I ara! Matemàtiques?: de desembre 2010\nDespropòsits: temps, dimensions, cintes, música...\nHores d'ara moltes persones ja estan vivint les primeres hores del 2011; d'altres, continuaran vivint en el 1432, en el 5771 o en qualsevol altre any enter positiu (Calendar Converter). Segurament faria bé de complir alguns dels compromisos que he anat posposant en aquest bloc (deixar parlar a John Nash, comentar la llei d'Hondt, parlar de l'etern retorn...) en lloc de dedicar aquest escrit a encadenar despropòsits. Aquest any, m'hagués agradat arribar a l'article seixanta per tal de fer un homenatge a les matemàtiques antigues (sistema sexagesimal) i aclarir, a alguns cervells batxillers i poc crítics, que és més fàcil d'explicar la mesura dels angles en radians (o radiants) que no pas perquè una hora té seixanta minuts, perquè encara comprem els ous per dotzenes, perquè l'any comercial té 360 dies o perquè fer un gir de 180º —que no de 360º, com una vegada vaig sentir dir a un futbolista— equival a un canvi radical en una situació. Com que aquesta és l'entrada 58 del bloc, ho deixaré tot per a una altra ocasió i em permetré desvariejar una mica.\nEn l'actualitat tenim una idea força lineal del temps (time que no weather, d'altres idiomes tenen més clara la distinció) i els físics es permeten parlar de la fletxa del temps. Sigui el que sigui el temps, sembla que avança inexorablement (o hauríem de dir termodinàmicament?). ¿Però com ens atrevim a parlar del temps si la majoria de mortals no tenen clar quantes cares o dimensions té un full de paper? La cinta o banda de Möbius és dels pocs objectes matemàtics, i estem parlant de topologia!, que tenen l'èxit assegurat a les aules de secundària. La seva construcció és ben senzilla, només ens cal una tira de paper i unir-ne els extrems fent mig gir en un d'ells, i és fàcil posar de manifest les seves sorprenents propietats: entre d'altres, és una cinta d'una sola cara i no és orientable (damunt de la cinta no té cap sentit parlar de dreta i esquerra). Només necessitem la cinta, un llapis i tisores:\nAddenda del 15 d'octubre de 2011\nSi heu clicat damunt del vídeo anterior, haureu comprovat que ja no està disponible per una reclamació de drets d'autor (el seu link era http://www.youtube.com/v/JHSfKwhSOos). Com que no hi ha mal que per bé no vingui, m'he posat a cercar vídeos disponibles de contingut equivalent i us en recomano dos:\nLa Banda de Möbius comentada en català en el programa de divulgació de Televisió de Catalunya Quèquicom.\nBanda de Moebius que té una factura semblant al vídeo que originalment vaig enllaçar a aquesta entrada.\nSi preferiu les tontes serpentines que es tiraran aquesta nit a la cinta de Möbius, us comprenc, però vigileu que no acabeu tan desorientats com les pobres formigues que va dibuixar M. C. Escher mentre us pregunteu aquesta matinada: i si l'Univers i el temps són unes immenses cintes de Möbius?\nParlant d'aquesta cinta i com que no m'agradaria acabar l'any sense música... No patiu que no seran valsos, ara que resulta que els concerts de valsos d'Any Nou ja són "tradicionals", fins i tot, a Matadepera!\nHe descobert aquest excel·lent vídeo en el recomanable bloc de matemàtiques Juan de Mairena.\nAh! i si no us podeu estar de fer propòsits i desitjos per al nou any, si us plau, que no siguin ni tres ni deu i, millor, deixeu-ho per un altre dia.\nPublicat per Francesc Montasell a 18:29 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Humor, Música, Temps, Vídeos\nFalses demostracions: som competents utilitzant l'àlgebra?\nUna coneguda anècdota, no sabem si certa o inventada i amb diverses variants, explica que algú li va preguntar al filòsof i matemàtic Bertrand Russell (veieu també Bertrand Russell a MacTutor) si, a partir d'una falsedat com 2 + 2 = 5, podia demostrar qualsevol cosa. Sir Russell, segons aquesta història, va provar, amb 2 + 2 = 5 com a premissa, que ell era el Papa de Roma (demostració de la "Papabilitat" de Russell). Aquest article tracta de demostracions matemàtiques falses i de la falsa seguretat que tenen molt estudiants utilitzant l'àlgebra. Cal, per començar, un aclariment semàntic: la paraula àlgebra i els seus derivats han esdevingut tan polisèmics (àlgebra abstracta, àlgebra lineal, topologia algebraica...) que haurem de començar dient que aquí tractarem de l'àlgebra elemental (de l'àlgebra d'Al-Khwarízmi, si voleu).\nPer molt que els professors de secundària s'esforcin en explicar els fonaments del llenguatge i les equacions algebraiques, els alumnes, i els científics!, acaben aplicant allò de "si està sumant, passa restant" i "si està multiplicant, passa dividint" (com si els termes de les equacions tinguessin la imperiosa necessitat, pròpia dels ciutadans dels països desenvolupats, d'anar de viatge). Fins i tot, operant de maneres més ortodoxes hi ha perills evidents. Comproveu-ho amb la següent demostració de 1 = 2 o de 2 = 1 (si apliquem la propietat commutativa, o és la reflexiva?):\nTrobar l'equivocació, no us hauria de costar: és la més comuna en les demostracions algebraiques errònies.\nEn el següent exemple, l'origen de la falsedat és més subtil. Demostrarem que π = 3:\nPodeu veure l'exemple anterior en la seva salsa digital original (aquí) o primigènia (allà). Si us ha cridat l'atenció l'encapçalament de la imatge anterior, 1 Kings 7:23, fa referència al versicle del bíblic 1r Llibre dels Reis que, de vegades, s'utilitza per afirmar que els antics hebreus creien que π era igual a 3. Aquesta polèmica és divertida perquè enfronta encesos fonamentalistes bíblics amb encesos ateus recalcitrants (amb més d'un matemàtic irònic que en parla de passada), podeu consultar:\nLa peor aproximación histórica de Pi de Javier Vidal Postigo\nAproximación de Pi en la Bíblia a Gaussianos\nUs estalvio les fonts més fonamentalistes, però pareu atenció als comentaris dels enllaços.\nTornant a les dues falses demostracions, no podreu dir que sabeu àlgebra elemental si no hi detecteu cap pas erroni. Penseu que en d'altres camps de les matemàtiques, localitzar les falsedats es fa més difícil. Consulteu, per exemple, la demostració de π = 4 que he conegut gràcies, una altra vegada, a un article de Gaussianos.\nPublicat per Francesc Montasell a 18:42 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Lògica i metodologia, Nombre Pi, Problemes\nFelicitacions? matemàtiques o no?\nSegurament, les felicitacions, els bons desitjos i els copets a l'esquena ens són més necessaris el mes de febrer o d'octubre que no pas ara; però les societats, nòmades o sedentàries, sincronitzen el ritme de la tribu amb festes, lunars o solars, com les d'aquests dies. Dit això, sense ànim d'esmenar la plana a antropòlegs o sociòlegs, em veig en l'obligació de dedicar aquest escrit a les felicitacions nadalenques si no vull ser condemnat a l'ostracisme (que no té res a veure amb avorrir-se com una ostra).\nEl títol ja m'ha presentat una primera dificultat, podia optar per: (1) Felicitacions matemàtiques, (2) Felicitacions o no?, (3) Felicitacions matemàtiques, o no?... i així fins a (n). Finalment he optat per Felicitacions? matemàtiques o no?, però em queda el dubte de si l'hauria d'omplir de comes degut a les el·lipsis. Mal solucionat el tema del títol, he passat al contingut i he recordat un article de Màrius Serra publicat a La Vanguàrdia el 28 de desembre del 2006! (fixeu-vos si m'ha portat maldecaps escriure aquestes línies). El títol, Romperse la Christma, s'escau d'allò més a les meves cavil·lacions. Com que l'altra vegada que vaig inserir un article de Màrius Serra (El càlcul de la data de Diumenge de Pasqua) vaig estar una mica agre amb l'escriptor, ara que em ve a salvar, no em puc estar de facilitar-vos-en la lectura (no cal que agafeu una lupa i l'acosteu a la pantalla, feu clic damunt de la imatge):\nPensant, pensant... I si aquest any que ens ha deixat B. Mandelbrot, li retem un homenatge amb una felicitació fractal? Un triangle de Sierpinski (veieu també Waclaw Sierpinski) se sembla bastant a un arbre de Nadal. De fet, curiosament també l'any 2006, a l'IES Barres i Ones van fer un arbre de Nadal basat en la piràmide o tetraedre de Sierpinski (l'arbre de Barres i Ones). Podria agafar una imatge d'alguna de les fases (el procés total de construcció és infinit) del triangle o de la piràmide de Sierpinski, personalitzar-la i ja està...\nI què hi poso? Unes acolorides lletres dient Bon Nadal i Bones Festes? Quina mandra!I si optem per una felicitació que ens proporcioni l'oportunitat de fer una mica de matemàtiques? Ignasi del Blanco idea uns jocs numèrics interessants (veieu jocs numèrics amb l'Scratch i consulteu Scratch si la paraula només us sona a onomatopeia o a un substantiu, verb o adjectiu anglès) i aquest any el Creamat felicita les festes amb un joc d'aquest professor que m'ha semblat enginyós i excel·lent:\nNo cal dir que la imatge anterior és una maldestra adaptació meva que espero que del Blanco sàpiga perdonar-me i no me la demandi (en el web del Creamat hi teniu, hores d'ara, una versió interactiva). Us recomano que penseu abans de començar a fer combinacions numèriques amb els dígits que us permeten (3, 4, 5, 6, 7, 8, i 9) i m'estic de donar la solució (elis, elis, jo ja l'he trobada!) per evitar que la consulteu abans d'haver reflexionat una bona estona.\nI com diria l'Excel·lentíssim Joan Pich i Pon: Moltes Facilitats!\nPublicat per Francesc Montasell a 19:58 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Humor, Problemes, Programari\nLes noves tecnologies es rebel·len\nAquesta vegada els dubtes no han aparegut a l'hora de redactar els continguts, sinó en l'encapçalament de l'article (quin havia de ser el títol?) i en un detall tan accessori com la data de publicació. Anem pel títol: hem de dir noves tecnologies, no tan noves tecnologies, tecnologies digitals (sempre hi ha algú que assenyala posant el dit a la pantalla encara que aquesta no sigui tàctil)? N'hi ha que en deia TIC (tecnologies de la informació i la comunicació) i ara se n'adona que en diuen TAC (tecnologies de l'aprenentatge i el coneixement). Aquell acudit dolent de "con lo que me ha costado decir pilícola y ahora lo llaman flim" s'ha transformat en jocs de paraules amb tic-tac. Per altra banda, les noves tecnologies es rebel·len, ens ataquen, ens vénen a salvar? De totes maneres i a propòsit del vídeo que veureu: quan projectem en una pantalla (que per altra banda acostuma a inutilitzar bona part d'una pissarra) no li estem fent un homenatge a Plató i a les ombres projectades en el Mite de la Caverna?\nEn quan a la data de publicació: la més escaient és un u d'abril (April Fools' Day o Dia d'enganyar), un més nostrat vint-i-vuit de desembre (Dia dels innocents) o ja està bé un onze del dotze del deu? Insertant aquest vídeo no estaré fent publicitat encoberta de Biola University i hauran d'aplicar numerus clausus el curs vinent davant l'allau d'alumnes? Com que tenir dubtes no és modern, us deixo amb el document gràfic:\nPublicat per Francesc Montasell a 19:04 3 comentaris:\nVotacions i sistemes electorals\nHa passat una mica més d'una setmana de les darreres eleccions al Parlament de Catalunya —aquesta vegada, a part del dret a votar, he exercit el deure d'estar darrera d'una mesa electoral— i, fa més temps encara, que tenia previst dedicar algunes entrades d'aquest bloc a les votacions i als sistemes electorals. He anat ajornant la redacció del present article, però aquest matí llegint La Vanguardia m'he trobat amb una columna d'opinió del periodista Toni Coromina (si feu clic veureu la seva biografia a Viquipèdia, ara mateix apareix com periodista i activista cultural o contracultural (sic)) que m'ha animat a posar-m'hi.\nDurant una temporada em vaig dedicar a retallar i desar els articles periodístics que contenien bestieses relacionades amb les matemàtiques, amb d'altres ciències o que ofenien aquest bé escàs anomenat "sentit comú". Davant del perill de morir ofegat pels papers, que augmentaven exponencialment, o de ser acusat de patir la síndrome de Diògenes, vaig desistir. Ho explico perquè el fet que comenti l'article de Toni Coromina aparegut a La Vanguardia d'avui, 7 de desembre, en la secció Vivir — si no en sou lectors i us estranya el nom, n'hi ha una altra amb l'encapçalament, polivalent i buit de significat, de Tendencias— és totalment accidental. Podríem trobar d'altres aportacions periodístiques parlant dels sistemes electorals amb la mateixa falta de fonaments, de raonament i de reflexió, defensant les mateixes coses o just les contràries.\nEl títol de la columna de Coromina és El mal menor i fa referència a la democràcia (en realitat al sistema electoral que només és un medi). Suposo que es vol inspirar en la famosa frase de Winston Churchill: La democràcia és la pitjor forma de govern, excepte totes les altres formes que s'han provat fins el moment (Casa dels Comuns, 1947). Coromina ens diu que ¡Lástima que no sea el bien mayor! i, més tard, hi afegeix textualment: Para que el mal menor deje de serlo, habría que mejorar el sistema D'Hont, elaborar una nueva ley electoral, establecer el voto a listas abiertas (...). Com és habitual en el periodisme d'aquest país, Coromina creu, amb seguretat i convenciment, que té la solució a tots els problemes de la democràcia, però no ens raona res. Si hagués sentit parlar de l'economista nord-americà Kenneth Joseph Arrow o si s'hagués informat dels diferents sistemes electorals i de les seves paradoxes, sabria que en aquest camp no existeix cap mètode òptim.\nEl Teorema d'Impossibilitat d'Arrow, també conegut com a Paradoxa d'Arrow, ho demostra (si no us espanta el llenguatge matemàtic i la seva simbologia, vegeu Democracia y el Teorema de Imposibilidad de Arrow de José A. Moreno Pérez). La qual cosa no vol dir que un determinat sistema electoral no sigui millorable en alguns aspectes, però primer ens hauríem de posar d'acord en quines condicions volem que compleixi en detriment d'altres condicions, igualment "justes" o millor racionals, però incompatibles. M'indigna que quan algun polític o periodista proposa canvis en les lleis electorals els defensi embolicat en el mantell de la justícia (quan la majoria de les vegades se'ls hi veu el llautó). El matemàtic i divulgador John Allen Paulos també parla de mantells en el capítol dedicat als sistemes de votació en el seu llibre Más allá de los números, cito textualment:\n"El mandato moral de ser demócrata es formal y esquemático. La cuestión de fondo es cómo deberíamos ser demócratas y el enfocar esta cuestión con una actitud experimental abierta es perfectamente compatible con un firme compromiso con la democracia. A los políticos que, beneficiándose de un sistema electoral particular y limitado, se envuelven con el manto de la democracia, hay que recordarles de vez en cuando que este manto se puede presentar en varios estilos, todos ellos con remiendos."\nDit això i tornant a El mal menor, Coromina proposa com a gran solució les llistes obertes. Dono una demostració per contraexemple, inacabada perquè la continuació és trivial, que les llistes obertes per se no solucionen res:\nTeorema. Les llistes obertes milloren la representativitat, eficàcia i funcionament de les institucions democràtiques.\nContraexemple. El Senat Espanyol s'escull mitjançant llistes obertes i el Parlament, amb llistes tancades...\nPrometo que el proper article dedicat a aquest tema, parlarà només de sistemes electorals, en particular de la Regla d'Hondt, i ja no farà referència a vedettes mediàtiques o polítiques.\nPublicat per Francesc Montasell a 20:17 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Votacions i sistemes electorals\nLa lògica i el currículum (II)\nVaig començar a parlar de la absència de continguts de lògica en el currículum educatiu de casa nostra en La lògica i el currículum (I). Mantinc el títol en aquest nou escrit, tot i que no penso insistir en l'il·lògic —mai millor dit— desplegament curricular que patim (ja parlaré d'altres mancances i incoherències en d'altres entrades); més aviat, comentaré alguna experiència anecdòtica a l'aula que, ja ho explicaré, té un rerefons teòric interessant.\nDels anomenats connectors lògics (i, o, no, si...), el que genera més confusions i errades és el si condicional. En algun llibre de divulgació matemàtica, sento no recordar quin, vaig llegir una adaptació de la següent qüestió, de moment en direm Problema de les quatre targetes, que vaig plantejar als alumnes d'una classe de batxillerat (dels que s'autoanomenen científics i tecnològics):\nProblema de les quatre targetes\nTenim quatre targetes. Cadascuna té una lletra en una cara i un nombre a l'altra. Si ens mostren la disposició de targetes de la imatge que apareix a sota, quina o quines targetes hem de girar per comprovar la veracitat (cert o fals?) de l'enunciat condicional "Si en una targeta hi ha una vocal en una cara, hi ha un nombre parell en l'altra".\nDe fet, la disposició de les targetes i la pregunta que vaig proposar no era exactament aquesta, però el nivell d'abstracció i el fons de la qüestió plantejada era semblant. Si us plau, penseu la resposta abans de consultar la solució.\nSolució del problema de les quatre targetes\nHem de girar la targeta A per comprovar si darrera hi ha un nombre parell i també cal tombar el tres per veure si darrera hi ha, o no, una vocal. Tot i que quan es planteja l'experiència aïlladament, els alumnes són prou llestos per pensar que la pregunta "té trampa", la majoria opten per dir que s'ha de girar la A i el 2. Sembla que si es deixa obert el nombre de targetes que es poden girar, hi ha persones que responen alegrement que només cal girar la A. Em va resultar divertit i desesperant alhora que, després d'una detallada explicació, hi havia encara alumnes que s'havien equivocat i persistien en intentar demostrar que la seva resposta era la correcta.\nLa qüestió anterior és una de les possibles maneres de presentar la tasca de selecció de Wason. S'anomena així perquè va ser ideada pel psicòleg anglès Peter Cathcart Wason. La interpretació d'aquesta prova és objecte de controvèrsia: algunes hipòtesis sostenen que allò que queda en entredit no és el raonament lògic, sinó la mala interpretació de la pregunta que es fa. No vull esmenar la plana als brillants psicòlegs cognitius que proposen aquestes hipòtesis, però diria que uns rudiments de lògica teòrica ajudarien a no errar en problemes com aquest o, si més no, farien més fàcil explicar quina és la resposta correcta a aquells que s'equivoquen. Sigui com sigui, les respostes errónies de persones que en un futur es poden dedicar a dissenyar i interpretar experiments, ens haurien d'alertar.\nSi voleu saber-ne més, podeu consultar en línia:\nLas cuatro tarjetas y el razonamiento humano de Miguel López Astorga. D'aquest breu document he tret la imatge de les targetes que apareix més amunt. Hi trobareu una explicació més detallada de la solució correcta i referència de les diferents interpretacions.\nTarea de selección de Wason: Un estudio de las diferencias individuales de Ma Dolores Valiña García et al. Un estudi feixuc amb un aparell estadístic interessant perquè li donin una ullada els futurs estudiants de psicologia reticents als continguts matemàtics (d'aquells que es pensen que la psicologia és lògicament equivalent a les converses terapèutiques).\nRazonamiento deductivo (III). Razonamiento proposicional de Concepción Paredes Olay. Suposo que és una presentació que aquesta professora de psicologia passa a classe, però és un resum que conté informació interessant. En particular, la següent imatge (torta d'origen) , que he capturat d'aquest text, permet veure una versió abstracta i una versió concreta o contextualitzada de la tasca de selecció de Wason:\nEvidentment, es tracta d'esbrinar quines targetes s'han de girar per verificar la proposició condicional. Com que els humans no pensem com els ordinadors, sembla que el context té a veure amb el percentatge de encerts.\nPer acabar i com que fa dies que no surten gats en aquest bloc:\nDemostració de l'existència d'un gat invisible\nMaterial: només necessitem una cadira buida (si hi ha algun objecte damunt la cadira, el gat se sentiria incòmode)\nSi hi hagués un gat invisible damunt de la cadira, jo no el veuria.\nNo veig res damunt de la cadira.\nPer tant, damunt de la cadira, s'hi està un gat invisible.\n1. Si disposem d'una altra cadira, podem demostrar l'existència d'un altre gat invisible. Si algú prefereix els unicorns roses, es pot modificar lleugerament el mètode de demostració.\n2. No sé d'on vaig treure la demostració, no és meva. En tinc una versió escrita en castellà de fa uns quants anys que vaig afegir com a peu en un examen. Infructuosament, n'he cercat la procedència.\n3. Quan l'enuncio a classe veig cares de sorpresa o persones que diuen indignades que els gats invisibles no existeixen. Ningú mai m'ha replicat fent-me notar l'errada en el raonament lògic.\nPublicat per Francesc Montasell a 0:07 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Lògica i metodologia, Problemes\nDespropòsits: temps, dimensions, cintes, música......\nFalses demostracions: som competents utilitzant l'...


‘Hey you, walk the talk!’ : ESADE Alumni Magazine\nAmb la convergència d’allò que és real i el que és digital, la tecnologia ha deixat de ser considerada com un fi i s’ha convertit en el mitjà que canviarà a curt plaç la nostra forma de vida. Ho farà amb un salt evolutiu inèdit que portarà empreses, directius i emprenedors a posar la teoria en pràctica i passar a l’acció.\nUn nou mitjà ha tingut èxit quan s’integra de tal manera en la societat que deixem de parlar-ne. En poc temps ignorarem el fenomen digital i les xarxes socials perquè formaran part de la nostra realitat, estaran totalment integrades en els nostres hàbits diaris i el món futur dependrà d’una tecnologia que es farà omnipresent.\nAlgunes de les tendències tecnològiques més actuals passen pel triomf del mòbil com a plataforma de connexió a l’univers digital, l’aplicació de la realitat virtual a l’activitat social, la personalització dels serveis i l’Internet de les coses que incorpora sensors en dispositius, la qual cosa permetrà la gestió i producció intel·ligent amb un efecte impactant sobre els serveis, la gestió i la producció industrial.\nA nivell personal, aquestes tendències ens estan transformant en éssers connectats 24/7, que reben informació selectiva i personalitzada, que controlen el seu entorn a través d’un sol dispositiu, que senten i es relacionen a través de la petita pantalla amb amics i marques, amb una veu més exigent i poderosa que mai, monitoritzats per sensors que capten qualsevol gest, moviment o activitat, que esbiaixen la informació que rebem i que coneixen i s’avancen als nostres desitjos.\nPel que fa a l’empresa i als emprenedors, la competència és global i el mercat exigeix innovació constant, resultats a curt termini i creixement continu. Les empreses del segle XXI estaran inevitablement relacionades amb la informació i amb la ciència de dades.\nEl triomf del mòbil\nEn aquest nou escenari, en què tot passarà a formar part de l’univers digital, el mòbil s’està consolidant com l’eina de control i accés a la informació. Segons CISCO, el tràfic de dades a través dels dispositius mòbils va créixer un 75% el 2015. A més, el nombre de dispositius mòbils és més gran que el nombre de persones al món i la mitjana de temps diari que els usuaris dediquen al mòbil supera el seu consum de televisió.\nLa batalla dels anunciants per l’atenció del consumidor es lliurarà cada vegada més en els dispositius mòbils i menys en la pantalla de l’ordinador. Sense anar gaire lluny, el 2016 s’espera que la publicitat a través dels smartphones representi un terç de tota la inversió publicitària a Internet, on Google i Facebook dominen el mercat publicitari. El contingut de qualitat segueix sent la clau per a l’èxit online i, si el seu format és visual, l’impacte és molt més gran. La personalització del contingut, la creativitat, el contingut patrocinat i les marques que mostren personalitat i valors són claus per a l’èxit online. No obstant això, encara que la publicitat a la xarxa segueixi augmentant fins a nivells d’un 20% anual segons KPCB, cal tenir en compte les implicacions que té el moviment global de bloqueig de publicitat, que pot transformar el model econòmic de les aplicacions i d’Internet.\nLa intel·ligència artificial o AI (per les seves sigles en anglès) es convertirà en una eina per a l’anàlisi de dades que ens permetrà optimitzar les nostres capacitats i gestionar la informació. El gran repte de les empreses tecnològiques és que la pròpia tecnologia es faci invisible perquè la comunicació sigui més real que mai. Per això, han de poder capturar en dades la nostra realitat física, quantified self, convertir-la en dades analitzables i predir les nostres accions, tot transformant la realitat virtual en una activitat social més propera a la nostra realitat humana i integrant els sentits com la veu, les expressions o el llenguatge corporal.\nLes tècniques d’anàlisi predictives s’estan començant a utilitzar en àrees com la salut, el transport, el turisme o l’ús d’assistents virtuals personalitzats.\nL’Internet de les coses és la capacitat de connectar, a través de petits sensors, objectes físics a xarxes digitals, que permeten processar informació, accedir-hi simultàniament i controlar els dispositius.\nHi ha aplicacions que ja són una realitat, com Nest, que integra i controla diferents dispositius de la llar a través del mòbil o l’ordinador, la sensorització de vehicles en empreses de transport per analitzar dades, bombetes led intel·ligents amb connexió wifi que es poden controlar a través d’iOS o Android, així com la seva aplicació general tant en la indústria com en els serveis. Totes elles contribuiran a automatitzar processos i canviaran les nostres activitats i el nostre context.\nLa revolució de les dades o tecnologia big data permet adaptar la informació al context per generar pronòstics i oferir la informació que l’usuari busca sense haver-la sol·licitat. L’anàlisi de la informació és la clau per facilitar informació útil a l’usuari, i estem entrant en una fase en què es desenvoluparan aplicacions capaces de prendre decisions per si mateixes, que transformaran com vivim, treballem, interactuem i pensem.\nCom afirma Peter Diamandis, al seu llibre Abundancia, el futuro es mejor de lo que piensas, la tecnologia permet crear creixements exponencials i ens dóna les eines per solucionar problemes. Les claus per al creixement exponencial són convertir en digital el món real, que la tecnologia sigui més econòmica i accessible i que es pugui orientar cap a la solució dels grans reptes mundials. En aquest sentit, l’enginyeria genètica, la impressió 3D i la robòtica són exemples clars d’avenços tecnològics que poden tenir un impacte extraordinari a mitjà termini en la societat.\nHivernacle per a emprenedors\nEstem deixant enrere l’inici d’una nova època, que podem anomenar «revolució digital», i endinsant-nos en un món en què la realitat i el digital estan convergint, on el format digital és essencial per al desenvolupament d’activitats físiques. Les empreses i els directius espanyols es van adaptant a aquesta nova era, en què la població ja mostra la seva vocació tecnològica. Com a referència, el 2015 Espanya va consolidar el seu lideratge a Europa en el mercat dels smartphones, amb un 90% d’usuaris que es connecten a Internet des del mòbil tots o gairebé tots els dies, i un 77% que fa servir el servei de missatgeria instantània almenys una vegada a la setmana, cosa que representa la taxa més alta entre els països desenvolupats (1).\nPer avançar, necessitem una cultura de lideratge que sàpiga orquestrar i alinear el coneixement i el talent que conflueix a les plataformes, així com una administració que asseguri la inversió en infraestructures, elimini les barreres legislatives i tècniques i impulsi el mercat digital regulat europeu per afavorir el futur de les empreses i el desenvolupament de l’economia. S’estima que, d’aquí al 2020, el mercat únic digital europeu impulsarà el creixement econòmic en 340.000 milions d’euros (2).\nAquest escenari global és un hivernacle perfecte per als emprenedors, que poden aprofitar les oportunitats que estan sorgint en la prestació de serveis basats en la tecnologia, així com en l’economia col·laborativa, que crea un impacte positiu en la qualitat de vida dels usuaris-ciutadans. La connectivitat i les plataformes permeten que els emprenedors puguin unir-se per resoldre un problema global, recaptar fons per posar en marxa una idea o trobar nous talents.\nLa tecnologia ha deixat de ser considerada un fi. De fet, s’ha convertit en el mitjà més transparent i integrador que ens permet gaudir d’altres serveis, i ens portarà a fer un salt evolutiu exponencial. En aquest canvi de cicle, en el que allò que és tecnològic passarà a ser part integrant de qualsevol projecte, l’emprenedor és el principal protagonista pel seu lideratge, esperit innovador, ràpida adaptació al canvi, creativitat i capacitat per aprofitar les oportunitats.\n(1) Informe ditrendia: Mobile en España y en el Mundo 2015\n(2) Informe La Sociedad de la Información en España 2015\nLlicenciada en Econòmiques, doctora en Periodisme i Màster en Noves Tecnologies, Eva Moll d'Alba és fundadora-editora de Vegueta Ediciones i consultora en comunicació digital.


Villa Jun Guest House Belogradchik Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n10 27 str., Belogradchik, Belogradchik, Bulgària, 3900 - Veure al mapa\nAl visitar Belogradchik, vosté es sentirà com a casa a Villa Jun Guest House, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Roques Belogradchik donen a aquest hotel un encant especial.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Villa Jun Guest House asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, restaurant, àrea de fumadors.\nL'ambient de Villa Jun Guest House es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, aparell de televisió, plat de dutxa, sala d'estar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, parc infantil, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Villa Jun Guest House.\nTots els tipus de viatgers (58) Parelles (18) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (20) Famílies amb infants grans (6) Grups (12)


Finalitza “Culturesportitza’t” un concurs escolar sobre olimpisme pensat per lligar l’esport, l’educació i la cultura impulsat pel Centre d’Estudis Olímpics UdG\nLes escoles de primària del Pla de l’Estany han participat durant al mes d’abril en un concurs que vincula la cultura del territori i els valors educatius i olímpics de l’esport.\nLa Càtedra d'Esports i Educació Física - Centre d'Estudis Olímpics de la UdG ubicada a Banyoles, juntament amb entitats del territori, han dissenyat un concurs escolar per promoure els valors relacionats amb la pràctica esportiva, els jocs olímpics, i el patrimoni local. El concurs adreçat als nois i noies de 6è de primària del Pla de l’Estany, en el marc d’un taller d’olimpisme presentat a la Trobada d’Entitats anual que organitza el Consell Esportiu del Pla de l’Estany, va ser el tret de sortida al concurs “Culturesportitza’t” que s’ha realitzat durant el mes d’abril.\nUn 30% dels escolars de 6è de primària del Pla de l’Estany, més de 100 participants al concurs, han treballat amb les escoles o amb la família diferents preguntes relacionades amb la cultura, l’educació i l’esport. Els organitzadors i participants valoren el concurs i els resultats de forma molt positiva, ja que denota un interès en alça de treballar per projectes i de forma transversal tant a dins com a fora les aules.\nEn aquesta primera edició, tots els nois i noies participants han rebut premis directes, i les escoles amb més participació i encert com és el cas de les escoles de Can Puig, Vall del Terri i Baldiri Reixach, rebran premis de caire cultural pel grup classe. En aquest sentit, les diferents entitats culturals del territori que han promocionat el concurs i col·laborat amb els premis són: els museus de Banyoles, el Museu d’Arqueologia de Catalunya a Girona, el Museu de l’Esport i Olímpic de Barcelona i la Biblioteca Comarcal del Pla de l’Estany.\nEls alumnes de 6è de primària de l’escola Can Puig mostrant el premi rebut per la Biblioteca de Banyoles.


Vida verda - Slow Fashion. Moda Eco - RTVE.es\nFugir dels grans comerços on comprem roba cosida en tallers gens ètics amb els seus treballadors. Tornar a recuperar l'essència de la petita botiga amb totes les avantatges dels nous i joves dissenyadors i a preus assequibles. Avui en el programa us expliquem tres experiències que conflueixen en una botiga especial i diferent CoShop. Sylvia Calvo és dissenyadora de roba que té el sac com a material primordial, la seva empresa es diu "Al Sac i Ben Cosit"; Gema Gómez es membre de la Plataforma Slow Fashion Spain des d'on organitzen cursos per formar als dissenyadors en roba ecològica i econòmicament responsable. Rocío Elvira forma part de l'Associació Estel Tapia, un taller creat al barri del Raval de Barcelona que dona feina i forma a persones amb un elevat risc d'exclusió. Escoltem les seves experiències mentre sona la música de El Petit de Cal Eril i el seu nou disc "La figura del buit".\nveure més sobre "Vida verda - Slow Fashion. Moda Eco" veure menys sobre "Vida verda - Slow Fashion. Moda Eco"


La Diputació de Barcelona impulsa un pressupost de 947 milions d’euros per fomentar les polítiques socials i la cohesió ciutadana ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dilluns, 26 d'octubre de 2020 23:20 h\nEconomia Última actualització Divendres, 22 de desembre de 2017 05:00 h\nLa Diputació de Barcelona impulsa un pressupost de 947 milions d’euros per fomentar les polítiques socials i la cohesió ciutadana\nLa Diputació de Barcelona ha aprovat el pressupost de 947,3 milions d’euros de la corporació i dels organismes autònoms, societats mercantils i consorcis que en depenen.\nEls comptes per al 2018 han augmentat un 1,12% respecte el 2017 i, tenen com a principals eixos les polítiques d’atenció a les persones, el territori i l’aposta pel desenvolupament econòmic. També es garanteix la prestació de serveis municipals de qualitat i dona suport a la inversió per enfortir la suficiència financera dels municipis de la demarcació de Barcelona.\nLa Diputació de Barcelona, presidida per Mercè Conesa, potencia un any més el suport directe a les entitats locals i rebran 272,27 milions d’euros\n© Òscar Ferrer | Diputació de Barcelona\nEn l’àmbit de l’atenció a les persones, la corporació tornarà a impulsar el Pla de xoc contra la pobresa, dotat amb 15 milions d’euros, i continuarà apostant per ampliar i millorar programes com el Servei Local de Teleassistència, amb una dotació de 5,82 milions d’euros. A més també continuarà donant suport al transport escolar (6 milions d’euros) i a les escoles bressol (24,8 milions d’euros), mitjançant les beques d’escolarització i el suport financer.\nD’altra banda, i amb la voluntat de facilitar l’establiment d’un model territorial equilibrat i sostenible i de connectar tot el territori, la Diputació destinarà 50,8 milions d’euros a la millora de les carreteres locals. Al llarg de l’any que ve, la Diputació de Barcelona també promourà el programa d’arranjament d’habitatges (2 milions d’euros), els plans de prevenció d’incendis forestals (8,85 milions), les actuacions d’abastament d’aigua (4 milions) i l’aposta per les energies provinents de fonts renovables (1,5 milions). També invertirà en programes de trams urbans (2,5 milions) i cartografia municipal (2,31 milions).\nDe cara al 2018, la Diputació manté l’aposta ferma pel desenvolupament econòmic, que, amb una partida de 70,8 milions d’euros, impulsa prioritàriament l’estructura productiva local i el foment de l’ocupació. Mostra d’això és el Pla de modernització de polígons, presentat aquest any, i que té l’objectiu de modernitzar els polígons en matèria d’infraestructures, serveis, promoció i actuacions innovadores.\nConnectem amb el món local\nEn paral·lel a aquests eixos temàtics, la Diputació de Barcelona també potencia, un any més, el suport directe a les entitats locals, que durant el 2018 rebran 272,27 milions d’euros, entre les transferències corrents i les de capital.\nD’aquests, 199,2 milions d’euros estan consignats al Pla de Xarxa de Governs Locals, a través del Catàleg de Serveis, les Meses de Concertació i els Programes complementaris. Pel seu pes en el conjunt del pressupost i per l'abast territorial que té, aquest projecte continuarà sent, un any més, el principal instrument de concertació i cooperació amb els ens locals.\n22 de desembre de 2017, 12.50 h\n-la diputació té / tindrà un pressupost de... € per fomentar les polítiques socials. No "impulsa"\n22 de desembre de 2017, 09.41 h\nD'on surten els diners de les Diputacions?


Viure amb adolescents: 13 consells per a la criança per a la vostra seny - Mama Espantosa: Adolescents I Adolescents\n13 consells per a la criança dels fills per sobreviure (viure) amb adolescents\nHeu esperat aquests anys durant molt de temps: els anys adolescents. Els anys en què tothom dorm, els vostres fills poden quedar-se sols a casa durant un llarg període de temps, són molt independents i, dimonis, fins i tot es condueixen a la pràctica del futbol. (Puc obtenir un amén ?!)\nPerò el que no preveia era el total asshats els vostres fills, una vegada afectuosos i educats, es transformen en tocar aquells adolescents angoixats .\nLlavors, com podeu fer que funcioni perquè tots dos sortiu vius de l’altre costat i us agradi encara? Comprometes, et mantens dur, et mantens constant i, sobretot, mai no els deixes veure suar, sempre .\nmillors ciutats per 30 solters\nI també heu establert algunes noves normes de la casa i alguns trucs genials per viure amb adolescents que poden fer que la vida de tothom sigui una mica més pacífica i molt menys horrible.\n1. Tots els telèfons i tauletes desapareixen de nit.\nCom a dins, estan girats apagat i guardeu-los en un lloc designat (el vostre dormitori) on no els puguin tornar a robar. En quin moment això passa ha de ser acordat per ambdues parts i escrit en pedra. Repeteixo, en pedra.\n2. Tallafocs a Internet i controleu quan (i si) hi hagi Wi-Fi disponible.\nPerquè el porno, seriosament. Escolteu el que calgui i, per més que decidiu fer-ho, obteniu algun tipus d’encaminador que bloquegi les coses de determinats dispositius i / o que només us permeti controlar quan hi hagi Wi-Fi disponible.\nVostè és el pare principal i és propietari de la Wi-Fi. Període. (També és una eina de negociació helluva.)\n3. Els diners del gas no són una cosa donada.\nLa fada dels diners del gas no apareix màgicament quan els adolescents comencen a conduir. Si no aconsegueixen feina, hauran d’esbrinar una altra manera de guanyar diners per mantenir-los a cavall, per evitar futurs arguments sobre tancs buits i la seva dramàtica necessitat de llibertat i de cotxe i bla, bla , bla. Els cotxes no corren per les teves llàgrimes. Ho sento, nen.\n4. No controlis més les notes.\nAixò pot ser difícil per a alguns pares, però tallar el portal de pares de qualificacions acadèmiques ara . Comprovar obsessivament les notes de l’adolescent et deixarà frustrat i alimentarà moltes baralles innecessàries.\nExpliqueu les vostres expectatives acadèmiques per endavant i aviat, i també les conseqüències que patiran si no es compleixen, i continueu endavant. Inevitablement fracassaran i, a continuació, aprendran a recuperar-se tots sols, i això és un bé cosa.\n5. L'ús del cotxe sempre es guanya, no se suposa.\nEl meu cotxe no es va convertir instantàniament en el cotxe del meu fill quan va passar la prova del conductor. Ho sento, xiquet, però si vols el meu viatge, hauràs de guanyar-lo i això no és negociable (vegeu el número 4, bones notes = les meves rodes).\ncom obtenir la verificació a tiktok\n6. Tractar els dormitoris desordenats.\nNo tornareu a veure una habitació neta fins que no es moguin, així que només heu d’aprendre a conviure-hi i el vostre seny quedarà salvat per sempre. Estableix les normes bàsiques d’higiene personal sobre la neteja del bany i la roba bruta i tanca la porta i marxa.\nConfieu en mi, no és una lluita que valgui la pena lluitar.\n7. Sigues coherent amb tot.\nTot - amb disciplina, regles, tocs de queda, tot. Cal deixar de vacil·lar i no moure’s. El segon que doni una polzada, aquestes ventoses trigaran 10 milles.\ncom fer un tauler wigi\nEl vostre nou mantra de criança és coherent, coherent i coherent.\n8. Mengeu junts.\nEncara és important i realment és tan senzill. I hi haurà més oportunitats de les que us podeu imaginar perquè els adolescents mai deixen de menjar . Podeu alimentar-los aliments i la seva ànima alhora, ni tan sols se n’adonaran. A més, quan tenen la boca plena, es pot parlar i no es pot tornar a parlar. Brillant.\n9. Establir límits de privadesa personals.\nEstabliu-ne alguns i guardeu-los. Els vostres adolescents anhelaran la privadesa i, per molt que vulgueu participar en tots els aspectes de la seva vida, és hora de no ser-ho. Les portes tancades no volen dir que ja no t’estimen, així que no t’ho prenguis personalment.\n10. Never debat.\nsempre - perquè és un cercle interminable de frustració. La vostra nova frase preferida ha de ser Aquesta conversa s'ha acabat.\n11. Porteu el vostre fill a les nits d’adolescència.\nVoleu que el vostre adolescent us obri? Feu que una persona sigui una prioritat. No vosaltres, la vostra parella i el vostre adolescent. No. vull dir un encès un .\nPuja al cotxe i comença a conduir, a qualsevol lloc. I, a continuació, només cal esperar, perquè les portes de la conversa s’obriran de sobte a mesura que avancin els quilòmetres.\nVaig tenir un somni quan estava a l'institut\n12. Doneu-los una targeta de dèbit prepagada (només).\nNo els doneu la seva pròpia targeta de dèbit des del compte corrent de la vostra família, ja que es perdrà en una setmana. Utilitzeu algun tipus de targeta de dèbit prepagada per mantenir un saldo molt baix i, a continuació, transferir diners a l’instant mitjançant el telèfon.\n13. Converteix la teva casa en una casa fresca.\nPot acabar costant-vos una fortuna en tots els queviures addicionals que necessiteu, però converteix la vostra casa en la casa on tots els adolescents vulguin passar l’estona. Us ajudarà a conèixer els seus amics (a haver de ), i us sorprendria de com s’obrirà el vostre fill a tenir-vos a prop i estar amb els seus amics.\nDe The Confessional: Necessito una estona sola o faré un crit de crit\nCom treure el llapis de colors de les parets i un munt d’altres coses, perquè, nens\nTipus de dracs importants que tots els nerd haurien de conèixer\nUna guia de referència ràpida per a termes progressius populars\nSempre hauríeu de tenir a mà un termòmetre fiable per a bebès: aquí teniu alguns dels millors\nTenir un segon fill va canviar la meva relació amb el meu primogènit (d’una manera sorprenent)\nLa meva intuïció és tan puntual que de vegades és estrany\n9 raons per les quals créixer als anys 80 va ser totalment B * tchin '\nNo, no vull un Nadal de 1970\nAquesta paròdia d’objectes inanimats com a Kardashians és el contingut que necessiteu RN\nBenvolguts pares blancs dels amics del meu fill negre: Necessito la vostra ajuda\nnoms de nois que acaben en o\ncom facilitar la caca\nles roses són violetes vermelles són blaves tinc una arma a la furgoneta


Notícies de setembre 2020 de la Biblioteca Pública de Maó, Menorca (Illes Balears)\nEstàs a Inici > Notícies > setembre 2020\n"Cantautors entre llibres" a la Biblioteca de Maó\nDissabte 10 d'Octubre a les 12.00 a la Sala d'Estudi es farà un petit concert de cantautors locals.\nPròxima lectura "Lletres en combat" de Josep Maria Quintana\nDimecres vam començar el nou curs 20-21 del Club de Lectura, amb renovades ganes de llegir i de comentar les lectures. La primera obra del nou curs va ser la novel.la de Asne Seirstad, “El librero de Kabul”, novel.la testimoni de la situació canviant a Afganistán i al seu veí Pakistán a partir de la vida de la família de Sultan, un llibreter de bona família.\nLa següent lectura que comentarem serà “Lletres de combat” de l’autor menorquí Josep\nM. Quintana, amb qui hem tingut el plaer de comptar en reiterades ocasions per comentar les seves obres. En aquesta ocasió comentarem una novel.la que just acaba de sortir y de la qual vaig tenir l’ocasió d’anar a la presentació organitzada per l’Ateneu de Maó aquest juliol. Es tracta d’una obra reflexiva sobre el fet religiós al llarg del segle XX, y novel·lada a partir de la història de dos germans que, en un moment concret de les seves vides, viuran separats i s’enviaran cartes qüestionant-se els conflictes cabdals de la cultura i la religió al llarg d’aquest segle. Per comentar aquesta novel.la comptarem amb la presència de l’autor el dia 21 d’octubre a les 19.00h a la Sala d’Actes de la Biblioteca Pública de Maó.\nFamília & lectura a la biblioteca de Maó\nACTIVITAT MENSUAL PER A FAMÍLIES AMB INFANTS DE 0 A 6 ANYS\nINSCRIPCIONS DEL 21 AL 30 DE SETEMBRE\n1A SESSIÓ DISSABTE 31 D’OCTUBRE\nGrup 1: 10h a 10’45h\nGrup 2: 11h a 11’45h\nAforament màxim per a cada grup: 5 nuclis familiars (1 pare o mare + 1 infant)\nGel hidroalcohòlic a l’entrada\nGuardeu les distàncies en tot moment\nPorteu la mascareta\nPer a joves d'entre 11 i 14 anys, amb Fátima Anglada\nTrobada mensual la 3a setmana de cada mes\nInscripció oberta del 21 de setembre al 15 d'octubre\n1a trobada: 17 d'octubre a les 12:00 h,\nTaller de Justícia Alimentària el dijous 24 de setembre\nTaller sobre propostes per a una alimentació saludable i sostenible dia 24 de setembre a les 19h a la Sala d'Estudi\nPremis Booktràilers 2020\nEl dijous 3 de setembre de 2020 va tenir lloc aquest lliurament de premis. El jurat va considerar dividir el Primer Premi en dos grups: majors i menors de 14 anys. Llegir\nLa família Sintas Ponte cedeix al Consell el fons documental Làdico\nUns 40.000 documents han estat cedits al consell Insular i dipositat a l'Arxiu Històric de Maó\nDocumental del mes: HONEYLAND\nTornem a gaudir del cinema documental a la biblioteca!\nPlec de lectura 40 dedicat Josefina Salord\nEl Plec número 40 està dedicat a Josefina Salord i la imatge és de Florit Nin


Dos vídeos mostren la contundència dels Mossos amb l'empresari detingut al Raval\nA les imatges que publica l'edició digital d'"El País" es pot veure com els agents li donen cops de puny a l'home que van detenir al Raval i que va morir hores després.\nRedacció 23/10/2013 - 08.34 Actualitzat 23/10/2013 - 20.36\nHan aparegut unes imatges que mostren el grau de contundència amb què van actuar els Mossos d'Esquadra en la detenció d'un empresari al Raval, que va morir hores després, el 6 d'octubre. La versió digital d'"El País" publica dos vídeos gravats pels veïns on es veu com almenys quatre agents li donen cops de puny a Juan Andrés Benítez mentre ell és a terra i crida de dolor.\nLes imatges han sortit a la llum pública ara, però, de fet, testimonis i un dels imputats pel cas ja van declarar davant la jutge que van veure com els mossos apallissaven la víctima.\nA més, la Federació d'Associacions de Veïns de Barcelona també va explicar la setmana passada que hi havia vídeos enregistrats que "evidenciaven la contundència" de l'actuació policial. La mateixa federació també va assegurar que hi havia "pressions per no fer públiques" aquestes imatges.\nSegons els resultats de l'autòpsia, Benítez va morir per múltiples cops al "crani" que li van causar una aturada cardíaca. A més, també es va conèixer que la víctima patia una malaltia cardíaca que hauria influït en el fatal desenllaç. Ara bé, el que no queda clar és si els cops letals els va rebre durant la baralla prèvia a l'arribada dels mossos o mentre era reduït. I, en aquest escenari, si se'ls va infligir ell mateix resistint-se a la policia o van ser els Mossos.\nLa jutge, que considera que es tracta d'un cas d'homicidi i que ha encarregat a la policia espanyola que en faci la investigació, ha demanat identificar els vuit mossos que van participar en la detenció de l'empresari.\nImatges de la contundent intervenció dels Mossos al Raval


Augmenta la presència femenina en els llocs amb poder de decisió\nEls indicadors assenyalen que la dona té una formació superior a la dels homes\nEl sector TIC és el que presenta majors desigualtats de gènere\nLa bretxa salarial es manté igual respecte del 2017\n08.03.2021 | 14:06 hores\nEls índexs d'igualtat de gènere assenyalen una mínima evolució positiva de la situació de la dona al món laboral a Catalunya. L'últim estudi de l'Observatori Dona, Empresa i Economia realitzat conjuntament amb la Cambra de Comerç de Barcelona indica que la presència de les dones en els llocs de treball que impliquen poder de decisió ha augmentat fins al 39% respecte a l'últim estudi realitzat en 2017. Sobretot, destaca l'augment de la presència femenina en l'àmbit de la política i les institucions.\nLa bretxa salarial ha millorat lleugerament, però encara se situa en el 16%. Això significa que encara hi ha una diferència significativa entre el salari mitjà que perceben els homes i les dones. La bretxa de gènere en el mercat laboral, per la seva part, s'ha mantingut estable en els darrers tres anys, és a dir, per sota de la paritat. Només s'observa una relativa millora pel que fa a l'ocupació femenina a temps complet, "malgrat que les dones encara ocupen el 71% dels llocs de treball a temps parcial".\nEl talent femení creix però les dones guanyen un 16% menys | Lourdes Gata - Ràdio 4\nQuan als índexs de formació, el 58% dels titulats universitaris són dones, a la vegada que tenen menys fracàs escolar (11% enfront del 23% dels homes). En el mercat laboral, també hi ha més dones ocupades amb estudis superiors que homes amb aquesta titulació. Per tant, "el talent femení a Catalunya és superior al masculí" i, a més, en els darrers anys aquesta bretxa s'ha eixamplat.\n“��@carmepoveda: "El sostre de vidre del talent és molt difícil de trencar i no passarà fins que les dones no estiguin en llocs de treball on puguin decidir."#IndicadorsIgualtat @anna_mercade @odeecambra @xalenski pic.twitter.com/OrqLknyefP“\n— DonaEmpresaEconomia (@odeecambra) March 5, 2021\n"Infrarepresentació" al sector TIC\nAquest àmbit d'estudi és el que presenta majors desigualtats de gènere, amb una presència femenina "infrarepresentada". La matriculació de les dones en carreres d'enginyeria o arquitectura és, de mitjana, un 71% inferior a la dels homes. La quota femenina entre el personal dedicat a R+D en el sector privat és només del 33%, una xifra molt baixa, mentre que en el sector públic està força equilibrat (49% de dones). En carreres com informàtica, només el 10% dels alumnes són dones.\n"És preocupant que la reducció de desigualtats en aquest bloc estigui estancada des de fa més de 10 anys, ja que és el sector que presenta majors perspectives de creixement en el futur", s'ha afirmat a l'informe.\nEn el bloc referit a les condicions de vida, el que més destaca és l'alta taxa de pobresa femenina (20,7% enfront del 18,3% dels homes) i l'augment d'aquest diferencial respecte a fa tres anys. També preocupa la menor pensió de les dones, un 29% inferior a la dels homes, però una mica inferior al 31% de fa tres anys, "perquè es van jubilant dones amb més vida laboral". A l'informe s'especifica que els indicadors de pobresa fan referència a l'any 2019, per la qual cosa és probable que aquest diferencial de gènere augmenti quan les dades recullin l'impacte de la crisi de la Covid-19.\nLa taxa d'atur femenina augmenta\nL'informe 'Dones i treball' del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de Catalunya ha assenyalat que la crisi de la covid-19 va afectar més l'ocupació de les dones que la dels homes a Catalunya l'any 2020. La taxa d'atur femenina va caure un 4,1%, dues dècimes més que la dels homes (situant-se en el 15%). El diagnòstic del Departament de Treball és que les dones continuen presentant taxes d'activitat i ocupació inferior als homes, la temporalitat i la parcialitat són més comunes i el seu atur és de més llarga durada.\n“��@anna_mercade: "Si les dones no fem un pas endavant en estar als llocs de decisió i preparades en clau de gènere, aquesta societat no anirà endavant."\n��En directe: https://t.co/jepKvPjC1m#IndicadorsIgualtat pic.twitter.com/hUnZWhkvoC“\nEl 73% de les dones ha patit algun tipus de violència a Internet i la pandèmia ho ha agreujat, segons un informe de la Comissió de Banda Ampla de l'ONU pel Desenvolupament Digital, 'Combatent la violència en línia contra dones i nenes'.\nL'informe apunta que 1 de cada 3 dones que havia patit abusos en línia previs a la pandèmia, ha denunciat que ara "la situació és molt pitjor". La ciberviolència contra dones i nenes s'ha convertit en un "fenomen ampli i creixent" que no és res més que "la reproducció del que passa al món real, una extensió del que ja pateixen fora de l'espai digital", apunta l'experta d'European Digital Rights, Chloé Berthélémy.\n1.322 euros al mes: El salari per viure dignament a l'àrea de Barcelona\nAixí seran els carrers de la nova superilla de l'Eixample de Barcelona\nLa Vall d'Hebron detecta 134 casos de violència infantil en un any


Solivella s'omple de color per commemorar el 275è aniversari de la festivitat del Sagrat Cor\nSolivella es va omplir dilluns de coloristes catifes per commemorar el 275è aniversari CEDIDA\nDimarts, 11 Setembre 2018 16:08\nSolivella va viure aquest dilluns un esclat de color amb motiu de les festes del Sagrat Cor, que enguany celebren el 275è aniversari. El president de la Diputació, Josep Poblet, va assistir a la solemne missa concelebrada presidida per l'arquebisbe de Tarragona, Jaume Pujol, un acte que ha aplegat nombroses persones a l'església parroquial. Abans, Poblet va visitar alguns dels carrers que s'engalanen amb catifes i altres ornaments en honor del Sagrat Cor. Ho va fer acompanyat de l'alcalde, Enric Capdevila, i la resta de la Corporació municipal; el diputat de la Diputació Mateu Montserrat, i del director tècnic de la Comissió de la festa, Josep M. Sans i Travé.\nDurant els parlaments posteriors a la celebració, el president de la Diputació va ressaltar la importància d'aquesta commemoració extraordinària i d'una festivitat anual que, segons ha indicat, aplega tot el municipi a l'entorn d'un símbol patrimonial i identitari. L'acte, amb la participació del cor parroquial, ha anat seguit d'una ofrena floral a la Mare de Déu de la façana de l'església.\nCom cada any, la festa va cloure amb la processó del vespre, presidida també per l'arquebisbe, amb la participació de la Banda Unió Musical de Tarragona, els gralles Lus Xipellis, el Cor Parroquial i l'Associació de l'Apostolat de l'Oració.


Manresa viu una manifestació massiva contra el judici als líders independentistes - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'estimació inicial de la Policia Local va ser que hi van participar unes 7.000 persones\njordi morros manresa 21.02.2019 | 23:47\nUn fort desplegament dels Mossos d'Esquadra va impedir que la manifestació que hi va haver ahir a Manresa per l'autodeterminació i contra el judici als polítics i activistes independentistes s'acostés a l'edifici dels jutjats, que és on va acabar. Els assistents en van haver de sortir enmig d'un cordó policial. Això va fer que alguns dels manifestants llencessin retrets als agents policials.\nMilers de persones, unes 7.000 calculades a partir de l'estimació inicial de la Policia Local, van participar ahir a la manifestació, una de les més concorregudes que hi ha hagut els darrers temps a Manresa, tret de la del 3 d'octubre del 2017, i que va coincidir amb la vaga general. La convocatòria era d'entitats sobiranistes i els sindicats que van convocar la vaga.\nVa començar a 2/4 de 7 de la tarda a la Ben Plantada, a la Bonavista. L'últim tram del Passeig ja era ple d'estelades i gent amb llaços, bufandes i motius grocs abans d'iniciar la marxa. També abans de començar ja es van sentir els primers crits de «llibertat presos polítics» i «independència». Va ser la tònica de tota la manifestació.\nUna pancarta amb el lema «Sense drets no hi ha llibertat» encapçalava la marxa. La duien membres de l'ANC i representants dels sindicats convocants. També el regidor de Sant Joan de Vilatorrada Jordi Pesarrodona.\nLa manifestació es va adreçar cap a la carretera de Vic, i es van tornar a sentir consignes com «Els carrers seran sempre nostres» i «No és un judici, és una farsa». Quan la capçalera va arribar a la Muralla del Carme, la cua encara era a mitja carretera de Vic. «Com està de gent?», va demanar en aquest moment Pesarrodona a un dels organitzadors. «Bé. Ple», va contestar mirant enrere.\nLa manifestació va avançar amb calma, sense presses. Amb la Policia Local desviant el trànsit a totes les cruïlles per on passaven els manifestants, i amb agents dels Mossos d'Esquadra mirant-s'ho de lluny. De tant en tant s'aturava per cantar Els Segadors.\nDe la Muralla va passar a la plaça de Sant Domènec i d'aquí cap al Born i el carrer Alfons XII en direcció als jutjats, que és on era previst que s'acabés. Va ser davant els jutjats on el desplegament de la policia catalana va impedir que continués. La capçalera es va aturar a mig carrer Arbonés, on els manifestants van quedar encaixonats, mentre la cua encara era a la Plana de l'Om. No es podia tirar ni endavant ni enrere.\nOrganització i comandaments dels Mossos d'Esquadra van negociar que es pogués llegir el manifest i que la gent pogués sortir per la plaça Montserrat i el carrer Santa Maria. I així es va fer. Un cordó policial d'on no s'entrava ni se sortia, dirigia la gent cap el Santa Maria. Això no va agradar a alguns dels manifestants, que van expressar obertament als agents el seu desacord amb la situació mentre anaven passant pel seu davant. Tot l'entorn dels jutjats va tardar estona a buidar-se.\nLa dirigent sindical de la Ustec Ester Plans va ser l'encarregada de llegir el manifest, que es va repetir en diverses ocasions perquè tothom el pogués escoltar. Va denunciar la «repressió» de l'Estat espanyol i la «retallada de drets civils, socials i polítics». «La dissidència es criminalitza i s'empresona», va afirmar.\nTambé va alertar de l'auge de l'extrema dreta, «que mai no ha marxat», i va recordar que la vaga general és un dels instruments més poderosos «per fer sentir la nostra veu en tots els àmbits de la societat». Finalment va dir que «tenim dret a l'autodeterminació i a la plena sobirania».\nUn centenar llarg de persones a la concentració d'ahir al migdia davant l'ajuntament. Manresa


Aristòcrata i obrer: Més sobre la digitalització\nMés sobre la digitalització\nHe parlat de la digitalització i no he esmentat dues de les conseqüències més importants que provoca: la velocitat amb què viatja la informació i la quantitat que és capaç de transportat a baix cost. No cal dir que els usuaris ens blindem de l'excés d'informació que ens arriba, sovint publicitat o propaganda (l'expressió "publicitat no desitjada" és redundant, perquè la publicitat si no la vas a buscar és sempre indesitjable).\nFaig servir aquest bloc d'arxiu, més que res, com vaig escriure en el primer missatge, perquè pugui recordar més endavant allò que valgui la pena ser recordat. Ara bé, és un arxiu públic, primer potser no n'era gaire conscient, però és evident que escric pensant que és susceptible de ser llegit. No és un dietari tancat amb pany i clau en un calaix. I d'aquí a confondre la realitat de la ficció hi ha un pas, de fet "Aristòcrata i obrer" potser ja és un personatge.\nQue et llegeixin en principi és bo perquè es produeix una retroalimentació que la solitud casolana no permet. També és possible, per contra, que m'autocensuri. Hi ha lectors passavolants, però com en tot també n'hi ha d'habituals, el que ja s'anomena "comunitat blogaire", i al nostre domini lingüístic "catosfera". Algunes coses d'aquesta comunitat em sorprenen, com aquests missatges o mems que van passant d'un bloc a l'altre, també n'hi ha en versió premi, i com que tenen un creixement piramidal (cada receptor acostuma a reenviar-lo a cinc nous receptors) es propaguen amb una rapidesa sorprenent, fins que tothom ja l'ha rebut, el mercat està saturat. Aquesta manera de funcionar em desagrada perquè moltes de les grans bombolles-estafes econòmiques s'han creat d'aquesta manera: la dels tulipans a l'Holanda del segle XVII o la de les telecos o la immobiliària dels nostres dies.\nTot plegat ve a tomb perquè en Xenofílic molt gentilment m'ha atorgat el Premio Arte y Pico. No sé com va començar a propagar-se el premi, però l'artista uruguaiana que l'ha instaurat si el que buscava és publicitat, ho ha ben aconseguit. Us podeu imaginar que trencaré la cadena i no atorgaré el premi a ningú, em recorda quan -abans de la digitalització- de tant en tant arribaven cartetes anònimes a casa amb una pesseta enganxada amb un cel·lo, amb amenaces de desgràcies si no continuaves amb la història. La tècnica avança, però els costums es mantenen.\nPer a ocasions futures, ja tindré aquest missatge escrit.\nActualització (12/02/08): atorgo el Premi Arte y Pico a la Clara.\nEscrit per aristocrataiobrer a 21:09\nNo et queixis, a tu com a mínim te l'han donat. A mi mai ningú no em dona cap premi, ni em passa cap meme, ni res de res. Ara, això també te l'aventatge que no l'has de fer seguir...\n11 de febrer de 2008 a les 17:23\nClara, com pot ser?, encara no tens el premi?\nara mateix te'l passo\n12 de febrer de 2008 a les 11:17\nHome, moltes gràcies. No ho deia pas per això, però t'ho agraeixo de totes maneres.\n14 de febrer de 2008 a les 12:10\nClara, els reconeixements sempre van bé, tant per qui els dóna com per qui els rep, però cal vigilar que no es devaluïn. A casa nostra tenim tendència a afalagar-nos els uns als altres en un mateix grupet, i això no porta a res\n15 de febrer de 2008 a les 8:03\nAllargar més el braç que la màniga\nUn gran joc de taula de 108 cm3


Tres detinguts en Son Sant Joan amb més de 340 boles d'haixix\nIngressaren a Son Dureta per expulsar tots els dàtils amb la droga\nJ.J. | 12 febrer 2005\nPosant en perill les seves vides, tres joves correus foren interceptats ahir a l'aeroport de Son Sant Joan amb els intestins plens de dàtils amb droga. A l'horabaixa ja havien evacuat a Son Dureta un total de 340 ous, i pel que sembla no havien acabat. La partida supera els tres quilos d'haixix.\nD'acord amb les dades facilitades ahir des de l'Oficina Perifèrica de Comunicació (OPC) de la Comandància de Palma, els acusats són els txecs Maichal K., de 26 anys i Jaroslav N., de 34, i el francès Iván Pierre M.C., de 23. Els tres estrangers arribaren a l'aeroport al matí, en el mateix vol, i quan passaren el control de passatgers despertaren sospites pel seu comportament. Estaven inquiets i foren separats de la resta de viatgers per ser sotmesos a un escorcoll. Entre les seves robes i al seu equipatge no es trobà res sospitós.\nTanmateix, els tres suposats turistes continuaven molt nerviosos i els agents arribaren a la conclusió que amagaven «alguna cosa» en el seu organisme, gairebé amb tota seguretat droga. Els dos txecs donaren el seu consentiment per a una exploració radiològica, mentre que el francès es negà. La prova de raigs X no donà dubtes: Maichal i Jaroslav portaven als seus intestins una nombrosa quantitat de cossos estranys, per la qual cosa es decidí el seu urgent ingrés a l'hospital de Son Dureta. El seu company també fou hospitalitzat i els metges els subministraren potents laxants a tots tres perquè evacuassin la substància amb la major rapidesa possible.\nEn poques hores, i no sense serioses dificultats expulsaren fins a 340 boles amb haixix, amb un pes aproximat de més de tres quilos. Així doncs, cada un d'ells portava més d'un centenar de dàtils al seu cos, que en cas d'haver rebentat haurien tingut conseqüències fatals per als correus. Els tres acusats seguien al tancament d'aquesta edició en una habitació per a detinguts a l'hospital palmesà.


Fins aquí hem arribat. Què fem i com celebrem el darrer adéu. - NotíciesCentre de documentació del Patrimoni i la Memòria Carrutxa\nFins aquí hem arribat. Què fem i com celebrem el darrer adéu.\nEns plau convidar-vos a la presentació del llibre Fins aquí hem arribat. Què fem I com celebrem el darrer adéu, dels autors Amadeu Carbó I Jordi Cubillos. Creiem que és més que adient poder parlar amb els escriptors d’aquest relat, tot just quan ens trobem a les portes de les diades de novembre: Tots Sants i el dia dels Difunts, unes celebracions, de la nostra cultura, dedicades a la memòria i els records dels nostres avantpassats.\nAquesta publicació, valenta i amable, ens convida a reflexionar sobre la importància de la mort en les tradicions culturals, relatant creences i rituals que uneixen el món dels vius amb el món del més enllà.\nEl treball que us presentem, doncs, ens apropa a aquesta cultura de la mort i també a la seva iconografia, a través de la literatura, el teatre popular i el patrimoni, entre d’altres. Amb tot això, la presentació es durà a terme el pròxim dimecres dia 31 d’octubre, a 1/4 de 8 del vespre, al local de Carrutxa (Travessera C/ Nou de Sant Josep, núm. 10).


Enric I. Canela » Blog Archive » La Universitat de Barcelona no surt ben parada en les beques FI de la Generalitat de Catalunya\nTorno amb les beques de Formació d’Investigadors que atorga la Direcció General de Recerca de la Generalitat de Catalunya, beques pre-doctorals. Ahir escrivia Com s’han distribuït les FI a Catalunya. Rebia un comentari d’un company de la UB, distingit investigador, que em deia: Sembla que la UB ha absorbit tota la retallada de FIs des que començà la crisi. Algú no ens estima, per què?\nLa resposta a la primera part del cometari és que no, perquè no hi ha hagut retallada. L’any 1997 es van atorgar 207 beques FI, l’any 2014 foren 233. Un augment de 26 ajuts, cosa que tenint en compte la crisi no està malament.\nLa segona part, relativa a coses de l’amor, no la contestaré, són coses subjectives. Només diré que aquesta assignació no obeeixen a cap indicador ni objectiu ni públic. Els tinc tots.\nLa Universitat de Barcelona va rebre l’any 1997 un total de 63 ajuts, l’any 2014 foren 44. Una disminució que no veig justificada.\nLa gràfica mostra un resum percentual. Recordo que les dades provenen del Blog de l’Observatori de la Recerca (OR-IEC). L’article Anàlisi de les beques i ajuts de formació de personal investigador (1997-2014). Podria haver-me equivocat en agafar la informació, espero que no.


Martínez), Webb $ d, Biològica i Ambiental $ ? A B A Barcelona $ I $ D (Espanya) M. Carmen (María Carmen), - Resultats de la cerca - Dipòsit Digital de Documents de la UAB\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: Martínez), Webb $ d, Biològica i Ambiental $ ? A B A Barcelona $ I $ D (Espanya) M. Carmen (María Carmen),\nEl terme de cerca Martínez , Webb $ d, Biològica i Ambiental $ ? A B A Barcelona $ I $ D Espanya M. Carmen María Carmen , dins l'índex autor no s'ha trobat en cap registre. Els termes aproximats, a qualsevol col·lecció, són:


Compromís, força decisiva per a la governabilitat de l’Estat - Revista L'Altra Mirada\nCompromís, força decisiva per a la governabilitat de l’Estat\nCoportaveu de la Coalició Compromís i president de les Corts Valencianes *\nEls resultats de les passades eleccions del 20-D han situat Compromís com una de les formacions decisives a l’hora de configurar majories de govern en el conjunt de l’Estat. Encara que l’artificial majoria de dretes (PP-C’s) a la Mesa del Congrés, amb la connivència del PSOE, ens ha impedit conformar el Grup Parlamentari Valencià amb els 9 diputats de Compromís-Podem-És el Moment, el valencianisme polític es troba en unes condicions molt positives per servir el nostre poble, amb una gran capacitat d’influència.\nI no hem d’oblidar mai que la política és essencialment un instrument per a servir i solucionar els problemes de les persones. En el nostre cas, un instrument per a construir el País Valencià dins un món global.\nMalgrat les dificultats del procés de definició de la coalició, la campanya ha estat un autèntic èxit. Hem estat la candidatura que més persones ha mobilitzat, que més il·lusió ha generat pel canvi, per fer fora al PP com ja havia estat possible al mes de maig, de guanyar les eleccions, de ser l’alternativa.\nEncaràvem les Eleccions Generals del 20D conscients que no estàvem davant unes eleccions ordinàries més a les Corts espanyoles, ateses les taxes de desigualtat social, de corrupció i de descrèdit institucional, és a dir, d’esgotament del règim oligàrquic i centralista. Aquestes eleccions eren una oportunitat per resituar-nos amb força al Congrés dels diputats, amb un objectiu: participar en la construcció d’un nou model d’estat d’alta qualitat democràtica, que atenga els drets bàsics de ciutadania, rescatar persones i respectar identitats individuals i la pluralitat nacional.\nEls resultats obtinguts per la coalició Compromís-Podem-És el Moment han estat extraordinaris. 9 diputats i diputades valencianes, una fita que ens equipara als resultats de bascos, gallecs i catalans. Som la 6ena força política de l’Estat, molt per sobre del PNB i de CDC o d’ERC. Perquè ara, després dels 4 partits grans i d’En Comú-Podem, 673.549 valencianes i valencians, un de cada quatre, han votat les candidatures de la nostra coalició. La segona força més votada en el País Valencià, amb el 25% dels vots, a només 6 punts del PP, i 5 punts per damunt del PSOE.\nSi no hem pogut traduir aquesta força en un Grup Parlamentari Valencià potent, és perquè PP, C’s i PSOE ho han impedit. També s’ha de lamentar, tot s’ha de dir, que 5 diputats i diputades de la coalició (de Podem i independents) no hagen mantingut fins al final la reivindicació del grup propi, tal i com ens havíem compromés tots. Ara seran els 4 diputats i diputades de Compromís que, liderats per Joan Baldoví, exerciran de veu pròpia del País Valencià al Congrés, des del Grup Mixt. 4 diputats que, en els propers dies, poden ser decisius per a la governabilitat de l’Estat.\nPerquè, pel que fa a la complexa situació postelectoral de la política espanyola, en aquests moments no hi ha més eixida que un pacte ampli entre progressistes, amb la concurrència inexorable de les forces nacionalistes i sobiranistes. Això, o tornar a convocar eleccions, la qual cosa no assegura un canvi substancial en la distribució dels resultats ni dels blocs ideològics.\nÉs necessària una nova transició a l’Estat, una segona transició on els valencianistes hem de jugar un paper fonamental. Hem de cooperar, des de la nostra identitat, i hem de ser presents en el debat. La vella política ha estat clau per mantenir vius els valors del franquisme i ha impedit l’impuls de models de governança més avançats. La transició va estar molt condicionada per la por. Ha servit per avançar en la incorporació a la Unió Europea, per augmentar el model europeu de protecció social en els primers governs socialistes, però també per mantenir els privilegis i els oligopolis d’unes poques famílies. Ara s’ha vist amb més amplitud com han fet pagar la crisi de la desregulació de l’economia financera i especulativa, als de baix i al territoris perifèrics de l’Estat. Les polítiques de la dreta centralista han provocat l’increment de les desigualtats i el manteniment d’una concepció d’Espanya “una, grande y libre”.\nLa vella política ha rebut un colp fort, però es resisteix a donar pas a noves formes. Intentaran per tots els mitjans fer un govern que continue aplicant les mateixes polítiques de desigualtat, els seus privilegis i el manteniment d’un concepte arcaic i essencialista de la ’nación española’. ’España, obra de Dios o de la naturaleza’, com va dir Cánovas del Castillo.\nDavant d’aquesta situació, Compromís ha demostrat, una vegada més, que som precursors i l’avantguarda d’un nou temps. Que l’esquerra valencianista i ecologista aporta una nova forma de fer política. Que volem cooperar amb altres, també amb altres pobles i projectes polítics de l’Estat, com ara MÉS a les Illes Balears, per canviar aquest estat de coses. També la vella visió ortodoxa i essencialista d’Espanya. Ha sorgit una nova ciutadania a l’Estat que viu sense complexes la plurinacionalitat de l’Estat i que no té por a la democràcia.\nNosaltres, avançats en aquest espai de la nova política, treballarem per fer possible un pacte ‘a la valenciana’ en el conjunt de l’Estat (o ‘a la balear’, si ho preferiu). És la nostra responsabilitat en aquest moment històric: avançar per aplicar polítiques pensant en les persones, per transformar la democràcia i per reconèixer la realitat nacional del País Valencià i la plurinacionalitat de l’Estat.\nComprom (OpenDocument Text – 25.9 kB)


Biblioteca Carles Fontserè - Porqueres - Presentació\nEl seu nom vol homenatjar la figura de Carles Fontserè i Carrió (Barcelona, 1916 - Porqueres, 2007) destacat dibuixant, pintor, il·lustrador, escenògraf, fotògraf i gran referent del cartellisme de la Guerra Civil, i autor de tres volums de les seves pròpies memòries.\nCarlse Fontserè va haver d’emprendre un llarg camí cap a l’exili el 1939 i s'exilià a França, posteriorment visqué a Mèxic i als Estats Units fins que l’any 1973 va tornar a Catalunya i es va instal·lar en una masia de Porqueres.\nEls darrers anys va ser un dels personatges que més suport van donar a la campanya de la Comissió de la Dignitat per al retorn dels papers de Salamanca, entre els quals hi ha alguns dels seus cartells més coneguts.\nLa Biblioteca Carles Fontserè de Porqueres és un servei municipal d'informació que té com a objectiu fomentar la lectura, la cultura, el coneixement, la formació i el lleure. És oberta a tota la ciutadania; ofereix accés lliure i gratuït als seus serveis bàsics: consulta dels fons de la biblioteca, préstec individual i col·lectiu, informació i orientació en l'ús de la biblioteca, servei d'informació, accés a la informació digital a través d'Internet, formació en alfabetització informacional i programació d'activitats de dinamització cultural.\nLa Biblioteca Carles Fontserè de Porqueres forma part del Sistema de Lectura Pública de Catalunya i hi col·labora amb l'oferiment dels serveis de lectura pública sota criteris de qualitat i eficàcia adequats a les necessitats de la ciutadania i de la xarxa social del municipi, i aporta els recursos i experiències per a la totalitat del sistema. La missió fonamental de la biblioteca pública és satisfer les necessitats informatives, formatives i de lleure dels individus i dels grups socials. Per això la Biblioteca Carles Fontserè de Porqueres és oberta a tothom, amb especial atenció als/a les habitants de Porqueres.\nLa biblioteca Carles Fontserè té una superfície de 774,45 m2 distribuida en dues plantes, les quals estan organtizades per espais diferenciats segons la temàtica i els diferents usos.\nVestíbul: espai que també s'utilitza per a exposicions\nTaulell d'acollida, informació i préstec\nÀrea infantil: per a més petits de 12 anys, en relació amb l'etapa d'escolarització de primària\nÀrea adults de ficció: per a més grans de 12 anys\nÀrea d’audiovisuals: per a més grans de 12 anys\nÀrea de diaris revistes: per a més grans de 12 anys\nÀrea d’Internet i ofimàtica: per a més grans de 12 anys\nÀrea adults de consulta: per a més grans de 13 anys\nCabines d’estudi i de treball en grup: per a més grans de 16 anys\nEl titular del carnet és l'únic responsable del seus ús i dels documents prestats.\nSi voleu veure algunes de les activitats que organitzem podeu anar a la Secció Activitats


Una oportunitat d’or a Granada\nEls futbolistes de l'Espanyol celebren el gol davant l'Athletic Club\nL’Espanyol, que viu a només tres punts de la permanència, viatja a Granada sabent que una victòria pot marcar un abans i un després en una temporada que està sent dramàtica\nEl destí brinda una oportunitat d’or a l’Espanyol. Focus de desig però també de frustració, la permanència s’ha convertit en l’autèntic turment d’un equip que per moments semblava haver acceptat la crueltat del seu camí. Ara, però, una figura sembla haver-ho canviat tot: Abelardo Fernández. L’home que des de la seva arribada fa i desfà a Can Perico es proposa salvar una entitat renascuda de la mà dels nous fitxatges i que ara, fins i tot, somia amb una permanència que fa temps semblava inassolible. A Granada, per tant, els blanc-i-blaus no poden anar amb mitges tintes i necessiten mostrar la cara de Vila-real per intentar apropar-se encara més a la fita marcada (13.00 hores / Nuevo Los Cármenes).\nNomés tres punts\nImpulsats per una darrera jornada rodona pel que fa als resultats dels rivals en la lluita per la salvació, els barcelonins viatgen a Granada sabent que tornaran a ser ells els encarregats de posar pressió a Leganés, Celta i Mallorca. El caramel, més gran que mai per a un equip que sap que pot marcar un abans i un després guanyant a Los Cármenes, és encara més gran per a un equip que sap que té un calendari més propici que els rivals per intentar aconseguir la proesa.\nAmb la visita del Mallorca de diumenge vinent a l’horitzó, doncs, els pericos no tenen altra que vèncer al Granada per a poder rebre el conjunt balear en disposició de deixar enrere el descens. Una fita que es creia inassolible tot just fa unes setmanes.\nFinalment, pel què fa a l’onze inicial, és molt probable que Abelardo aposti per Naldo per acompanyar Leandro Cabrera a l’eix de la defensa. Les molèsties que arrossega Bernardo al peu l’han fet quedar a Barcelona i és més que probable que el tècnic asturià aposti per una parella de centrals inèdita fins el moment. Ja a la zona de mitjos, la baixa de Marc Roca complica l’escenari a un entrenador que és probable que aposti per jugar amb David López com a únic migcentre, i que segurament apostarà també per Adri Embarba de titular a l’extrem dret.\nPossible alineació: Diego López; Javi López, Naldo, Leandro Cabrera, Dídac; David López, Ander Iturraspe, Sergi Darder, Melendo; Jonathan Calleri i Raúl de Tomás.


Tardes amb els artistes. Trobada i taller amb… Maria Fabre – CDMT\nHome/Adults/Tardes amb els artistes. Trobada i taller amb… Maria Fabre\n26 Març / 18:00 - 19:00\nActivitat gratuïta amb inscripció prèvia a: inscripcions@cdmt.cat / 93 731 52 02.\nMaria Fabre exposa a l’Espai Zero del Museu Tèxtil la seva obra “Petitona meva” que es pot visitar fins el proper 19 d’abril i que la pròpia artista presenta així:\nAvui la Maria Fabre us acompanya en una visita comentada oferint una oportunitat per conèixer més a prop l’artista i la seva obra. A més, podreu realitzar un petit taller amb teixits i fils relacionat amb la seva obra. Més informació a: auladidactica@cdmt.cat o bé al telèfon 93 731 52 02.\nExposició, Trobada amb els artistes, Visita guiada


157 donacions de sang a la jornada del dissabte a Palamós\nProtocols de seguretat a la Nau dels 50 metres, per fer la donació de sang. (Foto: Associació Donants de Sang Palamós).\nL'Associació de Donants de Sang a Palamós fa una molt bona valoració del resultat de la jornada de donació de sang que es va fer dissabte a la Nau dels 50 metres. Sobretot, tenint en compte el context de restricció de mobilitat per l'estat d'alarma pel coronavirus. Es van recolllir 157 donacios i 21 oferiments. 17 dels donants ho feien per primera vegada.\nLa jornada de donació es va fer a la Nau dels 50 metres. A causa de l'emergència sanitària del coronavirus, no hi va haver la presència dels Bombers de la Generalitat que en aquesta jornada i des de feia dos anys, realitzaven una exhibició de material i d'actuacions de rescat. Tampoc hi van ser els voluntaris de l'institut de Palamós.\nMalgrat això, i també la por de la gent al contagi, la resposta de la població de Palamós va ser molt bona. Aquest dissabte van donar sang 69 persones al matí i 88 a la tarda. A més hi va haver 21 oferiments. Això vol dir persones que volen donar però que no poden per raons mèdiques, ja sigui perquè prenen una determinada medicació, per una intervenció quirúrgica o perquè han viatjat fora del país. Un dels fets positius, però, és que hi va haver 17 donants nous. Anna Maria Carreño, una de les delegades a Palamós de l'Associació de Donants de Sang, ha fet avui aquesta valoració de tot plegat.\nCal tenir en compte que, tot i l'emergència sanitària del coronavirus, el Banc de Sang i Teixits necessita una aportació diària d'un miler de bosses de sang per donar sortida a la demanda del conjunt dels hospitals catalans.\n20/03/2020 - Societat Crida a anar a donar sang, demà a la Nau dels 50 metres


Anàlisi de l'estudi " Cas Ametller Origen: cap a una cadena de subministrament centralitzada, circular i semiautomàtica" | StopAgroparc\n29 de maig, 2022 per\nAlgunes parts de l’estudi no són gaire coherents entre elles. Per exemple, al Marc Teòric (pàgina 9) es diu ‘Els centres logístics centralitzats amb èxit es troben en àrees industrials i són de gran capacitat’. Sembla difícil considerar la zona afectada per l’Agroparc (o el municipi de Gelida en general), a dia d’avui, com una àrea industrial, tot i que això potser canviaria si el projecte de l’Agroparc s’acaba implementant. Ara bé, aquesta consideració no es torna a fer en tot l’estudi ni evita que considerin el projecte de l’Agroparc com a immillorable des de tots els punts de vista. En aquest sentit, a les conclusions de la pàgina 28, diuen ‘gairebé totes les accions que planteja Ametller Origen es troben en el punt òptim de sostenibilitat, on conflueixen els interessos econòmics, socials i mediambientals’, i una frase semblant es fa servir a la pàgina 21.\nQuan es discuteix el flux de producte entre el magatzem i les botigues (pàgina 19) es conclou que hi haurà grans reduccions en els quilòmetres recorreguts i les consegüents emissions de CO2. Malauradament no queda gens clar d’on surten les dades per donar suport a aquesta afirmació, especialment tenint en compte que dos dels tres magatzems actuals de casa Ametller estan dins de l’Àrea Metropolitana de Barcelona (pàgina 5) i, per tant, molt més a prop de la majoria de les botigues que el macro-magatzem que es planteja construir a Gelida. A la mateixa pàgina es fan també consideracions difícils de justificar, com que la crema de biogàs no emet CO2.\nen Mitjans de comunicació i articles


Un diputat francès porta la sentència contra l'1-O al ple de l'Assemblea Nacional\nLes condemnes contra els presos polítics catalans han arribat aquesta tarda a l'Assemblea Nacional francesa. Ha interrogat al govern sobre aquest tema el diputat Paul Molac, que ha titllat la decisió del Suprem de condemnar els líders independentistes a presó d’incomprensible i ha advertit que és un greu error pensar que un conflicte polític es pot arreglar amb una “repressió judicial instrumentalitzada”. "Tenim la responsabilitat en tant que defensors de les llibertats fonamentals, de pronunciar-nos perquè la democràcia sigui respectada", ha advertit.\nEn el torn de resposta, el ministre d’Afers Europeus i Estrangers, Jean Yves Le Drim, ha insistit que la posició de França en relació a Espanya no ha variat i es manté “profundament compromesa amb la integritat d’Espanya, la seva unitat i l'estricte respecte de la seva legalitat constitucional”.\n.@Paul_Molac (LT) interroge le Gvt sur la condamnation à de "lourdes peines" de militants pour l'indépendance catalane par la justice espagnole et lui demande d'user de sa "capacité de persuasion" pour aider à la résolution de la crise catalane. #DirectAN #QAG pic.twitter.com/KVDIi6kMTO\nEn plantejar la seva qüestió a l'executiu francès, Molac ha recordat els dos anys de presó preventiva i les "dures condemnes" que s'ha imposat als líders independentistes; ha advertit que no es pot acceptar que uns representants escollits estiguin empresonats per les seves opinions: i ha retret que el govern espanyol no pot eludir la seva responsabilitat sobre el bloqueig del diàleg i les conseqüències que se’n puguin derivar en un moviment que sempre ha estat pacífic.\nDavant de tot plegat, ha demanat al govern francès que utilitzi la seva "capacitat de persuasió" per ajudar a la resolució de la crisi catalana.\nLi ha respost el ministre d’Europa i Afer Estrangers, que ha recordat també la importància de les penes "substancials" que s’ha imposat al líders independentistes així com el fet que el govern espanyol ha reactivat l’euroordre contra el president Carles Puigdemont, també per sedició i malversació. Ha admès que aquesta decisió ha suscitat una "forta emoció" a Catalunya, que ahir va provocar "el blocatge de carreteres i de l’aeroport de El Prat". Però ha assegurat també que Pedro Sánchez ha expressat la voluntat d’obrir un nou diàleg que inclouria un nou Estatut per a Catalunya.\nEl diputat Molac va ser escollit aquesta legislatura sota les sigles de la Republique En Marche, el partit del primer ministre, Emmanuel Macron, i actualment es troba al grup de Libertés et Territoires.


Fins a finals de febrer “Els llocs dels Possibles” és l’exposició que té lloc a la sala Dolors Xabé de Sarrià de Ter\nAquest passat dissabte va tenir lloc la presentació de l’artista Brume autora d’aquesta exposició que es podrà visitar fins al 29 del mes que ve. L’artista, sempre havia fet les presentacions col·lectives però en aquesta edició l’ha fet de manera individual. Aquesta, és una exposició on es sintetitza un recorregut vital que parteix d’una observació d’un entorn immediat i la possibilitat de transgredir allò més essencial.\nBrume en aquesta exposició, fa de que en una escena familiar l’espectador revisqui records similars que té a la memòria. Per la seva banda Prese Serrano, tècnica de la sala Dolors Xabé ha explicat que no és una mostra de fotografies corrent, sinó que l’artista l’ha fet d’una manera molt particular.\nD’aquesta exposició hi haurà visites concertades de dilluns a divendres de 16 h a 20.30 h.


Ja les tenim aquí !!, com cada any, arriben les vacances de Nadal.\nEls establiements s'ompliaran aquests dies i alguns faran vacances.\nAquest Nadal segur que han preparat uns suculents menús per a grups que seran el delit de tots els ... Sigui un dinar de Nadal d'empresa, d'amics o familiar. Hotels, Cases rurals, fondes, hostals, càmpings, apartaments (legalitzats!) faran les delícies de les parelles, families i amics.\nMolts professionals treballaran aquests dies per a que tots vosaltre spogueu gaudir.\nHem d'aprofitar tot el que es pugui d'aquests petits moments amb els nostres familiars i amics, així com intentar relaxar-se i desconnectar de tota la feina realitzada fins ara.\nS'ha de fer un petit balanç de l'any i pensar en millorar pel següent. Darrera queda tot un any intens amb molta feina que ens ha desgastat una miqueta, però que segur que ha estat molt gratificant i profitós.\nDes de l'Associació us volem desitjar a tots vosaltres un Bon Nadal i Feliç 2020.