Què puc cobrar si em decideixo per aquesta carrera?\nImatges de les Proves d'Accés a la Universitat de la URV de l'any passat.\nLa Cambra de Barcelona crea una plataforma per conèixer les sortides laborals i els sous dels estudis\nActualitzada 29/05/2020 a les 16:18\nLa Cambra de Barcelona ha posat en marxa la plataforma web "Jo vull ser..." per donar a conèixer les sortides laborals i els sous dels estudis universitaris i dels cicles de formació tant de grau mig com superior. La plataforma incorpora una taula interactiva amb més d'un centenar d'estudis que es desglossen amb les ofertes publicades el 2018, els nivells salarials amb experiència de menys i de més de 5 anys i un semàfor que indica la previsió de sortida professional que hi ha per la professió. Aquest espai es posa en marxa coincidint amb l'obertura de la preinscripció universitària i dels centres professionals i pretén ajudar a orientar els més de 118.000 estudiants que finalitzen l'ESO o el Batxillerat aquest curs.\nA la plataforma creada per la Cambra de Barcelona s'hi pot accedir a través de la direcció cambrabcn.com/jovullser. L'objectiu d'aquesta eina «no és dirigir als estudiants a estudiar cap a allò que no volen, però sí que aquells que tenen dubtes tinguin tota informació a l'abast per prendre la decisió més encertada». La posada en marxa d'aquest espai s'ha recolzat amb una campanya a Instagram amb l'etiqueta #JoVullSer ser on la Cambra vol trencar mites al voltant dels estudis i professions, i posar l'accent en les mancances i realitats del món laboral.\nEls resultats de la plataforma són fruit d'un estudi elaborat pel Gabinet d'estudis de la Cambra de Barcelona, que ha analitzat més de 300.000 ofertes publicades al portal d'InfoJobs. D'entre les conclusions principals destaca que els graus universitaris amb major inserció laboral són informàtica i telecomunicacions, les enginyeries, la medicina, la farmàcia i la infermeria. 2 de cada 3 graduats en enginyeria guanyen més de 2.000 euros al cap de 3 anys de finalitzar els estudis. L'estudi també ha detectat que els professionals en formació TIC guanyen un 19% més que la mitjana, que les empreses tecnològiques busquen dones que hagin cursat graus STEM i que les branques d'FP informàtica, industrials, alimentació, química, sanitat i transport són les que tenen major demanda laboral. Una altra de les conclusions de l'informe de la cambra és que les dones són menys del 6% de l'alumnat en els cicles FP, que tenen una alta demanda en el mercat com electrònica, mecànica, manteniment i transport.\nComenta el contingut : Què puc cobrar si em decideixo per aquesta carrera?


Què és el còlic del lactant | Consumer\nQuè és el còlic del lactant\nAquesta afecció, que es produeix en els primers mesos de vida, es caracteritza pel plor diari i excessiu del bebè\nEl còlic del lactant o còlic del primer trimestre és un quadre de causa desconeguda, caracteritzat pel plor excessiu i sense motiu aparent, que presenta diàriament un bebè que, d’altra banda, està perfectament sa.\nSol iniciar-se al voltant de la segona setmana de vida i persisteix fins al tercer o quart mes. Diàriament (sovint des del vesprejar fins a entrada la matinada), el nen comença a plorar de forma inconsolable, cridant i encongint les cames com si li dolgués el ventre, que pot observar-se alguna cosa bombat i ple de gasos que sovint elimina en forma de ventosidades.\nFa anys, aquests signes van fer creure que la causa de plor eren els espasmos de la musculatura intestinal, i per aquest motiu se li conegui com a “còlic”. No obstant això, no hi ha cap certesa que així sigui. Els bebès no són capaços de localitzar el dolor, i quan ploren empassen molt aire, de manera que, malgrat les aparences, el problema no té per què originar-se en el seu tub digestiu.\nAfortunadament, no tots els nens que ploren cada tarda pateixen un còlic del lactant. És habitual que entre les sis i les dotze de la nit els bebès estiguin més nerviosos (i els pares més cansats) i s’accepta com a normal que plorin fins a un màxim de tres hores a les sis setmanes de vida, disminuint a partir de llavors fins a una o dues hores diàries als tres mesos.\nÉs possible que els mateixos mecanismes que expliquen aquest plor considerat normal (tensió del nen i ansietat dels pares) causin en bebès molt sensibles el quadre més aparatoso i perllongat del còlic, i que sigui efectivament l’intestí el que tinguin molt irritable; però la veritat és que encara no hi ha cap explicació satisfactòria sobre aquest tema. Probablement, el còlic sigui a més un calaix de sastre en el qual s’inclouen diferents problemes.\nAlguns casos podrien explicar-se per una al·lèrgia a la llet de vaca (la del biberó, o la que pren la mare que dona de mamar) i també cap que un reflux que no arribi a causar regurgitación visible de llet sigui capaç de produir una molesta coïssor en l’esòfag del bebè però, en realitat, aquests nens no patirien un autèntic còlic, sinó un procés que es confon amb ell. De totes maneres, i encara que l’origen del malestar no té una explicació concreta i precisa, sí existeixen tècniques per calmar a un bebè que ho pateixi.\ncauses clic consells lactante-ca


Asens proposa «un doble referèndum» sobre el futur de la monarquia i de Catalunya - Regió7\nAsens proposa «un doble referèndum» sobre el futur de la monarquia i de Catalunya\nEl candidat dels comuns vol una llei que sotmeti el rei a la legalitat\nJaume Asens, el candidat dels comuns per al 28-A, va proposar ahir «un doble referèndum» en què preguntaria sobre la continuïtat de la monarquia a Espanya i sobre el dret a l'autodeterminació a Catalunya. En un acte al barri del Carmel de Barcelona, emmarcat en la celebració del Dia de la República espanyola, el candidat d'En Comú Podem va remarcar la necessitat de defensar la república «tant a Catalunya com a Espa-nya» com un símbol de «fraternitat i solidaritat». A més, els comuns van reivindicar una llei per sotmetre la monarquia «a la legalitat» i que evitaria discursos com el del rei el 3-O, quan van denunciar que va trencar la neutralitat i «va prendre partit». Van recordar que això no va passar després del cop d'Estat del 23-F, així com que se sotmeti al Tribunal de Comptes per «acabar amb l'opacitat».\nAsens va aprofitar el 14 d'abril, Dia de la República, per reivindicar que «una Catalunya republicana necessita una Espanya republicana» i a la inversa, i va assegurar que Catalunya «no podrà avançar» si l'Estat no ho fa. En aquest sentit, el candidat va proposar un doble referèndum per decidir sobre aquests aspectes, sumant-se a la demanda d'ERC de fer un referèndum, també, sobre la monarquia, encara que va evitar pronunciar-se sobre la coincidència en propostes.\nA més, els comuns van insistir que, mentre no es dugui a terme els referèndums, per llei es limitin els privilegis de la monarquia, que evitaria que el rei fes d'intermediari entre empreses privades o que fiscalitzaria el destí de tots els ingressos a la monarquia. També va posar especial èmfasi al fet que el monarca es limiti a la «neutralitat» que li correspon i que assegurava que va trencar amb el discurs del 3-O, quan «es va posar al costat de qui va colpejar qui defensava escoles» amb un discurs que va qualificar d'extrema dreta.\nDe fet, el primer tinent de l'alcaldia de Barcelona, Gerardo Pisarello, que va participar en l'acte, es va expressar en un sentit similar i va assegurar que per aconseguir la democràcia cal «posar en dubte» la monarquia. En aquest sentit, va remarcar que els borbons «no són qualsevol dinastia», sinó que són la més «nefasta» que hi ha hagut a Espanya, i els va acusar de ser un «obstacle per a la democratització» per la seva vinculació amb la corrupció. «Hem d'acabar amb el chollo de la impunitat de la monarquia», sentenciava. Ada Colau, per la seva banda, va alertar en la seva intervenció de l'ascens del feixisme i va avisar que «l'extrema dreta ha tornat» tant a Espanya com a Europa.\n1 Tall de carretera de la plantilla de Dayco contra el tancament de la planta fruitosenca\n2 LaCrica celebrarà el juliol 10 anys amb una gala al Kursaal\n3 Un passeig per l'interior del convent de les caputxines de Manresa\n4 Manresa redescobreix les caputxines\n5 Dembélé es perd el que queda d'Eurocopa\nPedro Sánchez anuncia que els indults s'aprovaran demà


5 Casos d’èxit ✌ Match point #Helpeditors – Help Editors\n5 Casos d’èxit ✌ Match point #Helpeditors\nPàgina inicial/vídeo/5 Casos d’èxit ✌ Match point #Helpeditors\nEn David de Prollema necessitava un dissenyador/a per una infografia i li vaig presentar a la Marta Josa. Estava segur que encaixarien. I del meu contacte ja ha sortit un logo i una amistat. La Marta m’ha dissenyat les bosses i m’ha retocat fotografies.\nEn Lluís Cadafalch va fer una expo a la Casa del Llibre. Vaig proposar a la Laura anar a l’expo i es va enamorar dels seus quadres. Li va acabar comprant uns quadres preciosos. En Lluís m’ha regalat les capçaleres de la web.\nQuan vaig conèixer l’Elisabet de la Finestra estava començant el seu Instagram. Ara ja s’ha professionalitzat i està triomfant per les xarxes. Em va deixar un missatge d’àudio: Anna, t’he d’explicar una cosa molt bona!!! Ella va fer un Live amb mi i compartim stories.\nLa Sílvia, és una advocada en molta visió de futur que aquest any ha pensat que era el moment de tenir una web professional. Vaig passar-li en contacte del Fer Catalán i en menys d’un mes la Sílvia té una web a l’alçada de la seva professionalitat. En Fer m’ajuda sempre amb la web.\nEn Jordi necessitava un professional que li fes un book trailer i li vaig passar el contacte de l’Àlex. Es van entrendre molt bé i en menys d’una setmana van fer el vídeo. L’Àlex m’ha fet els vídeos promocionals de la web.\n3 casos d’èxit: 1 imatge gràfica + 1 logo + 1 perfil d’Instagram. 1. @prollema + @martajosa.design = imatge gràfica i una gran amistat. 2. @silvia.advocada2464 + @ambitos_ca = 1 web. 3. @_la_finestra = impuls a la professionalització del seu perfil. Gràcies per confiar en #helpeditors. :: entre tots ens ajudem. #networking #contactes #webpages #comunicació #ajuda #helpeditorsismoving #dissenyadorweb #imatgegrafica #palamós #calasalguer\nUna publicación compartida de #Helpeditors (@helpeditors_annasadurni) el 25 Sep, 2020 a las 7:28 PDT


Els cels poc ennuvolats predominaran aquest dilluns i el vent bufarà fort a l'Estret i a Galícia\nPublicat 10/10/2021 16:58CET\nEls cels poc ennuvolats predominaran aquest dilluns a Espanya i el vent bufarà fort a l'Estret i a Galícia, segons la predicció de l'Agència Estatal de Meteorologia (AEMET) per a aquest 11 d'octubre.\nDurant la jornada, és preveuen intervals de núvols a la zona de Llevant, àrea de l'Estret i les illes Canàries de més relleu, amb possibilitat d'algunes precipitacions en general febles i disperses, que seran més probables a la Comunitat Valenciana.\nA la resta del país, els cels estaran poc ennuvolats o amb alguns intervals de núvols alts, i amb alguns intervals matinals també al terç nord i quadrant sud-est de la Península, així com a les Balears.\nTambé hi ha possibilitat d'alguns bancs de boira matinals a l'interior de Galícia, de l'alt Ebre, de Catalunya i del sud-est peninsular.\nPel que fa a les temperatures, durant el dia experimentaran un ascens a Catalunya, i no s'esperen canvis a la resta.\nFinalment, el vent serà de component nord a l'Empordà, est a les Balears i a les Canàries; de component est al quadrant nord-oest i litorals del sud peninsular, amb Llevant fort a l'Estret, i intervals de fort als litorals de Galícia i d'Andalusia oriental. A la resta, el vent serà fluix, i predominarà el de component aquest.\nEl vent produirà mala mar a Almeria, Cadis, Granada i la Corunya, on s'han activat els avisos de nivell groc (risc) per fenòmens costaners. Així mateix, a Cadis també s'ha activat l'avís per vent.


Algunes malalties, com el càncer de còlon, de pulmó, les malalties cardiovasculars i la depressió, que afecten milions de persones a Espanya, s'investiguen relativament poc al nostre país.\nAquesta és la principal conclusió de l'estudi Respon la recerca a les necessitats de salut ?, publicat per l'Observatori Social de "la Caixa".\nEn aquest estudi, Ismael Ràfols (INGENIO CSIC-Universitat Politècnica de València) i Alfredo Yegros (Universitat de Leiden, Holanda), analitzen els esforços de la investigació biomèdica i s'observen importants desigualtats entre l'esforç investigador en algunes malalties i les necessitats sanitàries de la població. Davant aquestes diferències els investigadors proposen una redefinició de prioritats.\nL'informe compara la càrrega d'una malaltia (mesura com anys de plena salut perduts) amb l'esforç dedicat a investigar-la (mesurat per les publicacions que genera).\nA escala estatal, els tumors malignes representen el 20,6% de publicacions amb una càrrega de malaltia que supera el 24,4%, a causa de l'alta càrrega de malaltia dels càncers de còlon o de pulmó.\nAixí mateix, les malalties cardiovasculars també apareixen com relativament infraestudiadas en rebre un 10,2% de les publicacions però suposar un 17,1% de la càrrega de malaltia.\nEl mateix passa amb les malalties mentals i els trastorns de conducta, amb una càrrega de malaltia del 14,3% i un 8,5% de les publicacions.\nA més, els autors posen el focus, dins dels grups de malaltia, en les diferents patologies. Així, l'ictus, l'Alzheimer, la depressió i la diabetis són malalties que podrien requerir un major esforç investigador.\nMalgrat tot, Ràfols i Yegros observen que en els països de renda alta es dóna una correlació "imperfecta però significativa", entre la càrrega de malaltia i les iniciatives d'investigació.\nD'altra banda, s'observa una menor correlació a nivell mundial: les malalties infeccioses i parasitàries, les cardiovasculars, les respiratòries i les neonatals tenen una gran càrrega en comparació amb el volum de publicacions.\nAquestes diferències poden interpretar-se com una manca de recerca en malalties com malària o dengue, o com una falta d'implementació i atenció sanitària, per exemple en malalties neonatals.\nCom assenyalen els autors, "el fet que el 90% de la investigació del món es produeixi en països desenvolupats fa que les iniciatives d'investigació mundials encaixin més amb les necessitats sanitàries de les societats riques que amb les del conjunt del món".\nPer això, a Espanya malalties com la tuberculosi o la malària figuren com patologies relativament sobreinvestigadas per al que necessita el país, quan en el món apareixen com patologies d'elevada càrrega de malaltia i poca investigació.\nEls autors expliquen que hi ha poderoses raons perquè els països de rendes altes contribueixin més a recerca en salut mundial, com l'equitat sanitària i la pròpia globalització de les malalties.\nInvestigación desigual enfermedades


Per primera vegada en la seua breu història, l'Espai Jove no es vestirà de gala, de fet ni tan sols es vestirà: arriben Dosificats, un grup de teatre o algo així format per Juanjo Hurtado i Óscar Tramoyeres, els que sota la direcció de María Colomer prometen no deixar canya dreta i, de pas, en l'escenari de l'Espai Jove no quedarà ni una trista cambra negra.\n“Si necessitaven diners podien ens els podieu haer demanat, home”. Així definixen els seus amics (els pocs que encara tenen) esta obra ddavall la seua'humor, o algo així, titulada El misteriós cas… que em fas, l'última aposta d'Óscar Tramoyeres, el gran triomfador de la nit de monòlegs de les festes, que esta vegada torna amb una companyia a la seua altura.\nEl dissabte 12 de novembre, a les 23 hores, l'Espai Jove tremolarà... per les carcallades que provoquen Dosificats, dos tipus d'cuidat\nDavall la seua aparença lleugera i divertida, en la seua ajustada duració (“des que comença fins que s'acaba”, a dir del seu tècnic de so i llums, Raül Barrachina), proposa en realitat una relectura del gènere negre, amb una trama detectivesca portada fins a les seues últimes conseqüències ja que en este cas no hi ha intriga: l'espectador sap des del primer moment qui és el cadàver i qui és l'assassí. Els dos detectius, Este i Latre, evidentment no… és que ells en realitat difícilment serien capaços de trobar la seua pròpia ombra.\nUna obra que ha alçat passions allà on s'ha exhibit: “Això què és?” va manifestar atònic el crític de The New York Times el dia en què va assistir a un preestrena. Un agut anàlisi de la seua obra a què ja estan acostumats Óscar i Juanjo des que als dos els van posar de potetes en el carrer, els seus propis pares, amb un contundent: “Serà precís tot això?”.\nSi vols saber més, no deixes de veure el vídeo que adjuntem. Però si de veritat vols disfrutar de l'humor genuí, el millor és que no t'ho conten: date una volta el dissabte 12 de novembre, en acabant de sopar, per l'Espai Jove. No sopes molt, que les carcallades poden tindre efectes contraproduents.\nI no arribes molt tard: les places són limitades i Dosificats no tornaran a actuar a Puçol… excepte si ho fan gratis en la plaça del poble, i això queda reservat per a les festes de setembre.


Sobre mi – Sergi Albrich\nEm dic Sergi Albrich Viñas, estic llicenciat en geologia i sóc regidor i president de l’executiva local d’Esquerra Republicana de Catalunya de Sant Joan de les Abadesses.\nLa vinculació amb Sant Joan va molt més enllà de l’amor i l’estima que un pugui sentir pel seu poble ja que durant un llarg període de temps vaig tenir un gran lligam en l’àmbit del lleure i l’associacionisme infantil i juvenil i l’he continuat mantenint implicant-me per aportar i intentar millorar el municipi que m’ha vist créixer.\n10è Aniversari Grup Esplai Somnis. Juliol 2004.\nEntre els anys 1996 i 2007 vaig formar part de l’entitat de lleure infantil i juvenil Grup Esplai Somnis, essent-ne el president des del 2002. Anys que em van aportar valors tant importants com la responsabilitat, el respecte vers els altres i la capacitat de cooperació i de treball en equip.\nEls coneixements universitaris adquirits i les ganes de descobrir i conèixer la riquesa natural de Sant Joan ens van portar a mi i a l’Emma Soy a elaborar el programa de la Festa Major de l’any 2008, el qual es va titular “El Patrimoni Natural i Paisatgístic de Sant Joan de les Abadesses”. Petita publicació que correspon a un interessant recull de la riquesa biològica, forestal, geològica i paisatgística de la nostra vila.\nSecció d’Iniciació UE Sant Joan. Pla d’Estràngol agost 2009.\nDurant un curt, però intens, període de temps, 2009-2010, també vaig formar part de la Unió Excursionista de Sant Joan, concretament al capdavant, conjuntament amb la Neus i l’Anna, de la Secció d’Iniciació Infantil. I també he format part d’aquells moviments de caire local que han treballat i treballen per la independència del nostre país. D’aquesta manera he col·laborat amb la plataforma Sant Joan de les Abadesses Decideix, responsable de les consultes per la independència de l’any 2009, i l’agrupació local de l’Assemblea Nacional de Catalunya, màxim responsable dels esdeveniments polítics més trascendentals ocorreguts als últims anys a Catalunya.\nPresentació llista electoral al març del 2007.\nTornant enrere en el temps, l’any 2006 vaig començar a treballar amb la que seria la cap de llista d’Esquerra Republicana de Catalunya pels comicis del 2007, i ex-alcaldessa de Sant Joan, Elisabet Regué. Unes elecions que Esquerra no guanya i esdevé el principal grup opositor del consistori santjoaní. Resultat electoral que no ens va fer defallir i vàrem continuar treballant pel nostre municipi, duent a terme una oposició constructiva, clara i transparent i sobretot, opinant i fiscalitzant aquelles mesures que ens poden semblar desproporcionades i, perquè no dir-ho, errònies, com també donant suport o puntualitzant aquelles propostes que puguin resultar encertades i ben aconseguides.\nPressa de possessió com a regidor al 21 de desembre de 2009.\nPer responsabilitat, jo mateix, i altres components de la llista electoral com també persones externes, donem suport, material i moral als tres regidors aconseguits; l’Elisabet, en Jordi i en Joan. Tanmateix, a finals del 2009, la que fos la primera alcaldessa del nostre municipi va dimitir i em va cedir el relleu del seu lloc com a regidor.\nSergi Albrich – Menci Colomer\nL’any 2008 entro a formar part de la secció local d’Esquerra Republicana de Catalunya de Sant Joan de les Abadesses, concretament al capdavant de la secretaria de comunicació, i, conjuntament amb el regidor Joan Álvarez, impulsem la creació de la secció local de les Joventuts d’Esquerra Republicana de Catalunya. El juliol del 2010 assumeixo la presidència de la secció local, prenen el relleu del primer i únic president que ha tingut l’executiva des de l’instauració de la democràcia; Menci Colomer.\nEl 25 setembre del mateix any resulto escollit, per unanimitat de la militància , candidat a encapçalar la llista electoral, per Esquerra Republicana de Catalunya, pels comicis locals del 2011. Objectiu que assumeixo amb un gran orgull i responsabilitat, tant per la confiança atorgada com per la il·lusió i les ganes que em genera el fet de continuar treballant amb força i empenta pel meu poble.\nSergi Albrich i Lluïsa Pérez\nEl resultat dels comicis electorals esmentats es va traduir amb una àmplia majoria absoluta, de 7 regidors pel partit dels socialistes, 2 regidors per Convergència i Unió i 2 regidors per ERC. Quatre anys al costat de la Lluisa Pérez, dona amb empenta, ganes i il·lusió per tal d’aportar el millor pel nostre poble. Quatre anys en els quals varem realitzar una oposició constructiva i fiscalitzadora vers les polítiques de l’equip de govern del PSC duent a terme més 150 iniciatives en forma de mocions, actes, peticions per escrit i intervencions al plenari municipal (https://www.youtube.com/watch?v=WNDb1RKx3Ho).\nElisenda Guillaumes, Sergi Albrich, Lluïsa Pérez\nNovament, el dia 20 de febrer de 2015 la militància de la secció local d’ERC m’escull cap de llista pels comicis electorals del 24 de maig del 2015. Uns comicis en els quals la candidatura d’Esquerra-AM, conformada per un equip de 21 persones representatius de la societat civil, empresarial i cultural de Sant Joan, acompanyada per una àmplia llista de suport, rep 535 vots, esdevenint l’única formació política municipal que incrementa amb vots i regidors respecte la comtesa electoral del 2011. D’aquesta manera, el grup municipal quedarà configurat per l’Elisenda Guillaumes, la Lluïsa Pérez i jo mateix, esdevenint segona força al consistori municipal. Un consistori configurat per MES (7 regidors), ERC (3 regidors) i CIU (1 regidor).\nAquest bloc és, doncs, una forma més de mostrar –una eina- la meva opinió, estrictament personal, sobre aquells fets que tenen lloc tant a Sant Joan de les Abadesses com arreu de Catalunya, sovint amb una vessant política, però també social, a la vegada que també donar a conèixer part de la feina feta des del grup municipal d’Esquerra Republicana de Sant Joan de le s Abadesses.\nRipollès.info – Presa de possessió desembre 2009. http://bit.ly/aYTf7N\n7 comentaris Digues la teva\n30 Abril 2010 a les 10:15\nFelicitats Albrich!!!! et seré una fidel seguidora.\nEndavant i per mols anys!!!!!\n3 Mai 2010 a les 8:17\nMolt bé ALbrich!!!!!! Genial m’agrada sí senyor!!!!\n3 Mai 2010 a les 21:58\nm’encanta tot el que escrius i a la vegada hem pregunto com to fas per fer tantes activitats,et felicito i t’admiro.\n4 Mai 2010 a les 11:46\nJo, com la Montse, em segueixo preguntant com t’ho fas per fer tantes coses alhora….i bé! quina capacitat de feina, admirable…..ànims.\nOlga Ricart ha dit:\n7 Octubre 2010 a les 20:43\nHola Soy escritora y desde hace 3 meses resido en SaN jOAN DE LES ABADESSES, me gustaria presentarte proyectos para tu candidatura, confío en la izquierda y que San Joan puede mejorar contigo. Avisame como podemos charlar\nJordi Michel ha dit:\n10 Mai 2011 a les 15:51\nDesde Francia os deseamos mucha suerte y os apoyamos.Siempre estaremos con vosotros y no olvidamos que es una alcadesa de ERC que nos caso.Siempre ERC fue a nuestro lado cuando teniamos el Lounge.Con vosotros para la victoria y como se dice aqui “Bonne Chance”.Y lo mejor para Sant Joan.\nMichel y Jordi\n21 Mai 2011 a les 15:13\nMoltes gràcies pel suport. Espero que us vagi tot molt bé i que demà tinguem sort!. Un petonàs molt fort de part de l’Elisabet.


El temps a Palamós: Dilluns 19 de novembre: l'aigua circula amb alegria per la riera Aubi\nDilluns 19 de novembre: l'aigua circula amb alegria per la riera Aubi\nLa riera Aubi amb un cert cabal, al seu pas per aquest emblemàtic pont de Mont-ras.\nLes pluges abundants del cap de setmana i les registrades en dies anteriors, van fer reaparèixer un cert cabal a la riera Aubi que no causà cap problema, sinó tot el contrari.\nEl passat dilluns 19 de novembre, es podia gaudir de les imatges bucòliques que ens deixava el pas de la riera Aubi per sota de l'emblemàtic pont que podem veure a Mont-ras, a prop de la via verda. La visió d'aquest bonic espectacle pren una especial rellevància, ja que aquesta riera i les rieres tributàries es presenten completament seques la major part de l'any.\nA Palamós també podem gaudir d'un altre dels espectacles que ens deixa la riera Aubi, després d'un període de pluges abundants com aquest. Es tracta del famós salt d'aigua que es forma a prop del pont de Castell, al ramal de la riera Aubi.\nEn un altre ordre de coses, s'ha de fer esment que l'atmosfera encara es presentà lleugerament inestable. Els núvols baixos que cobriren el cel durant bona part del matí, van crèixer amb una mica més de força a partir del migdia-primeres hores de la tarda.\nEls cúmuls gruixuts arribaren a deixar un cel molt amenaçador mirant cap al nord de la comarca, però només van caure lleus pugims. A Sobrestany recolliren 1,6 mm, a Torroella de Montgrí 1,0 mm, a Bellcaire d'Empordà 0,4 mm, a La Bisbal d'Empordà 0,4 mm, a Monells 0,3 mm i a Palafrugell 0,2 mm.\nA Palamós en prou feines s'escapà alguna roina inapreciable i també es va veure virga. Aquest fet, unit a l'obertura d'algunes clarianes, va facilitar que es veiés un arc de Sant Martí no gaire marcat.\nVídeo on veiem el salt d'aigua del ramal de la riera Aubi a Castell, el passat dilluns 19 de novembre.\nMés dades meteorològiques del passat dilluns 19 de novembre del 2018 a Palamós., temperatura màxima 14,8 ºC (16,2 ºC al passeig del Mar), mínima 10,1 ºC (10,7 ºC al passeig del Mar).\nEstat del cel: a primera hora del matí es van veure 8/8 Sc., a les hores següents van aparèixer algunes clarianes, amb de 5/8 a 6/8 Cu i Sc, a més de 1/8 a 3/8 Ci, As i Ac., al migdia-primeres hores de la tarda s'observaren de 4/8 a 6/8 Cu i Sc, alguna roina esporàdica, juntament amb de 2/8 a 4/8 Ci, Ac i As., a la tarda les clarianes van anar a més, amb de 3/8 a 5/8 Sc.\nVent: fins les 14:00h hi va haver vent del NE, ENE i NNE, a 10 km/h de mitjana., a partir de llavors vent de direcció N, NNO i NO, a 10 km/h de mitjana., a partir de les 22:00h bufà vent del N, NNO, NO i ONO, a 5-10 km/h de mitjana.\nRatxa màxima de vent 31 km/h NE.\nEstat de la mar amb maror, mar de fons del ENE, ones de 0,5-1 metre, mar endins hi havia forta maror (onatge sig. de 1,88 metres a les 07:00h davant del cap de Begur, de 1,64 metres a les 12:00h, de 1,41 metres a les 18:00h i de 1,99 metres a les 23:00h)., alçada màxima de l'onatge 4,3 metres a la 01:00h al davant del cap de Begur.\nPressió atmosfèrica màxima 1008 hPa, mínima 999 hPa. Humitat relativa màxima 87 %, mínima 62 %. (Dades de meteoclimatic.com i Puertos del Estado)\nLa riera Aubi al seu pas per l'emblemàtic pont de Mont-ras el passat dilluns 19 de novembre.\nCel cobert de núvols baixos observat el passat dilluns 19 de novembre al migdia. Imatge captada des del poblat Íber de Castell.\nSi mirem amb atenció les temperatures màximes que van tenir lloc el passat dilluns 19 de novembre al Baix Empordà, es veu com van tenir poques variacions respecte la jornada dominical i, a més, els canvis van ser diferents segons l'indret analitzat.\nPer exemple, a Monells la temperatura màxima va ascendir 1,0 ºC respecte el dia abans i a Castell d'Aro va pujar 0,6 ºC, en canvi, a Torroella de Montgrí va descendir 0,7 ºC i a La Tallada d'Empordà baixà 0,7 ºC.\nEn aquest sentit, els 16,2 ºC del Passeig del Mar van ser la màxima més alta del dia, en canvi, els 12,9 ºC de Les Olives van ser la màxima més baixa.\nAixí mateix, la temperatura mínima va baixa de forma més o menys evident en totes les estacions meteorològiques, respecte el diumenge.\nA Torroella de Montgrí la mínima va descendir 2,1 ºC respecte el dia anterior, a La Bisbal d'Empordà descendí 1,7 ºC i a La Tallada d'Empordà baixà 0,9 ºC.\nA Palamós la mínima va ser 1,6 ºC més baixa.\nEls 6,5 ºC que hi van haver a Monells van ser la mínima més baixa de la jornada, per contra, els 10,7 ºC del Passeig del Mar es quedaren com a mínima més elevada. Dades de Meteoclimatic i Meteocat\nMàximes registrades el passat dilluns 19 de novembre al Baix Empordà, segons el Servei Meteorològic de Catalunya. Entre parèntesi us poso la temperatura mínima:\nCastell d'Aro 15,1 ºC (9,1 ºC)., La Bisbal d'Empordà 13,9 ºC (7,6 ºC)., Torroella de Montgrí 13,8 ºC (8,1 ºC)., Monells 13,5 ºC (6,5 ºC)., La Tallada d'Empordà 13,3 ºC (8,3 ºC).\nMés fotos del passat dilluns 19 de novembre\nEtiquetes de comentaris: Fotos, Núvols, Paisatges, Patrimoni històric, Previsions/seguiment meteorològic, Vídeos


Ja podem escoltar les cinc cançons candidates a representar Espanya |\nAvui a dos quarts de dotze del migdia TVE ha donat a conèixer les cinc cançons candidates a representar Espanya al Festival. Ja fa uns dies que la cadena pública estatal havia presentat els cinc solistes amb algunes pistes sobre les cançons però ens faltava escoltar-les i avui ha estat el gran dia. Temes molt diferents entre ells, pop, dance, llatí, balada… per a tots els gustos i colors que entre jurat i públic hauran de votar en un 50/50 properament en una gala televisiva, la data de la qual encara no s’ha fet pública. De moment, aquí les tenim:\nRun (Más) de Brequette: escolteu-la en aquest enllaç\nTema cantat en anglès i castellà amb una veu molt potent, creada pels mags eurovisius Tony Sanchez Olsson i Thomas G:son. Un mig temps espectacular que la intèrpret que va saltar als escenaris a La Voz resol amb gran qualitat.\nAunque se acabe el mundo de Jorge González: escolteu-la en aquest enllaç\nCançó lleugera amb tocs llatins composada per Kiko Rodríguez, Bruno Nicolás, Leticia Fuentes i María José Fernández. Jorge González va participar a Operación Triunfo i La Voz provarà sort amb la plataforma que suposa Eurovisió.\nEstrella fugaz de La Dama: escolteu-la en aquest enllaç\nDámaris Abad ens presenta un tema dance molt fresc, obra de Melendi.\nSeguir sin ti de Raul: escolteu-la en aquest enllaç\nBalada de tall romàntic que William Duque i Domingo Sánchez han escrit pel cantant que ja va intentar representar Espanya fa deu anys.\nDancing in the rain de Ruth Lorenzo: escolteu-la en aquest enllaç\nIgual que Brequette, la murciana alterna el castellà i l’anglès, en un tema composat per ella mateixa i Jim Irvin i Julian Emery. Es tracta d’un ritme mig temps on la seva veu destaca amb força.


Aquesta setmana us proposem una excursió circular per la comarca de la Llitera. Amb l'eixida al poble d'Albelda, recorrem 30 quilòmetres per a visitar Castellonroi, el Montpedró i l'ermita de sant Salvador de Montpedró.\nPaisatge cap a l'oest des del Montpedró\nLa ruta comença a la intersecció del carrer Hospital amb l'avinguda de Tamarit del poble d'Albelda. Des d'allà, en direcció nord-oest, anem a buscar la plaça Major, on hi queda l'església de sant Vicenç Màrtir. Aquest temple, que havia sigut elevat a la categoria de col·legiata l'any 1560 pel papa Pius IV, quedà com una parròquia més del bisbat de Lleida a partir del 1851. D'estil gòtic tardà i amb reformes posteriors, sobretot del segle XVIII, gran part de les seues obres d'art desaparegueren durant la Guerra Civil. L'any 1995 fou segregada de la diòcesi de la capital del Segrià i incorporada a la de Barbastre-Montsó.


Panoramahotel Schachinger Oberaichwald Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAussichtsweg 30, Oberaichwald, Oberaichwald, Àustria, 9582 - Veure al mapa\n"Staff extremely accessible and hospitable. Pleasant environm..."\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Panoramahotel Schachinger és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Oberaichwald. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Panoramahotel Schachinger, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix restaurant, bar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent sauna, camp de golf (a 3 km), esquí, massatge, ping pong. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Panoramahotel Schachinger.\nTots els tipus de viatgers (129) Parelles (97) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (9) Grups (13)


S’anuncia la primera foto d'un forat negre - Agrupació Astronòmica Sabadell\nEstàs aquí: Inici Notícies S’anuncia la primera foto d'un forat negre\nS’anuncia la primera foto d'un forat negre\nNo es pot retratar un forat negre, però si que es pot retratar l'horitzó d'esdeveniments, la frontera del pou impenetrable del forat negre. L'any 2017 es van vincular diversos radiotelescopis a tot el món, en una campanya coneguda com Event Horizon Telescope (EHT), per intentar obtenir aquestes imatges; en concret, la imatge de Sagitari A* i del forat negre de M87. Després de gairebé dos anys de procés, s'ha anunciat una roda de premsa per al dia 10 d'abril, en la qual sembla ser que es podrà veure la primera imatge d'un forat negre. Més informació a la NSF.


Es presenta el documental "1936-1939. El que no està escrit, però va passar"\n06:37 | 12/04/2021\nAvió Romano d'entrenament preparant-se per a emprendre el vol. Aèrodrom 329 de Montmeló (Fotografia: Anna Gil)\nEstat en que va quedar el cotxe Wanderer, incautat pel Comitè Local de Milícies Antifeixistes de Montmeló, després de patir un accident quan tornava de fer un inventari de béns a la finca de can Cabanyes (Fotografia: Francesc Fanés)\nMoneda local en paper emesa per l'Ajuntament\nInterior de l'església de Santa Maria de Montmeló l'any 1936 (Fotografia: Arxiu de l'església Santa Maria de Montmeló)\nFoto de grup de les persones entrevistades en el documental\nAquest audiovisual tanca la sèrie “Montmeló, la memòria del temps” fent un repàs pels difícils anys de la guerra i la postguerra al municipi.\nAhir dimecres a les set de la tarda es va presentar a la sala Polivalent 1936-1939. El que no està escrit, però va passar, tercer i darrer documental que sota el títol genèric de Montmeló, la memòria del temps que s’emmarca en el projecte de recuperació de la memòria històrica de Montmeló, endegat la primavera de l’any passat arran d’una sèrie d’entrevistes realitzades a una cinquantena de veïns i veïnes del municipi. Aquest nou treball audiovisual mostra com un municipi de pocs habitants, amb una economia tradicionalment agrícola, va viure un dels períodes més tràgics de la nostra històrica recent.\nEls primers anys del segle XX van estar caracteritzats per intensos moviments socials que desencadenaren grans conflictes . El 18 de juliol de 1936 l’exèrcit del general Franco va proclamar un cop d’estat que no va triomfar a tot el territori i aviat van quedar definits dos bàndols que van viure de ben a prop els horrors que va comportar la guerra. Tot i que la població de Montmeló no va ser mai bombardejada , no per això va deixar de patir les grans tragèdies que acompanyen aquest tipus de conflictes: soldats cridats al front que no havien de tornar mai a casa, fam, pobresa, racionament i por.\nTot just iniciada la guerra, va començar un període d’excessos revolucionaris que van comportar actes de violència incontrolada contra l’església catòlica i els seus representants. Aquest treball audiovisual mostra com una de les primeres accions del Comitè de Milícies Antifeixistes fou el saqueig de l’església de Santa Maria i de la rectoria de Montmeló i com el rector de la parròquia, mossèn Josep Maria Martí, va haver d’amagar-se en una masia a les afores del poble que va acabar abandonant per fugir a Barcelona on va ser assassinat.\nArran del decret promulgat per la Generalitat, el 5 d’agost de 1936, que permetia l’ocupació de béns durant la guerra per ser destinats a satisfer les necessitats dels serveis públics, el comitè local de Montmeló va incautar la rectoria i la finca de can Cabanyes . Alguns propietaris van haver de fugir per por a ser detinguts. També va marxar el que havia estat fins el moment l’alcalde, Esteve Pellicer Guitet. Posteriorment, can Cabanyes va ser un punt d’acollida dels refugiats de guerra i l’emplaçament dels soldats que van participar en la construcció del camp d’aviació de Montmeló.\nEl 7 d’agost de 1936 es va crear la Comissió de la Indústria de Guerra que tenia per objectiu la coordinació de les activitats necessàries per a la fabricació d’armament per abastir l’exèrcit republicà durant el conflicte. A Montmeló la fàbrica Cucurny, que va passar a denominar-se “Fàbrica M”, va ser una d’aquestes indústries col·lectivitzades amb l’objectiu de subministrar totxos refractaris als alts forns de Catalunya. Aquest material, de gran qualitat i resistència, fou utilitzat per a revestir les caixes on transportaven les bombes.\nLa guerra s’allargava i la necessitat de donar suport aeri al front va comportar la construcció d’aeròdroms militars per tot el territori. L’any 1938 l’exèrcit republicà va construir un camp d’aviació militar a Montmeló, entre la via del tren i el marge del riu Congost. Durant els primers mesos va funcionar com a escola de vol per als pilots de les Forces Aèries de la República. A més de servir com a camp d’entrenament, també allotjava els pilots que ja havien acabat la formació i esperaven entrar en una esquadrilla de combat. El mes de gener de 1939, amb l’avenç de les tropes nacionals, l’escola de pilots va deixar de funcionar i l’aeròdrom va esdevenir un veritable camp d’aviació de combat que va col·laborar intensament en la defensa aèria del front republicà i, més concretament, de la ciutat de Barcelona. L’endemà de la caiguda de Barcelona, el 27 de gener de 1939, un últim avió es va enlairar de l’aeròdrom 329, nom amb que era conegut, amb l’objectiu de traslladar a Banyoles diversos alts càrrecs de l’exèrcit republicà abans de ser evacuats a França.\n1936-1939. El que no està escrit, però va passar també fa un repàs per l’allotjament dels refugiats procedents de les zones ocupades per l’exèrcit franquista, la retirada de l’exèrcit republicà i l’entrada dels nacionals al municipi, la manca de diners i l’emissió de paper moneda, els difícils anys de la postguerra amb la carència d’aliments de primera necessitat que comporta un període de fam i pobresa, la instauració de les targetes de racionament, l’estraperlo...\nUn treball rigorós i emotiu que culmina amb l’esperança de que el relat de les profundes ferides que deixa una guerra civil i el regal del coneixement i l’experiència compartida serveixin de reflexió perquè mai més es torni a repetir un període històric semblant.\nL’acte de presentació va anar acompanyat amb l’exhibició d’una mostra fotogràfica sobre els fets més destacables d’aquest període històric.\nData de modificació: 25/06/2015 19:52:00


Cassoles de Girona. Cargols rostits\nIntroducció - A les nostres comarques és tradicional fer els cargols guisats a la cassola de moltes maneres diferents i la imaginació ens ha portat a construir plats extraordinaris amb cargols, des dels més senzills amb cansalada, botifarra o pernil, amb sofregit, ceba, tomata o allioli fins als més complexes i deliciosos amb conill, sèpia, gambes, pop, cabra, costelló, i tants d’altres. També hem d’esmentar les formes més antigues i rurals, fets directament a les flames embolcallats de palla, a les graelles, a la llauna o a la llosa amb un senzill amaniment.\nHabitualment, però, quan volem guisar cargols, prèviament els bullim una bona estona, per després començar a treballar-los amb alguna carn, peix o salsa. En aquest llarg bullit previ però, es perd molta part del gust propi del cargol que passa a l’aigua que després tirem (cocció per expansió). Quedant un cargol força insípid que després ens hem d’afanyar a acompanyar amb alguna salsa o amaniment potent de gust per donar-li ànima a l’animaló.\nPer això us proposem guisar-los d’aquesta manera que us explicarem, amb la que el podrem degustar i assaborir el cargol sense que hagi perdut cap gust, tan sols amanit amb sal i pebre, i per demostrar que no és certa aquella dita que “els cargols no tenen gust”.\nN’hem dit “Cargols Rostits” perquè és l’aspecte que tenen un cop guisats, però si som rigorosos aquesta recepta combina dues tècniques de cuina: un ofegat llarg del cargol sense res més i després un fregit suau o rostit. Podríem haver-hi afegit altres ingredients a la cocció, com herbes, all, cirereta, cansalada, etc... però hem volgut donar la recepta base i més senzilla perquè ho experimenteu i podeu tastar el cargol tal com és ell sense cap amaniment més que la sal i el pebre, i fet en una cassola. Seria l’alternativa al cargol a llauna. Partint d’aquesta recepta podeu utilitzar els cargols per qualsevol altra plat ja estan llestos per acompanyar un conill guisat, un mar i muntanya o bé menjar-se’ls amb all i oli tal com surten. Us animem a que ho intenteu.\n- 50 cargols, dejunats i rentats. (Si els caceu vosaltres deixeu-los 2 o 3 setmanes en una malla o gàbia en dejú)\n- Oli verge extra, una tasseta de cafè. 100 ml.\nPreu - 3-4 €, depenent del preu que trobeu els cargols.\nTemps - 10 minuts per netejar els cargols.\n1 hora de cocció tot plegat.\nRecepta breu - Poseu els cargols ben nets en una cassoleta o ansat, en el que hi haureu posat l’oli en fred. Tapeu la cassola i deixeu coure uns 30-35 minuts a foc mínim sense destapar. Afegiu sal i pebre al gust. Un cop l’aigua dels cargols s’hagi reduït, destapeu i aneu rostint-fregint uns 10 minuts més els cargols, tot remenant.\nRecepta al detall - Assegureu-vos que els cargols estiguin ben dejunats. Els poseu a la pica o dins una palangana i hi tireu per sobre un bon raig d’aigua per despertar-los i que surtin de la clova. Netegeu, un per un, els cargols sota l’aixeta amb un rajolí d’aigua. Mireu que no quedi el tel o membrana seca amb què els cargols es tanquen a la closca i que aquesta quedi ben neta de terra i de baves seques. Ajudeu-vos de un raspallet si voleu. Rebutgeu els cargols trencats o els que tingueu sospita de que estan morts.\nPoseu tot l’oli (100 ml), en fred, a la cassoleta o en un ansat que tingui tapadora i hi aboqueu els cargols. (Sense sal ni pebre). Tapeu la cassoleta i engegueu el foc al mínim. No destapeu la cassola en els propers 25 o 30 minuts.\nA l’encendre el foc al mínim els cargols surten de la closca volen fugir de l’escalfor que comencen a notar, això n’anomenem “espantar” els cargols, i ens assegurem que seran fora de la closca per facilitar la seva cocció i posterior menja.\nAl tenir la seva carn un altíssim percentatge d’aigua ens permeten que es coguin en el seu propi suc o vapor, com si els ofeguéssim, però en aquest cas sense cap altre vegetal. Deixarem la cassola tapada una mitja horeta sempre a un foc molt fluix. Primerament els cargols deixaran anar aigua i amb el pas dels minuts aquesta s’anirà evaporant i reduint.\nPassada un mitja horeta podem destapar i afegir sal i pebre al nostre gust. Si voleu podeu treure un cargol i tastar-lo per saber si està prou cuit. Si encara no són prou cuits els deixem una estoneta més.\nA partir d’aquí deixem la cassola destapada i anem remenant els cargols amb l’oli, sempre a foc suau, per anar-los “rostint” fins trobar el punt. L’oli mai ha de fumejar, sempre foc fluix, perquè no es malmeti i el puguem aprofitar si després hi iniciem un sofregit. Podeu estar-hi uns 10 minuts aproximadament.\nRectifiqueu de sal i pebre. Veureu que els cargols han deixat anar un suc marronós que ens recorda el suc d’un rostit, veieu la foto. Aquest suc molt gustós és el suc del cargol que es perd quan els bullim.\nUn cop fets ja us els podeu menjar tal com venen o sucats amb all i oli, vinagreta, tomata o la salsa que vulgueu o afegir-los a altres plats.\nAlternatives - altres combinacions - Com hem explicat això és una recepta bàsica per tal de que podeu tastar els cargols guisats tal com són sense cap salsa. També és un punt de partida per utilitzar-los en multituds de receptes.\nPodeu escorre’ls, i amb l’oli amb que els heu guisat comenceu a treballar-hi un sofregit, podeu afegir-hi herbes, cirereta, cansalada, costelló, conill, sèpia, etc...\nCom que els cargols ja estan cuits, si els voleu fer guisats amb carn o fer un mar i muntanya, els afegireu cap al final de la cocció uns 10 o 15 minuts per tal de que es barregin amb la salsa del nou plat. Aprofitant l’oli amb que heu guisat els cargols per inicial qualsevol guisat.


GUIRILEJANT: Berlín - 4t Dia\nBerlín - 4t Dia\nEl divendres, quart dia a Berlín, també s’alça plovent. Volíem anar a l’Schloss Charlottenburg, passejar pels jardins, o anar al Tiergarten, però la deixem a l’espera que algun dia faça més bo! Així que, dia de pluja, dia de museu. Anem al Pergamonmuseum, un museu impressionant on s’exposen antiguitats gregues, romanes, assíries, mesopotàmiques... Va ser construït entre 1910 i 1930 a mida per a allotjar les restes trobades en excavacions d’arqueòlegs alemanys a principis de segle. De fet el nom ja dóna aquesta idea, és l’altar de Pèrgam una de les primeres antiguitats a exposar-se.\nEl museu obre cada dia des de les 10 fins a les 18 hores, i s’amplia fins a les 9 de la nit els dijous. El preu és de 10 euros, però nosaltres ja el tenim inclòs a la Welcome Card. Arribem promptet, i ja hi ha una xicoteta cua. Ara està en fase de remodelació, així que l’entrada principal està tancada i s’ha d’accedir per un lateral estret. Amb l’entrada tens una audioguia gratuïta en diversos idiomes. Està bastant bé, perquè té dues opcions. Una és anar per lliure i prémer els números d’informació (els que apareixen a la vora d’algunes obres) quan vulgues que t’explique alguna cosa. L’altra, la que vam fer nosaltres, és com una visita guiada d’aproximadament una hora i mitja. En ella, una veu va indicant-te l’itinerari a seguir i el més destacat. Després si vols saber més, pots complementar la informació. Com deia, nosaltres vam fer això, i va estar molt bé.\nLa primera sala del museu ja t’impressiona i et deixa amb la boca oberta. És l’altar de Pèrgam (de l’entorn de l’any 170 aC), un fantàstic santuari originari de Pèrgam (ara Bergama, a Turquia). Una escalinata molt empinada et porta fins a un pati de columnes. Envoltant tota la sala hi ha una bonic fris que representa la lluita entre els déus i els gegants.\nAltres joies del museu, són els bonics mosaics grecs ...\n... la porta del mercat de Mileto (del segle II dC), exposat a la pluja durant uns anys perquè una bomba va ensorrar el sostre...\n... la Porta d’Ishtar, a Babilònia (del segle VI aC). Impressionant. Recoberta de rajoles vidriades blaves, era un pas processional que portava a la sala del tron del rei Nabucodonosor II.\nMés coses, troballes de Síria, Assíria, Mesopotàmia...\n... i l’altra gran façana, la de Msatta, residència del califa al-Walid II a Jordània, del l’any 743.\nNosaltres li dediquem al museu unes dues hores i mitja, i crec que ho veiem tot i bastant bé. Quan ixim encara plou, així que decidim parar a dinar en un restaurant d’allà a la vora. Després de dinar decidim aprofitar que podem anar gratis en metro per acostar-nos a la zona del Zoo de Berlín. No volem entrar, només vore les portes que ens havien dit que eren molt xules.\nAl davant del Zoo està la Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche, una església de la que només es veu la torre a mitges, perqùe va ser bombardejada durant la II Guerra Mundial. Per la seua forma se la coneix – segons la guia – com la “dent buida”. Hauríem d’haver vist més o menys això:\nPerò el que ens trobem és això:\nL’estructura marró és la nova església que es va construir als anys 60. L’altra, la blanca, són els envans que protegeixen l’estructura antiga que ara s’està conservant. A l’interior de la torre sí que es pot entrar tot i que no hi ha massa a vore. A banda d’uns mosaics, hi ha una exposició de què va passar a la zona durant la guerra, com va funcionar la resistència i com va quedar tot després, que és bastant interessant. L’entrada és gratuïta i està oberta des de les 9 del matí fins a les 7 de la vesprada cada dia.\nTornem a agarrar el metro, una miqueta decebuts per la visita, i anem fins a la zona pròxima al Checkpoint Charlie. Abans d’arribar, però, ens estranyem perquè hi ha molta policia pels carrers. Prompte descobrirm el perquè!\nUn míting de l’Angela Merkel donant suport al candidat del seu partit CDU a l’alcaldia de Berlín. En el moment en què nosaltres vam arribar tocava un grup de música dels 50/60 americana. L’escenari estava just al davant del Checkpoint Charlie i la zona està tancada, així que hem de pegar una volta. Aprofitem, llavors per a vore part de l’exposició que hi ha a l’aire lliure sobre la construcció del mur, com dividia la ciutat, les fases i principals esdeveniments de la guerra freda... Està bastant bé.\nEl Checkpoin Charlie era la principal porta d’accès entre les dues parts de Berlín, l’oriental i l’occidental, abans de la reunificació i la caiguda del mur. Ara queda com una oficineta on s’instal·laven els militars per a controlar el pas. També es manté el famós cartell d’”està vosté ixint del sector americà”. Tampoc és gran cosa, jo m’ho imaginava més gran. Això sí, hi ha molts turistes fent-se fotos.\nDesprés de les fotos de rigor, continuem passejant per Zimmerstrasse fins a arribar a l’Stasi Informations – und Dokumentationszentrum un museu que t’explica com funcionava l’Stasi, la policia secreta que controlava la població de la RDA. És molt interessant, perquè et fas una idea de quanta gent hi havia implicada en este control, com funcionaven, alguns mecanismes per a aïllar a les persones “perilloses” per a l’estat. Hi ha testimonis, part d’història, xifres, aparells. Està molt bé. L’horari és de 10 a 18 hores de dilluns a dissabtes i l’entrada és gratuïta. Em sembla que hi ha altres museus que tracten sobre l’Stasi a Berlín, nosaltres, però, només vam anar a este.\nContinuem encara per Zimmerstrasse i a l’encreuament amb Wilhelmstrasse veiem l’antic Ministeri de l’Aviació del Reich, el Former Reichsluftfahrtministerium. Era el centre del poder de Hermann Göring i una de les relíquies arquitectòniques de l’època nazi. Hui en dia és la seu del Ministeri d’Economia d’Alemanya.\nEnfront, hi ha un altre museu, i un dels que més m’han agradat. És la Topographie des Terrors, situada on estava el quarter general de la Gestapo, el comandament central de les SS i després l’Oficina Principal de Seguretat del Reich. Ara ja no queda res de tot això. En el seu lloc s’ha construït un modern edifici on s’explica l’època de terror nazi, des dels seus inicis i fins al final de la guerra i post-guerra. I a l’exterior s’ha deixat buit, i només s’ha marcat a terra algunes de les cel·les de la presó de la Gestapo. També ací hi ha un tram del mur de Berlín d’uns 200 metres, on s’ha instal·lat una exposició de record del Mur. L’entrada a tot és gratuïta i l’edifici està obert des de les 10 fins a les 20 hores.\nPer a vore-ho i llegir-ho tot amb calma cal més d’una hora – nosaltres, crec, ens en estem vora una i mitja. A l’eixida ja estem molt cansats. Com que estem a prop de Postdamer Platz, decidim anar fins allà a sopar. De camí passem per davant Martin-Gropius-Bau, un centre d’exposicions.\nAl davant està el Parlament de l’Estat de Berlín.\nI des seguida arribem a Postdamer Platz. Va ser una zona “morta” ja que per ací passava el Mur de Berlín. Una volta es va enderrocar, al 1989, importants arquitectes d’arreu del món van dissenyar els edificis actuals. Entre ells destaca el Panoramapunkt una torre molt alta des d’on es tenen vistes parnoràmiques de la ciutat. L’hora d’obertura canvia despenent de si és l’estiu o l’hivern (quan nosaltres vam anar es podia pujar fins a les 20 hores) i el tiquet d’entrada costa 5’5 euros. Nosaltres teníem pensat anar, però estàvem ja molt cansats i vam deixar-ho per a una altra visita.\nTambé en esta plaça està el “Passeig de la Fama” de Berlín, el Bulervard de les Estrelles unes estrelles daurades incrustades en una estora roja recorden i rendeixen homenatge a actors i directors famosos del cinema alemany. I és que el prestigiós festival de cinema de Berlín, la Berlinale, se celebra, precisament, en esta plaça.\nArribem fins al Sony Center, un gran complex amb restaurants, tendes, hotels, cinemes...obert des del 2000.\nSopem en un restaurant alemany que hi ha al fons, el Lindenbräu, que està molt bo. Quan acabem estem rebentats del llarg dia. Així que agarrem el metro a Postdamer Platz per a anar fins a l’hotel a dormir i descansar.\nMostra Berlín - 4t Dia en un mapa més gran\nSegueix per mail!\nViatge a Cinque Terre


L'Ajuntament implanta el sistema de VideoActa als plens municipals - Web de l'Ajuntament de Begues\nData i hora oficial 21.04.2019 | 19:06\nWeb de l'Ajuntament de Begues Temes Govern\nL'Ajuntament implanta el sistema de VideoActa als plens municipals\nEs tracta d'un servei que combina l'emissió en directe de la sessió amb els document electrònic de l'ordre del dia. Les persones usuàries podran consultar posteriorment els torns de paraula i les intervencions de cada orador.\nL'Ajuntament de Begues acaba d'implantar el servei de VideoActa dels plens municipals. Es tracta d'un sistema de gestió que permet combinar l'enregistrament en vídeo dels plens amb el document electrònic de l'ordre del dia signat mitjançant el certificat digital del secretari municipal. El sistema ja es va posar en marxa en el darrer ple municipal.\nEl sistema enregistra la sessió plenària en vídeo i emmagatzema les dades en temps real en un programa informàtic. A mesura que es desenvolupa el ple, es va indicant en el programa l'inici de cada punt de l'ordre del dia. Un cop finalitzada la sessió, es processa automàticament l'arxiu de vídeo i s'envia al repositori del programa per a les fases següents.\nPosteriorment, des de Secretaria Municipal es validen les marques d'inici de cada punt de l'ordre del dia i s'identifiquen les intervencions de les persones que han pres la paraula durant el ple. Després s'elabora l'acta perquè sigui signada pel Secretari Municipal, igual que el vídeo, i ambdós arxius són passen a disposició pública al portal del VideoActa.\nEn aquest portal es pot trobar la documentació i els arxius de les anteriors sessions (d'ençà de la posada en marxa el servei de VideoActa), l'emissió en directe del ple i les anteriors, llistat detallat de tots els punts de l'ordre del dia (clicant sobre cada un d'ells, la reproducció del vídeo se situa sobre el moment d'inici d'aquell punt), i oradors (clicant sobre qualsevol dels noms es mostren totes les seves intervencions en aquella sessió), entre altres.\nD'aquesta manera, el nou sistema de Videoacta facilita l'accés de la ciutadania al debat polític i a la presa de decisions municipals, ja que permet un accés ràpid i lliure a les sessions, les actes i les intervencions dels regidors i les regidores., a més d'agilitzar la gestió interna del ple tant de la Secretaria Municipal.\nMés transparència i neutralitat política\nEl sistema atorga a tot el procés total transparència municipal i neutralitat política, en tant que reprodueix de forma íntegra i de viva veu totes les intervencions realitzades en un ple. S'evita així qualsevol dubte d'interpretació a l'hora de realitzar les transcripcions a format de text.\nAmb la posada en marxa del nou sistema, deixarà d'estar operativa la llista de plens municipals del canal de YouTube de l'Ajuntament de Begues. A partir d'ara, per consultar els vídeos dels plens caldrà accedir a http://videoacta.begues.cat o bé usar el cercador de continguts del web municipal, que redirigirà la persona usuària cap al Portal de Reproduccions.\nAmb la posada en marxa del nou sistema, el vídeo del ple ja no quedarà exposat públicament en finalitzar la sessió (com ocorria fins ara) sinó que no serà visible de forma pública fins que no s'hagi signat electrònicament l'arxiu.\nDivendres, 10 d'agost de 2018 a les 09:00\nDarrera actualització: 03.08.2018 | 09:27


Nou Can Gambús: Ben comunicat, però allunyat de la bullícia | Núñez i Navarro\nCom ja és tradició i part de l'esperit de la companyia, la immobiliària Núñez i Navarro va realitzar el passat 5 de maig una nova jornada de portes obertes del seu projecte Nou Can Gambús, situat en aquesta zona a Sabadell amb la finalitat de compartir amb els seus clients i demostrar, en persona, el nou i exclusiu conjunt residencial i els avantatges d'aquests habitatges d'alt standing. En aquesta segona fase de la promoció, la companyia ofereix cases de 225m2 construïts, distribuïts en quatre altures (dues plantes, golfa i garatge). Específicament, es tracta d'habitatges amb quatre habitacions i quatre banys, més una planta de golfa de 30m2 amb bany complet i sortida a una espectacular terrassa.\nD'acord amb Alexia González, responsable de la promoció de Nou Can Gambús, l'habitatge posseeix una sèrie de beneficis i equipaments que la fan única a la zona. L'executiva destaca que aquestes cases tenen ascensor des del soterrani a la quarta planta i, en l'exterior, posseeix un jardí amb piscina privada. De la mateixa manera, compta amb pàrquing privat per a dos cotxes de grans dimensions i amb espai suficient per ser utilitzat de traster.\n“És una casa amb molta llum, perquè té grans finestrals. A més, té uns acabats estupends i està molt bé distribuïda. És una casa molt còmoda”, destaca González, qui a més comenta que els visitants han elogiat els espais i el disseny. “Al 95% dels visitants els embogeix la casa. Parlen molt de la distribució i dels seus espais coherents. Els qui han vingut a veure la casa comenten que té molta harmonia”, agrega l'encarregada del projecte.\nUna ubicació única\nUn altre aspecte molt valorat és la seva ubicació i el potencial d'aquesta zona. “Està molt bé comunicada, però alhora allunyada de la bullícia de la ciutat. Aquesta és un avantatge. És més, en estar a la sortida de l'autopista, si el resident treballa a Barcelona o Sant Cugat, té una comunicació molt fluida”. Donades les visites rebudes i els compradors, l'interessat en aquest projecte és una persona que busca espai i una zona molt bé comunicada. Cal destacar que Can Gambus és una zona residencial nova. “És un projecte a llarg termini, que està naixent. I a mesura que creixi la zona, hi haurà locals amb farmàcies, perruqueries, bars, etc. Això últim és alguna cosa que el client entén perfectament”, explica González.


El projecte per recuperar Esblada s'esvaeix per exigències bancàries | Diari de Tarragona\nEl projecte per recuperar Esblada s'esvaeix per exigències bancàries\nEl dia abans de signar l'acord de compra, l'entitat propietària va canviar les condicions demanant el pagament de l'IVA\n13 de Septiembre de 2016 - 07:59 hs\nLes catoze cases d´Esblada que estan en venda es troben totes elles derruïdes. Foto: Montse Plana\nEsblada torna a quedar-se orfe. I és que el grup de sis famílies d’arreu de Catalunya que volia recuperar de forma sostenible aquest petit nucli de Querol finament no comprarà el poble. Segons han informat els membres de la Cooperativa Esbladenca –els interessats en anar a viure a Esblada–, tot ha estat per la modificació de les condicions de compra fetes a última hora per part d’ING Holanda, propietari dels terrenys en qüestió: 82 hectàrees de cultiu i bosc i 14 cases.\nJa hi havia un preacord de compra signat, però el 28 de juny, just el dia abans de tancar definitivament el tracte, l’entitat bancària els va comunicar a través de correu electrònic que hi havia un canvi en les condicions. Concretament, la part venedora havia decidit no vendre sense el pagament de l’IVA per la part compradora.\n«Degut al règim fiscal que la nostra cooperativa compleix, l’operació de compravenda està exempta d’IVA», explica el grup de famílies. En tot cas, assumir aquest impost suposava un notable increment del cost del projecte, que ja tenia com a despesa els prop de 250.000 euros per comprar el nucli, a més de la inversió que representava reconstruir les cases, totes elles derruïdes, que era d’aproximadament 30.000 euros cada una.\nActualment, la cooperativa comptava amb un crèdit a retornar entre cinc i set anys a COOP57 i l’aportació de 2.500 euros per part del Fons Social Germinem. A més a més, cada soci havia d’aportar inicialment 1.000 euros de capital social.\nSegons la cooperativa, el fet de pagar l’IVA hauria repercutit en l’estructura econòmica del projecte, havent de fer canvis en la fiscalitat de la cooperativa per no posar-la en risc.\n«Podíem aconseguir els diners necessaris per fer front a aquest nou repte, però llavors hauríem de tornar a esperar per poder començar les obres», expliquen les famílies afectades, que alhora recorden que ja fa quatre anys que estaven lluitant en aquesta aventura, dos d’ells negociant amb ING Holanda.\nArribats a aquesta situació, els implicats en el projecte han decidit tirar la tovallola i dissoldre la cooperativa després de «topar amb una duríssima realitat» i «despertar del somni». «Estem molt desgastats després de tant de temps treballant», deia ahir al Diari la Magda, una de les implicades, que destacava que ja l’estiu passat havien estat a punt d’iniciar les primeres obres.\nAra, els camins de les sis famílies que s’havien sumat al projecte se separen. Algunes treballaran en altres aventures similars, mentre que d’altres deixen la idea totalment apartada.\nReconstruir un poble\n‘Vols viure a Esblada?’ és el nom del projecte que pretenia comprar el nucli d’Esblada per construir una comunitat que treballés per la transformació social.\nLa intenció era que fossin les mateixes famílies implicades les que reconstruïssin les 14 cases del poble que es troben a la venda amb l’ajuda d’arquitectes i una xarxa de voluntaris. Les tasques s’haurien realitzat amb bioconstrucció per tal de minimitzar l’impacte humà, utilitzant materials ecològics com la palla o la fusta.\nD’altra banda, s’apostava per l’autosuficiència energètica amb la creació d’energia renovable i una educació basada en la pedagogia lliure a través d’un projecte educatiu propi.\nDesprés de realitzar diverses xerrades informatives per tot el territori, actualment ja eren sis els nuclis familiars que estaven implicats en aquest projecte, és a dir, una vintena de persones.


L´alcaldessa de Gandia visita la nova "Botiga eficient" de Mercadona\nL'alcaldessa de Gandia, Diana Morant; el vicelacalde, Josep Alandete; el regidor delegat de Polítiques Econòmiques, Ferran Martinez; i Jose Manuel Prieto, president de la Junta de Districte de Corea, van visitar ahir les dependències del supermercat Mercadona situades al carrer Perú després de finalitzar la reforma integral de l'espai.\nD'aquesta manera, serà la segona "Botiga eficient" que s'instal·la a la nostra ciutat després que l'empresa haja realitzat una inversió de 4,3 milions d'euros i generat 95 llocs de treball durant la construcció.\nAquesta inversió reforça el compromís de la companyia amb el municipi, ja que amb aquesta reobertura ja són 2 botigues del total de les sis que Mercadona disposa a Gandia, que ofereixen aquesta nova generació de supermercats eficients.\nDesprés de la visita Diana Morant ha manifestat que "igual que ja va passar amb la implantació de la primera botiga eficient al polígon Alcodar, la confiança que Mercadona està dipositant a Gandia és important, ja que es generen llocs de treball i crea riquesa" "La important inversió realitzada demostra que Gandia és cada dia més una ciutat atractiva per invertir".


L’era postmoderna: decadència ineluctable? Què hi diu la Història? (I)\nJosep Oriol Jorba>>L’espècie humana neix, viu i mor com un conjunt d’essers individuals que desenvolupen actes i fets que un cop consumats esdevenen col·lectius i inexorablement involucrats a un context històric determinat. Factors com el medi, el temps històric, la realitat social amb la seves manifestacions d’excepcionalitat i diversitat, a vegades conjuntades i a vegades contradites, l’econòmica, la cultura, la política i la religió, conformen una realitat superior: la civilització. Una complexa realitat humana que es va modificant al llarg dels temps d’una manera diacrònica. La memòria dels fets històrics –res gestae- així com el registre del recorregut de la civilització, de les societats en general i dels individus en particular, és a dir, la narració de la història –historiam rerum gestarum- ha estat garantida per l’historiador.\nEstàtua d’Herodot al Parlament d’Aústria.\nDes d’Herodot, considerat el pare de la Història, fins l’historicisme erudit de Ranke, passant per Sant Agustí o Mabillon, l’historiador es limitava a exercir de vegades de cosmògraf i d’altres de simple narrador dels fets ocorreguts. A partir, però, de Comte o Max Weber al segle XIX, i de Braudel, Marc Bloch, Thompson o Pierre Vilar al segle XX, per citar-ne alguns de prou coneguts, la disciplina històrica es va encaminar a interpretar els fets de la història i a descriure i classificar les tendències històriques. Una metodologia amb rang de subdisciplina coneguda com historiografia o, més específicament, com a diagnòstic historiogràfic, essent els principals exponents Lawrence Stone, Iggers o Peter Burke.\nAmb el que he exposat vull deixar palès que l’historiador a banda de ser el preeminent i l’indiscutible guardià de la memòria històrica ha esdevingut, per mèrits propis, un element clau i fonamental, que no vol dir únic, a l’hora de qüestionar, entendre i, per què no, preveure tot allò relacionat amb el devenir de la humanitat a tots nivells. Així, per tant, l’investigació plasmada de l’historiador es pot perfectament definir com l’escriptura de la memòria.\nLa memòria dels fets històrics així com el registre del recorregut de la civilització ha estat garantida per l’historiador\nSense més preàmbuls ni dilacions passo a comentar tot seguit algunes qüestions relacionades amb la civilització occidental, una realitat sociocultural, econòmica, ètnica, religiosa i política, també anomenada, inadequadament, des del meu punt de mira: primer món. No vull, almenys en aquest article, aprofundir en l’argumentació de que acabo de dir, però si almenys indicaré que això de “primer” (món), des del punt d’anàlisi semàntic i gramàtic, en tant que adverbi, puc admetre i dir que el món occidental és el primer en tecnologia i en benestar material i, d’altra banda, en tant que adjectiu, llavors em pregunto: el primer de què? Però bé, tornant al concepte que ens ocupa, el diagnòstic historiogràfic cataloga l’actual civilització com a postmoderna o fins hi tot, segons alguns, metapostmoderna.\nEl postmodernisme, com a concepte, es va difondre a partir de la publicació del llibre de Jean François Lyotard (1924-1998): “La condition postmoderne” (1979), una obra on l’autor anunciava la fi dels grans relats sobre la història i l’eclipsi de les, en moltes ocasions pletòriques, interpretacions generalitzants com el socialisme, el cristianisme o les idees de progrés, per caure en un relativisme extrem on les representacions dominen per sobre de la realitat.\nL’historiador ha esdevingut un element clau a l’hora de qüestionar, entendre i preveure tot allò relacionat amb el devenir de la humanitat\nEn aquest ordre d’idees, historiadors, sociòlegs i gurus diversos sense contradir l’explicació de Lyotard, hi afegeixen les següents particularitats, a vegades circumstancials, a vegades peremptòries, com la manca de referents, la inhibició de tot compromís, l’impossibilitat de conèixer l’autèntic significat del passat o l’incapacitat d’anàlisi d’un present que, per analogia amb l’idea anterior, tampoc es pot conèixer en la seva totalitat per la complexitat de les actuals morfologies tant epistemològiques com conceptuals. I a nivell de la disciplina històrica s’abandona l’estructuralisme filosòfic i historiogràfic i s’entra en una desintegració del saber i en una pèrdua de confiança en els grans sistemes de pensament. El postmodernisme posa èmfasi en el discurs més que en l’estructura submergint-se en una foscor disciplinar sense precedents.\nParal·lelament, el monopoli del suposat liberalisme econòmic i democràtic cau en una omnímoda via d’inseguretat i descrèdit. La globalització, per postres, ens porta més efectes perversos que no pas solucions holístiques.\nTots aquests fenòmens que he esmentat i molts més, econòmics, religiosos, polítics o els que fan referència a estratègies tecnològiques, no són fruit de la improvisació, malgrat molts esdeveniments que han transformat la història de la humanitat hagin estat, aparentment i molt suposadament, sobtats. No. La història no s’improvisa; és la suma imparable, i generalment incontrolable, de fets puntuals, individuals i col·lectius que, ara més que mai, tenen un efecte global, universal. El devenir és imparable i la línia divisòria entre una era o una civilització i una altra és de tal manera inadvertida i tal subtilment invisible que quan l’home, és a dir, hom la traspassa, es converteix en un mur, parafrasejant a Hannah Arendt, darrera del qual queda el passat; un abans només recuperable per l’escriptor de la memòria, és a dir, l’historiador. Amb molta raó Hans Gert Pöttering, expresident del Parlament Europeu, va sentenciar, en una entrevista sobre el futur d’Europa, que la societat necessita als historiadors, que els polítics necessiten als guardians de la memòria, i ho va fer dient: “necessitem bons professors d’història que ens ho expliquin”.\nEl postmodernisme posa èmfasi en el discurs més que en l’estructura submergint-se en una foscor disciplinar sense precedents\nSeguint l’ordre d’idees vers la tendència postmoderna vull indicar i recordar que els canvis, de la mateixa manera que no son improvisats tampoc són immediats, hi ha darrera d’ells tota una complexa casuística. Com a sobtats es presenten les crisis o, el que és pitjor, per la seva condició d’irreversibilitat, les tragèdies, els drames. I tot plegat, les casuístiques, les conjuntures, les crisis i les tragèdia, conformen la història, en les seves dues accepcions: la que fa referència als fets viscuts i generats per la humanitat al llarg dels temps, i la que te a veure amb la disciplina com a ciència social i humanista.\nDos grans historiadors han abordat la historia des de la vessant dels canvis, les crisis, les recuperacions, en definitiva el cicles de la història. Se’ls coneix com els exponents de les morfologies d’entreguerres com a tendència historiogràfica pel fet de haver realitzat la seva obra escrita en aquell context; es tracta de l’Arnold Toynbee (1889-1975) i l’Oswald Spengler (1880-1936). El primer es centre en la noció de civilització com a eix epistemològic i el segon, Spengler, en la de cultura. Aquest a la seva obra La decadencia de Occidente ja advertia de la tendència cap a la decadència. Una tendència, uns anys després, acotada pel ja esmentat Lyotard.\nLa qüestió, però, que m’interessa ressaltar i advertir és que aquesta tendència cap a la decadència, en els darrers anys, es manifesta no tant com un anar cap a la decadència sinó com una realitat palmària, una decadència permanent. Les desigualtats creixen, la justícia social està en desús, el capitalisme com a sistema es troba immers en una fase d’absoluta contradicció, les relacions entre el creixement econòmic i els rendiments de capital estan onerosament desproporcionats, es generen beneficis sense produir. El neoliberalisme ha deixat al marge milions d’exclosos socials, el món de les altes finances s’ha convertit en un voraç dictador de directrius polítiques i econòmiques esdevenint, per tant, un poder pletòric imparable que deixa en segon pla la classe política, escollida per sufragi universal. La manifesta falta d’ètica per part de les grans corporacions fa que d’una banda eludeixin impostos i, per tant, contribucions socials, i de l’altra provoca una cascada constant de pobresa i marginalitat. Les economies submergides i les economies “invisibles” campen impunement, res les atura. La corrupció política ha arribat a uns límits d’indecència, de prevaricació que fan tremolar l’Estat de Dret. Mai com en les darrers dècades el cinisme polític havia estat tant superlatiu.\nMai com en les darrers dècades el cinisme polític havia estat tant superlatiu.\nDecadència, àdhuc, també és viure en un context d’incerteses i de inseguretats generalitzades com es fa patent, de forma alarmant, en la vida quotidiana de qualsevol persona arreu del nostre planeta. S’està estenent el temor originat per la pèrdua del control per part de l’autoritat. Els governs i, per extensió, els Estats, cada cop son més febles, debilitats pel voraç poder de les grans corporacions que acaben sucumbint als poders fàctics de manera que aquests confeccionant el full de ruta, el pla directori i estratègic de la política i en conseqüència de la vida publica. Vivim, en definitiva, a auspici de la voluntat d’unes oligarquies que disposen el nostre futur i el nostre destí marginant les estructures escollides democràticament pel conjunt dels individus que conformem les diferents societats i per extensió les civilitzacions. El poders actuals per aconseguir els seus objectius anul·len les capacitats de pensar i decidir a través de la del núvol tòxic de la decadència.


PATRIMONI Esglésies Sant Esteve de Canapost\nEsglésia de Sant Esteve de Canapost PDF Array Imprimeix Array\t Correu electrònic\nÉs un dels edificis més importants del romànic català. Està formada per tres cossos fàcilment identificables. El cos principal, d’estil preromànic, configura el nucli de l’església i va ésser construït entorn del segle IX o X. Hi destaca el seu transsepte, força més alt que la coberta de la nau, amb volta de ferradura ben marcada. Posteriorment, entre els segles XI i XII, s’hi va unir la torre campanar de planta quadrada, al sud, i una nau paral·lela, al nord, d’estil romànic.\nEl frontis on actualment s’obre la porta de l’accés principal al temple és del segle XVIII i no es va acabar mai. Precisament, darrere dels absis podem veure, a terra, les restes del rosetó que havia de culminar la façana. L’advocació de l’església està dedicada a sant Esteve i a sant Clet, el tercer papa de l’església cristiana que ostentà el càrrec entre els anys 76 i 88.\nL'església tenia un notable retaule gòtic, de la Mare de Déu de Llet, que avui es conserva al Museu d'Art de Girona. Al costat de l'església hi ha una necròpolis altmedieval.\nA l’altar principal i a la volta del transsepte es poden observar restes de pintures romàniques d’extraordinari valor patrimonial. A la part de llevant es pot entreveure un personatge a cavall, que podria correspondre a l'escena bíblica de l'entrada de Jesús a Jerusalem i podria datar-se del segle XII. A la banda contraposada, s’hi intueix una escena del Sant Sopar que els experts situen al segle XV. Ocupen uns 10 metres quadrats i van ser elaborades a base de colors terra, fets amb la combinació de minerals d'òxid de ferro i calç. Les policromies es van descobrir el 1999 arran d’unes cales fetes a partir d'uns fragments de pintura localitzats temps enrere. Van ser restaurades el 2002.


Segueix descobrint els 4 grans reptes del 2021 de Circutor - Impulsa, la plataforma que connecta fabricants i administració local\nEn la primera sessió del Cicle Formatiu "4 Grans Reptes del Sector Elèctric", CIRCUTOR va superar les 15.000 visualitzacions mitjançant 16 sessions formatives. Durant 6 mesos, setmanalment, vam tenir l'oportunitat de detallar els actuals reptes i tendències de mercat elèctric per ajudar-te a detectar noves oportunitats per al creixement del teu negoci i el dels teus clients.\nPer aquest motiu, et proposem continuar amb la teva formació, a través de 12 noves sessions online on seguirem informant sobre l'evolució de l'mercat elèctric, sobre com gestionar eficientment el consum energètic per millorar el rendiment d'instal·lacions elèctriques, així com detallar múltiples solucions per millorar l'eficiència energètica elèctrica de les nostres instal·lacions.\nA través d'aquestes sessions, ens comprometem amb tu en oferir informació útil i mostrar solucions que ajudin al teu negoci i el dels teus clients a fer un pas més en la implementació de solucions, que ens permetin per avançar cap a un model energètic més sostenible i respectuós amb el medi ambient, fent un pas més en la transició energètica.\nEn les noves sessions del nostre Cicle Formatiu, t'explicarem pas a pas, mitjançant sessions teòriques i pràctiques, la situació actual de mercat, desgranant les noves normatives, tendències, oportunitats i solucions per a cada un dels 4 grans reptes de el sector elèctric.\nSi estàs interessat en impulsar el teu negoci durant aquest any 2021, no ho dubtis i aprofita l'ocasió per registrar-te gratuïtament AQUÍ.


factorenergia | Energia verda certificada amb la millor tarifa elèctrica\nEstàs a: factorenergia > Homepage\nPer fi hi ha una altra llum\nSom la primera energètica espanyola que ha acreditat el seu compromís amb la sostenibilitat, el medi ambient i l'estalvi energètic amb el compliment dels ODS.\nA factorenergia portem 23 anys subministrant electricitat a empreses i llars com la teva. Vam ser els primers a obtenir la llicència del Ministeri d’Indústria quan el mercat va liberalitzar-se i, des de llavors, hem gaudit i après molt més del que imaginàvem. A més a més, ara hem eliminat la permanència (si contractes directament amb nosaltres per telèfon o per la web subministraments per la teva llar), subministrem gas natural i serveis vinculats a la eficiència energètica.\nSi tu també vols aprendre a estalviar en la teva factura, passa, t’estàvem esperant :)\nAbans de res, digues-nos: a on vols que et subministrem la llum i/o gas?\nLa transició energètica ja és aquí.\nLa transició energètica ha arribat per quedarse i a factorenergia apostem pel futur i creiem en ell.\nRamez Naam, Catedràtic en Energia de la Singularity University, ens dibuixa com serà el mercat energètic en els pròxims anys. S'aproximen canvis.\nDESCUBREIX ELS VIDEOS\nCatedràtic en Energia de la


Ampolles Anticaiguda, 15x5ml | deemm\nInici > Salut > Per als cabells > Caiguda del cabell > Ampolles Anticaiguda - 15x5ml\nPilexil Anticaiguda ampolles és una fórmula innovadora i completa que actua davant de tots els factors que intervenen en la caiguda del cabell. Pilexil Ampolles està recomanat en totes aquelles situacions en què hi ha una caiguda excessiva dels cabells.\nPilexil Anticaiguda és un producte que nodreix, repara i frena la caiguda del cabell. El seu contingut en extracte de Serenoa Serrulata regula la secreció de greix i bloqueja els receptors androgènics, responsables de la caiguda del cabell.\nPer a un resultat òptim, es recomana utilitzar Pilexil Anticaiguda en dues fases:\nCom a tractament de xoc, es recomana aplicar una ampolla diària, durant un mes.\nCom Tractament de manteniment, es recomana aplicar una ampolla tres vegades a la setmana, durant tres mesos.\nPer a un resultat òptim, es recomana el seu ús en dues fases:\n1. Tractament de xoc (una ampolla diària i durant un mes)\n2. Tractament de manteniment (una ampolla tres vegades a la setmana durant tres mesos).\nS'aconsella l'aplicació del contingut de l'ampolla directament sobre el cuir cabellut abans d'anar a dormir, realitzant un lleuger massatge amb la punta dels dits per facilitar la distribució i absorció del producte. Al matí següent rentar el cabell amb un xampú adequat.\nCom a complement al tractament pot utilitzar-se també Pilexil càpsules i Pilexil xampú anticaiguda. La seva acció combinada millora els resultats.\nPER DONES - 250ml - amb Hippophae TC & Llorer


Una actuació de consolidació de la pedrera del Millars solucionarà el risc de despreniments per tal de reobrir la Ruta Botànica de Vila-real | Castelló Extra\nUna actuació de consolidació de la pedrera del Millars solucionarà el risc de despreniments per tal de reobrir la Ruta Botànica de Vila-real\nEl Consorci del Millars dona llum verda a treballs per a la retirada de roques i el reforç del vessant del riu en el tram danyat per les pluges de tardor\nL’Ajuntament de Vila-real, a través del Consorci Gestor del Paisatge Protegit de la Desembocadura del riu Millars, treballa per a la reobertura de la Ruta Botànica, que roman tancada des de tardor a causa dels despreniments ocasionats per les fortes pluges. La Junta de Govern del consorci ha donat llum verda a una actuació per a la retirada de roques i consolidació de la pedrera amb la finalitat de reduir el perill de caiguda de pedres per a poder, d’aquesta manera, reobrir de nou la senda sense cap mena de risc per als usuaris i veïns de la zona. El projecte, valorat en prop de 12.000 euros, s’ha definit sobre la base dels estudis tècnics realitzats aquest passat mes de desembre per una empresa especialitzada, que va dur a terme un vol fotogramètric amb un dron per a determinar els riscos geològics en la zona.\nL’alcalde, José Benlloch, ha recordat la preocupació que des del primer moment ha mostrat l’Ajuntament, així com la resta de membres del consorci del paisatge protegit, per la situació d’aquest tram de la Ruta Botànica i ha indicat que “hem intentat actuar amb la màxima celeritat però sobretot hem prioritzat garantir la seguretat als veïns a més de minimitzar els danys en un entorn de gran valor ecològic i paisatgístic tan benvolgut per la ciutadania”. Per això, després de produir-se els despreniments a la fi de setembre, es va procedir immediatament al tancament de la Ruta Botànica per prevenció i seguretat i es van encarregar els corresponents estudis per a comprovar l’estat de la pedrera en un tram ampli amb la finalitat de detectar possibles riscos per als habitatges situats en la part superior i localitzar les zones que presenten una major problemàtica.\nDurant el mes de desembre una empresa especialitzada contractada pel Consorci del Paisatge Protegit de la Desembocadura del Millars va realitzar un vol fotogramètric amb un dron RTK (Real-Time Kinematic) capaç de desenvolupar un sistema de posicionament i navegació de precisió. L’empresa castellonenca especialitzada en la investigació de riscos geològics va dur a terme vols especials amb el dron per a analitzar tot el talús vertical determinat en l’estudi. Concretament es va estudiar un quilòmetre del marge dret del riu Millars des del pont de Santa Quitèria fins al lloc exacte on es va produir el despreniment de pedres i terra ocorregut el mes de setembre passat per culpa de les pluges. Així mateix, també s’ha revisat el marge dret del riu Millars entre el mesurador i el molí Paquero, una secció de més de mig quilòmetre.\nAmb el resultat d’aquests estudis, s’ha sol·licitat un projecte d’actuació i la Junta de Govern del Consorci del Millars ha donat llum verda aquesta mateixa setmana a la contractació d’aquest. Benlloch ha agraït la sensibilitat de l’ens per a dur a terme aquests treballs “sobretot per una qüestió de seguretat, però també perquè la senda puga tornar a estar operativa i que els veïns i veïnes puguen gaudir de nou d’aquest entorn privilegiat”. El primer edil ha recordat que en tot moment s’ha prioritzat la seguretat, mantenint contacte amb els veïns que tenen els seus habitatges en la part superior de la pedrera, i per això s’ha fet un ampli estudi del vessant del riu per a detectar possibles zones de risc.


Val més boig conegutque savi per conèixer – Fes Ta Festa – La cultura popular a la ràdio i a internet\nVal més boig conegut\nque savi per conèixer\n19 desembre 2014Dites i refranys\nEn discrepo profundament. Amb aquest refrany la moral conservadora del refranyer ens sotmet a l’immobilisme, a conformar-nos amb el que tenim per por d’anar a mal borràs.\nEns calen emprenedors, gent il·lusionada amb el canvi, que eixamplin l’horitzó de l’esperança i la utopia.\nQui es vulgui conformar amb la subsistència i l’anar fent, sense soroll i sense molestar, no m’hi trobarà.\nM’exalta el nou i pensar que les coses (només) poden millorar.


Dell Inspiron One 19 Opinió tàctil - Ordinadors | Octubre 2020\nDell Inspiron One 19 Opinió tàctil\nEl nostre preu de qualificació quan es revisa 549 IVA inc\nL’Inspiron One no és un mal equip, no és només un producte desitjable, que pensem que és una part clau d’un bon equip tot-en-un.\nIntel Pentium Dual Core E5300 de 2,6 GHz, RAM 4.000000, pantalla de 18.5in 1.366x768, Windows 7 Home Premium de 32 bits\nPodem veure l'atractiu dels ordinadors tot en un, que tenen una aparença més bona que la torre, el monitor i l'embolic de cable d'un escriptori tradicional. Els millors ofereixen nivells de poder informàtic a l'escriptori juntament amb pantalles més grans que qualsevol ordinador portàtil. L’inconvenient és que costen considerablement més que els sistemes d’escriptori especificats de forma equivalent, un fet que sovint s’accentua amb la insistència de molts fabricants d’incloure una pantalla de pantalla tàctil més costosa.\nDell's Inspiron One té només una pantalla tàctil. En molts aspectes, s’assembla al cultiu de les ortigues de pantalla tàctil que vam veure l’any passat, una moda de curta durada dirigida per Asus's Eee Top ET1602. Hem trobat una carcassa de plàstic de color negre de l’Una una mica embrutada, i la tanca gruixuda al voltant de la pantalla de 18,5 pulgades tampoc hi afegeix res.\nLa majoria d'ordinadors d'escriptori moderns i els models més cars tot en un, tenen pantalles de 22 pulg, normalment amb resolucions full HD. En comparació, la pantalla de 18,5 pulgades de One se sent una mica embogida, en gran mesura per la seva relativament petita resolució de 1.366x768. No tenim cap queixa de qualitat, però, gràcies als colors vibrants, la brillantor raonable i la il·luminació contrària.\nLa pantalla multi-tàctil utilitza la mateixa tecnologia IR que moltes que hem vist recentment. Els sensors al voltant de la vora de la pantalla detecten la posició dels dits. És bastant precís, però no tan puntual, ni tan sensible, com les pantalles capacitives que s’utilitzen a la majoria dels telèfons mòbils. Encara no estem convençuts que una pantalla tàctil s’utilitza molt en un ordinador d’escriptori, amb molt poc programari disponible per treure-li el màxim partit.\nUna pantalla tàctil seria molt útil si volguéssiu muntar-la a la paret, per exemple, en una cuina per exemple. A la part posterior de la carcassa hi ha punts de muntatge VESA i tot el que se sent és molt robust. També és compacte i la font d’energia està integrada, de manera que no hi ha cap caixa externa desordenada per afrontar-la.\nTot i ser compacte, es tracta d’un PC amb totes les funcions. Hi ha sis ports USB, FireWire, un lector de targetes de memòria, càmera web integrada i un gravador de DVD. Es proporciona Gigabit Ethernet, però la connexió sense fils només admet connexions 802.11b / g. A l'interior hi ha un respectable Intel Pentium Dual Core E5300 de 2,6 GHz i 4 GB de RAM, suficient per a qualsevol tasca. Va obtenir un total de 68 en els nostres punts de referència, cosa que el fa prou fàcil per a les tasques del dia a dia. Un disc dur de 500 GB proporciona molt espai d’emmagatzematge. Cal tornar a notar-ho, però, que podreu obtenir els ordinadors d'escriptori molt millor.\nEl chipset Intel X4500 no és capaç de jugar a jocs, fins i tot amb la resolució reduïda a 1.024x768 i l’anti-aliasing desactivat només va obtenir 8.5fps. El chipset i el processador són capaços de reproduir vídeo de qualitat en alta definició, tot i que aquí teniu limitat la resolució de la pantalla. Els altaveus integrats de 2W no tenen gran quantitat, no tenen volum i baix.\nL'Inspiron One no és un mal equip, no és simplement un producte desitjable, cosa que creiem que forma part del bon equip tot-en-un. Per desgràcia, si voleu un tot en un decent, haureu de gastar més diners. Us recomanem Asus Eee Top ET2203T, costa 214 £ més de forma admissible, però obté molts diners: un processador més ràpid, una pantalla Full HD de 21,6in, una entrada HDMI per a dispositius externs, una capacitat bàsica de jocs i una unitat Blu-ray per a pel·lícules en HD, a més sembla un supermodel en comparació.\nlínia estèreo, sortida d’auriculars, entrada mic


Fabricant de notícies - Rayman Machinery\nDavant d'una varietat de màquines de tall per plasma de sobretaula CNC al mercat, diversos paràmetres, diverses configuracions, permeten veure vertigen, no saben per on començar, sobretot els clients que acaben d’entrar a la indústria, no saben triar el màquina, de manera que avui Xiaobian us informarà de l’elecció de la màquina de tall per plasma CNC d’escriptori, aquest mètode també es pot utilitzar en altres equips de màquina de tall. Segons el gruix del tall 1. El ...\nAvui en dia, amb el desenvolupament d’Internet, el comerç electrònic ha estat acceptat per tothom. Les compres en línia s'han convertit en un estat normal i s'han convertit en una forma de vida per a les persones. La nostra vida és inseparable d’Internet. Moltes de les transaccions es realitzen a través d’Internet. A continuació, els nostres equips de màquines de tall per plasma de conductes d’aire també es poden adquirir a través de la xarxa, però a causa de la particularitat de la xarxa, proporciona comoditat a tothom i genera també disputes innecessàries a la xarxa ...\nMesures de manteniment diàries per a màquines de tall de flama CNC també ...\nPer a màquines-eina de tall per flama CNC, les mesures raonables de manteniment diàries poden prevenir i reduir de manera efectiva la probabilitat de fallada de les màquines-eines de tall de flama CNC. En primer lloc, és molt important establir els procediments de treball, els errors i els fitxers de manteniment dels objectes específics de rendiment i processament de cada màquina de tall de flama de CNC. Inclou contingut de manteniment i intervals de manteniment per a dispositius i components funcionals. En segon lloc, l’aire al taller general conté boira d’oli, pols i fins i tot pols metàl·lic ...\nUna part de les dades operatives del sistema de màquina de tall per plasma CNC, la configuració de dades i programes de processament s'emmagatzemen generalment a la memòria RAM. Després que el sistema estigui apagat, es manté amb la bateria de seguretat o la bateria de liti de la font d'alimentació. Per tant, el temps d'inactivitat és relativament llarg i es pot perdre la font d'alimentació o la memòria i és possible que el sistema no funcioni. Al mateix temps, ja que la màquina de tall per plasma CNC utilitza una CA trifàsica ...\nCom sabem, el sistema de control numèric d’altes prestacions, d’alta fiabilitat, un dispositiu servo-accionament i components d'alta qualitat coincidents en el disseny de màquines-eines de tall CNC poden millorar enormement la fiabilitat de les màquines-eines de tall CNC domèstiques. A continuació es descriu com la nostra empresa pot millorar la consciència de qualitat dels empleats a través del disseny de fiabilitat en el procés de disseny i fabricació de màquines-eina de tall CNC de múltiples estacions, garantint la qualitat del producte amb qualitat de treball, millorant la fiabilitat de les màquines-eina de tall CNC. ..\nRegulació de la pressió d'alimentació de talladora de plasma CNC portàtil ...\nEl subministrament d’electricitat de la màquina de tall per plasma CNC portàtil té diferents requisits de pressió d’aire. Aquí es resumeixen alguns factors comuns, principalment en la pressió de l’aire és massa alta o massa baixa. Aquí hi ha algunes raons i solucions que fan que la pressió de l’aire sigui massa baixa o massa alta: 1. La pressió de l’aire és massa alta; si la pressió d’aire d’entrada és molt superior a 0,45 MPa, després de formar l’arco de plasma, el flux d’aire excessiu bufarà l’arc concentrat ...\nLa màquina de tall per plasma CNC d'escriptori us espera amb ...\nCom que el mercat extremadament competitiu es torna cada vegada més ferotge, les empreses han d'estar en una posició invencible en el desenvolupament de la indústria. Quantes empreses s'enfronten a l'elecció de la supervivència i la supervivència i de la supervivència dels més aptes en la constant onada de desenvolupament. Com tots sabem, la crisi del deute europeu ha provocat greus repercussions en països i indústries d'arreu del món. Per a la indústria de màquines de tall per plasma CNC d’escriptori de ràpid creixement, l’impacte s’està convertint en més ...\nPrecaucions per a la compra de màquines de tall per plasma CNC ...\nEn adquirir qualsevol equip de màquina CNC de tall per plasma, heu de conèixer la informació rellevant de l’equip mecànic, incloent-hi el rendiment, el model, el preu i la informació de l’equip, i determinar els paràmetres de l’equip per adquirir el producte adequat. Per descomptat, a l'hora de comprar equips de màquines de tall per plasma CNC, cal conèixer alguns paràmetres i informació relacionada amb l'equip. Fem una ullada a quins problemes s'hauria de prestar atenció en adquirir plasma CNC ...\nActualment, la major part de la font d'alimentació per a les màquines de tall per plasma CNC que s'utilitzen al mercat utilitza l'aire com a gas de protecció per al tall. Durant el procés de tall normal de la màquina de tall, la pressió del gas i el flux de gas estable i la sequedat i la puresa del gas afecten directament al tall de la màquina de tall per plasma CNC. La qualitat i si pot iniciar l’arco normalment. Quan la màquina de tall per plasma CNC no pot arrencar l'arc ...\nmàquina de tall per plasma tipus CN de pòrtic RM-4080\nmàquina de tall per plasma CNC de baix cost RM-1530T


Decepció en A La Valenciana: la unió amb EU no millora els resultats de Compromís-Podem\nLa coalició entre els tres partits a penes guanya tres dècimes i queda molt lluny del sorpasso al PP, encara que es consolida com a segona força política\nA La Valenciana obté nou diputats, els mateixos que Compromís-Podem en les generals del desembre\nLa fusió entre els partits perd vots en una convocatòria amb menys participació\nEl número 1 d’A La Valenciana per València, Joan Baldoví, explica els resultats del 26J.\nA La Valenciana, la unió entre Compromís, Podem i Esquerra Unida (EU), consolida la segona posició en la política valenciana que va aconseguir És el Moment (Compromís i Podem) en les eleccions generals del desembre. Ací acaben les bones notícies per a la unió dels partits d’esquerra. Al 99% de l’escrutini, ni millora en percentatge (a penes 0,25 punts) ni en vots (26.000 menys, encara que amb un 3% menys de participació) i, sobretot, està molt lluny del PP, que ha agafat aire com a força hegemònica a la Comunitat Valenciana.\nLa felicitat és una qüestió d’expectatives. I les enquestes a peu d’urna, que han errat clamorosament, han disparat les d’A La Valenciana. Una d’encarregada per Televisió Espanyola donava a la coalició com la primera força. Consolidat el sorpasso al PSOE, el PP era l’objectiu següent. No res més lluny de la realitat. El PP ha obtingut 13 diputats a la Comunitat Valenciana, 907.000 vots i el 35,5% dels suports. A La Valenciana, nou escons, 648.000 vots (250.000 menys que els populars) i el 25% dels vots.\nOltra: al mal oratge, bona cara\nLa líder de Compromís, Mónica Oltra, ha arrancat el seu discurs en la nit electoral amb un punt d’amargor. “No puc viure sense la sinceritat. Esperàvem més, però les notícies roïnes van acompanyades de bones. La gent ha dit amb orgull a peu d’urna, on les enquestes ens donaven guanyadors, que ha votat A La Valenciana. Encara que les expectatives eren més altes, no ens han esborrat el somriure”.\nOltra, fidel al seu optimisme a prova de bombes, encara creu possible un govern d’esquerres a Espanya, encara que l’aritmètica és semblant a la del desembre. “El multipartidisme d’esquerres ha tornat a guanyar. Només falta que se n’assabente Pedro Sánchez”, ha dit en la nit electoral davant dels simpatitzants congregats en la improvisada seu d’A La Valenciana a València. “No volem el partit dels corruptes i les retallades, ni seguir els dictats de Frau [Angela, la presidenta d’Alemanya] Merkel”.\n“Hem de continuar treballant per a tenir a Espanya un govern a la valenciana”, ha dit la vicepresidenta de la Generalitat. En termes semblants ha parlat Joan Baldoví, número 1 de la coalició per València, que ha assegurat que els nou diputats d’A La Valenciana treballaran per un “finançament millor, més inversions i un tracte més bo” a la Comunitat Valenciana.\nBaldoví també assegura que treballarà, com va fer el desembre, per aconseguir un govern progressista que tinga en compte els interessos valencians. El membre de Compromís ha acabat el discurs citant Vicent Andrés Estellés, el poeta fetitxe de l’esquerra valenciana, i el cantant, ja traspassat, Antonio Flores: “Amunt els cors!”. La militància necessitava ànims després d’uns resultats lluny dels seus millors somnis.


Eduard Garcia dimiteix com a president de la FAA - El Periòdic d'Andorra\nEduard Garcia dimiteix com a president de la FAA\nDeixa l'ens per motius personals\nEduard Garcia | O.M.\nEn la reunió que va celebrar dimecres a la nit la junta directiva de la Federació Andorrana d’Atletisme (FAA) el seu president, Eduard Garcia, va presentar la dimissió. Víctor Martínez, fins ara vicepresident, prendrà el relleu. El canvi s’haurà de ratificar en la pròxima junta.\nGarcia tanca una etapa de tres anys al capdavant de l’ens. La decisió és «per desgast personal, em sobrepassava perquè el volum de feina és molt gran», assegura el fins ara president, afegint que «últimament tenia molta pressió i m’estava afectant tant a nivell familiar com professional». Deixa clar que la seva dimissió no està supeditada a cap polèmica, com la que es va produir amb l’elecció dels representants andorrans en la Copa d’Europa de Baku (Azerbaidjan): «No és per les crítiques que pugui rebre o per desacords en la gestió. Hi estic acostumat». Fent una retrospectiva del seu mandat, «estic content amb la feina feta», com que «l’escola d’atletisme s’ha quadriplicat en nombre d’atletes, les relacions amb la federació europea són excel·lents, així com amb el Comitè Olímpic Andorrà; i el nostre nivell competitiu és més alt que fa uns anys enrera. També hem pogut donar ajudes als atletes, i hem fet un curs de jutges i ara en realitzarem un d’entrenadors nacionals».\nFederació Andorrana Atletisme