El combat del feble | Blog de Albert Artasona\nEl combat del feble\n5 mayo, 2015 Albert Artasona\t1 comentario\nEl passat cap de setmana va tenir lloc al MGM Grand Hotel & Casino de Las Vegas, un combat anomenat per qualsevol afeccionat al món de la boxa com “El combat del Segle”. El Nord-americà e imbatut Floyd “Money” Mayweather s’enfrontava al púgil filipí Manny Pacquiao en la fita més important i atractiva d’aquest esport en l’última dècada.\nTots dos contrincants estan considerats des de fa temps com els més complets en la seva categoria, però els desacords econòmics entre ells havien impedit que s’esbatussessin amb anterioritat. Des del mateix moment que es va donar llum verda al combat, varen començar les especulacions envers la quantitat de beneficis que produiria l’esdeveniment, tant a nivell personal pels dos participants, com en l’àmbit publicitari. Les xifres van anar pujant fins que pocs dies abans que tots dos púgils saltessin al ring es varen fer oficials, convertint els sous de Cristiano Ronaldo o Leo Messi en autèntiques propines.\nEn Mayweather es va embutxacar la quantitat de 180 milions d’euros, mentre que el seu oponent, tot i acabar derrotat als punts en una decisió més que qüestionable, només se’n va endur 120. Dividint aquestes xifres entre 12 assalts, podem adonar-nos que el campió invicte sumava 15 milions d’euros a la seva fortuna amb cada toc de campana, mentre que el seu contrincant en guanyava 10 cada cop que visitava la seva cantonada per tal de refer-se de l’esforç que estava duent a terme. Posats a fer números, podem comprovar que a cada segon de combat que passava, el Nord-americà s’embutxacava la gens menyspreable quantitat de 83.000 €, mentre que el filipí, a qui la seva família va arribar a matar-li el gos quan era petit per tal de no morir de gana, en sumava 55.000.\nMentre tot això succeïa, a 12.000 quilòmetres de distància la situació era completament oposada. El devastador terratrèmol que ha assolat Nepal continuava engrossint el nombre de víctimes mortals com si d’un comptador de la llum es tractes. A hores d’ara ja en son més de 7.000, per prop de 14.000 ferits. 600.000 vivendes s’han vist afectades per l’esgarrifós moviment sísmic, mentre que uns 8 milions de persones s’han vist obligades a abandonar casa seva sense tenir cap lloc on anar. Els càlculs oficials confirmen que un mínim de 2 milions de ciutadans necessitaran refugi, aliments, aigua i medicines durant un mínim de tres mesos.\nEls pagesos que vivien en poblats allunyats de les ciutats, han quedat abandonats de la mà de deu a l’espera que un govern desbordat davant la magnitud de la tragèdia, els pugui fer arribar l’ajut necessari abans que sigui massa tard. Davant d’un panorama dantesc com aquest, on encara a dia d’avui apareixen cossos amb vida sota la runa, ens tornem a adonar de la crueltat amb què colpeja la vida al més feble, aquell qui menys recursos té per plantar cara a la desgracia, aquell qui ha de tornar a començar de zero si la sort i l’atzar l’han volgut mantenir amb vida.\nMentre dos paios s’esbatussaven per una milionada en l’anomenat “Combat del segle”, una població sencera mirava de buscar supervivents sota els edificis derruïts, uns supervivents que després de sobreviure miraculosament a un terratrèmol terrorífic, podrien morir de gana, de set o com a conseqüència d’alguna epidèmia. Aquest és el combat que realment hauria d’interessar a l’espectador, el combat desigual de l’ésser humà amb la desgracia, “El combat del feble” on la recompensa no és altre que poder seguir viu dia rere dia.\nEn Jémez i la Capella Sixtina\nEntrada anteriorHaciendo númerosEntrada siguienteHistoria de un orgasmo\nUn pensamiento sobre “El combat del feble”\nEs evident que les xifres que mou l’esport estan arribant a uns limits insospitats, però si ho fan és perqué el propi esport ho genera i en el cas del combat que ens ocupa es tracta de dos esportistes d’enorme talent i capacitat de treball; dic això perqué en altres àmbits de la societat com la política o la televisió nomès que veiem lladres profesionals i sangoneres que s’emporten quantitats molt destacables sense cap mostra de talent, treball i ni tan sols vergonya. Pel que fa a la importancia que es dona a fets com el terratrémol del Nepal, es la mateixa societat qui decideix el ressó de diferents fets, per exemple, fa uns mesos l’atac a la redacció del setmanari francés Charlie Hebdo va tenir una repercussió molt superior a qualsevol de les matances que malauradament es produeixen a l’Africa amb certa freqüència o a desastres com el recent terratrémol, i tot i ser del tot injust, les coses no acaben de canviar. Bón article, no només de futbol viu l’home.


Consells per no perdre el somriure II | CAP Sant Rafael\n← Els Pastanaga us desitgen un Bon Nadal\nEls Srs. Pastanaga i una súper pastanaga →\nEls pediatres revisen l’erupció de les dents, les maloclusions i el risc de càries en les revisions periòdiques del nen sa. Si sospiten d’alguna patologia, deriven l’infant al servei d’odontologia.\nLes revisions odontològiques periòdiques es poden començar a fer des d’ edats primerenques (2-3 anys), de fet, com més aviat millor. L’edat màxima per començar a anar periòdicament a l’odontòleg no ha de superar els 6 anys, que és quan s’inicia el recanvi dental i l’erupció de les primeres molars permanents.\nLa maloclusió dental es dóna quan les dents no estan ben alineades i això provoca que en tancar la boca, les dents del maxil·lar superior no encaixin correctament amb les del maxil·lar inferior. La maloclusió pot provocar problemes de masticació, estètics i augmenta el risc de càries, entre d’altres.\nPer evitar la maloclusió us recomanem:\nEvitar l’ús del biberó més enllà dels 2 anys.\nÉs important retirar el xumet als 2 anys, com a màxim als 3 anys.\nEvitar que s’estableixi l’hàbit de succió del polze (llepar-se el dit). És preferible l’ús de xumet, que es pot retirar. Un cop establert l’hàbit de succió del dit és molt difícil d’eliminar.\nTots els hàbits de succió persistents (xumet, biberó o dit) provoquen una deformitat dental i esquelètica que requerirà tractament especialitzat.\nÉs important que els nens i les nenes aprenguin a mastegar aliments durs i no es perllongui l’alimentació triturada. La masticació afavoreix un correcte desenvolupament de la musculatura, dels maxil·lars i, per tant, de les dents.\nTractar la respiració oral (respirar per la boca), sigui per carnots, amígdales o problemes nasals. La respiració oral mantinguda en el temps provoca una deformitat dental i esquelètica que s’haurà de tractar amb ortodòncia i logopèdia.\nÉs important tenir present que les maloclusions són fàcilment tractables amb ortodòncia en la infantesa i adolescència. En l’edat adulta són més difícils de tractar o ja no es poden solucionar amb ortodòncia.\nI per acabar, recordeu:\nMantenir les dents sanes reduirà les molèsties, problemes mèdics i dolors ocasionats per les malalties dentals i els tractaments.\nLes dents temporals, de llet, tenen una funció molt important: masticació, parla i desenvolupament correcte dels maxil·lars i de les dents permanents. S’han de cuidar molt i evitar pèrdues prematures. Les càries en dents temporals s’han de tractar.\nQualsevol reparació o substitució de les nostres dents, per molt excel·lent i cara que sigui, mai no serà millor que la dentadura original: ni en funció, ni en estètica ,ni en durabilitat.\nS’ha de visitar al dentista periòdicament encara que no tinguem cap problema.\nUs rebrem a totes i a tots amb un somriure al servei d’odontologia del CAP Sant Rafael!\nAquesta entrada s'ha publicat en Odontologia i etiquetada amb CAP Sant Rafael, maloclusió, ortodòncia, prevenció, revisió dental. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


El primer debat sobre la transsexualitat que es du a terme al ple fa emergir el disgust pel retard en l'obertura de la unitat de trànsit i les dificultats per poder ser escoltats L'Ajuntament aprova una moció a favor del ple reconeixement de drets\nLucca Marín intervenint al ple municipal F.G.\nPer primer cop, el ple de l'Ajuntament de Manresa va debatre sobre la transsexualitat i es va poder escoltar al saló de sessions, alta i clara, la veu d'un representant del col·lectiu: Lucca Marín Molina, de l'entitat l'Aldarull. Una altra cosa és que als polítics els agradés el que va dir: que no consideren que l'Ajuntament els estigui ajudant com cal.\nMarín es va adreçar al ple, convidat per l'equip de govern, per donar el seu punt de vista sobre la proposició presentada pels grups municipals d'ERC i JxM a favor del ple reconeixement dels drets de les persones trans i en suport d'una llei trans estatal.\nMarín va afirmar que, encara que es votés a favor d'una moció sobre la llei trans estatal, «el problema que tenim a Manresa és que el servei de trànsit no funciona. Fa 3 anys que s'havia d'estrenar i encara l'estem esperant».\nLes persones trans necessiten acudir a un centre de trànsit per poder accedir a professionals que estan formats en gènere i en psicologia de gènere «que no ens fan sentir culpables ni que estem bojos», va explicar Marín. A causa de la inexistència d'aquest servei, qui s'encarrega d'aquest acompanyament és l'Aldarull -un col·lectiu manresà que defensa els drets i llibertats de les persones lesbianes, gais, transsexuals, bisexuals i intersexuals (LGTBI)- i persones a títol individual.\nMarín va agrair profundament que es donés veu al col·lectiu de persones trans i no binàries -les que tenen una identitat de gènere que se situa fora de la classificació tradicional home/dona- per part dels dos grups municipals que presentaven la moció, ERC i Junts per Manresa, però va insistir que els feia molt mal «que ens haguem de veure en la situació d'estar tres anys intentant que s'obri la unitat de trànsit, que la regidoria d'Afers Feministes i LGTBI no ens agafi el telèfon ni ens contesti un simple correu».\nI va afegir que «se'ns ha convidat per defensar una moció quan aquí a Manresa no s'està fent res per part dels mateixos partits que la presenten».\nVa dir que els dos grups polítics «estan obstruint l'obertura de la unitat de trànsit i fent la vista grossa respecte al patronat d'Althaia, que invisibilitza les identitats trans i no binàries, produeix violència i no deixa fer servir el dret a l'avortament».\nVa reiterar l'agraïment per tenir veu per defensar la moció, «però també ho estaríem si quan us demanem que ens escolteu tinguéssiu la mateixa pressa i el mateix tracte», va dir.\nVa reclamar una legislació que doni a les persones trans i a les identitats no binàries una qualitat de vida com la que té la resta de la població. Va recordar que el 2018 l'ONU va despatologitzar la transsexualitat, que fins llavors constava com a trastorn mental.\nVa informar que encara ara «continuem havent de lliurar un informe de disfòria de gènere, un paper que diu que se'ns ha psicoanalitzat i tenim un trastorn pel qual ens veiem en un cos que no és el nostre. Ara tardes tres mesos a canviar-te el DNI si ets una persona trans. Si ets una persona no binària, l'única opció que tens és passar el gènere que et van assignar en néixer al contrari. No tens l'opció de posar persona no binària». «Nosaltres hem de poder triar, tenir autodeterminació sobre la identitat del gènere», va dir.\nCristina Cruz, regidora de Feminismes i LGTBI, va defensar que l'Ajuntament havia fet «moltes gestions en el tema de la unitat de trànsit» i «en cap cas hem posat límits que s'obri, al contrari, hem intervingut amb el Servei Català de la Salut i hem demanat en reiterades ocasions» quan es podria obrir.\nVa explicar que «ja tenim les persones formades i està pendent de pressupost que sigui possible. Malauradament, la situació primer política, d'una banda, i pressupostària, de l'altra, i la covid ho ha acabat de rematar. I no ha estat possible que tirés endavant, però des d'aquesta regidoria vetllem perquè sigui d'aquesta manera».\nCruz va dir que li havia sabut greu «que es digui que jo no he atès un col·lectiu o no he agafat el telèfon. Jo no he rebut mai una trucada vostra i estaré encantadíssima de rebre-us. Entenc que a vegades parlar amb les regidores i regidors fa una mica de cosa, però sé que teniu molt contacte amb el Servei d'Atenció Integral i que qualsevol consulta o petició es canalitza a través del SAI».\nA més d'ERC i Junts, Fem i Cs van votar a favor. El PSC es va abstenir per les al·lusions que contenia a la vicepresidenta socialista del Govern, Carmen Calvo.\nGemma Boix (Fem) va afirmar que «necessitem ja d'aquest Ajuntament i d'aquest govern que agafeu un compromís real per solucionar la qüestió de l'orde religiós de Sant Joan de Déu, perquè no és un problema de manca de finançament. El que necessita aquesta ciutat de la teva regidora de Feminismes i LGTBI és un compromís real per fer fora del patronat d'Althaia aquest orde religiós i que es permeti obrir la unitat de trànsit i fer intervencions per a la interrupció voluntària de l'embaràs i aplicar la llei per la mort digna».\nAndrés Rojo (Cs) va defensar la igualtat de drets de les persones trans i la necessitat de protegir-les de la discriminació. Va adreçar-se a Cruz per dir-li que tenia «feina pendent» pel que fa a «poder-te reunir» amb el col·lectiu trans, «veure on són les seves discrepàncies, en quin punt es va encallar la comunicació i com es van intentar acostar a la regidoria i per què no es van poder fer les reunions».


150 infants i adolescents participen a les activitats d'estiu de Creu Roja a Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nredacció | manresa 10.08.2020 | 11:00\nEls projectes d'infància són la ludoteca Ludugurus, una ludoteca especialitzada en jocs i joguines ubicada al carrer de la Mel, en conveni amb l'ajuntament de Manresa; el centre obert Casal-Ot, en conveni amb l'ajuntament de Manresa i la Generalitat de Catalunya, que atén a infància en situació de risc d'exclusió social i el projecte Joves del Nucli Antic, adreçat a adolescents de 12 a 16 anys, també en conveni amb l'ajuntament.\nEn xifres totals, en les 6 setmanes que han transcorregut d'estiu s'han atès 149 infants i adolescents amb una suma de 546 intervencions. Diàriament han estat al voltant de 50 els participants a les activitats.\nLa ludoteca Ludugurus tanca fins la primera setmana de setembre i El centre obert Casal-Ot i el projecte Joves Nucli Antic segueixen oberts tot l'estiu.\nDurant els mesos de confinament, malgrat les dificultats, l'equip educatiu a seguit al costat dels infants i joves i les seves famílies a través de diverses accions i activitats.\nI posant especial èmfasi als de secundària per tal que seguissin al mateix ritme que la resta d'alumnat, sempre i quan no ha estat possible que tinguessin els mitjans de connectivitat i aparells necessaris. L'activitat d'anar als domicilis ha estat feta pel voluntariat. 52 accions de suport escolar\nUn cop a la setmana, s'ha treballat amb les famílies recomanacions pedagògiques que han fet referència a diversos temes com mantenir una horaris durant el confinament, com gestionar les emocions, propostes de límits i normes, ... La idea d'aquesta activitat ha estat fer costat a les mares i pares amb menys recursos en aquesta difícil situació. També s'ha informat i, si s'ha necessitat ajudats, a les famílies en la preinscripció escolar i la sol·licitud de beques menjador.\nPer minimitzar la bretxa digital que s'ha fet més palesa que mai en aquests moments, a través de diferents convenis de Creu Roja i, en contacte amb instituts i l'Ajuntament, s'ha proporcionat una tauleta amb connexió a internet a 8 famílies, 16 adolescents i infants.\nTenint en compte que les famílies ateses no tenen tants recursos ni habilitata per trobar la manera de distreure els infants a casa, cada setmana s'ha enviat un vídeo curt per Whatsapp (les famílies que en disposen) explicant jocs per fomentar el temps en família. El primer criteri ha estat tenir present que moltes famílies disposen de pocs recursos materials a casa els jocs eren fàcils d'entendre i es podien jugar amb material de casa, com paper i boli, taps d'ampolla, etc. També s'han enviat vídeos amb propostes esportives a casa. 1434 propostes de jocs senzills a casa\nCom a intervenció amb infància, s'ha volgut garantir que els infants disposessin de jocs a casa. S'ha establert un mecanisme de préstec, de entre dues setmanes i un mes, de jocs i joguines. Aquestes joguines han estat desinfectades abans i després de cada domicili i s'han portat als domicilis dels infants i adolescents a través d'equips de voluntariat.\nEl Ràfting Parc crea descomptes per a andorrans i alt-urgellencs.\nPuigcerdà passa a format virtual la cursa solidària Dream Runners.


Canals Galeria d'Art reflexiona sobre la situació actual amb 'Crisi'\nLa galeria de Sant Cugat inaugura una exposició col·lectiva de grans artistes catalans reflexionant sobre "el poc interès dels santcugatencs en les sales d'art"\nJosep Canals comentant l'exposició amb un visitant. FOTO: Artur Ribera\nLa Canals Galeria d'Art ha inaugurat aquest dimarts l'exposició col·lectiva Crisi, amb obres del fons d'art de la galeria d'artistes de primer nivell com Miró, Picasso, Tàpies, Cuixart, Grau Garriga, Muxart o Ràfols Casamada, entre molts d'altres. Es tracta de la darrera mostra de la temporada de la galeria santcugatenca, que vol fer una reflexió sobre la situació actual del món de l'art enmig de la crisi: "Hem tingut molts pocs visitants durant l'any. Què fem un espai d'art obert cada dia si no ve públic i ja podem arribar als clients a través de les xarxes socials?", ha explicat el director de l'espai, Josep Canals. "Si amb més de 80.000 habitants no hi ha interès, alguna cosa passa", ha lamentat, alhora que ha recordat que "la cultura no és una Festa Major amb 40.000 persones al carrer".\nJosep Canals ha aprofitat aquesta mostra col·lectiva amb un centenar d'obres per llançar un missatge a la societat: "El públic s'ha d'implicar i consumir cultura; ja sigui anant al teatre, al cinema a un concert... Comprar una peça d'art de 10 o 50 euros és fomentar la cultura". Pel què fa a la situació econòmica, ha destacat que els visitants han disminuït considerablement els darrers temps i que en una setmana potser només passen dos persones pel seu espai. Tot i això, ha assegurat que la cultura no està en crisi: "L'artista mai deixarà de crear, la creativitat no té crisi. Una altra cosa és ja que arribi al públic".\nEl director de l'espai també ha reivindicat les galeries com "equipaments culturals de la ciutat" i ha reclamat a l'Ajuntament major "implicació en l'art de vanguàrdia: no ens hem cregut, per exemple, que hem sigut una de les capitals del tapís contemporani". Per Josep Canals, Catalunya "té un potencial artístic a nivell mundial" però ha advertit que si "el món es pensa només econòmicament, malament". En aquest sentit, ha animat als catalans a valorar aquest sector on són reconeguts internacionalment.\nCrisi es podrà veure fins a principis d'octubre i Josep Canals manté la incògnita de si obriran físicament les portes de la seva galeria la temporada vinent o es promocionaran exclusivament a través d'internet i les xarxes socials. No obstant la situació, la voluntat del galerista és poder seguir amb l'activitat que va començar l'any 1973.\nMarc Masagué posa la música a Canals-Galeria dArt\nCanals-Galeria d'art celebra Sant Jordi amb un concert\nMarta Pessarrodona és la protagonista del 'Berenar amb' La Canals


La vegetació que conviu amb nosaltres. Plaça Gaudí Sagrada Família. by ILLUSTRACIENCIA - Issuu\nLa vegetació que conviu amb nosaltres. Plaça Gaudí Sagrada Família.\nla vegetacio que conviu amb nosaltres ...................................\nPlaca Gaudi Sagrada familia barcelona\nCristina Curto Sílvia Estall\nCoordinació del projecte cASteLLANo cAtALÀ\nMedia Partners JO IL·LUSTRO LA CIÈNCIA\nCicle de divulgació cíentífica, realitzat a la Biblioteca Sagrada Família.\nAmèlia Estrada Anna Bru Anna Ishtar Bassell Clara Baylina Cristina Curto Guillem Iborra Javier Aguilar Joan Jové Sanchez Jordi Bru Judith Altamirano Maria Alemany Joan Maria José Escuder Lopez Maria Àngela Buil Marta Fabrega Montse Calbet Montse Fando Montse Valls Maqueda Montse Valls Macau Nelisa Barna Núria Domingo Núria Ferrer Pepa Soler Galí Teresa Moyà Teresa Such Rosa Santolaria\nEl 27 de novembre de 2015, en el marc del conjunt d’activitats del cicle: Jo il·lustro la ciència, organitzat per Il·lustraciència i l’Associació Catalana de Comunicació Científica (ACCC) amb el suport de la Fundación Española para la Ciencia y Tecnología (FECYT) a la Biblioteca Sagrada Família - Josep M. Ainaud de Lasarte, i amb la col·laboració de la dibuixant Cristina Curto, va tenir lloc una trobada de dibuixants urbans per il·lustrar la flora i l’entorn de la plaça Gaudí al barri Sagrada Família de Barcelona. L’objectiu d’aquesta activitat era plasmar en paper les diferents espècies que conviuen amb nosaltres i donar a conèixer la diversitat d’espècies existents. En aquest catàleg es poden consultar les obres realitzades per 26 dibuixants. Des d’Il·lustraciència agraïm als participants i a les diferents entitats que han fet possible la trobada.\nil . lustraciencia\nÉs un arbre de talla mitjana i baixa, que pot arribar a aconseguir de 16 a 25 metres d’altura. En estat salvatge, és de copa ovalada al principi i després va eixamplant-se fins a quedar finalment amb forma arrodonida-aixafada; encara que la seva copa sol ser podada amb l’objectiu de millorar la producció de fruit mitjançant la poda, obtenint així una forma semiesfèrica. De jove sol formar mates arbustives que es podrien confondre amb el garric (Quercus coccifera) i, en ocasions, es queda en aquest estat d’arbust per les condicions climàtiques o edàfiques del lloc. 8\nLes fulles són perennes i romanen en l’arbre entre dos i quatre anys, amb una mitjana de 2,7 anys. Coriàcies i de color verd fosc pel feix, i més clar pel revés, estan proveïdes de fortes espines en el seu contorn quan la planta és jove i en les branques més baixes quan és adulta, mancant d’elles les fulles de les branques altes. Per això de vegades recorda, quan és arbust, al grèvol.\nMaria Alemany Joan 10\nTeresa MoyĂ 11\nJordi Bru 12\nMª àngela Buil\nEl baladre, o diva (Nerium oleander L.), que es presenta en forma arbustiva perenne, pot arribar a petit arbre. Pertany a la família de les apocinàcies, la qual és molt nombrosa, amb més de 180 gèneres i 1.300 espècies. És l’única espècie actualment classificada dins el gènere Nerium. 14\nÉs un arbust alt, que sol assolir entre 3 i 4 m d’altura, de tija llenyosa amb escorça llisa de color entre marró i gris. Presenta moltes branques, des de la mateixa base del tronc, gruixudes, rectes i flexibles que treuen un làtex tòxic en trencar-se. 15\nPepa Soler GalĂ\nEl margalló, bargalló o garballó (a Mallorca) és un vegetal dioic de la família de les palmeres. El seu nom científic és Chamaerops humilis. És una planta poligamodioica (generalment, és dioica). Sovint, fa rebrots a la base a conseqüència de la destrucció del tronc per acció humana o dels incendis, als quals és, però, molt resistent. Té fulles grosses, en forma de ventall (palmatisectes), amb pecíols proveïts d’espines vulnerants, flors grogues en raïms densos i fruits semblants als dàtils.\nL’atzavara, pita, pitera, donarda (Mallorca), pitrera (Eivissa) o figuerassa (Agave americana) és una planta pluriannual originària de Mèxic, on es coneix amb el nom de magüey, i cultivada arreu del món. Les seves fulles, de fins a dos metres de llargada, generalment de color verd clar o blavenques, carnoses i dures, creixen des del sòl mateix i formen una roseta que pot arribar a tenir un diàmetre de 4 m. L’atzavara només floreix una vegada al llarg del seu cicle vital (és, doncs, una planta monocàrpica), i, quan ho fa, creix del seu centre una llarga tija de fins a vuit metres coronada per una panícula de grans flors grogues. La planta mor després de la floració.\nAnna Bru 18\nNelisa Barna 19\nFicus és un gènere de plantes amb flor dins la família de les moràcies. És el gènere al qual pertany la figuera i moltes plantes utilitzades com ornamentals anomenades popularment com Ficus. Les plantes d’aquest gènere adopten la forma d’arbres, arbusts i lianes i fan el fruit (una figa normalment comestible) en forma de siconi.\nUna de les característiques de les espècies d’aquest gènere és la secreció que segreguen en tallar o ferir qualsevol part de la planta. Però el més característic és el tipus molt particular d’inflorescència que s’assembla més a un fruit que a unes flors habituals.\nMontse Valls Macau 21\nJudith Altamirano 23\nEl lledoner (Celtis australis) és un arbre de la família de les cannabàcies originari del sud d’Europa, oest d’Àsia i nord d’Àfrica. La seva utilització com a arbre ornamental, la principal avui dia, fa que el puguem veure fàcilment a parcs, jardins, places i carrers; pot viure entre 500 i 600 anys i en tot tipus de terreny. 24\nÉs un arbre caducifoli amb una capçada densa, arrodonida i molt ramificada, el seu tronc és dret i amb l’escorça llisa i de color gris, pot arribar a fer 25 m d’altura. Les fulles, aspres al tacte i amb tres nervis molt marcats a l’anvers, són simples, alternes, pubescents i ovades. 25\nÉs un arbust que aconsegueix una grandària d’1.50 a 3 m d’altura. Les fulles són més amples a les base o en forma de cor i la vora té dents suaus o marcats i coberts de pèls estavellats. Les flors brollen en la unió de la fulla amb la tija, són de color vermell, de 3 a 6 cm de llarg i amb els estams molt sortints, sobrepassant la corol·la que gairebé sempre està tancada.\nAra és popular en cultiu com a planta ornamental. Les seves flors no s’obren totalment i ajuden a atreure papallones i colibrís.\nÉs originària de Mèxic i Colòmbia. Present en climes càlids i semicàlids des del nivell del mar fins als 1865 metres, associada a vegetació pertorbada de boscos tropicals i boscos d’alzines i de pi.\nMª José Escuder Lopez\nJoan JovĂŠ Sanchez\nEl pi blanc (Pinus halepensis) o pina, anomenat pi bord a Eivissa i Formentera, i sovint pi carrasco al País Valencià és un arbre del gènere Pinus originari de la regió mediterrània, tant del nord com del sud. El nom científic de l’espècie prové del nom la ciutat siriana d’Alep. És un arbre de fins a 20 metres d’alçada, amb les branques i l’escorça són grisenques (d’aquí li ve el nom de pi blanc). Les fulles tenen de 0,7 a 1 mm\nd’amplada i de 3,5 a 7 cm de longitud i són d’un verd groguenc. Floreix a l’abril o al maig i fa moltes pinyes, de 5 a 12 cm de longitud, amb un clar peduncle i amb esquames amb escudets poc prominents.Es distribueix per gran part de la regió Mediterrània occidental, si bé, a la Península Ibèrica habita el sector oriental principalment. Creix, en general, fins a una cota dels 1.600 msnm.\nEl roser silvestre (Rosa canina L.) és un arbust de la família de les rosàcies i és conegut vulgarment com a gavarrera, rosa pendulina, roser gavarrer, i d'altres. La seva distribució és bàsicament europea, ja que el trobem en tot el continent excepte a Islàndia.\nEl nom d’aquesta planta, rosa canina, prové de la semblança entre els seus agullons i els ullals dels gossos. El fruit, anomenat cinoròdon, és etimològicament una transcripció d’una paraula composta d’origen grec (kion + rhodon), que significa ‘roser caní’. Popularment, era coneguda amb aquest nom perquè sembla que s’utilitzava per a guarir la ràbia\nTipuana tipu o Acàcia rosa és un arbre de la família Fabaceae (Papilionàcia).\nÉs originari del Brasil, Argentina, Uruguai i Paraguai. És un arbre semicaducifoli (les fulles cauen molt més tard que en altres caducifolis), corpulent, de 10-15 m d'altura, resistent i de ràpid creixement. Les flors són grogues i els fruits en sàmara. L'època de floració de la Tipuana és l'estiu. És utilitzat com a arbre ornamental.\nEl xiprer o xiprer mediterrani (Cupressus sempervirens) és una conífera originària de l’orient del Mediterrani; abasta una zona que comprèn des de l’Iran fins a Líbia. Actualment, a causa del seu cultiu, es pot trobar en tota la zona mediterrània, en llocs on les glaçades no superin els -10°C. És un arbre amb forta càrrega simbòlica i amb molts usos. Poden arribar a fer 35 m d’alt i tenir 100 anys. Les fulles són imbricades. La floració és monoica amb flors masculines i femenines en el mateix arbre. L’emissió de pol·len és al febrer-març. Els fruits en forma de gàlbuls més o menys arrodonits fan uns 40 mm.\nAnna Bru 36\nLa iuca (Yucca) és un gènere de plantes amb flors molt utilitzat en alimentació i jardineria. El gènere compta amb unes 40-50 espècies de plantes perennes, arbusts i arbres. Són originàries de les parts càlides i àrides d’Amèrica del Nord, Amèrica Central, Amèrica del Sud i les Antilles. Les iuques tenen un sistema de pol·linització molt especialitzat que està a càrrec d’arnes de la família Prodoxidae o arnes de les iuques. L’insecte transfereix el pol·len dels estams d’una planta a l’estigma d’una altra planta i a la vegada pon els seus ous en la flor i la larva s’alimenta d’algunes de les llavors però no pas de totes.\nLes parts comestibles d’algunes iuques poden ser fruits, llavors, flors, tiges florides i més rarament les arrels. En tot cas no s’ha de confondre amb la mandioca que malgrat anomenar-se també iuca és de la família euforbiàcia i no està relacionada botànicament amb el gènere Yucca. 38\nMONTSE VALLS MAQUEDA\nEl mirabolà (Prunus cerasifera) és un arbre fruiter de la família de les rosàcies, el fruit del qual també es coneix com a mirabolà. Té varietats amb fulles vermelles que es fan servir molt com a arbre ornamental i es coneixen com a prunera de fulla vermella (Prunus cerasifera var. És un dels primers arbres a florir 40\na l’Europa temperada. Les fulles fan de 4 a 6 cm de llarg. Les flors són blanques amb cinc pètals i fan 1.52 cm. El fruit (mirabolà) és una drupa de 2-3 cm de diàmetre de color groc o vermell. Els mirabolans són comestibles. 41\nJoan Jové Sánchez\nMontse Valls Macau\nMª Alemany Joan\nTeresa Moyà Teresa Such Rosa Santolaria\nEl 27 de novembre de 2015, en el marc del conjunt d’activitats del cicle: Jo il·lustro la ciència, organitzat per Il·lustraciència i l’Associació Catalana de Comunicació Científica (ACCC) amb el suport de la Fundación Española para la Ciencia y Tecnología (FECYT) a la Biblioteca Sagrada Família - Josep M. Ainaud de Lasarte, i amb la col·laboració de la dibuixant Cristina Curto, va tenir lloc una trobada de dibuixants urbans per il·lustrar la flora i l’entorn de la plaça Gaudí al barri Sagrada Família de Barcelona. L’objectiu d’aquesta activitat era plasmar en paper les diferents espècies que conviuen amb nosaltres i donar a conèixer la diversitat d’espècies existents. En aquest catàleg es poden consultar les obres realitzades per 26 dibuixants.


Un 2017 en la bona direcció, però no suficient – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Un 2017 en la bona direcció, però no suficient\nDes de la CGT de Catalunya vam fer, fa aproximadament un any, una crida per incrementar el conflicte sindical al 2017, les vagues i la solidaritat cap a aquestes. Calia trencar el cercle del resistencialisme i això passa inevitablement per l'increment de la pressió i l'acció directa, lluny del model de cessions i acords de despatxos que ens mantenen lligades i sotmeses. Passar a l'ofensiva deixa de ser una consigna buida quan el pols es lliura al carrer, de forma real. Quan fem política tal i com l'entenem nosaltres i amb els nostres mitjans: obrint conflictes i incidint en ells directament, amb les nostres forces.\nLa feina és un camp de batalla principal de la lluita general contra el capitalisme i els seus múltiples efectes. És només quan aquest se sent assetjat per múltiples fronts, que podem començar a fer valdre els nostres interessos com a classe. Ens agradaria que més activistes socials i persones conscienciades ho tinguéssim més i més present, incrementant la participació al sindicat i, per tant, la força global com a classe treballadora.\nHa estat un any en què gairebé tots els sectors polítics i opinadors ens han criticat per la nostra acció sindical. Si el gener érem uns 'traïdors al procés' per fer vaga a ensenyament contra els pressupostos de continuïtat neoliberal de la Generalitat, la primavera i estiu (amb les diferents vagues a Metro, Bicing, Funicular) vam passar a ser una 'xacra sindical' per cert sector del món dels "comuns". A la tardor, la convocatòria i participació a les vagues generals, en un context de repressió i violència, ens va valdre acusacions de fer-ho per seguidisme del mateix Procés al que, suposadament, havíem estat traint a inicis d'any (déu ser que els drets civils i laborals es defensen sols i no ho sabíem).\nAquests missatges contradictoris quan provenen d'àmbits polítics són simples actes de propaganda i com a tal han de ser tractats. Mostren, també, que qui els construeix i qui els repeteix té serioses dificultats per entendre que una organització de la classe treballadora, com és la CGT, té una dinàmica autònoma de lluita. Que es val d'ella mateixa i és independent d'institucions i agrupacions polítiques institucionals i els seus interessos. Alhora, també ens indica que la nostra activitat ha sigut prou rellevant com per a que calgués ser atacada, un dia per uns i l'altre per uns altres. I no ens estranya: vam trencar el relat idíl·lic, i fals, del 'pressupostos socials' pactats entre el govern de la Generalitat i la CUP i vam fer vaga a l'ensenyament. Durant els durs i llargs conflictes de Metro, Bicing i Telefèric, les vagues van forçar a l'Ajuntament de Barcelona a cedir a les reivindicacions de les treballadores i van trinxar el discurs antivaga i antiobrer de la seva alcaldessa i l'entorn d'aliances del govern local. La vaga general del 3 d'octubre, sense la participació del sindicalisme dit 'majoritari', ha estat la de major seguiment a Catalunya dels darrers 25 anys.\nPerò s'han assolit altres victòries: el mateix gener, una vaga d'una setmana a la neteja de la ciutat de la justícia va permetre rescindir el contracte amb la subcontracta i cobrar els endarreriments de nòmines. Igualment la vaga als hospitals del Grup Quirón Salud van obligar a l'empresa, que abans s'havia negat a negociar, concedir millores als i les treballadores. També una llarga vaga ha fet que l'Estat hagi d'assumir una bona part de les reclamacions plantejades pels examinadors de trànsit. Una altra convocatòria va permetre que la plantilla de Transportes Batet cobrés el que se'ls devia, el mateix sistema que va permetre a Saint-Gobain (principal proveïdor de vidre del sector de l'auto), a Bergé Logística, a Logaritme Serveis Logístics o a la neteja viària de Vilanova i la Geltrú assolir els seus objectius. Va ser una altra vaga a les sitges de Coca-Cola la que permetre increments de sou del 15% i millora de les condicions laborals. Tot plegat, exemples d'una sèrie de conflictes, oberts aquí i allà, que s'han acabat saldant amb victòries. Guanys pels treballadors i treballadores que sense la lluita no s'haurien obtingut.\nLa nostra empenta ha estat aquest any també pels serveis públics: per la municipalització de la neteja de Sabadell malgrat l'oposició de foscos interessos clientelars, defensant la sanitat pública als nostres hospitals o fent vaga i denunciant la concessió de concerts educatius a escoles privades.\nEls indicadors de vagues i número de vaguistes a tot l'estat, sense tenir en compte vagues al sector públic o generals, indiquen un creixement del 20%. Quan sumem el total, els increments percentuals són ja de 3 xifres respecte l'any anterior. Cal redoblar aquesta actitud en altres fronts de lluita per l'any vinent.\nD'aquest 2017 voldríem ressaltar la coordinació de bona part del món llibertari i l'anarcosindicalisme durant els mesos d'octubre-novembre. Un clima de treball conjunt i de respecte, extrapolable a la major part d'altres sectors sindicals catalans i que esperem es repeteixi en els conflictes socials i sindicals que s'obriran el proper any. També ens deixa la imatge del poder que tenen les accions coordinades, en jornades de vaga àmplies o generals, per condicionar la realitat, tal i com van deixar palès els talls a la xarxa viària d'octubre i novembre.\nCaldrà estar atentes i solidàries en tot el que significa repressió i atac als mínims drets civils, habitualment trepitjats per uns i altres. Però, alhora, seguirem aquest 2018 amb la ferma convicció de seguir incrementant la lluita per una raó eminentment pràctica: no hi ha cap altre camí.


T'apropem a les bordes andorranes | Epic Andorra\nL'economia agrícola a Andorra, que fins fa pocs anys era dominant en les regions d'alta muntanya va condicionar l'aparició d'edificacions complementàries destinades al ramat i a l'emmagatzematge de farratge. Aquestes funcions moltes vegades les assumia la mateixa casa on tenien lloc en edificacions annexes.\nD'aquí ve l'aparició d'unes construccions que assumeixen les mateixes funcions que els pallers i els estables, i que alhora son refugi dels pastors: les anomenades bordes. Les bordes són construccions aïllades que s'ubiquen a dalt de tot de la muntanya, tot i que també és freqüent que s'agrupin. L'aparició de les bordes està datada ja al segle XVI però quan s'incrementen notablement és a partir del segle XIX, coincidint amb la generalització del ramat boví, que necessita més espai i farratge que el que es criava fins aleshores, el de llana.\nEl tipus més freqüent de borda és de dues plantes; l'inferior és l'estable i la superior, el paller, susceptible de ser utilitzada també corn a graner. En algunes ocasions la planta baixa és parcialment soterrada, de manera que permet un accés fàcil a la planta superior quan es tracta d’un terreny de pendent fort.\nLa planta d'aquestes construccions fa fins a 9 o 10 metres de façana, mentre que la profunditat pot variar, però rarament és superior a 12 metres; el fort pendent del terreny condiciona aquestes dimensions. L'alçada màxima oscil·la entre 7 i 10 metres i a les bordes aïllades pot ser inferior a 6 metres.


Rèquiem de Verdi. Cor i Orquestra Simfònica del Liceu - Cicle BCN Clàssics - Club TR3SC\nRèquiem de Verdi. Cor i Orquestra Simfònica del Liceu - Cicle BCN Clàssics\nDe rèquiems, n'hi ha diversos i, afortunadament, són molt diferents entre si. El de Verdi és el rèquiem de la ràbia, el rèquiem de la ira autèntica, un rèquiem llargament necessitat i llargament ajornat que, quan al final va prendre forma, no va poder amagar una profunda ferida i una enorme rebel·lió contra la mort i el destí dels homes.\nNo hem d'oblidar que Verdi va ser també un home que va perdre dos fills i la seva dona quan ell encara no tenia trenta anys. Aquests fets terribles el marcarien per sempre en la seva relació amb la mort i la injustícia. Tots sabem que, davant la mort dels éssers estimats, la primera reacció humana és la negació i el rebuig violent.\nVerdi era un mestre de l'òpera sens dubte també perquè ho era de la psicologia humana, la qual sabia descriure amb perfecció extrema. Potser per això el de Verdi és el rèquiem que millor podem entendre i que més s'acosta a la nostra manera de viure la mort, amb una barreja terrible de ràbia i d'odiosa resignació. El cor i l'orquestra del Gran Teatre del Liceu, amb Josep Pons, s'alien per donar vida a la millor òpera del gran compositor italià.\nPersonatges: la Mort, la Ira, la Por, la Ràbia, la Pregària, l'Amor, la Humilitat, els Àngels, la Resignació i les Estrelles. En dos actes.\nIntèrprets:Josep Pons: director


Símbols de la pau | UNICEF\n1. Colom de la pau\nEl colom de la pau és un símbol molt antic. Apareix en el llibre del Gènesi i representa la pau i la reconciliació després del diluvi universal. Després de la Segona Guerra Mundial el colom de la pau va tornar a ser una imatge molt reconeguda, a causa d'uns dibuixos que va realitzar Picasso. Tradicionalment el colom de la pau porta una branca d'olivera al bec i és de color blanc, però et convidem a pintar amb la teva classe coloms de tots els colors en aquesta activitat per a Educació Infantil i primer cicle de Primària: Colors de pau.\n2. Branca d'olivera\nLa branca d'olivera és un altre símbol de pau que la humanitat utilitza des de fa molt de temps. Era un dels atributs de la deessa grega de la pau, Irene, i simbolitzava l'abundància i la victòria sobre els mals esperits. En les antigues Grècia i Roma, s'intercanviaven branques d'olivera com a oferta de pau després d'una batalla.\nSabies que hi ha una vacuna de pau, no-violència i bon tracte i que podeu crear-la en l'aula? Descobreix-la!\n3. Logotip de la pau\nCreat el 1958 per Gerald Holtom, un dissenyador gràfic anglès, per a una campanya en suport del desarmament nuclear, aquest símbol es va fer mundialment conegut en els anys 60 a través del moviment hippie. Les línies dins del cercle representen les lletres D i N (desarmament nuclear) en l'alfabet semàfor, que és el que s'utilitza els braços i banderes per enviar missatges visuals a llarga distància.\n4. Vacuna del bon tracte\nAquest pot ser el símbol més especial per a la teva aula, perquè serà una creació vostra. Descobreix com crear una vacuna del bon tracte per protegir al vostre entorn de la violència. L'especial d'aquesta vacuna és que entre tots podeu descobrir quines formes de violència us afecten i generar solucions i compromisos per frenar-les. Aquesta vacuna no es pren, es pensa!\nInforma't ara sobre com preparar la vostra vacuna del bon tracte!\n5. Senyal de la "V" amb la mà\nAquest gest, amb la mà girada cap a fora, té diferents significats però es va popularitzar com a signe de pau durant els moviments pacifistes posteriors a la Segona Guerra Mundial i, especialment, en la dècada de 1960, durant la Guerra del Vietnam. Si es realitza amb la mà girada cap a dins, és un insult greu en alguns països anglosaxons.\n6. Pipa de la pau\nEls pobles originaris d'Amèrica del Nord tenen entre les seves tradicions compartir una pipa cerimonial com a símbol de pau i amistat entre grups i entre persones. Aquestes pipes tenen diferents formes, materials i nom al llarg del continent americà (chanunpa per als Lakota o bahui per als Shoshone). Posteriorment els europeus van cridar genèricament a aquestes pipes amb la paraula francesa calumet.\nCreeu la vostra pròpia vacuna de la pau a l'aula i compartiu. Descobreix com.\n7. Grua de paper\nAquestes grues realitzades mitjançant papiroflèxia es diuen orizuru en japonès i són un dels dissenys clàssics de l'origami (tècnica japonesa de plegat de paper). La llegenda explica que qui aconsegueixi unir 1.000 grues de paper amb fils (Senbazuru) veurà complert un desig. Es van fer populars com a símbol de pau després de la Segona Guerra Mundial per la història de Sadako Sasaki, una nena japonesa que va emmalaltir de leucèmia després de la bomba atòmica d'Hiroshima i a la que la seva família i amics van ajudar a plegar més de 1.000 grues durant la seva estada a l'hospital. Descàrrega de la Wikipedia un model per fer grues de paper.\n8. Armament trencat\nEl rifle trencat s'usa com a símbol de pau des de principis del segle XX, quan diferents organitzacions pacifistes europees ho van usar en les seves protestes contra la Primera Guerra Mundial. En 1921, la Xarxa Internacional de Resistents a la Guerra el va adoptar com a logo. Altres símbols relacionats amb aquesta idea són la imatge d'un rifle o pistola amb una flor a la boca del canó, tancs destruïts o una arma inutilitzada, com la que apareix a la foto, obra de Carl Fredik Reutersward.\n9. Arc de Sant Martí de la pau\nL'arc de Sant Martí és un símbol molt difós de la pau. El 1961, l'activista italià Aldo Capitini va usar una bandera de l'arc de Sant Martí per a una marxa per la pau i el símbol es va popularitzar. Actualment, la bandera de la pau té els set colors de l'arc de Sant Martí del revés (violeta dalt i vermell a baix), a diferència de la bandera multicolor del moviment LGBTQI (sis colors, amb el vermell a dalt i el violeta baix).\nLa violència és contagiosa, però la pau pot frenar-Fes la teva vacuna del bon tracte!\n10. Banner de la pau\nTambé conegut com a símbol de Roerich o símbol del Pacte de Roerich pel seu autor, Nicholas Roerich, un artista i filòsof rus que va dedicar part de la seva vida a promoure la protecció de l'art, la cultura, l'educació i la ciència en temps de guerra i la influència ha estat molt important en el desenvolupament de lleis i acords de protecció del patrimoni cultural.\nS'explica que, durant la Primera Guerra Mundial a Europa, van créixer moltes roselles en el que havien estat els camps de batalla, pel que aquesta flor va ser adoptada com a record dels caiguts en la guerra. Més endavant, es va promoure la rosella blanca com a símbol del pacifisme, la no violència i contra els desastres de la guerra.\nUnió de les paraula pau en els idiomes hebreu (shalom) i àrab (salam) com a reivindicació de pau i concòrdia entre les persones, els pobles, les ideologies i les religions a l'Orient Mitjà.\nI si entre tots creéssim una vacuna de la pau i el bon tracte? Informa't!\n13. Mans blanques\nLes mans pintades de blanc i esteses mostrant el palmell són un gest de pau i de rebuig a la violència, en particular al terrorisme. El simbolisme és doble: el que estiguin pintades de blanc reflecteix l'oposició a les mans tacades de sang, que reflecteixen violència; el que estiguin obertes i esteses al capdavant és un gest d'autoafirmació, de conciliació i que comunica que la persona no amaga res, al contrari que un puny, que pot enganxar i amagar.\nDóna vida a aquests símbols!\nConeixies aquests símbols i el seu origen? Les imatges, els símbols i els gestos ens ajuden a donar visibilitat a qüestions complexes, com la pau, la no violència i el bon tracte, però no són eficaços si no els posem en marxa. Fes-los servir en activitats a l'aula o per a campanyes de mobilització en el teu centre educatiu. No oblidis explicar el seu origen, perquè el seu valor no està en la seva forma sinó en el seu significat. I, si us animeu, podeu posar en marxa una campanya de vacunació pel bon tracte, perquè cap símbol tenen tanta força com aquells amb els que ens comprometem.


Hospitals en Bīrganj - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Altres ciutats en altres ciutats al nepal - Altres ciutats al nepal - Nepal - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Nepal › Altres ciutats al nepal › Altres ciutats en altres ciutats al nepal › Hospitals en bīrganj\nHospitals en bīrganj Altres ciutats en altres ciutats al nepal > Altres ciutats al nepal > Nepal\nÉs una gran satisfacció per Hospitalsworldguide saber que som útils per a moltes persones que necessiten trobar informació sobre Hospitals en Bīrganj. Si trobeu alguna informació incorrecta, poseu-vos en contacte amb nosaltres per fer-nos saber on ha vist aquest error, de manera que podem corregir-lo immediatament i podem continuar proporcionant informació útil a tots els usuaris.\nSi té símptomes rars com la pèrdua de pes i el cansament extrem, cal tenir cura! Pot ser l'anunci d'una malaltia greu. Si necessiteu anar a l'hospital més proper, consulteu aquesta guia de l'hospital Nepal. Aquí us mostrarem tots Hospitals en Bīrganj perquè pugueu contactar o saber com arribar-hi.\nLes 133238 persones que viuen Bīrganj tenen serveis mèdics ambulatoris prop de la seva residència. Però moltes vegades, depenent de l'estat de salut del moment, cal anar a un dels Hospitals en Bīrganj per rebre l'atenció mèdica deguda. Aquí podeu trobar tots els telèfons de contacte i adreça d'aquests hospitals.\nHospitals en Bīrganj per categoria\nMoltes persones no ho saben, però abans d'anar a un hospital públic Bīrganj (Nepal), han de passar pel seu metge general per a la seva derivació a un especialista, si aquest és el cas. Si el vostre metge ja l'ha referit i necessiteu saber on està i com contactar amb l'hospital al qual haureu d'anar, aquí trobareu tot\nUn hospital privat, per créixer i assolir un gran prestigi, ha de proporcionar serveis de qualitat i oferir la millor assistència als seus pacients. Si voleu trobar un hospital d'aquest nivell Bīrganj (Nepal), consulteu-lo aquí\nLlistat de hospitals pròxims a Bīrganj\nCiwec Clinic- (Situat a 90.01 km)\nTilganga Eye Center- (Situat a 90.20 km)\nDhulikhel Hospital Kathmandu University Teaching Hospital- (Situat a 94.43 km)\nUnited Mission Hospital Tansen- (Situat a 162.34 km)\nTribhuvan University Teaching Hospital- (Situat a 92.12 km)\nOm Hospital & Research Centre- (Situat a 91.42 km)\nShahid Gangalal Health Centre- (Situat a 93.73 km)


Històries que semblen insignificants: de juliol 2011\ndiumenge, de juliol 31\nEl joc dels gats!\nAixò la Queralt no vol que ho escrigui (ella sap que tinc aquest blog però dubto que l'hagi mirat mai) però em va proposar de jugar a "gats"!!!\nMentre la Queralt estava fent l'animal al pati de casa la meva pare i el meu pare (on davant hi ha una gran col·lecció de pisos amb els respectius balcons) em va dir: "si hi ha alguna persona, avisa'm"\n-"Estic boja com tu eh??"\nLes "coses!" com són i com volem que siguin!\nLa Queralt explicava una cosa "d'ahir no l'altre" i jo la vaig rectificar que no, que es deia "abans d'ahir" i ella em va raonar que no, que abans d'ahir podia ser qualssevol dia d'abans d'ahir, en canvi, "ahir no l'altre" era exactament el dia anterior a l'ahir. Jo creia que en temes de correcció catalana era força entesa, però la veritat que ara dubto d'això i més!\nLa nena ocupada\nQuan li vaig anunciar a la Queralt que li havia enviat un e-mail em va respondre: "D'acord, el miraré quan pugui".\nNota de l'autora: Sembla que té la síndrome de la gent adulta...\nLes llaminadures del cinema\nAhir vam anar al cinema beneficiant-nos de la gratuïtat que permeten les targetes del diari, i tant el meu germà com la Queralt van aprofitar per comprar-se llaminadures. Tot parlant, la Queralt va dir que sempre se les acabava totes però que: "Només un dia em van sobrar xuxes i va ser el dia que feien Piratas del Caribe, perquè estava més per la pel·lícula!" I és que, ja ho he comentat en altres ocasions, la Queralt és una fanàtica d'aquests!\nÉs molt evident, per molt que ni la Queralt ni jo ho veiem, que ens assemblem força. A més a més, a ella no li agrada gens assemblar-se a mi i es veu obligada a rectificar la seva negativa quan passen fets com els següents: En un mateix dia, no fa massa, 3 persones de 3 llocs diferents ens van dir que ens assemblavem molt. Un altre dia, quan marxavem d'un concert, un noi ens va aturar expressament per dir-nos: "Sabeu que us assembleu molt?". Inclús un dia, fa temps, una amiga va veure la meva filla (sense mi) i li va preguntar: "Tu ets la filla de la Maria, oi?".\nEstàvem a la platja i vaig comentar que el sol ens tocava molt. L'explicació de la Queralt va ser: "És que a més el tenim just a sobre" .\nEl primer dia de casal li vaig preguntar a la Queralt si estava nerviosa, va comentar que si però també va afegir "jo tinc facilitats per fer amigues. Crec que em ve de tu..."\nLa filla que afalaga la mare\n- "Estàs molt guapa amb els cabells així..."\nEls afalacs, quan vénen de la teva filla, són més que afalacs!\nAhir, que vam anar a veure la cosina de la Queralt que havia nascut la tarda anterior, ella va estar una bona estona parlant de la preocupació que li despertava el com li diria la petita a la meva mare. La Queralt li diu mami i ella deia que es clar, si la cosina li deia àvia o iaia, ella es confondria perquè es clar, està acostumada a dir-li mami i ....\nEl mini de menjar\n- "Així que avui has menjat un mini, no?" Li pregunto a la Queralt que ha anat a esmorzar amb l'àvia.\n- "Si, però un mini de menjar eh?"\nNota de l'autora: La Queralt fa la broma per la meva obsessió actual de veure minis pel carrer (degut al joc).\n-"Adolescència vol dir fer el que et dóna la gana?"\n-"No..." (i ric)\n-"A quants anys pots?" (fer el que et dóna la gana, es referia)\n-"Als 18, què pots?"\nContinuació de la conversa (més o menys)\n-"És que jo viuré amb X ... en una masia ... però no pateixis que ja et deixaré venir ..."\n-"I com ho pagaràs als 18 anys?"\n-"Ja m'espavilaré ...!"\ndiumenge, de juliol 3\nEls cognoms dels gat\nLa Queralt ha proposat que els cognoms d'en Sol (el gat) siguin "Sol" i "Solet".


Valorem el BIP del PP | el rebombori\nValorem el BIP del PP\nPosted by el rebombori Desembre 18, 2012\nEstem d’enhorabona! Ja tenim ací el nou Boletín informativo popular, una perla que ens regala el PP, i que com ells mateixos volen, anem a valorar. En primer lloc, el que més crida l’atenció és que s’han calfat poc el cap. Es veu que després dels pressupostos han quedat exhaustes de tanta feina i han pillat el primer que han trobat i ha fet copiar-pegar.\nAlgú ha copiat a algú, però jo no dic res, que després tot es sap.\nPareix que els del PSPV han marcat tendència, i els seu butlletins causen furor en la bancada popular. El Rebombori ha tingut accés a una jornada de treball de la Sección de Propaganda del PP d’el Verger:\nNo es rigueu, que al currículum posava conocimientos nivel medio en word, excel i powepoint.\nA banda de la portada, les pàgines següents estan calcades, un clar exemple del que es coneix com el “y tu más” portat a la coentor gràfica més extrema. A tot això, la gent també ha quedat sorpresa pel fet que que anava enrotllat dins d’un prospecte del Masymas, supose jo que serà per això de “El fresco es el nuestro”, en clara al·lusió al nostre il·lustre “ancalder”.\nI si no han tingut suficient amb el continent, anem a passar al contingut, que ahí si que trobem el sollet. Pareix ser que el leitmotiv del papelorio és desmentir allò publicat en el butlletí socialista, acusant-los de mentir per tots els racons. Anem a veure que conten ells de veritat.\nDe primeres ens trobem amb els salaris. L’alcalde posa que cobra 1.751,68 euros al mes. No sé d’on hauran tret dita xifra, no diuen si és brut o net, però en el plenari de 30 de juny de 2011 declaren la retribució, amb dedicació parcial, de 2.415 euros bruts per 14 pagues. Ja comencen marejant la perdiu. Això sí, diuen que l’home té disponibilitat 24 hores al dia els 365 dies a l’any. Que que es pensa, que l’alcade és a temps parcial? Si cobra això per un estoneta al dia, que cobraria per jornada completa? 4.000 “maxacants”? Dit d’un altra manera, per passar-se un momentet pel despatx l’amic s’endú bona morterada.\nEl gran líder vetlla per nosaltres nit i dia. com no voleu que l’adoren al PP?\nPerò ahí no queda la cosa. Neguen amb un NO ben gran que és assessor de la diputació, i es trauen de la mànega no se quin càrrec que no he trobat per cap lloc. Però curiosament, investigant un poc, he trobat el Butlletí Oficial de la provincia núm. 230, del dia 30 de novembre de 2011 en la pàgina 64 on apareix dit nomenament amb un senyor sou de 17.875,06 euros com a “Funcionario de apoyo y asesoramiento en la Agencia Gestora de Denia”. Mira que els agrada poc a aquestos del PP els funcionaris i el nostre amic es fa funcionari by the face, sense opositar ni res! Si aquest home està per a que l’assessoren a ell.\nExtracte del Butlletí en qüestió.\nLa resta de la prole també cobra una quantitat superior a allò que posa al butlletí. Jose Enrique Monjo consta que en cobra 1.000 euros bruts, no 836,59, al igual que Lucia Santamaria. Beatriz Estevez 447, 30, i no 382,89. Pel que fa a Manuel Reyes i Gabriel Simó, en canviar el càrrec de tresorer del primer al segon, han canviat les retribucions, però en dit acord consta 447,30 euros i 727,30 euros respectivament. Al butlletí podem veure que a Reyes li han pujat el sou (622,57 euros) i el senyor gabriel s’endú 100 eurots per cada junta de govern. Arribar i besar el sant! A tot açò, tots estan 24 hores 365 dies a l’any. Xè, una cosa valenta de veres.\nHem de dir també que comparen el seu sou amb el que cobrava Esteban el 2001 (tampoc diuen si brut o net) però no diuen en cap moment que cobraven en l’anterior legislatura. Igual se’ls ha passat, amb les presses. O es que cobraven substancialment menys.Que sí, que anem bé, la primera pàgina i ja ens conten una mentira que ens enrotllen. Haureu d’anar a confessar, que això és pecat!\nEl que ja és de risa és que acusen de que el PSPV diu que hi ha 4.880 habitants dient que es fals, que en són 4.912, que no saben ni els habitants d’el Verger. Apart de ser un argument per a omplir, la veritat és que a la pàgina de l’INE posa que en som 4.899. Uiii quasi!\nL’INE, com el cotó en pèl, no enganya!\nI pel que fa als préstecs, només trobem un ball de xifres, ens diuen a que s’han destinat, però en cap moment ha aportat ningun justificant. Agrairíem que ho feren, perquè estant en l’ajuntament des de 2007, parla d’herències ja sona prou ranci. Eixe argument té data de caducitat, i apart “se pagaron deudas del anterior equipo de gobierno (PSOE)” i “incluye UE1, UE 2 y Polígono (PSOE i Bloc)”,no diu molt. Ha anat tot destinat a això o una part? Quins altres conceptes inclou el deute? Quines les ha generat el PP? Transparència zero, com sempre.\nI la pagina següent ja és la repera. Ni un numeret! Neguen pujades tributàries i retalls. Molt bé. I les números? Haurem de comparar no? En total la pàgina diuen 5 vegades MENTIRA!!! com un xiquet menut, i empren la paraula de moda, l’eficiència! Aquestos del PP són els Number One en canviar-li el nom a les coses! Retallen en tot menys en el sous, que això és sagrat!\nLa traca final, el rastre. Anem per parts. Un increment del 600% respecte a que? Quina xifra? Perquè en els pressupostos d’enguany es preveu 90.000 euros d’ingressos i 40.000 de despeses. 50.000 euros tampoc és cap de fortuna. I no sabem quin era el canon que es pagava abans. I un altra qüestió: perquè no s’enumeren els rebuts? Quin és el control d’eixos diners? Haurà un responsable, dic jo. Diguen més veritats per a que valorem com toca.\nPareix que l’argument més sòlid respecte de la desmesurada despesa de 2.500 euros al mes, (30.000 euros a l’any) anunciant el rastre a la COPE (con la Iglesia hemos topao!) és el que apareix davall del triomfalisme rastrer : PaoA IncloMAo SIBob bi oASTol bi. Han passat la mà pel teclat! La tàctica del despiste, aquesta gent sap el que es fa.\nBarbaritat, barbaritat! sense pensar-ho!\nPer cert, això de la llum del PSPV a que ve? Si posen la noticia, serà perquè és veritat, no? Perquè no ho justifiquen? Alguna denúncia d’Iberdrola o algun document que ho acredite. Perquè ja fa prou pudor. Tirar la pedra i amagar la mà ja està inventat.\nI ja que demanen als demés que es disculpen, els estaré esperant per a que em demane perdó per insultar a la meua intel·ligència, i ja que estan enviem col·liri. Els meus ulls no suporten tal atemptat gràfic.\n← Pressupostos 2012: això ho pague jo!\nAssemblea d’aturats i precaris: una nova eina per a un nou escenari →\nÉs l’hora de reiniciar\nPP d’El Verger i dèficit democràtic\nPGOU: El Verger que ens han deixat i el que volem\nCooperativisme, un futur per començar ( i III)


BLOCS DE FILOSOFIA » April 1, 2012\nA partir de John Rawls i de la publicació de la seva obra Una Teoria de la Justícia (1971), es torna a revifar la reflexió i l’estudi de la filosofia política en general i el concepte de Justícia en particular. Teoria que es troba compresa i elaborada des de la redistribució de béns, d'oportunitats i de drets de forma equitativa dins d’un marc democràtic. Es parteix d’una comunitat que aplica un procediment hipotètic (una mena d’experiment mental) per assolir la màxima justícia possible i que ell anomena vel d’ignorància. Els membres de la comunitat ignoren el seu lloc, classe social i característiques de la societat on viuran i, per tant, afavoriran als més necessitats, és a dir, reparteixen més trossos del pastís al que més ho necessita i menys al que ja en té. Destacaré també de Rawls el seu concepte de Justícia com a contraposat al de Plató, que com ja sabeu, a partir de la seva teoria de les Idees, estableix el concepte de la Justícia.. Rawls deixa de banda aquesta idea de justícia que considera abstracte per concretar i intentar redefinir el terme a partir de la eliminació de les injustícies que es pateixen en el món. . A partir d’aquesta reflexió molts autors han continuat treballant el concepte de justícia. Subratllaré la importància del treball en aquesta línea per Nancy Frazer. És catedràtica de Filosofia i Política a la New School for Social Research de Nova York. Accepta les premisses explicades de J. Rawls i afegeix nous elements com la globalització, les xarxes socials, el feminisme, la representació i el reconeixement . El reconeixement de tots els col·lectius, per exemple, homosexuals, negres i dones i la representació de tots els grups, estesa, per tant, a minories sense presència política efectiva. Reconeixement en l’àmbit sociocultural i la representació en el terreny polític. Reconeixement que podem relacionar amb la identitat i la representació amb l’àmbit polític. Qüestions que ara no analitzaré i que són realment complexes i que Frazer desenvolupa amb l’objectiu d’evitar la creació d’identitats falses que s’hagin construit a partir de models autoritaris i basats en patrons unívocs de la hegemonia, així com que es transformin en meres titelles en mans dels poder. Al seu darrer llibre Escales de Justícia (2009) tracta de solventar el problema amb una teoria de l’estatus. La justícia requereix que la gent tingui la posició, l'estatus, per participar com a iguals en qualsevol àmbit de la vida social; és a dir, en la vida familiar, en el mercat del treball, en la societat civil i, és clar, en la política i en l'esfera pública política, però no solament en elles. Així els homosexuals o les dones, pateixen discriminacions en algun grau com a mínim ja que no participen totalment dels criteris d’èxit occidentals (home, blanc, nascut a Europa, protestant, etc..) D’aquesta manera es dóna entrada a una situació, un present que “impedeix la participació en igualtat de condicions en la vida social i que està també associada a una distribució desigual de la riquesa”. Així la justícia no es viu individualment, "el que sentim realment és la injustícia” i el que cal és practicar-la dia a dia, perquè la definició de justícia és precisament la negació de les injustícies.Les conclusions del seu treball i que molt bé explica ella mateixa a una conferència a Barcelona el passat 14 de febrer, ens convida a formar part d’un projecte comú, que es basa a fer de la justícia una virtut mestra no només sobre el paper sinó a la pràctica. Con fer-ho? Amb la denúncia de la injustícia, el cultiu de la indignació que ha de poder ser manifestada de forma pública i, per últim, amb un element no menys important, la creativitat que ens permetrà construir noves maneres de viure millor.\n← March 31 (1 item) April 2 (5 items) →


Road to the Forest Budapest Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGyemantos Lepcso 3, 02. Rózsadomb, Budapest, Hongria, 1021 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Road to the Forest és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Budapest. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nRoad to the Forest també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Budapest. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara servei de despertador, calefacció, balcó/terrassa, mini bar, escriptori per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany, jardí. Road to the Forest és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Budapest.


Un ferit greu en un accident entre dos turismes a l'N-230 a Pont de Suert - Teleponent\nInici Trànsit Un ferit greu en un accident entre dos turismes a l’N-230 a...\nUn ferit greu en un accident entre dos turismes a l’N-230 a Pont de Suert\nLa carretera ja està reoberta, després d'haver estat tallada durant vint minuts\nUna persona ha resultat ferida greu en un accident que ha passat a les deu del matí d’aquest dissabte a la N-230, al Pont de Suert. El ferit ha estat traslladat en ambulància a l’hospital de Vielha.\nEl xoc ha estat per encalç entre dos turismes al quilòmetre 119. A causa de l’accident, la carretera ha estat tallada durant vint minuts. Aquest fet ha causat retencions d’uns tres quilòmetres en tots dos sentits. Durant una hora més s’ha donat pas alternatiu i cap a dos quarts de dotze ja s’ha reobert completament.\nArticle anteriorCervera tanca la Càtedra Emili Pujol superant el 90% d’aforament en els catorze concerts\nArticle següentTàrrega treballa per fer possible la nova variant de la C-14


El rector de l’UJI destaca el compromís amb el desenvolupament social de les empreses i ONGs de la Taula de la Responsabilitat de Castelló\nEl rector de la Universitat Jaume I, Vicent Climent, ha destacat el compromís amb l'avanç cap a una societat millor i més justa per part de les empreses i organitzacions socials que formen la Taula de la Responsabilitat Social Corporativa (RSC) de Castelló. El rector va obrir la reunió de la Taula celebrada el passat 16 de gener en el campus universitari i en la seua intervenció va resaltar el compromís de la Jaume I amb la responsabilitat social, d'una banda, mitjançant la divulgació i l'aprofundiment en aquesta des del camp de la docència i la investigació i, d'una altra, mitjançant l'avanç en un comportament socialment responsable des de la institució.\nDurant la reunió també es van abordar possibles iniciatives que es poden realitzar per part de la Taula de la RSC de Castelló en els mesos vinents, com l'organització d'una jornada en què, a través de conferències i taules redones, s'aborden temes d'interès i actualitat en matèria de Responsabilitat Social per part d'especialistes i empreses tant pertanyents a l'associació com externes. En la reunió, coordinada pel professor del grup de Gestió de l'Ètica i de la Responsabilitat Social Empresarial (GERSE) de l’UJI Patrici Calvo, també es va abordar la possibilitat de posar en marxa projectes d'acció social.\nLa Taula de la RSC, que tornarà a reunir-se el 27 de febrer, té com a objectiu la promoció de la Responsabilitat Social en la província de Castelló, tant entre el teixit empresarial com en el si d'entitats públiques i organitzacions socials, i es manté oberta a la participació de nous socis.\nTaula de RSC Castelló en Facebook: https://es-es.facebook.com/mesarscastellon


FEVECTA - FEVECTA inicia una ronda de contactes amb els grups parlamentaris de Les Corts\nFEVECTA inicia una ronda de contactes amb els grups parlamentaris de Les Corts\nLa iniciativa per a modificar la Llei Concursal i la pròxima tramitació de la modificació de la Llei de Cooperatives Valenciana, en l'agenda de les reunions\nEl president de FEVECTA, Emilio Sampedro, i la directora de l'entitat, Paloma Tarazona, han mantingut hui amb la síndica de Ciudadanos (Cs) en Les Corts Valencianes, Ruth Merino, la primera de les reunions de la ronda de contactes que acaba d'iniciar amb els representants dels diferents grups polítics amb representació en la Cambra Valenciana per a demanar el suport dels grups en relació amb diverses iniciatives del Cooperativisme de treball valencià que es preveu que cristal·litzen durant el pròxim curs polític.\nCom ha explicat el president de FEVECTA sobre el motiu d'aquestes trobades, “arribat l'equador de la legislatura, volem reflexionar conjuntament sobre la situació actual del sector empresarial cooperatiu de treball en la Comunitat, així com sobre la seua contribució a l'economia i la societat valencianes i els reptes als quals s'enfronta en l'actual context de recuperació econòmica després de la crisi provocada per la pandèmia del Covid-19”.\nEn la trobada amb Ruth Merino ha estat també present el diputat Carlos Gracia, portaveu en la comissió parlamentària d'Indústria i integrant també de la Comissió especial dedicada a l'estudi per a la Reconstrucció social, econòmica i sanitària.\nEmilio Sampedro ha plantejat als representants del partit taronja en Les Corts algunes de les habituals propostes i reivindicacions del cooperativisme valencià de treball per a, ha dit, “continuar millorant les condicions de suport i estímul al sector empresarial cooperatiu de treball de la Comunitat Valenciana en aquest context d'especial dificultat en què les cooperatives estan demostrant tindre un comportament responsable i resilient”.\nSalvar empreses en crisis o sense relleu\nSampedro ha posat en valor les aportacions del cooperativisme a l'economia valenciana i la seua capacitat per a generar ocupació estable i de qualitat tant en èpoques de bonança com d'incertesa. En aquest sentit, ha explicat les gestions que des de les entitats representatives del cooperativisme de treball tant a nivell nacional com autonòmic s'estan duent a terme des de fa uns mesos per a evitar el tancament d'empreses mercantils en crisis o sense relleu a través de la seua reconversió en cooperativa per part dels seus treballadors per a, allí on siga viable, salvar l'activitat i el major nombre possible d'ocupacions.\n“Afavorir aquests processos implica la modificació de lleis com la concursal, que, amb el pas del temps, s'ha vist que ha fracassat, ja que no està servint per als fins per als quals es va concebre, ja que la majoria d'aquests processos acaben en liquidació i, per tant, amb la pèrdua d'activitat econòmica i ocupacions”, ha assenyalat el president de FEVECTA.\nModificació de la Llei de Cooperatives Valenciana\nLa ronda d'entrevistes amb els diferents grups també s'aprofitarà per a abordar la pròxima tramitació parlamentària de la proposta de modificació de la Llei de Cooperatives Valenciana, consensuada al si del Consell Valencià del Cooperativisme.\nCom ha explicat el president de FEVECTA, “es tracta d'una proposta normativa tendent a millorar tècnicament alguns preceptes, així com per a donar major seguretat jurídica a algunes situacions sorgides després de la promulgació de la norma ara vigent”.\nEntre les qüestions que afectaran el sector de treball, es troba una millora de la regulació de les cooperatives de dues persones després d'estar diversos anys en vigor aquesta possibilitat; o, també, la incorporació a la legislació valenciana de nous models cooperatius per a donar encaix legal a formats emergents com ara les Cooperatives d'emprenedoria, el Cohousing cooperatiu o les anomenades Cooperatives escolars, com a reconeixement exprés a aquesta eina pedagògica molt utilitzada en l'àmbit educatiu.


La Nit dels Xarel·los - Club TR3SC\nDESCOBREIX EL XAREL·LO, LA VARIETAT EMBLEMÀTICA DEL PENEDÈS!\nEl proper dissabte 16 de juny, de 19h fins a la mitjanit, el claustre de Sant Francesc de Vilafranca del Penedès acollirà la 10a edició de La Nit dels Xarel·los. L'esdeveniment, organitzat pel restaurant El Gat Blau i patrocinat per la DO Penedès, comptarà amb la presència de 15 cellers de la DO Penedès, que deixaran tastar més de 30 referències de xarel·lo. Enguany, s'aposta per un tiquet que servirà com un forfait per al tast de vins, és a dir, els assistents podran tastar tots els monovarietals que s'hi serveixin.\nA més, després de la gran acollida que els Castellers de Vilafranca van tenir en la seva primera participació a la última edició de La Nit dels Xarel·los, la colla tornarà a actuar amb l'objectiu d'aixecar un castell de 9.\nCellers participants: Sumarroca, Jean Leon, Oriol Rossell, Nadal, Jané Ventura, Valldolina, Albet i Noya, Can Descregut, Esteve Gibert, Pinord, Viladellops, Parés Baltà, Ca N'Estella.\nForfait per tastar tots els vins que es presentin + 3 degustacions gastronòmiques + Postres + Copa de regal


La UGT denuncia que pot haver-hi més casos similars si no es dona cap protecció als pares amb fills que hagin de quedar-se a casa per un positiu a classe\nLa UGT denuncia que pot haver-hi més acomiadaments com el d’aquesta treballadora si no s’instaura una ‘baixa covid’. // CC0\nActualitzada el 09-10-2020 08:41\nLa UGT ha denunciat davant Inspecció de Treball l’acomiadament d’una treballadora després que comuniqués a l’empresa que havia de fer-se càrrec de la seva filla perquè l’escola l’havia posat en quarantena per un positiu a classe. El sindicat denuncia que és un primer cas, però avisa que n’hi pot haver més si no es dóna cap protecció a aquests pares.\nEs tracta d’una família monoparental. La treballadora va explicar al seu responsable que havia rebut una notificació de l’escola on se l’avisava que havien detectat un possible cas de coronavirus a l’aula i la seva filla havia d’estar en quarantena. El mateix dia, va rebre una notificació d’acomiadament disciplinari. L’empresa va argumentar baixa de producció.\nLa UGT reclama una ‘baixa covid’\nA RAC1, el secretari general de la UGT a Catalunya Camil Ros diu que la baixa o el permís que reclamen per aquests pares des que va començar l’escola és precisament per evitar situacions com aquestes.\nEl més fàcil o més pràctic seria una ‘baixa covid’ que també cobrís aquesta situació de quarantena d’un fill. Si et donen una baixa mèdica, no hi ha debat amb l’empresa sobre si et dona el permís o no, però si tu demanes fer teletreball perquè t’han dit que has d’estar confinat amb la nena, poden passar aquestes coses\nCamil Ros secretari general de la UGT a Catalunya\nLa treballadora va fer teletreball fins a final d’agost que es va reincorporar a la feina de forma presencial.\n08-10-2020 09:12 EMPRESA\nEnviar correus a un treballador fora de l’horari laboral pot suposar multes de fins a 6.250 euros\n07-10-2020 17:54 TENDÈNCIES


Primera Catalana Els Monjose s’emporta el derbi penedesenc davan un trist Vendrell. - El Vendrell Esports\nEts aquí: Inici1 / Notícies2 / Bàsquet3 / Primera Catalana Els Monjose s’emporta el derbi penedesenc davan un trist V...\nPrimera Catalana Els Monjose s’emporta el derbi penedesenc davan un trist Vendrell.\nEls taronges segueixen en posicions de descens directe, al caure 57-41 en un mal partit.\nSemblava que la victòria de la jornada anterior davant el Valls B, podria servir de revulsiu per l’equip vendrellenc, per deixar enrere la dinàmica negativa que arrossega l’equip, però, aquest passat diumenge, els taronges, van tornar a fer un partit molt fluix, davant un rival directe, que s’escapa a la classificació. Els vendrellencs van caure per 57-41, davant el conjunt dels Monjos, que d’aquesta manera, s’emportava el derbi penedesenc de la categoria.\nQueden nou jornades, per acabar la lliga, i els taronges, s’han de fixar el repte de sortir del descens directe, per això, cal oblidar el derbi el més aviat possible i centrar-se en el proper rival, el Bàsquet Olesa, tercer classificat, què visitarà Coma-ruga el proper diumenge.\nhttps://www.elvendrellesports.cat/wp-content/uploads/2019/02/Monjos-Vendrell-01.jpg 2848 4272 El Vendrell Esports https://www.elvendrellesports.cat/wp-content/uploads/2018/06/imatge.png El Vendrell Esports2019-02-28 08:37:352019-02-28 08:38:25Primera Catalana Els Monjose s’emporta el derbi penedesenc davan un trist Vendrell.\nDerrota del sènior femení que el deixa sense possibilitats de jugar la fase... Primera Catalana l’AB Vendrell segueix sense reaccionar, després d’una...


L'Ajuntament de BCN apunta malversació en un ens municipal\nPRESUMPTE FRAU EN UN ORGANISME MUNICIPAL\nL'ajuntament apunta que l'Institut Municipal d'Informàtica va malversar en l'època de CiU\nUn informe jurídic encarregat per l'equip de Colau assenyala que també hi va haver "prestamisme laboral"\nAntoni Vives, que era el responsable de l'entitat, nega les acusacions i assegura sentir-se "indefens"\nDimecres, 26/10/2016 | Actualitzat el 27/10/2016 a les 00:16 CEST\nUn informe jurídic encarregat per l’equip de govern d’Ada Colau després de la seva arribada a l’Ajuntament de Barcelona apunta que les irregularitats en la gestió de l’Institut Municipal d’Informàtica (IMI) els anys 2014 i 2015, sota el mandat de CiU, podrien es constitutius d’un delicte de malversació de fons públics i frau a l’Administració, entre altres.\nEn aquell període, la direcció política de l’institut estava a càrrec de l’exregidor de Convergència Antoni Vives, que ahir va negar les anomalies i va assegurar sentir-se «perseguit i indefens» com «David davant Goliat». L’Oficina Antifrau ha obert una investigació i el consistori espera una auditoria més extensa.\nEl dictamen, al qual ha tingut accés EL PERIÓDICO, destaca que els antics gestors de l’IMI van cometre irregularitats en la contractació de serveis i de personal. Durant el període 2011-2014, aquesta entitat va realitzar una alta proporció de contractació directa i negociada sense publicitat, que, segons detallen les anàlisis, constitueixen una «mala praxi administrativa».\nL’extinent d’alcalde d’Hàbitat Urbà amb CiU, Antoni Vives, que es va allunyar de la política l’octubre del 2015, just després de l’aparició de les primeres informacions sobre la seva gestió a Barcelona Regional (BR), va dir ahir en conferència de premsa: «No hi ha hagut malversació a BR [entitat que investiga la fiscalia, com va revelar aquest diari], tampoc a l’IMI». «Ho nego rotundament. S’ha treballat molt i molt bé», va afegir. Vives va qüestionar les auditories de BR –una agència vinculada a projectes d’infraestructures–, i de l’IMI, encarregades pel govern de Colau, perquè «són part», no en tenen en compte altres d’anteriors independents i fan «apreciacions valoratives».\nNo obstant, l’actual primer tinent d’alcalde de Barcelona, Gerardo Pisarello, va assenyalar Vives com a responsable de les presumptes irregularitats a l’IMI i a BR. Segons Pisarello, «no és casualitat» que es tracti d’organismes municipals que «responen a una mateixa direcció política» –en al·lusió a Vives–.\nTemes: Ada Colau Corrupció CiU


La ciència, més a l'abast\nLes revistes tècniques volen ser més accessibles i complementar les populars\nLes revistes científiques catalanes debaten aquesta setmana com atraure més lectors. Mentrestant, als quioscos hi dominen les publicacions en castellà, tot i que amb un descens de vendes.\n260x366 Muy intERESaNte Celebra aquest any el seu trentè aniversari amb una difusió de 32.000 exemplars a Catalunya i 178.000 a l'Estat espanyol. Muy intERESaNte Celebra aquest any el seu trentè aniversari amb una difusió de 32.000 exemplars a Catalunya i 178.000 a l'Estat espanyol.\nL'Institut d'Estudis Catalans celebra aquesta setmana les Quartes Jornades de Revistes Científiques, amb la vista posada a trobar una tercera via : no aspiren a emular les capçaleres de divulgació popular, però tampoc volen ser percebudes com a publicacions tècniques aptes només per a acadèmics. Segons explica Ricard Guerrero, secretari científic de l'IEC, l'assignatura pendent d'aquestes publicacions és "ser més apreciades", i aquest és l'aspecte en què s'han centrat les jornades. Guerrero recorda que l'Institut té diferents línies de suport perquè puguin millorar la presentació, la comercialitat i la presència a la xarxa que tenen.\nNoves publicacions divulgatives\nEn paral·lel, les societats filials de l'IEC han creat publicacions que no es dirigeixen al gran públic però sí que tenen un esperit molt més divulgatiu que les revistes tècniques. Ricard Guerrero deixa clar que "no són revistes de quiosc", però destaca que "estan obertes a un públic més ampli" i que "són més boniques i més ben presentades".\nEntre aquestes noves revistes hi ha exemples com Omnis cellula , editada per la Societat Catalana de Biologia, que va néixer l'any 2004 amb un esperit divulgatiu, i també EduQ (Educació Química) , creada per la Societat Catalana de Química i que es dirigeix a tota la comunitat educativa, incloent-hi la de secundària.\nSegons el secretari científic de l'IEC, aquestes publicacions de les seves entitats filials tenen especial cura de la terminologia, mirant que sigui correcta però també accessible al màxim de gent. En català, l'única revista que té una difusió rellevant és Mètode , dirigida per Martí Domínguez, que edita la Universitat de València des del 1992.\nRevistes populars al quiosc\nLes revistes sobre ciència amb més difusió entre el públic difereixen molt de les acadèmiques, però Ricard Guerrero afirma que són "absolutament essencials". "Com més formació científica hi hagi, més gent s'hi aficionarà, i més interès hi haurà a cursar estudis universitaris", argumenta.\nA casa nostra la més llegida és Muy Interesante , amb una difusió de 32.134 exemplars al febrer. La seva gran competidora, Quo , té una difusió de 14.992 exemplars a Catalunya. A l'Estat espanyol, Muy Interesante , que enguany celebra el trentè aniversari, té una difusió de 177.753 exemplars, i Quo de 89.823. Cinc anys enrere en tenien 231.530 i 173.185, respectivament.\nTot i el descens dels últims anys, el director de Muy Interesante creu que la revista ha passat de ser una raresa a un "referent mundial". L'any 1981, quan van fer la primera portada sobre tsunamis, "poca gent sabia el que eren", diu José Pardina, que considera que l'evolució ha estat molt positiva.\nRicard Guerrero, de l'Institut d'Estudis Catalans, hi afegeix un però: "Necessitem una revista de ciència en català al quiosc. Seria bo que algú amb visió s'arrisqués a crear-la i la mantingués".


Salut recomana que esmorzis al bar infecte del barri perquè “et farà immune a tot, pràcticament immortal” - benegre.cat\nBy Toni Mata | 10 de febrer de 2015\n“Estem sobreprotegint l’organisme, això el relaxa i ens tornem malaltissos”. Així ho resumia el Conseller de Salut Boi Ruiz aquest matí quan presentava la campanya “Bars, la prova de foc”. Amb aquesta iniciativa, la Generalitat vol promoure que els ciutadans esmorzin, dinin o sopin “als bars més infectes que puguin trobar, perquè és bo per la salut”. La idea és simple: “així com amb els nens els pediatres diuen allò de ‘deixa que jugui tranquil, que s’embruti, que mengi terra del pati de l’escola si vol’, amb els adults hem de fer el mateix”, deia Ruiz.\nNo es tracta que els adults mengin terra del pati de l’escola, sinó que freqüentin aquests locals on les mesures higièniques farien espantar l’inspector de sanitat més laxe de l’Índia. Aquell dit de gruix de recremat a la planxa. Aquella capa groguenca que recobreix els marges dels aparells i la barra. Aquella decoració tardofranquista. Aquell calendari del Barça del 95. Ja saps de quin bar parlem.\n“En els darrers anys”, explicava Ruiz “hi ha com una moda per cuidar-se que està resultant contraproduent. Qui no pren Omega3, pren L Casei Inmunitas. I el que no fa això, té un combo de pastilles que li garanteixen la salut i es fa batuts verds per esmorzar. Això a la llarga no funciona, perquè les nostres defenses es relaxen i després no reaccionen quan ve una passa de grip, d’èbola o de càncer”. Així doncs, Salut aconsella visitar freqüentment aquests bars on els senyors esmorzen prenent una copa d’anís “i feu el mateix que ells facin. Demaneu un entrepà de llom i formatge, demaneu un cafè, demaneu l’anís o el rom. Foteu-li una bona sacsejada al vostre organisme, que digui HÒSTIA PUTA AIXÒ QUÈ ÉS”, asseverava el conseller. “Només així”, continuava “podrem espavilar el nostre sistema immunitari i treure’l d’aquesta zona de comfort de salut monyes en què ens hem ficat tots”.\nModest Mesa Pongiluppi ha dit:\n25 de febrer de 2016 a les 16:19\nHome… No et diria jo que no\nAdròmides Escuracopes ha dit:\n10 de febrer de 2015 a les 16:48\nLa decoració tardofranquista em mata hahahaha!


Conselleria aprova les bases reguladores del programa ‘Avalem joves’ – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nConselleria aprova les bases reguladores…\nLa Conselleria d’Economia Sostenible ha aprovat les bases reguladores del programa de foment d’ocupació per a la contractació de persones joves qualificades, a través de la iniciativa ‘Avalem Joves‘. Aquesta actuació s’emmarca dins el Sistema Nacional de Garantia Juvenil.\nA través d’aquest programa i de les subvencions que ofereix es pretén potenciar la contractació indefinida inicial a jornada completa de les persones joves qualificades, que figuren inscrites en el fitxer del Sistema Nacional de Garantia Juvenil.\nPodran beneficiar-se d’aquesta subvenció les empreses i autònoms, el centre dels quals de treball estiga en la Comunitat Valenciana.\nNo podran obtindre la condició de beneficiàries les persones o entitats que concórreguen prohibicions establides en\nels apartats 2 i 3 art. 13 Llei de subvencions i aquelles agrupacions de persones físiques o jurídiques, públiques o privades,\nles societats civils, les comunitats de béns o qualsevol altre tipus d’unitat econòmica o patrimoni separat.\nAquestes ajudes van dirigides a persones joves majors de 16 anys que, comptant amb una qualificació professional reconeguda pel sistema de formació professional per a l’ocupació o del sistema educatiu, figuren inscrites com a beneficiàries en el fitxer del Sistema Nacional de Garantia Juvenil a la Comunitat Valenciana.\nAquests, deuran estar en possessió de les següents titulacions:\na) Llicenciatura o diplomatura, enginyeria superior o tècnica, arquitectura o arquitectura tècnica.\nb) Grau universitari\nc) Estudis de postgrau Universitari\ne) Tècnic superior de Formació Professional reglada, de la formació professional específica\nf) Altres titulacions oficialment equivalents, sense que tinguen consideració titulació d’ESO o Batxillerat.\ng) Certificat de professionalitat\nSerà subvencionable la contractació indefinida inicial a jornada completa de les persones joves. La quantia de la subvenció és la següent:\nAddicionalment dona o diversitat funcional 19.574,94 €.\nDiversitat funcional severa; jove sota guarda o tutela GV, mesura judicial o en alguna d’aquestes dues situacions durant els 3 anys anteriors; jove dona víctima de la violència sobre la dona 20.605,20 €.


divendres 10/04/2020 13:37\n09/04 Servei de Premsa\n09/04 Festes i Tradicions\n08/04 Policia Local\n06/04 Promoció Econòmica\n03/04 Cultura i Patrimoni\n02/04 Servei de Premsa\nPalamós inicia la segona sessió de les Jornades de Formació Esportiva\nL'Àrea municipal d'Esports ha posat en marxa enguany aquesta activitat, totalment gratuïta, amb l'objectiu principal de poder oferir una formació als entrenadors, monitors i responsables directius de les entitats esportives locals. Aquestes jornades es varen encetar el passat mes de juny i, ara, els dies 12, 17 i 24 de setembre tindran lloc tres noves sessions que es dedicaran a poder treballar i desenvolupar la tasca diària dels entrenadors.\nL'Àrea d'Esports de l'Ajuntament de Palamós, i un cop passat l'estiu, reempren les Jornades de Formació Esportiva que es van iniciar el passat mes de juny en una primera sessió formativa dividida en tres dies.\nAquesta activitat pedagògica té com a objectiu poder fer arribar a les entitats esportives de la vila una proposta formativa totalment gratuïta, que permet el reciclatge i la millora en la disciplina, tant de treball com didàctica, dels entrenadors, monitors i responsables directius de les entitats esportives locals.\nProgramació de la segona sessió\nLa segona sessió d'aquestes jornades tindrà lloc durant aquest mes, concretament els dies 12, 17 i 24 de setembre, de 19:30 a 21 h, a les dependències de l’Aula d’Aprenentatge, i en aquesta ocasió les diverses sessions programades seran adreçades a poder treballar i desenvolupar la tasca diària dels entrenadors esportius.\nDurant aquests tres dies es desenvoluparan diversos continguts com el del disseny i control de la sessió d'entrenament, la gestió del grup d'esportistes, la preparació del partit, o bé la creació de tasques per l'entrenament. Les sessions formatives previstes també inclouran tallers pràctics.\nFoto: imatge de la pista esportiva del pavelló municipal d'esports de Palamós.


Agriturismo Alle Riserve Cavagrande Avola Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nC/da Palazzetti sn, Gallina, Avola, Itàlia, 96012 - Veure al mapa\n"The hosts, Fabio and his partner, who are very friendly and..."\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Avola, Agriturismo Alle Riserve Cavagrande és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Agriturismo Alle Riserve Cavagrande és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany, piscina exterior, solàrium, parc infantil, ping pong, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Avola, el Agriturismo Alle Riserve Cavagrande és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (207) Parelles (141) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (28) Famílies amb infants grans (16) Grups (18)


La segona equipació del FC Barcelona per a la temporada 2018/19 serà de color groc\nLa nova samarreta de Nike rendeix tribut a l’elàstica lluïda durant el curs 2005/06, en què es va guanyar el doblet i la segona Lliga de Campions\nCinc setmanes després de conèixer-se la nova primera equipació per a la temporada 2018/19, aquest dilluns s’ha descobert quin aspecte tindrà la segona, que ja és a la venda a Nike.com, botigues i distribuïdors oficials.\nLa nova segona equipació de Nike serà de color groc, en homenatge a la samarreta lluïda durant el curs 2005/06, en què el FC Barcelona va guanyar el doblet, inclosa la segona Lliga de Campions de la seva història. Cal recordar que el groc, històricament, ha estat un color que ha portat sort al Barça, el qual també era present a la segona equipació de la temporada 2008/09, la corresponent al primer triplet del Barça.\nLa samarreta inclou gràfics amb centelleigs blaus i granes a les mànigues representant el desenfocament característic de la velocitat, mentre que el coll es presenta bordejat de color blau. El disseny inclou, a més, una senyera a la part posterior del coll.\nD’altra banda, els pantalons curts i les mitges també s’han dissenyat en aquesta mateixa tonalitat groga, entretallada per alguns centelleigs blaus i granes en un gest de complicitat cap a la primera equipació.


Nom: PEDRÓ DEL PONTARRÓ\nOriginal pedró pedró\nActual pedró pedró\nNúm. Registre / Catàleg: 10030-I\nMonument memorial que compta amb un basament de carreus de pedra, rematat a la part superior per una llosa de pedra esculpida en relleu, que representa un calvari; amb la mare de Déu, la muller de Cleofàs i Maria Magdalena (conegudes popularment com "les tres maries"), i la ciutat de Jerusalem al fons. Aquesta llosa esculpida es troba dins un emmarcament de pedra amb l'any 1668 esculpit al coronament i uns elements ornamentals geomètrics marcats al front dels brancals.\nEs coneixen referències documentals de l'existència del pontarró des de 1500, de manera que la seva construcció és anterior a aquesta data.\nEl pedró del Pontarró s'erigí el 1668, promogut per Guillem de Rocafort (del mas Rocafort de Sant Feliu de Terrassola), en agraïment a la verge de l'Estany per no haver-se fet mal en caure daltabaix del rec de dessecació de l'estany, possiblement a prop del Pontarró, la nit del 21 de març de 1668, quan tornava de la ciutat de Barcelona. Malgrat que actualment no es coneixen més dades d'en Guillem de Rocafort, sabem que entre 1652 i 1666 fou arxiprest de la Col·legiata de Santa Maria de l'Estany en Salvador de Rocafort, de manera que potser existia algun parentiu entre els dos personatges.\nDurant la dècada de 1940 sembla que es realitzaren algunes actuacions de conservació del pontarró, i molt possiblement fou aleshores quan es desplaçà el Pedró del Pontarró des de la seva ubicació inicial (al costat del camí de Sant Feliu de Terrassola), fins al seu emplaçament actual, apropant-lo uns metres més a la vora del pontarró, en la confluència del carrer de la riera de l'Estany.\nA finals de la dècada de 1940, el cirurgià Josep Maria Vilardell, estiuejant del poble i el propietari en aquell moment del molí del Grau, fou mecenes d'uns treballs de conservació del pedró, durant els quals possiblement es col·locà la làpida de pedra amb la data de 1949, situada actualment al costat, amb unes inscripcions que n'expliquen l'origen. Es coneixen referències documentals de l'existència del pontarró des de 1500, de manera que la seva construcció és anterior a aquesta data.\nEl pedró del Pontarró s'erigí el 1668, promogut per Guillem de Rocafort (del mas Rocafort de Sant Feliu de Terrassola), en agraïment a la verge de l'Estany per no haver-se fet mal en caure daltabaix del rec de dessecació de l'estany, possiblement a prop del Pontarró, la nit del 21 de març de 1668, quan tornava de la ciutat de Barcelona. Malgrat que actualment no es coneixen més dades d'en Guillem de Rocafort, sabem que entre 1652 i 1666 fou arxiprest ...


Fem Via per Decidir-ho Tot « Temps de Revolució\nFem Via per Decidir-ho Tot\nPosted on 08/09/2014 Updated on 15/08/2014\nDeclaració del Procés Constituent amb motiu de l’11 de setembre: Fem Via per Decidir-ho Tot\nL’11 de setembre d’enguany s’espera, de nou, una gran mobilització social a Catalunya, organitzada per l’Assemblea Nacional Catalana i Òmnium, a favor de la independència i del dret a decidir i, sobretot, per pressionar les forces polítiques perquè la consulta del 9 de novembre sigui una realitat. Garantir el dret perquè la població de Catalunya pugui votar és fonamental.\nEn el marc d’aquesta iniciativa, el Procés Constituent convoca aquest 11 de setembre del 2014 a concentrar-se a l’avinguda Diagonal amb Passeig de Gràcia,davant el Deutsche Bank i de l’Obeliscconegut popularment amb el nom del “llapis” (monument de la victòria feixista) amb l’objectiu de mostrar un absolut rebuig tant davant d’un dels símbols del poder financer internacional com del símbol del poder que recorda l’atac històric contra els nostres drets i llibertats.\nEl Procés constituent vol reclamar que els drets socials i els drets nacionals són indissociables. VOLEM DECIDIR, però DECIDIR-HO TOT.\nVolem participar en una V que signifiqui el reclam de VIURE amb dignitat; de construir una VILA que sigui una unitat política sobirana, que defensi la DIVERSITAT, que sàpiga autogestionar-se, que sigui capaç de crear VINCLES de comunitat i proyectes d’economia social; que promogui els VALORS democràtics, participatius i una ètica solidària.\nVOLEM CONSTRUIR UN NOU PAÍS, però un nou país que no estigui regit pels principis de la cobdícia, la corrupció, el frau fiscal i les desigualtats, sinó per la SOLIDARITAT i la JUSTÍCIA.\nLa lluita per la sobirania és lluitar per la llibertat dels pobles. L’Europa del poder financer no respecta aquesta llibertat. N’hem vist les conseqüències a Grècia, a Portugal, a Irlanda, a Xipre o al mateix Estat espanyol. No hi ha independència veritable sota el jou del deute il·legítim ni sota les urpes de la Troika, ni sotmesos al xantatge de la prima de risc i dels “mercats”. Tampoc hi ha sobirania real sense trencar amb els vicis i desmemòries del règim de la Transició, un règim erigit sobre el silenciament de les víctimes de la Guerra Civil i 40 anys de dictadura feixista, un règim que ha permès que les mateixes oligarquies de sempre continuessin en el poder, un règim contra el qual cal seguir empenyent per fer-lo tombar.\nUs convidem a venir davant del Deutsche Bank perquè la banca, tant la nacional com la internacional, és la gran culpable de la crisi que el nostre país i molts d’altres vénen patint des de fa ja sis anys. Hi volem ser perquè, en els darrers anys, el Deutsche, com d’altres entitats financeres, s’ha enriquit especulant amb el deute sobirà dels països euromediterranis, evadeix capitals als paradisos fiscals i es creditor ifinançador d’empreses d’armament. La Troika protegeix les entitats financeres a costa dels fons públics imposant plans d’austeritat que ens roben els drets més fonamentals com la salut i l’educació, l’assistència social, els ajuts a la dependència… i ataca la sobirania dels pobles. Sortirem al carrer per deixar ben clar que volem la sobirania de Catalunya, però també per insistir que les polítiques de la Troika ens deixen en la més profonda misèria com a poble.\nEl darrer escàndol de la política catalana, amb la confessió de l’expresident Jordi Pujol admetent que la seva família tenia diners irregulars a Andorra que ell havia heredat del seu pare, mostra clarament la necessitat de refundar l’actual sistema polític, social i econòmic. Aquest escàndol s’afegeix a un ampli llistat d’escàndols de corrupció que han afectat als darrers anys a un llarg llistat de polítics, empresaris i banquers catalans. Un país, l’èlit dirigent del qual és còmplice del poder financer nacional i internacional, no serà mai un país veritablement sobirà. No volem un país on la banca faci i desfaci al seu gust, on no hi hagi control sobre el moviment de capitals, i on els rics defraudin impostos impunement.\nUs convidem a unir-nos al voltant del llapis per rebutjar l’abús del poder, la corrupció i el frau fiscal que tenim i patim també, avui, a Catalunya. L’obelisc fou primer una monument a la victòria feixista, després es reconvertí en un monument a Juan Carlos I i avui és una relíquia d’un passat que ens impedeix mirar cap al futur. Som conscients que el poder empresarial, financer i polític català pacta amb les elits espanyoles quan és d’interès per a les seves butxaques. Cal preguntar-se: independència per a què i per a qui? El debat obert avui a Catalunya és una oportunitat per trencar amb l’injust marc legal establert i per repensar les bases del nostre model de societat. Volem obrir un procés constituent que ens permeti decidir, entre tots, quin país volem.\nPer tot això, a la diada de l’11 de setembre del 2014, en el marc d’una nova mobilització històrica, serem molts deconstruint el poder financer, l’elitisme, la uniformitat, el totalitarisme i la guerra, el sexisme, la violència d’estat, el pensament únic; per reclamar l’inici d’una nova manera de fer política, per manifestar la voluntat de ser un poble sobirà, conscient que té poder constituent, i capacitat per construir, entre tots i totes, un país divers, plural, democràtic, que vetlli per la justícia social i una ètica solidària.\nEns trobarem a la cruïlla del Passeig de Gràcia amb Diagonal, davant del Deutsche Bank i del “llapis”.\nThis entry was posted in ANC, CUP, Dignes, Drets Humans, Drets Nacionals, Drets Socials, Feminisme, Independència, Lluita de classes, Pau, Procés Constituent, República Catalana del 99 %, Revolució, Sanitat and tagged 11S, 99%, ANC, Arcadi Oliveras, Barcelona, Front Popular, Procés Constituent, República, Revolució, Teresa Forcades.