recomana.cat - Crítica de l'obra: La malaltia | L'amarg sabor juvenil de les cireres burgeses per Ramon Oliver\nL’extraordinària pel·lícula d’Abbas Kiarostami “El sabor de les cireres” té com a protagonista un home ben decidit a suïcidar-se que busca amb determinació algú altre que , un cop realitzat l’acte final -i a canvi d’una important quantitat de diners- ,doni sepultura al seu cos a la tomba que ell mateix ja ha cavat. L’aspirant a suïcida es desplaça en cotxe pels voltants de Teheran, a la recerca de possibles candidats a exercir la funció d’enterramorts. Però un cop exposa les seves intencions a cadascun dels tres desconeguts que ha anat recollint pel camí, es troba amb una absoluta negativa per part d’ells. I el darrer d’aquests desconeguts, li explica com ell mateix va ser a punt de sucumbir a la temptació del suïcidi, fins que la deliciosa dolçor d’unes cireres el va empènyer a seguir vivint. La pel·lícula, després d’un llarg fos en negre, s’acaba amb unes imatges que deixen a la vista el mateix rodatge del film. I aquesta forma de mostrar l’entramat de la representació, i qüestionar-se i /o esborrar ells límits entre la imatge que documenta, la que es converteix en representació d’un document real, i la que es mou en el pla de la pura ficció, va ser sempre una constant a la filmografia de Kiarostami en particular, i ha estat molt present també sempre al millor cinema iranià de les darreres dècades.\nNo és doncs estrany que la pel·lícula de Kiarostami doni lloc a una de les càpsules audiovisuals que la dramatúrgia elaborada per Íngrid Guardiola inclou en el nou espectacle de Juan Carlos Martel Bayod, presentat com a docudrama escènic creat a partir de l’emblemàtica obra de Ferdinand Bruckner “El mal de la joventut”. I tampoc és estrany per les mateixes raons que en aquestes càpsules hi tingui cabuda una altra notable pel·lícula iraniana titulada “Salaam Cinema” , que juga també a esborrar del tot la frontera entre el document enregistrat i la realitat ficcionada, tot apropant-se a una situació que connecta de forma ben tangible amb un dels punts de reflexió que vol introduir la proposta de Martel. Filmada l’any 1995 ( quants documentals que fan servir una narrativa propera a la ficció i quantes ficcions que volen semblar documentals, no haurem vist des de llavors!) , la pel·lícula de Mohsen Makhmalbaf ens mostra una convocatòria de càsting que desborda totes les previsions: milers de persones es presenten a una audició inicialment prevista per a escollir un centenar de candidats. I cadascuna de les persones que es entrevistada davant la càmera , ve a representar el conjunt d’esperances i de frustracions d’una població que aspira a sentir que ocupa un lloc real a la vida, però sovint comprova com l’existència es converteix en una mena d’audició permanent marcada pel rebuig constant.\nCert: el suïcida de Kiarostami , està una mica lluny de poder ser inclòs en la franja d’edat juvenil – entre els 20 i els 30 anys- en la qual es vol centrar “La malaltia”. Però la seva ànsia de mort, sí connecta per complert amb la presència constant que la idea del suïcidi ocupa a l’obra de Bruckner... que alhora connecta també per complert amb l’evidència de l’altíssima taxa de suïcidi juvenil que es registra ara mateix, gairebé cent anys després de l’estrena d’aquell text. Deia Cioran – i del tema, en sabia molt- que “sense la possibilitat del suïcidi, ja fa temps que jo m’hagués matat”. I aquesta possibilitat , es converteix en una terrible certesa: el suïcidi és la primera causa de mort entre la població menor de vint anys. A l’obra de Bruckner, el suïcidi es presenta tant com a sortida nihilista, com a l’ única forma possible de fugida d’aquell es diria que inalterable status quo cap el qual enfila tota persona que superi la primera joventut : com diu un dels personatges de l’obra, o et suïcides , o t’aburgeses. No n’hi ha altra .\nI si no et suïcides i encara no estàs còmodament aburgesat, no et queda tampoc altra que anar passant de càsting en càsting. Si ets actor o actriu, això resulta evident. Però si no et dediques professionalment a la interpretació, tampoc no te’n escapes. A l’espectacle, els joves actors i les joves actrius se’ns presenten com a tals , abans de jugar a posar-se sota la pell dels personatges de Bruckner. I ens recorden com n’és de dur això de viure sempre en estat de prova... tot recordant-nos que aquesta mena d’escrutini vinculat a la mateixa estructura del Sistema en el qual ens movem, ens afecta més o menys a tots i a totes, i ens enfronta un i altre cop a la pròpia fragilitat. Potser la pandèmia ha posat més de moda que mai la paraula “fragilitat”, però el cert és que aquesta , ens ha fet sempre bona (mala) companyia. Arribats a aquest punt, tampoc no resulta tan estrany que a la proposta de Martel quedin reflectits actes suïcides que sobrepassen l’edat teòrica en la qual es vol centrar l’espectacle...encara que aquesta dispersió , no deixi de remarcar certes febleses de la dramatúrgia.\n“La malaltia” es presenta com el lliurament final d’una trilogia de docudrames que es va iniciar de la millor forma imaginable, amb aquells “Sis personatges “ que, mentre li retien homenatge a Tomás Giner, li donaven presencia escènica al sensellarisme , tot prenent com a referent llunyà aquells sis personatges a la recerca d’autor imaginats per Pirandello. I , parlant de càstings, el segon capítol del tríptic es titulava “Càsting Giulietta”, i reunia un grup d’octogenàries aspirants a interpretar el paper de l’enamorada de Romeu , tot contrastant el seu extens itinerari vital, amb la curta trajectòria existencial plena d’ il·lusions frustrades d’aquella adolescent abocada – mira tu per on- a engrossir les files del suïcidi juvenil. El text de Shakespeare, les paraules de la seva Giulietta, actuaven en aquet cas com a rerefons , i no li restaven mai protagonisme a les veritables Giuliettes .\nPer contra, “La malaltia” es mou tota l’estona per terrenys dubitatius que acaben trencant l’equilibri, i inclinant clarament la balança cap el text de Bruckner . Quelcom que no seria cap problema si respongués a una progressió controlada de la proposta, i si s’aprofitessin totes les possibilitats que presenta aquest text . Però això no acaba mai de passar, aquesta mena de progressió, no s’acaba mai de visualitzar. L’espectacle comença així marcant certes distàncies envers l’original, observant-lo com un objecte un xic distant que té que servir-nos per observar realitats molt més properes, i remarcant –potser amb certa superficialitat – la rellevància revulsiva que el text va tenir en el moment de la seva estrena. Fins aquí, Bruckner sembla destinat a jugar un paper no massa diferent al que jugaven Pirandello o Shakespeare als espectacles anteriors. Però a mesura que s’intercalen les reflexions de la companya, les càpsules audiovisuals i el text de l’obra de Bruckner que es representa fent alhora un us de les càmeres una mica desaprofitat, aquella feblesa de la dramatúrgia a la qual em referia abans, es va fent més notòria. Com es fa també notori que a l’espectacle semblen faltar-li unes quantes hores més d’assaig, i que la companyia mostra uns desequilibris interpretatius potser accentuats alhora per aquesta certa manca de brúixola general que presenta el muntatge. I ara toca tornar al principi, per tal d’assenyalar que, mentre una càpsula com ara la dedicada a “El sabor de les cireres” sembla ajustar-se d’allò més a la proposta des d’un punt de vista conceptual, la seva plasmació escènica resulta inconcreta i una mica desmanegada: si no tens el referent fílmic molt clar, és possible que et perdis la intencionalitat de la seva inclusió.\nEl cas és que, poc a poc, a mesura que l’espectacle avança, es va oblidant de càpsules i altres intervencions, i centrant-se més i més en l’obra de la qual partia ,per tal de convertir-la inicialment en un element més del docudrama. Però potser llavors , ja és massa tard, i costa més entrar en una estructura dramàtica que inicialment se t’ha presentat de forma tan fragmentada. I potser pel camí, restant-li paraules a l’original per tal de donar-li relleu als afegits, s’han perdut situacions que precisament vindrien a reforçar els objectius inicials de la proposta. Aquí tenim com a exemple et tema de la prostitució, entesa en totes les seves variants: la prostitució del cos, la de les idees , la del somnis existencials juvenils ... Els creadors de l’espectacle hi fan referència , a l’hora de presentar-lo. Doncs al text de Bruckner , un dels personatges es transforma en veritable proxeneta d’una noia que alhora sembla mostrar-se orgullosa del poder que li dona la seva nova condició. I arribat el clímax que ha de desembocar en el suïcidi d’una altra de les protagonistes, aquesta decideix adquirir també els trets d’una prostituta , dins del procés d’auto destrucció en el qual es troba ja del tot immersa. Tot això , queda desdibuixat o directament eludit dins del muntatge de Martel. I és així, com aquest acaba desdibuixant també un xic la força que transmeten moltes de les escenes i de les idees i dels conceptes i de les reflexions i de la ràbia generada pel sentiment d’impotència que passen per l’escenari i mentre sona l’esplèndida “Don’t let me down” de The Beatles. Una excel·lent elecció musical, per cert: la lletra de Lennon ( es tracta en realitat d’una cançó d’amor dedicada a la Yoko) , aquest “no em fallis, no em decebis , no em deixis caure...” en té molt també de crit generacional... aplicable alhora a totes les generacions que han tastat el gust de les decepcions. Alguna se n’escapa?. Doncs com cap se n’escapa, es aconsellable que totes es deixin contagiar per la malaltia de la qual ens parla aquest capítol final de trilogia... encara que quedi una mica per sota de la intensitat i la concreció que mostraven els altres dos.


Jornada Presentació del DPD de Salut - TIC Salut Social\n16 November 2018 10:00h\nNomés per invitació.\nEn el marc del nou Reglament General de Protecció de Dades Personals (RGPD), es va anomenar com a Delegat de Protecció de Dades (DPD) de Salut al director de la Fundació TIC Salut Social, el senyor Josuè Sallent. Després del nomenament, des de la Fundació TIC Salut Social s’ha creat l’Oficina del DPD de Salut, per a proporcionar una sèrie de serveis als organismes adscrits al DPD de Salut. Per tal d’explicar-vos en què consisteix el paper del DPD de Salut, el model de relació que es vol tenir amb els interlocutors dels organismes adscrits i alguns dels serveis que es prestaran, s’ha considerat convenient i oportú organitzar una Jornada de Presentació del DPD de Salut.\nAccés només per invitació.


RADIACIÓ UVA - Valls Òptics\nTagged: ulleres de sol, UVA\nAvui parlem de la radiació ultra violeta, tots tenim al cap que pot ser perjudicial per la nostre salut, sobre tot, per la pell, però i els ulls? Perquè no els protegim?. Els UVA tenen un afecte acumulatiu i per tant, cal que anem protegit el màxim d’hores possibles.\nLes situacions on més exposats estem a les radiacions UVA son aquelles on tenim una superfície que ens reflexa aquesta radiació que emet el sol, per exemple quan estem a la neu, a prop de l’aigua de l’ arena o també a la muntanya, degut a l’altura.\nEls efectes que pot tenir un excés d’exposició a aquesta radiació poden ser diversos en diferents estructures oculars com la còrnia, cristal·lí, conjuntiva, retina etc. Per tant, igual com cuidem la pell, no us sembla important cuidar els ulls?\nLa millor manera de protegir-nos és amb unes ulleres amb filtre UVA. Aquestes poden ser amb lents fosques o poden ser transparents, és a dir, la protecció als UVA no té res a veure amb si la lent té color o no. Una molt bona manera d’anar protegits tot el dia, si som usuaris d’ulleres és portant els nostres vidres blancs amb aquest filtre, a més a més de les de sol, per anar més còmodes e igual de protegits en situacions on el sol sigui més intens.\nSi voleu saber més, escolteu l’àudio de l’entrevista amb Xavier Dàvila a Ràdio Igualada,


Montserrat acusa Junts de fer d’oposició per erosionar ERC a l’Ebre - Canal 21\nMontserrat acusa Junts de fer d’oposició per erosionar ERC a l’Ebre\nEl president d’Esquerra a les Terres de l’Ebre, Alfons Montserrat, ha acusat Junts per Catalunya de fer “oposició” de l’acció de govern de la Generalitat al territori, per intentar erosionar els republicans. Montserrat ha posat l’exemple de les crítiques de Junts a les sancions de la llei de caça que els mateixos van aprovar al Parlament, però també la política de desgast cap al Departament de Salut.\nMontserrat ha recordat que el president Quim Torra va dir que havia exhaurit la confiança amb Esquerra, i que convocaria les eleccions després d’aprovar el pressupost. Segons el republicà, sembla que ara ja hage recuperat la confiança, tot i que no vol elaborar una estratègia comuna ni tampoc fixar el calendari electoral amb el seus socis de govern.\nEl dirigent d’ERC ha defensat la decisió del Consell Comarcal de la Terra Alta d’abandonar el programa País Viu, com una mesura de pressió a la Generalitat per evitar la massifiació eòlica, cosa que ha estat criticada per Junts. Una formació política que també ha qüestionat la gestió d’ERC al capdavant del COPATE. En este punt, Montserrat ha recordat que Convergència ha estat condemnada recentment per corrupció.\nEl diputat també ha lamentat les crítiques de Junts a la gestió de Salut per les dades de la pandèmia o per la reobertura dels centres d’atenció primària. Segons Montserrat, sembla que els socis de govern sí que saben quan seran les eleccions al Parlament.\nTags: Alfons MontserratCatalunyaDestaquemERCJunts per CatalunyaMontsiàPDeCATPolíticaQuim Torra\nTots els CAP de l’Ebre estaran oberts a partir de dilluns 8 de juny\nLa Sénia es mobilitza per reclamar la reobertura del CAP durant les 24 hores\nEdició del divendres 5 de juny del 2020\nEl Museu Terracota de la Galera obre les portes i la Fira de la Terrissa es trasllada al 2021


El projecte 'Vallès circular', a la Cimera Mundial del Clima\nEl projecte ‘Vallès circular’, a la Cimera del Clima\nEscrit per Irene Juárez el 12 desembre 2019\nEl Vallès Occidental ha tingut un protagonisme especial a la Cimera Mundial del Clima. El projecte ‘Vallès Circular’ ha estat un dels seleccionats com a iniciativa innovadora envers el clima i la sostenibilitat. L’objectiu és consolidar una estratègia transversal entre els 23 ajuntaments de la comarca per, entre d’altres, reforçar l’economia circular.\nEl president del Consell Comarcal, Ignasi Giménez, ha viatjat a Madrid per presentar la ponència Vallès circular: Innovació per a la sostenibilitat territorial en el marc de la Cimera Mundial del Clima. Vallès Circular ha estat un dels projectes seleccionats com a iniciativa innovadora envers el clima i la sostenibilitat.\nGiménez ha valorat positivament la Cimera perquè “hem pogut comprovar que és cert que els Estats i els governs negocien les estratègies i els objectius de futur”. Amb tot, posa per davant el fet que la feina que s’està duent a terme des del món municipal.\nLa iniciativa Vallès Circular “es vol consolidar com una estratègia transversal compartida i efectiva en quatre eixos”: reforçar l’economia circular, redactar un nou pla d’acció pel període 2020-2023, augmentar l’acció conjunta i complementària entre els diferents agents i promoure l’acció local, mobilitzar actors i construir ciutats circulars al Vallès Occidental.\nL’acord Vallès Circular es va signar, amb el suport de la Generalitat de Catalunya i la Diputació de Barcelona, el 19 de juny de 2017 per part de les entitats comarcals, els 23 ajuntaments de la comarca i diferents organitzacions empresarials, centres tecnològics, universitats i agrupacions professionals.\nFuturs projectes al Vallès Occidental\nD’altra banda, el conseller comarcal Carles Rodríguez ha destacat també el projecte Recooperem, que està destinat a fer una “transició ecològica justa”, reduint residus i “proporcionant àpats a famílies amb un alt grau de vulnerabilitat”. Rodríguez ha avançat que properament es farà públic el Pla Supramunicipal de la Qualitat de l’aire, que esbossarà les mesures aplicables als diferents municipis.\nEl president del Consorci per a la Gestió de Residus del Vallès Occidental i alcalde de Matadepera, Nil López, assegura que “la valorització dels residus serà clau per afrontar l’emergència climàtica i la circularitat serà fonamental en els processos de producció”. Per tant, cal continuar treballant en plantes com la de Can Barba, des de la qual assegura que es genera energia suficient per “abastir 400 habitatges”,ha afirmat.\nPer últim, Giménez ha anunciat que s’ha iniciat una prova pilot amb 4 ajuntaments de la comarca per implementar diferents actuacions que permetin avançar els municipis i convertir-se en Ciutats Circulars. Es tracta dels municipis de Barberà del Vallès, Castellar del Vallès, Ripollet i Sant Quirze del Vallès.\nFoto portada: Representants del Vallès Occidental a la Cimera Mundial del Clima 2019. Foto portada: CCBOC/cedida


Villaveza Del Agua Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Villaveza Del Agua\nexperiència [Villaveza Del Agua]\nDissenyat tant per oci com per negoci, Casa Rural Vega del Esla està situat idealment a Villaveza De\nDissenyat tant per oci com per negoci, Casa Rural Vega del Esla està situat idealment a Villaveza Del Agua; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Casa Rural Vega del Esla és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com caixa forta, s'admeten animals de companyia, instal.lacions de barbacoa, Zones públiques amb Wi-Fi. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara nevera, caixa forta a l'habitació, mosquiter, sala d'estar, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí, piscina exterior, solàrium que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Casa Rural Vega del Esla.\nImpressions dels viatgers sobre Villaveza Del Agua\nDescobreixi els barris de Villaveza Del Agua\nSobre Villaveza Del Agua\nAgoda.com ofereix una selecció dels millors hotels a Villaveza Del Agua, Espanya per a que la seva visita assoleixi les seves expectatives. Oferim una gran gama d'hotels per ajudar-vos a trobar el millor lloc on estar a Villaveza Del Agua. Moltes àrees, cada una amb una atmòsfera distinta, esperen ser descobertes a la ciutat. Villaveza Del Agua té moltes atraccions per explorar amb un passat fascinant, un present intrigant i un emocionant futur. Hi ha tantes coses per fer, potser vol quedar-se una altra setmana o més per tal d'experienciar-ho tot. Si estau buscant una habitació a Villaveza Del Agua i no vol pagar massa, Agoda.com us ofereix centenar d'ofertes fantàstiques actualitzades a diari.\nAllotjaments a Villaveza Del Agua\nQuè fer a Villaveza Del Agua\nTrobar més allotjaments a Villaveza Del Agua\nHotels Villaveza Del Agua populars


L'associació Al Noor demana que s'aturi el desnonament d'un bloc amb 14 veïns - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'associació Al Noor demana que s'aturi el desnonament d'un bloc amb 14 veïns\nL'entitat denuncia que això deixaria al carrer un grup de vuit joves extutelats per la Generalitat que viuen al carrer d'Ignasi Balcells L'Ajuntament diu que els pisos no compleixen condicions d'habitabilitat\nnoemí badrenas 17.10.2020 | 23:42\nL'associació Al Noor demana que s'aturi el desnonament d'un bloc amb 14 veïns Regió7\nL'associació de dones Al Noor ha demanat a l'Ajuntament de Manresa que aturi el desnonament previst per a dilluns vinent, 19 d'octubre, d'un bloc de pisos al carrer d'Ignasi Balcells (número 15) que deixaria al carrer les 14 persones que hi viuen actualment, entre les quals hi ha un grup de vuit joves extutelats per la Generalitat.\nL'entitat ha fet arribar una carta a l'alcalde de Manresa, Marc Aloy, on li exposa el cas i li demana que freni el desallotjament. Segons el document, al qual ha tingut accés aquest diari, els Mossos d'Esquadra tenen ordre de desnonar tots els pisos de l'edifici situat al número 15 del carrer d'Ignasi Balcells dilluns que ve al·legant «motius tècnics de condicions de l'habitatge», segons Al Noor, malgrat que es tracta d'un «edifici nou que pertany a un banc». Els habitants del bloc haurien estat avisats del desallotjament aquest mateix divendres pel cos policial.\nSobre la propietat de l'immoble, l'Ajuntament assegura que és en mans d'un particular i no d'un banc, com diu l'entitat. El consistori també assegura que ha rebut nombroses queixes de veïns per problemàtiques relacionades amb les persones que viuen en aquest edifici, que, segons les mateixes fonts, totes hi són ocupant pisos. A més, fonts municipals han insistit a Regió7 que treballen «des del primer moment conjuntament» amb l'associació Al Noor per trobar una solució.\nLa presidenta de l'associació, Khadija El Bachiri, denuncia que si el desnonament té lloc, «es repetirà la mateixa situació que ja es va donar aquest estiu al carrer del Cós i Hospital, en què una colla de joves va quedar al carrer en una situació d'extrema vulnerabilitat», assegura, i lamenta que «en aquests moments caldria afegir a la situació que som a la tardor, amb fred, i en unes condicions de vida que seran més greus».\nPer això reclama al consistori manresà que es revisin els motius tècnics que han portat a una decisió «tan brutal com aquesta», i que si realment cal actuar per raons de seguretat, «buscar abans, i no després, solucions alternatives d'allotjament», ja que considera que l'administració «ha d'afavorir unes mínimes i òptimes condicions de vida a la població i tenir un pis és una de les coses més bàsiques per a la dignitat de la vida humana». L'associació de dones marroquines creu que «l'Ajuntament de Manresa no pot permetre que ciutadans quedin al carrer, i encara molt menys si considerem que una part d'ells són joves extutelats per la Generalitat, ja que, encara que siguin majors d'edat, s'ha de donar un cert grau de seguiment a les seves situacions i treballar per la seva integració social, i evitar així la seva marginació i exclusió», diu El Bachiri en la carta enviada a Aloy.\n«Doneu-me temps i mirem els resultats».


Una app turística sobre Cullera guanya el primer premi d’investigació Joaquín Olivert | RiberaBaixa.info\nLa Càtedra ‘Ciutat de Cullera’ de la UV també premia una investigació sobre el canvi de model turístic comarcal i una altra sobre la gastronomia\nUna aplicació turística sobre Cullera creada per Immaculada Cárcel Puig ha sigut la guanyadora del I Premi d’Iniciació a la Investigació ‘Joaquín Olivert’, impulsat per la Càtedra ‘Ciutat de Cullera’ de la Universitat de València i dotat amb 750 euros.\n‘Disfruta Cullera’, nom triat per a l’app, és l’eix central del Treball Final de Grau d’esta estudiant cullerenca d’Administració i Direcció d’Empreses + Enginyeria de Tecnologies i Serveis de Telecomunicació.\nL’aplicació mòbil tracta de donar resposta, de manera senzilla i ràpida, a les dificultats amb les quals es troben en moltes ocasions els turistes a l’hora de trobar activitats i informació sobre la destinació del seu viatge. Es tracta d’una eina que aporta informació sobre tota l’oferta i atractius d’una de les destinacions turístiques per excel·lència de la costa espanyola, facilitant així l’estada dels turistes.\nL’app premiada per la Universitat es basa en la usabilitat —senzillesa i la qualitat de navegació—, i es caracteritza per ser intuïtiva i fàcil de manejar, de manera que l’usuari accedix a la informació que necessita ràpidament. Un altre aspecte a tindre en compte és la utilitat, és a dir, quins motius faran a l’usuari emprar-la en comptes d’utilitzar altres canals per a les mateixes finalitats.\nD’altra banda, Cárcel també ha implementat una base de dades amb la finalitat de recopilar informació sobre l’ús de l’aplicació, ja que esta podria emprar-se per part d’alguna empresa o institució pública i seria una manera de trobar informació sobre les activitats o llocs més interessants per als turistes.\nAllotjament, gastronomia, oci, activitats de diversa índole, rutes i fins i tot sanitat o d’aparcament conformen l’àmplia gamma d’informació que oferix ‘Disfruta Cullera’ la qual s’adapta a cada època de l’any.\nEl segon premi d’esta primera edició ha recaigut en el treball titulat ‘Proposta d’estratègies per a la reorientació del model turístic de la Ribera del Xúquer cap a la seua planificació i gestió intel·ligent’ l’autor del qual és el cullerenc Juan Gabriel Figueres Hernández.\nEsta investigació analitza la situació del model turístic de la comarca fixant-se en les diferents tipologies dins dels seus municipis i fent incís en la marcada estacionalitat que li caracteritza.\nFigueres posa sobre la taula en el seu treball de final de màster si per a reorientar este model, la Ribera es pot convertir en un espai turístic intel·ligent mitjançant l’aplicació d’estratègies basades en els eixos del Model de Destinacions Turístiques Intel·ligents de la Comunitat Valenciana.\nFigueres proposa una sèrie de mesures encaminades a este efecte basades en la governança, la sostenibilitat, l’accessibilitat, la innovació, la connectivitat, el sistema d’intel·ligència turística, el mesurament de la informació o accions de màrqueting online.\nGastronomia com atracció\nPer part seua, la geògrafa cullerenca Teresa Armengot Calabuig ha sigut l’autora del treball que ha obtingut el tercer premi de la Càtedra Ciutat de Cullera, titulat ‘La gastronomia com a recurs d’atracció turística a Cullera’.\nEs tracta d’un treball de final de grau que es pregunta si existix un turisme gastronòmic en el municipi valencià de Cullera, conegut per l’oferta de sol i platja i pel seu important patrimoni. El municipi compatibilitza les activitats derivades de la indústria turística amb una economia tradicional, com és el cultiu de l’arròs, cítrics i horta que són molt valorats, ja que tenen una història arrelada de costums i tradicions, que han anat desenvolupant noves tendències i productes oberts hui al mercat internacional.\nPerò, existix un vertader turisme gastronòmic a Cullera? Armengot conclou que sí, però assegura que encara té un marge de desenvolupament considerable atesa la realitat actual.\nEls guardons del I Premi d’Iniciació a la Investigació ‘Joaquín Olivert’ s’entreguen en un acte públic que té lloc esta vesprada a partir de les 19.30 hores a l’Auditori Municipal de Cullera amb l’assistència l’alcaldessa accidental de Cullera, Sílvia Roca; la vicerectora d’Innovació i Transparència, María Dolores Real; la directora general de l’Institut Interuniversitari de Desenvolupament Local, Maria Dolors Pitarch i els codirectors de la càtedra, Joan de l’Alcázar i Adrián Ferrandis.\nEls tres treballs reconeguts per la institució acadèmica es publicaran en la revista Terra de Desenvolupament Local.\nMés sobre els premis\nEl premi d’investigació de la Càtedra Cullera de la Universitat de València porta el nom del físic cullerenc Joaquín Olivert. D’esta forma, el municipi i la universitat de la qual fou professor homenatgen la figura d’un dels científics més rellevants del segle XX en la localitat riberenca.\nJoaquín Olivert Pellicer va nàixer a Cullera el 18 de juny del 1941. Va obtindre la llicenciatura en Física a la Universitat de València, on va estar ensenyant des de 1969. La seua investigació es va centrar principalment en el camp de les matemàtiques aplicades a la Relativitat.\nVa publicar treballs sobre la incompressibilitat relativista i la rigidesa i va introduir el concepte de fibrats espigolats per a l’estudi del moviment relativista que preserva magnituds físiques discretes. Va ser director de 9 tesis doctorals (2 en física i 7 en matemàtiques).\nPublicació següentLa reforma del Centre Cultural del Raval de Cullera permetrà dinamitzar la vida del barri\nPublicació anteriorExcel·lent acollida per part del col·lectiu de la Setmana Cultural del Centro Andaluz d’Almussafes


«No sé per què en Torra va telefonar, però no ho hauria d'haver fet» - Diari de Girona\n«No sé per què en Torra va telefonar, però no ho hauria d'haver fet»\nSalvador Balliu és l'alcalde de Caldes i des de fa sis anys és el president del Consell Comarcal de la Selva\nclara julià 29.06.2019 | 00:22\n«No sé per què en Torra va telefonar, però no ho hauria d'haver fet» santa coloma de farners\nSalvador Balliu (1965) és l'alcalde de Caldes i des de fa sis anys és el president del Consell Comarcal de la Selva -Balliu va ocupar la presidència per primera vegada l'any 2013, quan va esclatar el cas Manga i va caure l'antic president i exalcalde de Sant Hilari, Robert Fauria (CiU). El 2015 va revalidar el càrrec de president -aquest cop gràcies a les urnes- i ara confia allargar el seu mandat quatre anys més.\nCom valora els darrers 4 anys de mandat?\nCrec que vam fer un cop sobre la taula amb la transparència només entrar. Amb processos de selecció immaculats. El Consell de la Selva és un referent a Catalunya ara i això no era així quan vaig arribar.\nQuines tres coses destacaria del seu govern?\nL'empresa Nora de serveis mediambientals, que avui en dia fa les escombraries de 22 municipis. Facturava 4 milions i ara en factura 12. És del Consell i de l'Ajuntament de Blanes i ara volem absorbir el tercer soci, Ferrovial. És una empresa modèlica del sector, amb gairebé 100 treballadors. Però també destacaria les neteges de parcel·les, que eren la queixa més gran, i el centre d'animals de Tossa.\nQuè creu que es podria haver fet millor?\nEl concurs de menjadors escolars. Vaig entrar el mes de juliol en ple cas de corrupció i em vaig trobar un concurs de menjadors escolars. No hi havia temps de fer un altre concurs i es va tirar pel dret però potser s'havia d'haver fet una altra cosa. S'adjudicava a 8 anys.\nCreu que tornarà a ser president del Consell?\nA mi m'agradaria continuar. Una cosa és el que crec i l'altra la veritat. Caldrà pactar coses i de moment està tot molt verd. A mi m'agradaria tenir-ho tancat. A nosaltres ens avala la feina ben feta i jo d'aquí a quatre anys segurament no hi seré. El millor que pot passar és que el dia de demà diguin que ho vaig fer bé. Jo m'inclino per repetir el que funciona bé.\nVostè es veu al Parlament de Catalunya en un futur proper?\nEm faria il·lusió que comptessin amb mi però la meva prioritat és Caldes. Jo la política no la veig per a tota la vida ni m'hi guanyo la vida. I he vist alcaldes que perden l'alcaldia i ploren perquè no tenen cap ofici i no saben on anar i han de buscar feina. Jo no.\nSi revalida mandat, com milloraria la manca d'accés a l'habitatge assequible?\nPel que fa a l'habitatge social, penso que tot ha de tenir un cost. Hi ha empreses constructores que estan disposades a construir si el sòl és barat. Així hi hauria pisos barats. Però també crec que tot ha de tenir un cost i que hi ha gent que aprèn a viure de les subvencions i les ajudes, això no pot ser.\nI mesures més concretes?\nDoncs sobretot posar el sòl econòmic a disposició dels constructors perquè el preu baixi. Després els ajuntaments es poden implicar comprant habitatge. Però no podem oblidar que l'habitatge és car i al final l'ajuntament no pot salvar el món i el consell tampoc. Al final tothom té les seves necessitats però no pots destinar un pressupost municipal a la compra d'edificis sinó que cal donar les eines per posar-ho fàcil a les empreses.\nI respecte a mesures per ajudar la gent gran de les zones rurals?\nActualment ja oferim molts serveis que hem anat implantant. Per exemple, hi ha gent que té dispositius electrònics per detectar si cauen a terra o des del Consell podem enviar una dona a netejar dos cops per setmana o acompanyar-los al metge, etc.\nCom va viure el procés d'investidura de Santa Coloma?\nHo vaig viure molt malament. Un ple és una cosa institucional i això va ser una olla de grills i em va saber greu pels regidors que sortien i pels que entraven. Jo penso que ho reconduiran ara. He llegit alguna cosa que el poble va prendre la veu però no, va ser gent influenciada per partits polítics que la van liar i això no podia passar de cap més manera. En aquells moments, la presidenta de la taula hauria d'haver posat ordre en comptes de tirar més gasolina al foc. Això a Caldes no hauria passat.\nSi vostè hagués estat en el lloc de la Susagna Riera, què hauria fet?\nMira... Jo quan dono la paraula no la canvio mai. Si jo dic que sí, és si. Si és no, és no.\nEncara que el president Quim Torra li hagués trucat?\nLa meva paraula és meva i de ningú més. No sé per què en Torra va telefonar a Santa Coloma però penso que no ho hauria d'haver fet, per molt Santa Coloma que sigui. Me l'aprecio molt i som amics, però també hi ha gent que s'equivoca.\nCom es posiciona pel que fa a les obres de la C-32?\nJo penso que s'ha de fer. Al final hi ha d'haver algú que mani. No he vist mai enlloc una cosa que funcioni que sigui assembleari, al final hi ha d'haver algú que prengui les decisions i Lloret és una potència turística que s'ha de mantenir.\nQue l'Ajuntament de Blanes es posicioni en contra, afectarà d'alguna manera?\nBlanes és un lloc molt complicat perquè sempre ha estat molt fragmentada políticament. Al final mai s'han decantat pel turisme ni pel tema industrial... S'haurien de centrar primer a desenvolupar el poble.


CFAH El Dr. César Serrano va recollir ahir a Santiago el II Premi Talents Emergents en Recerca Oncològica Ramiro Carregal – VHIO – Vall d'Hebron Institute of Oncology\nEl Dr. César Serrano va recollir ahir a Santiago el II Premi Talents Emergents en Recerca Oncològica Ramiro Carregal\nEl Dr. César Serrano, oncòleg de l’hospital Vall d’Hebron i investigador del VHIO, va recollir ahir el guardó del II Premi Talents Emergents en Recerca Oncològica Ramiro Carregal\nMalgrat que el premi es va atorgar al juliol, la gala de lliurament va haver de retardar-se per les restriccions sanitàries imposades per la pandèmia\nEl Premi Internacional està dotat amb 20.000 euros i el destinat a Talents Emergents té una quantitat de 6.000 euros\nBarcelona, 10 de setembre de 2021.- Ahir, 9 de setembre, el Dr. César Serrano, cap del Grup de Recerca Translacional en Sarcomes de la Vall d’Hebron Institut d’Oncologia (VHIO) i oncòleg a l’Hospital Universitari Vall d’Hebron, va recollir el II Premi Talents Emergents en Recerca Oncològica a la gala de lliurament dels Premis de Recerca Oncològica, Científica i Tècnica Ramiro Carregal, que la pandèmia va obligar a retardar durant més d’un any. A l’acte, que va tenir lloc a Santiago de Compostel·la, també es va atorgar el IX Premi Internacional al Dr. Xosé Ramón García Bustelo.\nCoincidint amb la convocatòria de la vuitena edició del Premi Internacional, el Patronat va decidir crear un nou guardó que reconegués el treball de joves investigadors. En aquesta segona edició, el Premi Talents Emergents en Recerca Oncològica ha recaigut en el Dr. César Serrano, després que en proposés la candidatura el Grup Espanyol de Recerca de Sarcomes (GEIS). El jurat ha reconegut amb aquest premi la tasca de recerca del Dr. César Serrano en la identificació de mediadors moleculars crítics en la senyalització oncogènica en sarcomes, la caracterització de mecanismes de resposta i resistència a teràpies dirigides a sarcomes, així com la modelització preclínica i la validació d’estratègies terapèutiques aplicables a pacients. Així mateix ha destacat el fet que és «un investigador actiu, dedicat i entusiasta, amb publicacions molt rellevants».\nEn paraules del mateix Dr. César Serrano, «és un gran orgull que els meus propis companys investigadors fossin els que em van proposar per a aquest premi. Vull traslladar a la Fundació Ramiro Carregal el meu més profund agraïment per aquest premi. També vull agrair al Grup Espanyol de Recerca de Sarcomes (GEIS) que hagi proposat la meva candidatura i m’hagi fet costat en tot el seu recorregut».\nDes del VHIO volem donar l’enhorabona novament per aquest reconeixement al Dr. Serrano, el qual posa focus en el fet que aquest II Premi de Recerca Ramiro Carregal al Talent Emergent en l’Oncologia honra molts aspectes molt rellevants i és un reconeixement a l’esforç i la passió que posen molts investigadors joves que fan recerca en càncer a Espanya. El Dr. Serrano puntualitza: «D’aquí pocs anys, serem la propera generació de científics d’aquest país, i aquest premi facilita, sens dubte, el camí cap a aquest futur tan proper. A més, aquest premi posa de relleu tots els passos que des del meu equip hem fet en els últims anys en la recerca en sarcomes, tant clínica com translacional. I això inclou l’aprovació internacional de dos nous fàrmacs; haver estat capaços d’implementar idees de laboratori a la clínica, com per exemple dos assajos clínics en pacients que han nascut al nostre grup en els últims cinc anys; i la generació de models de laboratori de múltiples tipus de sarcoma». Finalment, però no menys important, el Dr. Serrano ha mostrat el seu agraïment als pacients amb sarcoma i els seus familiars, i també a metges i investigadors dedicats a aquesta patologia: «El sarcoma és una malaltia infreqüent i un reconeixement d’aquest tipus és sempre un raig d’esperança per a una comunitat sencera».\nDes del VHIO juntament amb el mateix Dr. Serrano volem donar la nostra enhorabona al Dr. Xosé Bustelo, vicedirector del Centre de Recerca del Càncer de Salamanca, en qui ha recaigut l’altre guardó que s’ha donat a conèixer, el IX Premi Internacional de Recerca Oncològica, per la seva brillant carrera investigadora i acadèmica amb línies de recerca sòlides, que ha donat lloc a importants avenços en l’àmbit de l’oncologia molecular.\nAbans de procedir al lliurament de guardons, el Dr. Rafael López, president executiu del jurat, va donar lectura a la sentència i va relatar els mèrits que han fet als premiats creditors de tal honor. Tots dos premis, el del Dr. César Serrano i el del Dr. Xosé Bustelo, han estat elegits per unanimitat.\nA més del Dr. Rafael López, cap d’Oncologia Mèdica de l’Hospital Clínic Universitari de Santiago (CHUS), formen part del jurat d’aquesta edició el Dr. Álvaro Rodríguez-Lescure, president de la Societat Espanyola d’Oncologia Mèdica (SEOM); el rector de la Universitat de Santiago de Compostel·la, Antonio López; el degà de la Facultat de Medicina i Odontologia de la Universitat de Santiago Julián Álvarez Escudero; els catedràtics del mateix centre Joan J. Gestal i Manuel Freire-Garabal; Rafael Silva, director territorial d’HM Hospitals, i Ramiro Carregal, president d’honor del jurat.\nAl lliurament de premis van assistir-hi tant l’alcalde de Santiago, Xosé Sánchez Bugallo, com el president de la Xunta de Galícia, Alberto Núñez Feijóo, que van tancar l’acte posant com a exemple la tasca de tots dos investigadors en pro de la societat.


Corredorsvalls.cat: [CRÒNICA] CORREDORSVALLS.CAT A LA 2A PROVA DE COPA CATALANA DE RAQUETES DE NEU\n[CRÒNICA] CORREDORSVALLS.CAT A LA 2A PROVA DE COPA CATALANA DE RAQUETES DE NEU\nAquest passat cap de setmana es va disputar la segona prova de la Copa Catalana de Raquetes de neu, concretament la setena edició de la Foc de Neu. El diumenge d’anticicló va afavorit el bon desenvolupament de la cursa, sota un sol radiant i neu de qualitat. Un total de 225 participants van prendre la sortida a les 10 del matí des del refugi del Fornet, amb dos recorreguts marcats. El corresponent al circuit va ser de 10,5 quilòmetres amb 450 metres de desnivell acumulat, prou suau per a que fins i tot els més petits l’hagin completat i els corredors que disputaren la Copa Catalana, van fer un recorregut de 13,5 quilòmetres amb un desnivell acumulat de 900 metres.\nCorredorsvalls.cat hi va ser present novament amb el seu corredor Marc Toda, que s’hi desplaçà per participar en aquesta segona prova, sabent que en aquesta ocasió es tractava d’una cursa molt llarga i dura, important dins el calendari de raquetes degut a la seva gran organització i ressò, premis en metàl·lic pels primers i sobretot el bon nivell d’atletes, molts d’ells de la selecció catalana i campions del món de muntanya. Tot i així, el Marc des de l’inici va sortir amb ganes de fer la seva cursa i ben fort i valent amb el grup capdavanter de 6 corredors, aguantant fins la meitat del recorregut, on la duresa, el gran desnivell positiu i al ser un circuit força més llarg del normal en aquesta disciplina va fer que anés perdent alguna posició fins al final arribant en una bona 10a posició.\nMoment de la sortida de Copa de la Foc de Neu\nEl guanyador en categoria masculina va ser el veterà i ex campió del món de muntanya Agustí Roc, imposant-se a la línia de meta a Just Sociats (CE Terrassa) també va ser subcampió del món de raquetes, segon, i Pere Fàbregues (Corredors Viladecans), tercer. En categoria femenina la victòria va ser per Rosa Valls (Associació Esportiva Mountain Runners del Berguedà) l’actual subcampiona del món de raquetes, seguida de Núria Gil, segona, i Laia Cuevas (Associació Esportiva Sant Vicenç de Montalt), tercera. Aquesta setmana es disputarà la tercera prova que serà el Campionat de Catalunya de Raquetes de neu.


DECLARACIÓ de 500×20 sobre el reallotjament de famílies a l’edifici 15-O - Associació 500x20\nDECLARACIÓ de 500×20 sobre el reallotjament de famílies a l’edifici 15-O\nDECLARACIÓ sobre el reallotjament de famílies a l’edifici 15-O\nLa nostra Associació, creada al 2006, creu necessari donar una resposta immediata als milers de desnonaments de famílies a tot el país. És per això que hem estat a la pça Catalunya el 15-M en primera línia, juntament amb els moviments socials, veïnals i les PAH en la defensa de les famílies a peu de carrer.\nL’opinió pública nacional i internacional dóna un suport unànime per defensar el dret a l’habitatge al nostre Estat. És inversemblant la absoluta passivitat de totes les administracions davant les més de 50.000 famílies que han perdut la llar per causes econòmiques externes a la seva voluntat a Catalunya en els darrers anys. Les tímides mesures preses, com posar 3000 pisos buits propietat del INCASOL, arriben tard i són totalment insuficients davant de l’allau de necessitats. Moltes altres mesures del Govern de Mas, com la congelació de l’IBI als pisos buits, es contradiuen amb les seves declaracions pomposes.\nA casa nostra l’allau de desnonaments s’ha convertit en una de les principals lluites pels drets socials contra la dictadura de les finances. La manifestació del 15-O va permetre que la columna #verdhHabitatge ocupés l’edifici del carrer Almagro buit des de feia 5 anys degut a la fallida financera de la constructora. A Barcelona milers de persones van passar de la indignació a l’acció permeten que l’edifici 15-O allotges famílies que majoritàriament han perdut l’habitatge per desnonament de lloguer. La vinguda de 10 famílies de diferents barris de Barcelona va donar el contingut de denúncia social. Premsa, televisió i ràdio locals i internacionals s’han fet ressò permeten convertir l’edifici 15-O en un símbol.\nPerò l’edifici del 15-O propietat de CajaMAR, executora de la hipoteca contra la constructora de l’edifici pràcticament acabat, tenia un fantasma dins. Els antics propietaris del sòl, una família del barri de Verdum molt estimada per la seva activitat social, van ser estafats en la permuta per dos dels pisos. Nosaltres com moltes altres organitzacions socials, veïnals i sindicals que han donat suport a l’acció del 15-O declarem a l’opinió pública:\nNo creiem que aquest reallotjament hagi de ser considerat una ocupació ideològica sinó una resposta a les necessitats vitals de les famílies i la prioritat és donar sortida al greu problema d’habitatge que pateix el país i és un toc d’atenció a les administracions que han de vetllar per garantir un dret constitucional, i sobretot denunciar l’actuació de les entitats immobiliàries i financeres veritables responsables de la situació.\nDefensem la conversió d’Almagro 2-4 en un edifici de lloguer públic gestionat pel PMHB, Patronat Municipal de l”Habitatge de Barcelona. Així garantim el dret a l’habitatge de les famílies reallotjades a l’edifici 15O com habitatges públics de lloguer social realment assequible per al seu nivell d’ingressos. Reconeixent de la permuta que la família de Verdum va perdre amb la bombolla immobiliària.\nCrear una taula al Districte de Nou Barris amb les famílies, entitats socials i veïnals, etc i d’altra banda l’Administració local per resoldre les necessitats d’habitatge, escolarització i renda bàsica de les famílies.\nDesprés de declarar a Barcelona com a ciutat activa contra els desnonaments el passat dia 28 octubre al Ple de l’Ajuntament creiem necessari la consolidació a la ciutat i al nostre Districte (un dels més castigats) de totes les mesures necessàries per dur a terme el que s’ha aprobat. Volem que Barcelona sigui una ciutat lliure de desnonaments per motius econòmics i sabem que hi ha recursos i habitatges suficients perquè així sigui. Només cal voluntat política.\nAquesta web s’ha fet ressò de la declaració…


Juntament amb el Lumia 950 i el Lumia 950 XL, Microsoft va introduir un accessori conegut com a Display Dock, que ofereix als usuaris la possibilitat de connectar un ratolí, un teclat i un monitor perquè els usuaris puguin utilitzar-lo com a PC Windows complet. Ha estat revelat que el Display Dock també rebrà les actualitzacions de programari mitjançant l'aplicació Gadgets.\nMicrosoft va dir en un document de suport:\nPodeu actualitzar el programari al Display Dock utilitzant la darrera versió de l'aplicació Gadget al vostre dispositiu Lumia. El dispositiu Lumia us notificarà quan hi hagi una nova versió de programari disponible per al Display Dock.\nNomés assegureu-vos que teniu la darrera versió de l'aplicació Gadgets instal·lada al vostre telèfon intel·ligent i se us notificarà tan aviat com hi hagi una actualització disponible. Alternativament, també podeu comprovar les actualitzacions manualment des de l'aplicació. Només assegureu-vos que els cables estiguin connectats quan actualitzeu el programari per a l'accessori.\nquè és vrv a xbox\ncom adjuntar un fitxer onedrive al correu electrònic de Outlook\nCom puc trobar pintura a Windows 10\nOn és la gravadora de so a Windows 10\nl'error més comú en introduir una fórmula és fer referència a la cel·la incorrecta de la fórmula.\nCom afegir contactes a Windows 10 Mail


El futur de l'economia de Tarragona i Catalunya es posa demà a debat | CEPTA\nEl futur de l'economia de Tarragona i Catalunya es posa demà a debat\nUs convidem a participar en l'acte 'Els empresaris volem saber', aquest dimecres 7 de juny a l'Aula Magna del Campus Catalunya de la URV\nUn acte que debatrà hortizons i mancances\nAquest dimecres 7 de juny, a les 18 hores, l’Aula Magna de la Universitat Rovira i Virgili acollirà el tercer acte del cicle de conferències “Els empresaris volem saber”, que organitza el Fòrum Empresarial Creiem en Catalunya. Un acte públic que comptarà amb la participació d’alts representants de la Cambra de Comerç de Tarragona, PIMEC-Tarragona; la Confederació Empresarial de Tarragona (CEPTA) que forma part de Foment del Treball, i l’Associació Empresarial Química de Tarragona (AEQT).\nAmb el títol “Els empresaris volem saber”, aquest cicle de conferències proposa un diàleg entre representants d’organitzacions empresarials i experts professionals de diferents àmbits, per analitzar els reptes i les oportunitats de futur de l’economia i empresa catalanes. L’acte comptarà amb les intervencions de presidents o alts càrrecs de 4 organitzacions empresarials de les comarques tarragonines: Andreu Suriol, president de la Cambra de Tarragona; Quim Sendra, president de PIMEC-Tarragona; Josep Lluís Aymat, vicepresident de CEPTA; Teresa Pallarès, directora general d’AEQT. Juntament amb aquests representants del teixit econòmic tarragoní, també hi intervindrà l’empresària vitivinícola Sara Pérez.\nLa conferència s’iniciarà amb una salutació del president del Fòrum Empresarial Creiem en Catalunya, David Poudevida, i finalitzarà amb la intervenció del vicepresident Oriol Junqueras.\nModerats per la periodista i directora de comunicació Esther Sardans, els representants del món empresarial tarragoní formularan preguntes vinculades al futur de quatre grans temes: model de relacions laborals; el mercat de treball i les pensions; les infraestructures logístiques; i el model econòmic.\nQüestions que tindran resposta per part de quatre experts en les respectives matèries: el professor de teoria econòmica de la UB, Miquel Puig; el treballòleg i secretari general de treball, afers socials i famílies de la Generalitat de Catalunya, Josep Ginesta; l’enginyer i president de la fundació ICIL, Ignasi Sayol; i l’economista Jordi Angusto. Sobre un d’aquests temes, el de la logística com activitat transversal estratègica per a la competitivitat de les empreses, us avancem els principals eixos de l’exposició inicial que farà Ignasi Sayol:\nCatalunya és un país preparat per tenir un lloc rellevant a l’economia mundial\nEl 2015, la producció total de béns va ser de 134.573 milions d’euros, dels quals 31.215 milions d’euros (23,20 %) es van consumir internament i 103.358 milions d’euros (76,8 %) van ser motiu d’exportació (Espanya inclosa). D’aquestes exportacions: 39.473 milions d’euros (38,2 %) van tenir com a destí l’Estat espanyol i 63.885 milions d’euros (61,8%) la resta del món. El 1995, la relació era molt diferent. El 36,5 % tenia per destí la resta del món i el 63,5 % l’Estat espanyol.\nEn aquest aspecte els nostres ports han estat estratègics a l’hora de facilitar les exportacions. Catalunya té una posició geoestratègica central en el flux del comerç internacional. En relació amb l’Estat Espanyol, Catalunya amb el 16 % de la població, genera el 19 % del PIB i el 25 % de la producció industrial.\nEn canvi les inversions en infraestructures per part de l’Estat espanyol realment executades han estat molt per sota del % del PIB, relació que seria lògica. Aquesta manca d’inversions condiciona el creixement a mitjà i llarg termini de Catalunya. Si ho veiem en inversions per mitjà de transport encara és més preocupant.\nLa logística participa amb un 12,4 % en el PIB (25.000 milions d’euros - estudi PIMEC Logística) i és clau en la competitivitat de la indústria. Augmentar l’eficiència logística és essencial. Per fer-ho, calen diferents palanques: la formació, la innovació, i entre les més determinants les infraestructures i la multimodalitat. L’índex de transport ferroviari respecte al total terrestre és d’un 5 % i està baixant. Aquest fet resta competitivitat a la nostra economia. És molt greu que les inversions del corredor Mediterrani estiguin paralitzades des de fa anys.\nLa manca d’inversió en infraestructures afecta greument la mobilitat de les persones i de les mercaderies. La recuperació econòmica es troba amb colls d’ampolla i situacions de col·lapse cada vegada més generalitzats.\nPotenciar la xarxa viària de connexió del territori: resoldre els peatges (equilibri territorial), fer el manteniment, resoldre les vies perilloses (N-340, N-II Girona, Terres de l’Ebre), implementar vies estratègiques (A-27 Tarragona-Montblanc, B-40, connexió dels ports de Barcelona i Tarragona, B-10 desdoblament).\nFer sostenible el transport públic, per eficiència i impacte mediambiental: xarxa ferroviària de rodalies i trens regionals, resoldre l’accés a les ciutats, carrils bus interurbans. És prioritari treure usuaris de la carretera, augmentar l’ús del transport públic i prioritzar usos de transport de mercaderies


Ca l'Helena en Mercat d'Olot\nComerç Ca l'Helena\nTelèfon 972 64 92 92\nLa Plaça Mercat de Fruites i Verdures Ca l’Helena és una parada plena de colors i de natura. Fruites, verdures, manats d’herbes, bolets… Tot el que necessites per una dieta sana i equilibrada.\nA Ca l’Helena aposten pels productes de casa i participen dins un programa d’agricultors joves que els subministren la majoria de les verdures de les comarques gironines, de Girona, Salt, Riudellots, Fornells i naturalment de la comarca de la Garrotxa.\nIntenten tenir el màxim de producte de temporada. Quan els pagesos d’aquí deixen de produir el producte es va a buscar al Maresme i anar baixant fins a Almeria, més lluny ja no agafen producte. Això passa també amb la fruita: fruita de Girona, Bescanó, Ullà… i la fruita d’estiu ve de Lleida.\nFruita de tardor: magranes, taronges i mandarines de València.\nA Ca l’Helena també hi trobareu fruites tropicals i manats d’herbes que subministren els pagesos locals diàriament. Ah! I els bolets: frescos en funció de temporada i en pols o deshidratats per cuinar els teus rostits o els plats que vulguis.\nCa l’Helena, Fruita i Verdura de qualitat!\nVeure productes de Ca l'Helena Contacte


Gloria Madurell | oson@corre\nEMOCIÓ, ORGULL , SATISFACCIÓ\nFINA CASALÍ ENS EXPLICA LES EMOCIONS A LA CURSA POPULAR DEL CARRER NOU DE GIRONA\nAquest diumenge una petita representació d’OSON@CORRE (la Glòria, en Miquel i jo) vam anar a Girona a la “CURSA CARRERNOU”.\nLa Glòria va fer els 5000m. Doncs sortia d’una bona “calipàndria” i encara no estava ben recuperada. Tot i així va arribar a la “meta” tal qual és ella: alegre i riallera, i en un molt bon temps.\nEl Miquel i jo ens vam embarcar a la de 10000m.\nEmocionats tots dos amb la nostra samarreta taronja (era la primera vegada que la portàvem) en el calaix de sortida a punt de començar. Córrer pels carrers d’aquella bonica ciutat era fantàstic, fins i tot quan pujàvem, cansats i esbufegats, per la muralla del casc antic. Vam passar per la Devesa, vam creuar el riu… i finalment el “carrer nou” la última recta… l’últim esforç …veig la “meta” al final… uns amics que t’esperen i t’animen i el Gabi immortalitzant aquells moments màgics amb la seva “supercàmara”. Creuem un plafó que marcava 56:02!!! Perfecte!!!!!… El millor temps que he fet mai!!! (fa molt poquet que he començat a córrer) Gràcies Marisa per fer-nos esforçar cada setmana i treure el màxim de nosaltres mateixos. Gràcies “Equipo” que feu que el dimecres sigui un dels millors dies de la setmana convertint l’esforç de l’entrenament en una estona plena de bon rollo, rialles i companyerisme.\nDiuen que la Felicitat és un “sac” que et regala la vida perquè l’omplis de bons moments. Jo diumenge el vaig omplir amb tres bons sentiments: EMOCIÓ per haver aconseguit un temps rècord per mi, qui m’havia de dir fa pocs mesos que seria capaç ni tant sols de fer una cursa! ORGULL per lluir una samarreta tant maca i representar per primera vegada aquest Equip. SATISFACCIÓ per haver contribuït en una bona causa,doncs la cursa era en benefici de les famílies en situació de pobresa.\nEm sento molt Feliç!\nEtiquetes: Fina Casalí, Gabriel Cunill, girona, Gloria Madurell, Jaume, Marisa Zapata\nCursa Popular del Carrer Nou de Girona – amb Oson@corre\nDEBUT DE LA FINA I EN MIQUEL AMB OSON@CORRE\nUna petita representació d’Oson@corre ens hem plantat a Girona per córrer una mica.\nLa Fina i en Miquel, s’han estrenat com a corredors oficials d’Osona@corre amb samarreta nova i han fet la de 10 kms.\nFelicitats parella! Quina simpatia que despreneu!.\nEn Gabi ens ha animat i fotografiat, i jo he fet la de 5 km. El final de festa ha sigut merescut : paella d’arròs negre i fideuà.\nInforma: Glò Madurell\nEtiquetes: Fina Casalí, Gabriel Cunill, Gloria Madurell, Miquel


Discuteix amb un home i l'atropella a Vidreres | ElMotordeGirona.cat\nEls Mossos d’Esquadra van detenir un home de 34 anys per haver atropellat intencionadament un altre home.\nEls fets van passar el 5 de febrer a les dues de la matinada, quan la policia catalana va rebre l’avís que hi havia una baralla en un restaurant de l’urbanització Aiguaviva Park de Vidreres i que de resultes de la trifulga un individu n’havia atropellat un altre de manera intencionada.\nFruit d’una baralla en un restaurant\nSegons la versió que els testimonis van donar als agents tot va començar dins l’establiment i per evitar mals majors un cambrer va fer fora un dels implicats en la baralla. Al cap de poc, cambrer i l’altre implicat en la trifulca van sortir a fumar a fora i de cop els va envestir un cotxe i va fugir.\nEl ferit va ser traslladat amb diverses costelles trencades, una fractura a l’estèrnum, una orella amputada, cremades i diverses contusions a l’Hospital Josep Trueta de Girona.\nEl detingut, amb antecedents, ha de passar a disposició judicial a Santa Coloma de Farners.\ntags: atropellament baralla ferit successos temptativa d'homicidi\nprevious Les marques més buscades a Google per països\nnext Desarticulada una banda a Sils que falsificava cotxes de luxe


Beatbox, un nou reproductor de música per a Linux – GNULinux||||CAT\nMolts de vosaltres ja us heu baixat i utilitzeu el programa que vam fer per descarregar vídeos de TV3. En un comentari recent, adrian15 ens informava d'un parell d'errors del programa i ens demanava que es pogués escollir el directori i fitxer on desar el vídeo. En base a aquest comentari, hem fet una actualització d'aquest programa, on hem aprofitat per afegir-hi alguna altra millora.\nOn tindrà lloc la festa onírica?\nGil Forcada on 8 de juny de 2011 at 09:20\nHome que vols que t’hi digui, la diferència amb el Rhythmbox tampoc és taaaant gran. Han suprimit el menú i han ajuntat la barra d’eines amb els controls de reproducció i han col·lapsat la barra d’estat (inferior) que només estigui a sota de les cançons.\nQueda molt bé, no ho negaré, però la diferència tampoc es tan gran.\nPau on 8 de juny de 2011 at 10:42\nSí, estic d’acord, Gil. La diferència és ben poca, però crec que són detalls que milloren molt la interfície. Banshee no m’agrada gaire, i el rhythmbox necessita canviar l’estètica de la barra lateral i la caixa de controls i reproducció. Amb això ja seria genial.


esgarrapacrestes: d’octubre 2010\nEl títol ideal seria. "la força de la natura contra els elements artificials", aixi o contrarestant les següents imatges.\nEl dia 9 d'octubre del 2010 fèiem la ferrada de les Dames a Montserrat sense cap contra temps, tot era normal. El dia després unes fortes pluges assolaven el massis montserratí, més de 108 litres per metre quadrat a la zona de Collbató, en altres llocs de la muntanya es va arribar als 160, tampoc es que sigui res d'excepcional, ja que a l'any 2000 els registres es quadruplicàvem, esta clar que llavors els efectes encara van ser més devastadors.\nPel que fa aquestes ultimes pluges els efectes també s'han deixat veure per arreu de la muntanya, un clar exemple es la via ferrada de les Dames, on la força de la natura a quedat patent, deixant en no res, alguns dels estris que fem servir els humans, per arribar a llocs on sense ells ens seria quasi impossible assolir, per la majoria de nosaltres.\nLa ferrada de les Dames esta situada dins de la canal de l'Artiga Baixa, el torrent recull les aigües d'aquesta canal a més de les de l'Artiga Alta, a l'inici de la torrentera els estralls ocasionats ja es preveu que per aquí hi va baixar molta aigua.\nArribats a la via els desperfectes segueixen estan a la vista. Sobre el retol i tenim un esglaó, que com queda clar falta a la pared, els altres restant més doblegats que abans i en estat precari, el que dificulta encara més l' ascensió d'aquest primer tram.\nEl segon tram també esta malmès, els bolos sicats han desaparegut tots, i algun tram de cable de vida i ancoratges estan a la deriva. La part final del cable esta molt tensa degut al gran pes de runa que te sobre.\nL'inici del tram més llarg, ara és una gravera.\nUna de les cadenes més gruixudes a estat totalment seccionada. A partir d'aquí la via segueix més o menys igual, ja que l'equipament esta fora de la línia central de la canal.\nA dia d'avui la via ferrada de les Dames resta en estat precari i es perillós de fer-la, caldrà demanar informació de l'estat de la via, segurament els seus creadors no tardaran en prendre una decisió al respecte, però de moment caldrà anar amb atenció si decidim de visitar-la.\nAquesta curta via ferrada es la més propera al turístic poble de Canazei (Val di Fasa). I podrem accedir des del poble de Campitello amb un funicular que ens deixara a tan sols deu minuts de la via. Si no volem pagar l'elevat preu del funicular podem pujar amb cotxe des de Canazei al Pas Sella, des d'on ens caldrà caminar uns quaranta minuts.\nDes de l'aparcament tindrem que prendre el sender numero 557, fins el refugi Valentini, per davant de les grans parets del Sassolungo-Langkofel.\nDurant l' aproximació, tindrem unes grans vistes del cim de la Marmolada.\nUna vegada trobem la pista ampla que puja fins el refugi Des Alpes, tindrem que anar a buscar el final de l' estació del funicular.\nPassem per sota dels cables del funicular, de primer trobem una zona d'escalada, tenim que anar a l'esquerra en busca d'una aresta, on i trobarem l'inici de la via ferrada.\nLa via comença vertical, amb bones vistes del poble de Campitello per sota nostre. Durant tot el recorregut trobarem cable de vida, però pocs esglaons, tot i aixi tindrem bones preses de mans i bons llocs per col·locar els peus.\nTot seguit la ferrada passa per una xemeneia, on hi trobarem els únics esglaons de la via.\nLa via continua per plaques verticals, sempre amb cable de seguretat.\nDesprés d'una 1 hora i mitja, finalitzarem la via al cim del Col Rodella (2.485 metres), des d'aquí solament tindrem que desfer a l' inversa un tram del camí que hem fet de pujada.


Xina FDSP 4t/h alimentar Pelleting màquina amb CE fabricants, proveïdors i fàbrica - a l'engròs productes - Jiangsu Liangyou internacional Enginyeria Mecànica Co, Ltd\nAplicacions que és àmpliament utilitzat per pellet alt rang aviram i bestiar menjar productes. Avantatges de FDSP alimentar pelleting sistema d'engranatge impulsat per transmissió màquina d'alta eficiència i forma S'acoblament fer que l eficiència es superior al 97%. En comparació amb cinturó impulsat pel sistema, pot augmentar la producció...\nÉs widelyused per pellet alt rang aviram i bestiar menjar productes.\nAvantatges de pinsos FDSP pelleting màquina\nSistema de transmissió d'engranatge impulsat i acoblament S forma fan ser superior al 97% l'eficiència. En comparació amb cinturó impulsat pel sistema, la producció pot augmentar 15-20%.\nLlarg temps de servei\nMotor de Siemens, SKF/NSK tenint, segell d'oli d'Alemanya, etc aquestes parts de primera qualitat fer nostra màquina té llarg temps de servei. També, cos reductor és fet per HT250, que és molt abrasiva. Molts altres fabricants adoptar HT180/HT200.\nFàcil operació i manteniment\nMoren ràpidament munta i desmunta l'anell és fàcil canviar.\nFotos deFDSPfeed pelleting màquina\nFDSP ha obtingut la certificació del sistema internacional de qualitat ISO9001: 2008, certificació CE per a alimentació maquinària, fertilitzants maquinària, equips de biomassa i jocs complets de línia de producció, SGS certificació\nHot Tags: fdsp 4t/h alimentar pelleting màquina amb ce, Xina, fabricants, proveïdors, fàbrica, a l'engròs\nSistema de Control d'automatització completa intel·l...


Alimentador d'ocells: cases d'ocells originals i boniques (120 fotos)\nVistes: 12 770\nA l’hivern, les aus tenen dificultats per trobar menjar. A l’hivern i a qualsevol altra època de l’any, l’alimentador d’ocells amb les vostres pròpies mans serà una excel·lent ajuda per als amics amb plomes en la lluita contra la fam. És fàcil construir-ho a partir de materials improvisats.\nNormes generals per fabricar un alimentador\nQuè es pot convertir en alimentador d'aus\nDes dels envasos amb suc\nD’una ampolla de plàstic\nMenjadors i cases de fusta\nFent una casa d’ocells\nAlimentadors d'ocells fantàstics\nFoto alimentadors d'aus\nPer realitzar el "menjador d'aus" no es necessitaran materials especials. És important seleccionar-los perquè:\nL’alimentador era convenient per a les aus, era fàcil obtenir-ne menjar.\nLa tapa i els costats han de protegir els aliments del vent i de la humitat: el gra mullat es recobreix ràpidament amb motlles i que posen perill a la vida.\nEl material per a l’alimentador s’ha de seleccionar resistent a la humitat perquè no estigui suau a la pluja ni a la neu.\nÉs important que les parets, les cantonades no siguin afilades i no poguessin ferir l’ocell.\nÉs millor fer un alimentador de mides petites: aleshores les rapinyaires grans no s’ocuparan dels aliments.\nÉs millor penjar l’alimentador en un arbre o enganxar-lo a la paret perquè els gats no puguin accedir als ocells i servir el “menjador”, afegint-hi grans perquè fos convenient: aproximadament a una alçada de 150-160 cm.\nÉs aconsellable que l’alimentador estigui sempre penjat al mateix lloc: els ocells s’acostumen a trobar el sopar, per tant, decideixen ajudar els amics amb ploma, assegureu-vos constantment que el recipient no està buit.\nDes d’Internet es pot obtenir una varietat d’idees per als alimentadors o elaborar-se amb tu mateix. L’alimentador més senzill es pot fer a partir d’una caixa o d’una bossa de suc.\nNo és l’aparició del “menjador” el que importa a les aus, sinó la comoditat i la disponibilitat d’aliments frescos, sobretot en hiverns freds i gelats.\nAls costats oposats del tetra-pack, heu de tallar forats, retrocedint lleugerament des de la part inferior per tal que l’alimentació no surti de l’alimentador, i no es produeixi ràfegues. Enfortiu les vores de la finestra retallada amb una ajuda per banda, i l'ocell no es farà mal a la vora de la finestra.\nFeu una “perxa”: a la finestra, perfora un forat a través de les tisores, introduïu-hi un cartró o paper enrotllat.\nFeu forats a la part superior i tireu el cordó o filferro per penjar l'alimentador. Si ho enganxeu a un tronc d’arbre, el vent no el balanceja, el menjar no s’esmicolarà.\nUn alimentador d'ampolles és fàcil. Aquests són alguns dissenys senzills:\nUns a l'altre, els dos costats de l'ampolla amb un volum d'1,5-2 litres, les finestres són retallades, rectangulars, en forma d'arc. Segellar la vora inferior amb alguna cosa suau perquè l’ocell no faci mal a les potes.\nFeu un forat a través de la finestra i introduïu-hi la perxa. Si el forat es fa rectangular, no es pot tallar per la part superior, sinó doblegar-lo, s’obté una petita marquesina.\nAlimentador de tremuja Agafeu 2 ampolles del mateix volum. En una, talleu forats, com en la versió anterior, talleu el terç superior.\nA la segona ampolla, heu de fer diversos forats a la zona del coll perquè el gra pugui vessar-hi. Amb un coll d’ampolla, baixeu aquesta ampolla al primer contenidor un cop abocada l’alimentació i l’embolcall de la tapa.\nEs pot fabricar un alimentador de gran capacitat a partir d’una ampolla de plàstic de 5 litres segons un principi similar. En una ampolla gran, no talleu el coll, sinó feu grans forats pels quals els ocells volaran a l'alimentador.\nOmpliu una ampolla d’1,5 litres amb gra, feu diversos forats a prop de la tapa i col·loqueu l’ampolla dins d’una de gran, després de girar-la.\nDurant molt de temps, servirà un alimentador de fusta. Per fer-ho fàcil, necessitareu:\nllençols de contraplacat;\nblocs de fusta.\nUn senzill dibuix d'un alimentador d'aus es pot fer de manera independent o trobar-se a Internet. No és difícil muntar una estructura, que és una petita caixa feta de contraplacat i barres, dos bastidors i un sostre al damunt. Si es vol, l'alimentador es pot "ennoblir": es pinta de qualsevol color.\nL’alimentador de decoupage tindrà un aspecte espectacular. Qualsevol patró es pot transferir amb cola i tovallons, i després envernissar. Aquest "menjador" per a les aus no només alimentarà les aus, sinó que també es convertirà en una decoració d'un jardí o parc.\nAmb l'arribada de la primavera, el jardí es va omplir de twitter alegre. Per observar un desgavell alegre d'aus, feu una casa per a ells. Podeu fer una casa d’ocells amb les vostres pròpies mans utilitzant patrons preparats o fent-los vosaltres mateixos.\nPer a diferents tipus d'aus, les mides difereixen, encara que lleugerament. Però caldrà tenir-ho en compte quan es pensi per a qui és la casa.\nAssegureu-vos que us assegureu que els caçadors de gats i gats mustachioed no poden arribar als seus pollets a la caseta d'aus amb la pota. Per fer-ho, solen fer un sostre allargat de la caseta d’aus perquè el gat no arribi al forat amb la seva pota.\nUna altra opció és fer un cinturó protector a partir de tires de llauna o “escombres”. S’han de mantenir les distàncies, doncs els animals no agafaran preses. A més, penjant una caseta d’aus, intenteu trobar un lloc on col·locar-la de manera que no hi hagi nus o altres suports propers.\nHeu de penjar una caseta d'aus a una alçada de 2,5-3 metres, preferentment, lluny de llocs molt concorreguts. Els estornells s’instal·laran a casa vostra, si mira amb una “finestra” cap al sud.\nEls pinsos originals d'aus es poden fer a partir de qualsevol cosa. Les velles tasses penjades d’un arbre amb l’ajut de cadenes decoratives decoraran el jardí, es convertiran en un element del disseny del paisatge i alimentaran els ocells no només a l’hivern, sinó també a l’estiu.\nEls alimentadors d'aus que es mostren a la foto estan formats per una varietat de materials:\nDes d'una senzilla caixa de sabates, podeu fer un abeurador en dos pisos: connecteu el contenidor i la tapa invertida entre si amb trossos de cordó a quatre cantonades i, després, pengeu-lo d'un arbre. Si emboliqueu la tapa amb material impermeable i la poseu a sobre, fins i tot durant la pluja l’alimentador romandrà sec.\nBots i gerres, ampolles i plats: tot pot convertir-se en un "menjador" confortable per a ocells. Fins i tot es poden fer "plaques" miniatures per a blaus i pardals a partir de ... pals de gelat, plegant-los en un "pou" net.\nTeixim un abeurador per tubs de diari, pintura, vernís. El laboriós treball tindrà els seus beneficis íntegrament: tindràs un cistell decoratiu al jardí i un còmode “menjador” per a les aus.\nDes de branquetes plegades de "barraca", es pot fer una casa fantàstica. De fet, el principal per l’alimentador és que hi ha una plataforma on convé abocar-hi gra i un sostre que protegeixi els aliments de la pluja i la neu.\nSi ets una persona creativa, aleshores pots conèixer fàcilment com fer un alimentador a partir de materials improvisats, decorar-lo perquè sembli estèticament agradable:\nes pot pintar, envernissar una casa feta de fusta o contraplacat;\nenvasos de plàstic i vidre.\nCom tractar els amics amb plomes? Per a les aus que hivernen a la nostra zona, és millor utilitzar les llavors d’herbes silvestres. Es pot comprar civada, mill, llinosa i cànem en botigues d’animals de companyia, hi ha flors de gira-sol i carbassa sense torrar llavors a la botiga d'aliments, si no els heu preparat a l'estiu.\nNo es recomana el pa de ploma, el sègol i el blat: contenen excés de midó, que no és digerit per l’organisme amb ploma.\nNo us oblideu d’afegir closques d’ous: una rica font de calci, útil per a les aus com a vestimenta superior. Aleshores a l’hivern observareu la vida dels ocells que volen per alimentar-se, i a la primavera, potser decideixen quedar-vos amb vosaltres per niar.\nBomba de motor de gasolina: 60 fotos dels dispositius d’aportació d’aigua més efectius\nGràcies pels consells. Sovint ens oblidem dels ocells que necessiten la nostra cura. Al cap i a la fi, posar un alimentador i posar bons no és gens difícil.


El Festival de la Veu de Banyoles se celebrarà del 24 al 27 de juny i comptarà amb una trentena de concerts\nTres estrenes, quatre presentacions de discos i dues actuacions en primícia. Entre la trentena de concerts que oferirà el festival (a)phònica, s’hi amaguen sorpreses musicals per a tots els gustos i totes les edats. Tant si vols escoltar veterans com Albert Pla o David Carabén com si vols descobrir talents joves com Marala o La Ludwig Band, aquesta és la cita ideal. Del 24 al 27 de juny, pots tastar la diversitat estilística que presenta el festival d’estiu de Banyoles.\nLa dissetena edició de l’(a)phònica és a punt d’engegar motors. Del 24 al 27 de juny, Banyoles s'inundarà de directes de músics destacats del panorama català. Els gèneres musicals i els formats que es podran escoltar en el marc del Festival de la Veu van des del folk de moda de Tarta Relena fins a la intimitat de Rita Payés o la veu pop d’Anna Andreu. No hi ha excusa per no acudir a la cita, et detallem la programació de l’edició d’enguany per tal que puguis fer una tria dels concerts als quals no pots faltar.\nTarta Relena presentarà 'Fiat Lux' | Foto: Cedida\nFer del folk, una moda\nLa febre pel folk és una realitat. El que abans era un gènere musical que no arribava a les masses, ara s’ha convertit en el principal atractiu de moltes cites musicals, com és el cas de l’(a)phònica. Un dels caps de cartell de la dissetena edició del festival és Rodrigo Cuevas, que va despertar passions amb el disc ‘Manuel de Cortejo’ (Aris Musica, 2019) i que ara portarà les seves novetats a l’escenari, amb les entrades exhaurides des de fa setmanes. Tampoc hi faltaran Tarta Relena, el duet barceloní que ja té a punt la sortida del disc ‘Fiat Lux’, així com el trio dels Països Catalans Marala, que revisiten la música d’arrel del territori.\nLa polifonia occitana aterrarà al Festival de la Veu de Banyoles de la mà del col·lectiu de sis veus i percussió San Salvador, una proposta atrevida programada pel dia 25 de juny. Com a referent del gènere folk a Catalunya, sobretot pel que fa a la rumba, destaca la presència de Joan Garriga i el Mariatxi Galàctic, que també ha exhaurit entrades pel concert que tindrà lloc el 24 de juny a l’escenari de La Muralla.\nClàssics en forma\nUn dels distintius de qualitat del festival és la programació de clàssics de la música catalana. Albert Pla presentarà el dia 25 el nou espectacle '¿Os acordáis?', que reflexiona sobre l’impacte de la Covid amb clau irònica. Un dels pesos pesants del panorama és David Carabén, que portarà a l’escenari de l’(a)phònica un recull de cançons comentades per ell mateix en el llibre ‘La forma d’un sentit’ (Empúries, 2015). De l’àmbit de la literatura, qui tampoc pot faltar a la cita és Enric Cassasses, Premi d’Honor de les Lletres Catalanes. En el marc del festival de Banyoles presentarà ‘Marramaus’, un recital de poemes inèdits organitzat per Òmnium Pla de l’Estany. En col·laboració amb el Festival Poesia i +, el músic i escriptor Nacho Vegas també actuarà a l’(a)phònica amb un compendi de poemes i cançons pròpies.\nAnna Andreu interpretarà 'Els mals costums' | Foto: Cedida\nVeus pop imprescindibles\nL’estiu fa venir ganes d’escoltar pop ben fresquet. Amb la premissa que és un dels gèneres de més èxit, a la cita de finals de juny han volgut comptar amb l’actuació d’Anna Andreu, que l’any passat va publicar ‘Els mals costums’ (Hidden Track Records, 2020). També de la collita del 2020, la banda empordanesa La Ludwig Band interpretaran als escenaris de Banyoles els temes del llarga durada ‘Al límit de la tonalitat’ (The Indian Runners, 2020), així com les noves cançons que estan presentant. Una de les novetats més recents de l’edició d’enguany serà el nou àlbum de Joan Colomo, que cantarà el dia 27 de juny els hits del disc ‘Disc trist’ (Bcore Disc, 2021).\nLa intimitat a cau d’orella\nSi prefereixes un directe més íntim, l’(a)phònica té un tros de graella reservat per a tu. La trombonista i cantant Rita Payés s’ha aliat amb la seva mare, la guitarrista Elisabeth Roma, per coure el seu segon disc, ‘Como la piel’ (autoeditat, 2021), un recull de temes amb sonoritat jazz i bossa nova. De l’àmbit català també prendrà l’escenari Nico Roig, el dia 25 de juny, on oferirà una experiència sonora en 360 graus a través d’uns auriculars, i pel que fa al panorama internacional destaca el també delicat directe del cantautor britànic Sam Berridge, que compta amb el disc debut ‘Lost & Found’ (Vida Records, 2019), enregistrat als estudis Fonderola de Centelles amb Jordi Casadesús.\nPulmon Beatbox també actuarà a l’(a)phònica | Foto: Cedida\nBeatbox en vena\nLes músiques urbanes també configuren el cartell del Festival de la Veu de Banyoles, concretament amb dues actuacions. Per una banda, el dia 26 de juny els francesos Berywam, que han ostentat el títol de campions del món de beatbox per equip, deixaran anar les seves acrobàcies vocals a La Muralla. En segon lloc, Pulmon Beatbox repassarà la història del hip hop a través d’una actuació al Teatre Municipal de Banyoles el dia 26 de juny.\nEls formats especials de l’edició\nDues propostes sui generis de l’edició d’enguany són les de Reggae per Xics i la del Cor de Teatre i Vespres d’Arnadí. La banda de públic familiar Reggae per Xics, un projecte del grup The Penguins, oferirà dos concerts emmarcats en el Mercat de Música Viva de Vic per presentar el disc ‘Quadern de Bitàcola’ (Buenritmo Producciones, 2021) a les comarques gironines. Per altra banda, el Cor de Teatre i l’orquestra barroca Vespres d’Arnadí uniran forces en una òpera que s’estrenarà en el marc de l’(a)phònica.


Porridge | Recepta de cuina de Alícia Ribot i Sabaté - RECEPTES.CAT\nTípica de: Regne Unit\n5 cullerades de flocs de civada\n2 cullerades de panses de Corint\n6 nous trocejades\nPosem al foc un cassonet amb l'aigua i la civada; quan arrenqui el bull afluixem al mínim i no deixem de remenar fins que s'hagi consumit tota l'aigua. Serà només un parell de minuts. Quedarà una massa espessa i enganxosa; la deixem reposar tapada.\nMentre, pelem la poma, la tallem a daus ben petits i la posem dintre d'un bol. Afegim els iogurts, les panses i les nous trocejades. Aboquem la civada cuita i mesclem.\nRepartim en bols individuals, empolvorem amb canyella mòlta, i endolcim amb un fil de mel.\nAquest és un esmorzar deliciós que ens farà sentir bé tot el matí. També és un bon recurs per un sopar ràpid quan no es té temps de cuinar.\nAixí és com l'acostumo a fer jo però accepta una gran varietat de fruites fresques; el plàtan li queda molt bé. Podeu canviar les nous per ametlles o avellanes; les panses de Corint per nabius dessecats; i la mel per sucre gra. També accepta una cullerada de llavors de llí.\nQuan s'ha provat una vegada, es repeteix.\nEtiquetes: Esmorzar saludable Poreiyge Porridge Vegetarià Afegir etiqueta\nEnllaça aquesta recepta: Receptes.cat/recepta4535\nJosep Murlà Janó diu:\nUna tentació. Ho poso a la llista de plats pendents de provar, i serà el primer que faré aquest any.\nÉs bo i saludable, desitjo que sigui del teu gust i repeteixis moltes vegades!\nCrep de cereals i llegums


Les américains disent assez de trumpades! - Joan Becat\nRADIO ARRELS – 10 novembre 2020 – Chronique d’actualité 217\nJoe Biden sera le prochain président des États-Unis, après des jours d’incertitude. Comme toujours, le système américain des délégués de chaque État a surpris. On commente le système fédéral, avec un parallélisme avec la prise de décisions du Conseil Européen. Donald Trump, un personnage au passé sombre, nie le résultat, accuse de fraude et s’affirme élu contre l’évidence. Que peut-il faire à présent ?\nTractarem d’actualitat amb els americans, que diuen prou trumpades!\nHan dit n’hi a prou d’aquest Trump! Després de quatre dies de suspens i d’incertesa, tot i que semblava que Joe Biden l’emportaria sobre Donald Trump -però ves a saber amb un manipulador com ell-, la premsa ha triat de publicar el resultat : Joe Biden serà el pròxim president dels Estats Units d’Amèrica. Tot i que el seu adversari ho faci, la seua elecció no pot ser declarada il·legítima car hi va haver una participació considerable, la més alta des de fa un segle.\nDic que la premsa, tota, la trumpista i l’antitrump, ha publicat la victòria de Biden divendres passat, però encara continua l’obertura dels sobres del vot per correspondència a diversos Estats. Caldrà esperar encara tres setmanes per tenir la publicació oficial dels resultats per cadascú dels cinquanta Estats i del Districte federal. Que no hi hagi una proclamació general sinó per cada Estat és una de les coses que sorprèn els francesos i els seus mitjans de comunicació a cada elecció als Estats Units. Per exemple a les cadenes d’informació en continu i a les tertúlies no se pronunciava gaire la paraula federal. Quan se deia, no s’explicava en què consistia i cada vegada se comparava amb França, que no té res a veure.\nAquesta actualitat als Estat Units ens fa recordar que funciona com un Estat federal.\nCom sempre, ha sorprès el sistema americà dels delegats de cada Estat que cauen tots al candidat que aconsegueix la majoria, ni que sigui de poc. És normal car és un Estat federal. Què vol dir federal ? Doncs que cada Estat com Geòrgia, Pennsilvània, Texas és sobirà, que ha delegat competències al govern federal i que ha guardat per ell sol les altres, per exemple les modalitats de vot, la representació, la justícia i el control i proclamació de les eleccions. Per això n’hi ha que afavoreixen més que d’altres el vot per correspondència, o que comencen l’obertura dels sobres rebuts abans dels dia del vot en presencial, quan d’altres ho fan després.\nMolts, com sembla normal, comptabilitzen tots els sobres, fins i tot si arriben molts dies després quan d’altres, com Pennsilvània han fixat un topall d’uns quants dies a partir del qual se refusaran els últims sobres que arribin. Això ha permès les manipulacions del governador republicà d’aquest Estat, amic del president Trump, permetent-li de cridar a la manipulació dels demòcrates i de Biden, quan són els mateixos que l’han feta. Com diu la dita catalana : “És la gallina que canta que ha fet l’ou”.\nPassa el mateix per exemple per les eleccions al parlament europeu on cada Estat fa com vol. Als Països Baixos, un Estat federal, se vota per regions, a Espanya, que té autonomies se vota en circumscripció única i fa dues eleccions França havia decidit de fer llistes per regions, que no eren les seus regions de gestió del país. França fixa un 5% de vots per què una llista tingui elegits i la majoria dels Estats no. Doncs és exactament el que passa a cada Estat dels Estats Units.\nLa situació de l’elecció presidencial americana l’endemà del dia on Joe Biden va aconseguir el nombre de 270 delegats que li eren necessaris per guanyar-la. Faltaven encara Arizona, Carolina del Nord, Geòrgia i Alaska. Le Monde, il·lustració de l’article “Élections américaines 2020 : la carte des résultats en temps réel”. A més del color del candidat que aconsegueix la majoria de vots, cada Estat té el nombre de delegats que li correspon (font: lemonde.fr, 08/11/2020).\nLa qüestió dels delegats, en nombre proporcional a la població, doncs representatius, sorprèn sempre. Però podem fer una comparació amb la Unió Europea i el seu Consell Europeu constituït pels caps d’Estat o de govern dels vint-i-set membres. En la majoria de les decisions se practica el vot ponderat, és a dir que segons la seua població el vot d’un cap d’Estat pesa més que un altre. Per exemple França té 29 vots quan vota el president Macron, Grècia en té dotze quan vota el seu primer ministre i Luxemburg en té només quatre.\nEncara que el president Macron hagi estat elegit amb 66% dels vots, al Consell Europeu no vota per dos terços que sí i per un terç que no. Ha guanyat a França i tot el seu vot ponderat va a l’opció que li convé. Si la Unió Europea passava a ser un sistema federal, passaria el mateix que als Estats Units. El president francès i França votarien pel seu candidat i no en part per cada candidat a la presidència de la Unió Europea. Doncs és exactament el que passa als Estats Units amb els delegats car, com ho diu el seu nom, són Estats que s’han unit en federació d’Estats, no en un Estat unitari.\nAra expliqui’ns com van les reaccions de Donald Trump i les seues declaracions?\nMolt trumpistes, com sempre. No perdeu mai de vista que Donald Trump és un personatge fosc, sense escrúpols, gairebé sinó totalment mafiós, com en porta testimoniatge el seu passat. El seu populisme li dona suports però ell no té realment respecte per la democràcia, sinó que l’ha utilitzada a profit seu, com ho han fet altres en la història, en general dictadors. Durant el seu mandat ha dit moltes contraveritats i ha propagat falses notícies sense vergonya. Ha continuat aquests dies.\nDurant les últimes setmanes les televisions a França han passat molts documentals sobre Donald Trump, el seu passat, la seua personalitat. Si la meitat o el quart del que he vist i sentit en documentals americans és veritat, se pot dir sense dubte que Trump és un mafiós. Com que aquests documentals no han estat perseguits als Estats Units, se pot pensar que tenen un fons de veritat.\nLa seua primera fortuna, del seu pare i d’ell, ve de l’immobiliari i els seus negocis, entre altres el seu gratacel la Tower Trump. Han servit a blanquejar el diner de la màfia novaiorquesa i americana. Hi era fins al coll. Després de fer gairebé fallida, va reflotar amb una cadena de televisió de tele-realitat i venent el seu nom, la seua marca a empreses russes que feien immobiliari, els dirigents de les quals eren mafiosos russos notoris. Cobrava i cobra el quart dels beneficis. Els lligams de Trump amb Rússia no són d’ara o de fa quatre anys sinó de fa més temps. Per tant en sap de fer tripijoc.\nA més tinc la convicció, des de fa mesos, que ha procurat manipular les eleccions americanes. Perquè, al mes de juliol, ha declarat que el vot per correspondència seria un frau gegantesc ? Se practica a totes les eleccions fins ara als Estats Units i no s’havia criticat. Era per crear dubtes que li permetin no reconèixer el resultat. En efecte ja se veia que amb el Covid19 el vot per anticipació per correu se dispararia, i així va ser amb cent milions de votants, entre altres ell mateix, sobre 160 milions en total, o sigui gairebé dos terços. Se veia també que afavoriria els demòcrates car era més urbà i els partidaris de Biden no voldrien fer-hi llargues cues i contaminar-se.\nDesprés Trump va crear un debat sobre els correus mateixos, els retards i les manipulacions possibles, mentre ell i els governadors republicans en tallaven els pressupostos, tiraven empleats de correu fora, doncs organitzaven els retards i les arribades de sobres fora de termini. És el que ha passat a Pennsilvània on primer guanyava Trump i, quan van arribar els centenars de milers de sobres de les grans ciutats, Pittsburg i Filadèlfia, se va capgirar el resultat i va guanyar Joe Biden.\nLa maniobra va culminar l’endemà del vot quan, amb els primers resultats, encara amb pocs vots per correu oberts, se va proclamar guanyador i va demanar aturar el recompte de vots per frau generalitzat, deia ell sempre proves. Els seus partidaris van assetjar els llocs de recompte, armats i amenaçadors, exigint que se parin les operacions. Era clarament un intent de cop d’Estat, que havia preparat.\nSe pensava probablement que el partit republicà el seguiria, com l’havia seguit durant quatre anys, per obligació o per entusiasme. Però van reaccionar Joe Biden i els seus seguidors que també van manifestar, la premsa i fins i tot l’aparell del partit republicà, que va abandonar Trump. Se pot dir que són ells que han mantingut la democràcia americana. Perquè ho han fet ? S’han avançat diverses raons, que pensi totes creïbles.\nLa cúpula dels partit republicà, molts governadors o senadors no eren trumpistes, és a dir populistes i demagògics, sinó conservadors. Van acceptar l’alternança i l’obertura de tots els vots, que asseguraven la victòria de Biden. També molts d’ells ja eren elegits i conservaven la majoria al totpoderós senat, que representa els Estats. Per tant, tot i que perdia Trump, els republicans se’n sallien molt bé. I ves a saber si alguns eren contents de veure un impresentable com Donald Trump tirat a fora pel vot popular. Trump s’ha trobat bastant sol del dia a l’endemà. La premsa que li era favorable no ha trigat a veure d’on venia el vent i també el va deixar caure.\nI d’ençà juga al golf. Ara, què pot fer Trump ?\nQuè pot fer Donald Trump ara ? És molt probable que no accepti mai el resultat i digui com ara al nucli dels seus seguidors incondicionals que tot és trampa i que li han robat la reelecció. És possible que ho faci durant anys, amb falses notícies com hi és acostumat, essencialment per tenir una base per les primàries de les pròximes eleccions presidencials del 2024, on tindria l’edat de Biden avui dia, que critica com a gran.\nS’ha vist amb la seua elecció del 2016 i amb les seues primàries que un bloc coherent de seguidors extremistes -tot i que minoritari dins el partit- podia aconseguir arribar primer a les primàries on el vot és sempre molt dividit, i allavontes fer bascular el partit. En un altre context és el que va passar a França amb François Fillon, que va passar contra els favorits amb el suport del bloc dels catòlics extremistes.\nA més, el 2024, se podria trobar en front de la vicepresidenta Kamala Harris si Joe Biden, massa gran, no se torna a presentar. Ella és tot el que Donalt Trump rebutja i destesta: és dona, és mestissa de negre i d’índia, és demòcrata, és a favor dels canvis socials. Voldria tancar aquesta crònica amb Kamala Harris, de la qual durant la campanya Donald Trump pronunciava malament el nom, quan és fàcil de pronunciar per un americà, només per mostrar que per ell era una estrangera, doncs que no mereixia ser on era.\nUs deia en una crònica anterior, fa uns mesos, quan va sàller com a segona de la candidatura Biden, que Kamala Harris era un nom per recordar car seria la primera dona vicepresidenta dels Estats Units i belleu cap d’Estat si el president no podia acabar el mandat o i no tornava a presentar-se. Ara hi sem. Li falta tenir experiència de política a alt nivell. Però sembla que el president Biden la vulgui utilitzar, com Obama el va utilitzar a ell mateix, per completar el president. Li ha confiat el pla d’acció contra el Covid19, que és la qüestió no1 als Estats Units, com a tot el món.


Almenys 29 detinguts en la segona nit d’aldarulls a Barcelona, Lleida, Girona i Tarragona – CATzona\nAlmenys 29 detinguts en la segona nit d’aldarulls a Barcelona, Lleida, Girona i Tarragona\nEls Mossos han detingut almenys 29 persones en la segona nit d'aldarulls per l'empresonament del raper Pablo Hasel. A Barcelona hi ha hagut 10 arrestats: un a Rambla Catalunya amb plaça Catalunya per atemptat a agents de l'autoritat amb el llançament d'objectes; tres a plaça Catalunya per desordres públics; quatre a Bruc amb Casp, i dos a Bergara amb Pelai per rebentar un concessionari de cotxes a Diputació amb Gran Via. A Lleida hi ha hagut 12 detinguts: un a la zona de Doctor Fleming; dos a Doctor Combelles, un a Roca Llaurador, dos al carrer Bisbe Martí Ruano, i sis a les rodalies de la Rambla d'Aragó i el carrer Lluís Companys per desordres públics. A Girona hi ha cinc detinguts i a Tarragona dos.\nA Girona, una persona ha estat detinguda a la zona del Pont de Pedra per llançaments a la línia policial, dues més davant de la Subdelegació del Govern, una altra a la zona de les Rambles, i una cinquena a la plaça del Vi per desordres públics.\nPel que fa a Tarragona, els Mossos han detingut dues persones al carrer d'en Salines, una per atemptat a agents de l'autoritat i una altra per resistència i desobediència.\nLLIBRE – La casa dels avis


Els professors del meu fill o filla saben entendre’l/la i donar resposta a les seves necessitats. – Edubaròmetre\nEls professors del meu fill o filla saben entendre’l/la i donar resposta a les seves necessitats.\nLa meitat de les famílies confien molt o totalment en la capacitat del centre d'entendre i donar resposta a les necessitats dels seus fills o filles. Un 44% no hi està d'acord o ho està, però molt moderadament.\nEtiquetes: centre, personalització\nEls professors del meu fill o filla saben motivar-lo/a perquè doni el millor d’ell/a mateix/a.\nSi el meu fill/a tingués un problema, els seus professors l’ajudarien a enfrontar-lo i resoldre’l.\nTot el centre fa un esforç per acompanyar de manera personalitzada l’alumnat.


Conferència de Jesús Alturo i Tània Alaix: "Els primers textos en llengua catalana, indatats i anònims" | Departament de Filologia Catalana i Lingüística General\nUniversitat de Barcelona, Edifici Històric, Aula 113\nHora: 14-15 h\nJesús Alturo i Tània Alaix presentaran la conferència "Els primers textos en llengua catalana, indatats i anònims", organitzada per professorat de les àrees d'història de la llengua catalana, gramàtica històrica catalana i literatura catalana medieval dels Estudis de Filologia Catalana de la UB. Presentació a càrrec d'Àngels Massip i Albert Soler.\nJesús Alturo i Perucho (el Pont de Suert, Alta Ribagorça, 1954) és catedràtic de Paleografia, Codicologia i Diplomàtica del Departament de Ciències de l'Antiguitat i de l'edat mitjana de la Universitat Autònoma de Barcelona. Doctorat en Filologia Clàssica, s'ha especialitzat en l'època medieval, encara que també s'ha interessat per altres períodes històrics. Emparat en una vastíssima erudició, un rigorós mètode científic i una enorme capacitat de treball, ha fet aportacions molt sòlides en el camp de la història de la cultura no sols d'àmbit català, sinó també europeu. Entre la seva nombrosa producció bibliogràfica, un bloc important el formen diversos diplomataris medievals. Ja el 1985 va publicar l'arxiu antic de Santa Anna de Barcelona, on editava la documentació més antiga de les canòniques de Santa Anna de Barcelona i de Santa Eulàlia del Camp. Aquesta edició conté una descripció detallada dels orígens històrics d'ambdues canòniques i un estudi lexicogràfic, i marca un punt d'inflexió, un abans i un després, en els criteris d'edició de diplomes medievals. Les edicions crítiques d'Alturo han esdevingut un model a seguir per la seva precisió paleogràfica i netedat filològica. Les seves observacions i consideracions sobre la millor manera d'editar aquesta mena de textos, normalment paraliteraris, han estat ateses i seguides pels millors editors. Més informació.\nTània Alaix i Gimbert es va formar inicialment com a bibliotecària i va treballar a la Biblioteca de Catalunya. Va cursar el Màster de Cultures Medievals a la Universitat de Barcelona, i actualment és membre del Seminari de Paleografia, Codicologia i Diplomàtica de la Universitat Autònoma de Barcelona. El dia 2 de desembre defensarà la seva tesi doctoral, amb el títol Santa Maria de Vilabertran en els orígens: estudi i diplomatari (969-1112). Ha col·laborat amb Jesús Alturo en diverses investigacions, entre les quals destaquen les aportacions a l'art medieval del període romànic. En aquest camp, Alturo i Alaix han completat el text de la màndorla del baldaquí de Ribes, han reconstruït el text corresponent a l'antependi de Sant Joan de les Abadesses, han reinterpretat i identificat el dissenyador del programa iconogràfic de les pintures murals de Sant Salvador de Polinyà i han llegit el nom de l'autor de l'antependi de Sant Martí conservat actualment a Baltimore, del qual n'han refet la història i n'han donat una nova interpretació iconogràfica. També han fet una lectura innovadora de la inscripció de Tassi del monestir de Sant Pere de Rodes, que té implicacions per a la data de l'edificació del temple. Altres estudis sobre inscripcions d'època altmedieval, com la de Llevant, són igualment remarcables. Més informació.\nJesús Alturo i Tània Alaix han pogut atribuir recentment al sots-diaca Ramon de Cabó l'autoria del Memorial de greuges de Guitard Isarn, senyor de Caboet. A més, han confirmat la datació que n'havia fet Josep Maria Salrach, que havia considerat que aquest manuscrit podria haver estat escrit entre el 1105 i el 1106. Es tracta, per tant, d'un text en llengua catalana més antic que les Homilies d'Organyà i el Liber Iudicum. Aquesta troballa es va presentar a les XVIII Trobades Culturals Pirinenques de la Societat Andorrana de Ciències, que van tenir lloc a Montanui, Ribagorça, el 16 d'octubre.