici a la Setmana Santa.\nLa plaça de l’església estava plena de gent per beneir palmes i palmons i el magnífic dia l’ha fet més solemne.\nDesprés de la missa hem anat a una calçotada tradicional des de fa més de 15 anys! Ens trobem unes 30 o 35 persones que havien estudiat juntes a la universitat o havien coincidit al col·legi major o havien compartit pis i ens veiem un dia a l’any per fer una calçotada. Som gent d’arreu de Catalunya i fins i tot un ve de Mallorca!\nHem passat un molt bon dia!\nAcabo amb el més sentit condol per la impactant notícia de la mort sobtada de la política socialista Carme Chacón. Descansi en pau\nAgnès FerréAl govern (2015/19), Alcaldessaamics, Bisbal, família, tradició\nDimarts 11 d’abril: matí a Tarragona per l’Ajuntament i tarda a Reus amb la família Divendres 7 d’abril: casament i tancant el programa de Sant Jordi


Eurobotiga – Fundació Aspros\n18nov. 18 de novembre de 2018\nL’eurobotiga es realitza tres vegades a l’any. És una cativitat que, originariament, fou creada per adaptar-nos al canvi de pesseta a euro. Actualment encara es realitza ja que s’hi practica la compra-venda i el bon ús dels diners, amb l’excusa de la tria d’un berenar diferent a l’habitual. Aquest trimestre s’ha escollit coca de sucre amb xocolata desfeta.\n26febr. 26 de febrer de 2020\nL’Ajuntament de Lleida ha reconegut el passat 20 de febrer les empreses de diversos sectors que han... llegir més\nEl passat dimecres 15 i dijous 16 de novembre en torns de matí i tarda , els serveis de... llegir més\n12març 12 de març de 2020\nDavant l’aparició de nous casos de la COVID-19 al nostre país, a continuació fem arribar tot un seguit de... llegir més\n24gen. 24 de gener de 2022\nLa Fundació Aspros forma 18 persones amb discapacitat com agents per difondre els ODS entre empreses, institucions i escoles\nEl curs ‘Change Makers’, que ha comptat amb la col·laboració de la Fundació Bancària ”la Caixa” i la Fundació... llegir més\n23oct. 23 d'octubre de 2019\nL’Obra Social ‘La Caixa’ impulsa el projecte de Fundació Aspros ‘Llum, càmera, acció social’ per difondre la tasca dels... llegir més\nA la tarda del dijous, la doctora Teresa Farré ens va fer una xerrada sobre salut, alimentació i hàbits.... llegir més


amics del Blocartístic | Blocartístic. Visual i Plàstica a l'Oriol Martorell\nMACACO. BRINDO POR TÍ\nUs volia desitjar bones festes a tothom, que passeu els díes en la millor companyia, que brindeu per la vida, i ho faig amb aquest vídeo del Macaco que m’ha emocionat, us regalo aquesta emoció !!!\nPublicat a amics del Blocartístic\nEtiquetat amics del Blocartístic\nCALENDARI 2013 !!!!\nEL CALENDARI 2013 DE L’ORIOL MARTORELL A LA\nVENDA AL GENER, RESERVEU EL VOSTRE !!!!!\nCICLE DE CONCERTS A PRIMÀRIA\nEstem molt contents i agraïts que esl nostres treballs serveixin d’imatges per anunciar els concerts a l’escola… aqui us deixem la imatge del concert anunciat per avui !!!\nCicle de concerts. Per començar la setmana bé, concert a la Sala Polivalent dels alumnes de primària. Podrem escoltar el violoncel, violí i el clarinet. L´entrada és lliure.\nQuina sorpresa al mirar el nostre comptador de visites, ja hi ha més de 100.000 !!!!\nMoltes gràcies a tots i totes aquells que feu possible dia a dia que el Blocartístic segueixi endavant, als protagonistes, que són els alumnes i tots i totes els que us hi passejeu… Estic molt contenta, per això, moltes felicitats a tots i totes !!!!\nDe comptador de visites\nRecomanen el Blocartístic\nDe tant en tant em trobo alguna sorpreseta agradable navegant per internet, en aquest cas una recomanació del Blocartístic per part d’una pàgina web Club de la lectura el Poll, moltes gràcies!!!\nDe recomanació Blocartístic\nPublicat a amics del Blocartístic, Parlen de nosaltres\nGràcies pels vostres comentaris al Blocartístic !!!\nAmb aquest article us volia donar les gràcies a totes les persones que mireu el Blocartístic, alumnes i famílies de l’escola, així com visitants d’altres llocs i en especial donar les gràcies a aquelles persones que teniu el detall de deixar algun comentari, sempre és molt agradable saber que a l’altra banda de la pantalla hi ha algú que gaudeix de la feina feta…\nEl Blocartístic al llarg d’aquets tres anys de vida que té, s’ha convertit com en la meva criatureta a la que alimento cada dia i cuido amb tot el “mimo” amb el que és capaç de cuidar una mare al seu petit… i és per això que com una mare orgullosa de la seva criatura, vui destacar aquest missatge rebut aquest matí per part d’una lectora del Blocartístic, la Glòria…. això sí que és una bafarada d’aire fresc , una carícia a la galta que fa que el fet de fer el Blocartístic sigui encara més plaent del que ja ho és… A continuació us deixo el missatge de la Glòria, moltes gràcies a ella i a tots vosaltres!!!\nBuuuuf!!! Fa temps que em submergeixo en aquest fantàstic blog només pel plaer de veure les activitats, les experiències que feu i els resultats que pengeu. Trobo supermerescut que us donessin un reconeixement des d’Educació i m’enorgulleixo de dir que ja us seguia d’abans .\nAquest comentari només vol dir-vos: moltíssimes gràcies per compartir amb tots la vostra feina, ànims a seguir així (perquè segur que és una feinada!) i que d’aquí agafo aire fresc i energia perquè encomaneu i transmeteu unes ganes i il•lusió per la feina ben feta.\nEtiquetat agraïments, amics del Blocartístic\nTot per un somni…\nEtiquetat amics del Blocartístic, animació\nMissatge de Makiko\nMakiko, l’autora del “Proyecto de las mil grullas”, ens envia un missatge al nostre Blocartístic , enllaçat al article on feiem la presentació , el seu missatge és el següent:\n“Muchos, muchos, muchos arigatos “\nEstem contents que li hagi agradat la nostra col·laboració !!!\nAviat penjarà les fotos que li vam enviar de les grues fetes a l’escola.\nEtiquetat amics del Blocartístic, curiositats\nA Blogs Educació han tingut una molt bona idea i han creat una mena de cercador de blogs de mestres de tots els nivells. El nostre ja hi apareix, i si voleu hi podeu fer una ullada i conèixer altres blogs interessants!\nGrues pel Japó\nAquestes són totes les grues que els nens i nenes de l’escola han fet pel Japó:\nAquí teniu una mostra d’il·lustradors solidaritzant-se amb el Japó. Les imatges són trobades a Pinzellades al Món:\nIl·lustració de Mobidic\nGràcies a Xose, del blog Piranoias (al que us recomanem li doneu una miradeta ben llarga), hem descobert un llogaret on l’iniciativa solidària dels il·lustradors queda ben manifesta: Tsunami: Des images pour le Japon.\nUna mica més d’informació sobre l’origen de la tradició de les 1000 grues:\nLa tradició japonesa diu que a qui faci 1000 grues (”grullas”) en forma de figures d’origami (papiroflèxia), els déus li concediran un desig.\nLes grues (”grullas”) d’origami es van convertir en un emblema després de la Segona Guerra Mundial gràcies a la Sadako Sasaki. Aquesta nena només tenia dos anys quan va caure la bomba atòmica a la seva ciutat, Hiroshima, i semblava que no li havia afectat. Però quan tenia nou anys se li va detectar leucèmia, causada per la radiació de la bomba. Quan ja estava a l’hospital, una amiga li va regalar una grua de paper i li va explicar la llegenda. Ella va començar en aquell moment a construir grues de paper, però va morir quan tenia 644 figures, l’octubre de 1955. Els amics de la Sadako van acabar les grues de paper i van començar a recollir diners per a construir un monument. D’aquesta iniciativa va sorgir l’estàtua del parc de la Pau, a Hiroshima, la d’una nena que aixeca amb els seus braços una grua. Des de llavors cada 6 d’agost, dia la pau, els nens i nenes del Japó deixen les seves figures de paper als peus del monument, on es pot llegir: “Aquest és el nostre clam, aquesta és la nostra pregària:pau al món.”


Holiday home Kandeborgvej Jerup Denm Jerup Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nHoliday home Kandeborgvej Jerup Denm-, Bratten Strand, Jerup, Dinamarca, 9981 - Veure al mapaHoliday home Kandeborgvej Jerup DenmVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 16 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Jerup, Holiday home Kandeborgvej Jerup Denm és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Kandeborgvej Jerup Denm asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Jerup, el Holiday home Kandeborgvej Jerup Denm és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Casado diu que Rufián és el "cap" de Sánchez i avisa que si canvia les majories del Tribunal de Comptes ho denunciarà\nPublicat 30/06/2021 16:31CET\n"Em pregunta si tinc res a amagar en el cas Villarejo. Jo no, res. I vostè?", pregunta al president del Govern espanyol\nEl líder del PP, Pablo Casado, ha assegurat aquest dimecres que el portaveu d'ERC, Gabriel Rufián, és el "cap" de Pedro Sánchez i s'ha mostrat convençut que el president del Govern espanyol "per descomptat que els donarà el referèndum, de la mateixa manera que els ha donat els indults".\nA més a més, ha avisat que si el Govern espanyol canvia el sistema de majories del Tribunal de Comptes el seu partit anirà al Tribunal Constitucional i a Europa, com ja va fer amb el Consell General del Poder Judicial (CGPJ).\nDurant la seva rèplica en el debat del Congrés sobre els indults, Casado ha fet referència a les declaracions de Rufián en les quals ha restat credibilitat a les paraules de Sánchez sobre que no hi haurà un referèndum perquè també va dir que no hi hauria indults.\n"Això ho ha dit Rufián, és a dir, el seu cap. Què n'opina senyor Sánchez? Digui-ho aquí i ara. Primer li diuen que és un mentider i que no el creuen ni els seus socis. És patètic ser president i que no et creguin ni els teus adversaris, ni el teu partit ni els teus socis", ha emfatitzat.\nAixí mateix, ha avisat a Sánchez que si prova de "subvertir" les majories del Tribunal de Comptes el PP farà el mateix que va fer amb la iniciativa que va registrar el PSOE per rebaixar la majoria parlamentària del Consell General del Poder Judicial (CGPJ).\n"Aniré al Tribunal Constitucional, aniré a la Comissió de Venècia, a la Comissió Europea i al Parlament Europeu", ha emfatitzat per recordar que el comissari de Justícia de la UE va admetre que si el Govern espanyol no hagués retirat la reforma del CGPJ s'hauria obert un procediment.\n"I SI PUIGDEMONT ES PLANTA A ESPANYA?"\nCasado ha preguntat a Sánchez què farà si l'expresident de la Generalitat Carles Puigdemont torna a Espanya. "I si Puigdemont es planta a Espanya i trenca tota la farsa d'ERC i vostè, què farà?", ha interpel·lat.\nEn resposta a les paraules de Sánchez sobre l'operació Kitchen i la declaració de l'ex-secretària general del PP, María Dolores de Cospedal, el líder del PP ha aprofitat per etzibar: "Em pregunta si tinc res a amagar en el cas Villarejo. Jo no, res. I vostè? Té res a amagar? Digui-ho".\nHa sol·licitat a Pedro Sánchez que "no parli" al PP de "corrupció i nepotisme" quan "té quatre ministres consellers dels ERO i involucrats en una societat instrumental per defraudar impostos i mitja família dels seus càrrecs fent 'lobby' de ministres o en els reguladors".