Gay de Montellà: "En aquest moment sembla possible un govern d'esquerres"\nBarcelona. Dimarts, 20 de febrer de 2018. 11:09\nActualitzat Dimarts, 20 de febrer de 2018. 11:45\nEl president de Foment del Treball Nacional, Joaquim Gay de Montellà, ha assegurat en la conferència Nueva Economía. Fórum Europa, que ara per ara no preveu noves eleccions, i creu "que és possible un govern d'esquerres a curt termini", en què ell hi inclou Esquerra Republicana, JxCat i la CUP.\nRespecte les tensions amb la patronal terrassenca Cecot, Montellà ha dit que "no opino sobre patronals externes a Foment", deixant clar que Cecot -ara per ara- no en forma part.\nLa vaga del 8 de març\nGay de Montellà ha fet un repàs del context actual, afirmant que "Catalunya ha de ser el millor aliat d'Espanya" i ha criticat la vaga convocada pel 8 de març, Dia de la Dona, assegurant que no es tracta d'una vaga econòmica, sinó política, i que "no hi estem d'acord".\nAixí doncs, s'ha mostrat contrari a l'aturada general de dues hores convocada pels principals sindicats per al pròxim 8 de març assegurant que no es tracta d'una vaga per raons econòmiques. En aquesta línia, s'ha mostrat preocupat pels problemes que pugui comportar la mobilització i l'afectació que pugui tenir en la mobilitat dels ciutadans durant aquesta jornada.\nEn el cas que es produïssin aquests problemes, Gay de Montellà ha apuntat la possibilitat que es poguessin considerar com una "alteració de l'ordre públic".\nRespecte la fuga de les empreses catalanes que han canviat la seu de lloc, Montellà ha assegurat que "no hem de mirar al passat, sinó que hem de valorar com hem de tornar" i ha explicat que el que cal és fer "un pacte amb les institucions i que Catalunya recuperi les empreses que ha perdut".\nLa marxa "massiva" d'empreses no respòn, segons el president, a una conjuntura econòmica normal i per això "cal tornar tan aviat com poguem a la normalitat". En aquest sentit, Montellà ha declarat que "anima" a tots els partits a donar suport als pressupostos i anar cap a un context de normalitat.\nHa assegurat que "Catalunya té els fonaments sòlids per seguir creixent perquè els principals indicadors demostren que el dinamisme i l'activitat empresarial catalana han permès consolidar la recuperació econòmica a Espanya". Així doncs, assegura que si la tendència de l'economia catalana segueix positiva, Catalunya "pot trigar uns anys", però s'acabarà recuperant.\nCom ja havia reiterat en altres ocasions, Gay de Montellà ha recordat que "jo no sóc independentista, sóc catalanista", assegurant que no considera que ara sigui "el moment per Catalunya", perquè segons diu, Europa és encara "molt jove" i que cal esperar.\nPatronals Gay de Montellà admet que prefereix un govern "unionista" El Nacional\nIndependència Gay de Montellà nega pressions polítiques en el trasllat de seus d'empreses El Nacional\nPatronals Gay de Montellà: “Volem un govern que allunyi les incerteses” Carlota Serra\nPatronals Gay de Montellà nega que la suspensió de Cecot sigui política El Nacional


El congrés del PSOE balear\nMiquel Payeras | 07 juliol 2004\nLa rotunda victòria de Francesc Antich en el congrés federal del PSOE li deixa el camí obert per guanyar les mateixes cites balear i mallorquina, el pròxim cap de setmana i el següent, respectivament. Ha estat una victòria aclaparadora, a Madrid, perquè per les circumstàncies no pareixia quedar cap lloc per a un balear a l'executiva nacional, i només per la influència d'Antich n'és membre Francina Armengol, la seva mà dreta. És vera que la pressió de federacions com la catalana i l'andalusa combinada amb l'ascendència que té Juan Carlos Rodríguez Ibarra sobre José Luis Rodríguez Zapatero va provocar la sonora rectificació del secretari general. En lloc de sortir endavant la seva idea d'una comissió executiva reduïda i molt «ideològica», deixant per al comitè territorial la tasca de representació d'interessos locals-territorials-orgànics de cada federació, el que ha sortit ha acabat per ser gairebé el mateix que era. Això obria escletxa perquè hi hagués un balear, però només una escletxa: no era gens segur que hi pogués ser. I si finalment hi entrava, aleshores qui? Se donava per fet que seria Joana Barceló. Pareixia comptar amb tot al seu favor, sobretot la bona sintonia amb Zapatero, i tothom suposava que la substitució d'Antich per Barceló seria implícitament un toc d'atenció molt seriós al secretari general balear. Doncs bé, el que ha passat ha estat exactament el contrari. Quasi ni cal dir que l'objectiu tàctic dels crítics a Antich és, justament, Armengol, en el congrés mallorquí. Per això la victòria d'Antich és tan rotunda en col·locar Armengol a dalt.\nLa conseqüència més immediata d'aquest èxit és demostrar a tot el seu partit, i a tothom, que a efectes orgànics Antich és i exerceix de màxim responsable i com a tal té influència a la direcció. Altra cosa és capacitat de pressió en el govern, que això depèn probablement de tantes variables que el representant d'una federació tan petita com la balear té poca cosa a fer. Tanmateix en tot allò que pertoca al control directe del PSOE balear ha demostrat que qui mana és ell. Tant pel que fa als nomenaments governamentals sota àmbit de designació estrictament indígena -Delegació del Govern, candidata a les europees..- com, sobretot ara, pel que respecta al molt més difícil organigrama partidista a Madrid. Va guanyar l'assemblea per triar delegats al Congrés federal i ha vençut en ser capaç de fer entrar Armengol a la comissió executiva. Li queda arrodonir la victòria a Balears i a Mallorca.\nEls congressos balear i mallorquí poden ser moguts, o no, però si ho son, fan l'aspecte que ho seran molt manco del que ho haguessin pogut ser sense una demostració de força com la que ha protagonitzat Antich. Ara mateix tot apunta que fins i tot si els crítics no se rompen (passant-se el clan de Palma Torres-Bellón a les files d'Antich i Armengol) els oficialistes guanyaran, vist el poder demostrat. Si guanyen, Antich haurà aconseguit finalitzar les complicades passes tàctiques per situar Armengol en la línia de sortida perquè sigui ella la candidata a presidenta de Balears el 2007, si ell aconsegueix quedar-se a Madrid. Fins ara aquesta possibilitat la contaven, amb veu baixa, alguns dels que millor coneixen el funcionament del PSOE local, i que són aliens a les lluites internes, i pareixia una opció bastant desbaratada. Ara sembla que la cosa pot anar cap aquí. Per diverses raons. Una, perquè el mateix Antich és conscient, i ho ha confessat, que ell no té res més a fer «que preparar el partit el millor possible perquè un altre intenti ser president». Dos, perquè no vol tornar. Tres, perquè si no se tractàs de promoure al màxim Armengol (portaveu parlamentària i ara a la direcció nacional), per quina raó no se col·locà ell a l'executiva federal, que hagués estat segurament el més fàcil i encara més vivint a la pràctica a Madrid?\nTot aquests moviments interns, emperò, de res no serviran si Antich i Armengol no entenen que el principal problema que llasta el PSOE balear no és el qui, sinó el què. Només existeix un camí. El pacte de síntesi entre les dues sensibilitats socialistes. Com a Eivissa, a on controlarà el partit la gent diguem-ne espanyolista i probablement serà candidat el 2007 Xicu Tarrès. Una síntesi que, d'alguna manera, recuperi el que havia de ser Antich el 1999 i que, per mil raons, no ho va poder ser.


La Llumenera de Nova York: Chinese Can Collector\nChinese Can Collector\nNova York recicla!\nDos ninots amb forma de cubells de la brossa (un per al paper i cartró, que aquí és de color verd, i un altre per a vidre i tota mena d'envasos, de color blau) ens aconsellen «Recycle More, Waste Less!»: que reciclem més coses, i que en llencem menys, al tercer ninot de color gris que representa el cubell de rebuig. Diversos adhesius i cartells et guien per saber què és recicla i on s'ha de llençar; i, fins i tot les papereres del metro, que s'empassen indiscriminadament tota la brossa que no acaba per terra a les andanes o directament a les vies, tenen un rètol que t'indica que després (ai las!) hi ha algú que ja ho separarà per reciclar-ho.\nLa ciutat de Nova York no té contenidors de la brossa (els contenidors o cubells són els de cada edifici o casa, i normalment són a l'interior o, en el cas dels restaurants, al soterrani). En la majoria de barris, hi ha un dia (o un parell) a la setmana que passen a recollir les escombraries, i és llavors quan els porters dels edificis treuen les bosses al carrer (això sí, separades per a reciclar) i les amunteguen a la vorera. Aquestes piles de merda, de les quals n'he parlat en altres ocasions poden arribar a fer-te difícil el pas (aquí i aquí).\nAquest dia en qüestió, veus com la versió novaiorquesa dels drapaires, els recollidors de tota mena d'envasos, surten al carrer a la caça d'aquests objectes preuats. Obren les bosses, en destrien les ampolles i les llaunes, i les carreguen en sacs que més tard canviaran pel seu pes en or. N'he vist molts, i sempre tornen a lligar les bosses de la brossa i les deixen tal i com les havien trobades. En alguns casos, la tècnica de transport és tan sofisticada (i tradicional) com la de la dona xinesa de la fotografia.\nUnknown 15 de juliol, 2010 03:22\nHo vaig veure també a la Xina. Allí també els recullen i crec que els donaven 0.1 cèntim per cada ampolla o llauna. És una forma de reciclar, com l'home dels cartrons d'abans, que jo recordo.\nMila 15 de juliol, 2010 04:39\nA Barcelona encara hi passen recollidors de paper i cartró (al centre i a ciutat vella, on els comerciants deixen piles de capses plegades i lligades) i de ferralla, que la recullen destriant-la d'altres andròmines, abans que passin els camions de l'Ajuntament. La desaparició creixent, però, de ferralla fa que es donin continuats furts de fil i canonades de coure a moltes poblacions de Catalunya, amb els perills que això comporta: talls en les comunicacions, fuites de gas... Ep! Llumenaire què et recorda aquest sistema xinès tradicional de transportar mercaderies? A mi em recorda un xinet per Carnestoltes, amb un barret d'arreplegador d'arròs i dues grans cistelles de vímet penjant d'una canya. Moníssim!!\nGuim 15 de juliol, 2010 10:59\nA Berlín passa quelcom de semblant amb les ampolles de vidre i plàstic. Com a Catalunya fa uns quants anys (ho recordo de ben petit) quan tornes les ampolles se't retorna 8 (vidre) o 25 (plàstic) cèntims.\nCom que és molt usual beure al carrer, qui no vulgui traginar amb l'ampolla (o ampolles!) tota la nit simplement la deixa sota una paperera: un exèrcit de "drapaires" les recullen per completar-se la seva minsa pensió.\nmiq 15 de juliol, 2010 11:57\nAquí és molt freqüent… i és, com dieu vosaltres, perquè encara funciona el sistema de reembossament quan hom retorna els envasos, que funcionava a casa nostra quan érem petits. En aquest país, a l'etiqueta de les ampolles de cervesa hi ha escrit el que te'n donen, i la quantitat varia segons l'estat (que en les etiquetes és una tirallonga d'inicials dels diferents estats en els quals el sistema és vigent).\nUnknown 15 de juliol, 2010 16:37\nLa percepció que tinc de NY és com si fos una top model, que poden fer moltes coses i totes elles maquíssimes, però no penses mai que puguin fer coses "brutes".\nHas esdevingut cronista dels baixos fons de NY, mai millor dit\nmiq 15 de juliol, 2010 18:45\n…de fet, tinc pensada de fa temps una “sèrie negra” sobre Nova York, per tal de desmitificar aquesta visió, que sovint en tenim, de ciutat amb glamur.\nAnònim 15 de juliol, 2010 19:27\nla capital del mundo...\nDavit del carré Blanc 18 de juliol, 2010 10:31\nA Buenos Aires vaig poder compartir algun temps amb gent que treballa a les "villas miseria". Cada nit, milers de "cartoneros" (així diuen allà a la gent que furga entre la brossa per treure alguna cosa per revendre) prenien la ciutat. Alguns amics i amigues que han viatjat a Buenos Aires m'han confessat que açò els havia passat desapercebut. Potser ens enlluerna tant la projecció de les ciutats que no ens adonem d'algunes de les coses més interessants que passen al seu si.


L'Informatiu migdia - 05/02/13 - RTVE.es\nL'Informatiu migdia - 05/02/13\nA un dia de la cimera convocada per Mas, comença el tràmit de la llei de transparència. MESURES ANTICORRUPCIÓ\nEl Parlament dona el primer pas per elaborar les lleis de transparencia i electoral, pendents des de l'anterior legislatura.\nEn ple debat sobre com millorar la lluita contra la corrupció, la presidenta de la cambra, Nuria de Gispert, reunirà dijous als líders dels grups parlamentaris per explicar-los les conclusions de la cimera anticorrupció de demà, convocada pel President Mas.\nEl Cercle demana diàleg. APOSTA PER REVISAR EL MODEL TERRITORIAL\nEl Cercle d'Economia demana diàleg entre el govern central i el català per plantejar la revisió del model autonòmic. De fet, considera inacceptable la manca de comunicació entre les dues parts des de les últimes eleccions i critica que Esquerra Republicana no hagi entrat al govern perquè consideren que genera inestabilitat.\nRetinopatia diabètica. ASSAGEN TRACTAR-LA AMB UN COL·LIRI\nLa Vall d'Hebron lidera un assaig clínic per tractar la retinopatia diabètica amb un coliri. Ara la malaltia, que afecta un 30% de les persones diabètiques, es tracta amb tècniques molt invasives i doloroses. Uns 150.000 catalans la pateixen i és la principal causa de cegesa entre la població activa.\nArriba la festa del bàsquet. BARÇA-MADRID, DIJOUS A LES 19H PER LA 1\nEl Barça de bàsquet ultima la preparació per a la Copa del Rei de Vitòria. Els blaugrana debuten demà passat contra el Reial Madrid en un partit que podreu veure a les 7 de la tarda per La 1. Juan Carlos Navarro treballa a contrarrellotge per recuperar-se d'una lesió muscular a la cama dreta.\nGasol, 5 anys als Lakers. RECONEIX QUE NO TÉ FEELING AMB EL TÈCNIC\nPau Gasol compleix avui 5 anys amb els Lakers, però NO viu precisament el millor moment a l'equip. Suplent en alguns partits, el pivot de Sant Boi ha confessat a Televisió Espanyola que no té gaire feeling amb l'entrenador Mike D'Antoni\nveure més sobre "L'Informatiu migdia - 05/02/13" veure menys sobre "L'Informatiu migdia - 05/02/13"\n> L'Informatiu migdia - 05/02/13


La 3a edició de la fira de llibres Tinta Roja s’ha centrat en els diferents tipus de fronteres | RTVVilafranca\nLa 3a edició de la fira de llibres Tinta Roja s’ha centrat en els diferents tipus de fronteres\nDissabte, durant tot el dia, la Plaça Milà i Fontanals acollia la 3a edició d’aquesta fira que, per primer cop, aterrava a Vilafranca després de fer-se a Vilanova i a Sant Pere de Ribes\nDurant tot el dia els protagonistes van ser els llibres, especialment de contingut polític, i les editorials independents. Aquest any, l’eix temàtic de la fira eren les fronteres, però no només les geogràfiques, sinó totes les que es troben els immigrants un cop arriben aquí. Molts dels llibres que es podien trobar a les parades tractaven, precisament, sobre aquesta temàtica.\nA banda de la parada de l’Odissea també n’hi havia una altra de l’espai Contrabandos, que aplega una quarantena d’editorials independents i que tenen molts llibres d’assaig polític. L’objectiu, asseguren, és fomentar el pensament crític i donar peu a poder reflexionar. Els actes van començar amb una conferència sobre els Centres d’Internament d’Estrangers i van seguir amb un taller sobre islamofòbia i gènere, un conta contes infantil sobre els infants sahrauís i un recital del col·lectiu Inversos. El pregó anava a càrrec de Mercè Duc, que forma part de la campanya “Tanquem el CIE” i que destacava que actes com aquest serveixen per donar a conèixer la realitat d’aquests centres d’internament de més a prop.\nA la tarda els actes van seguir amb les conclusions del taller d’islamofòbia i gènere i es va presentar el llibre “La pell de la frontera” de Francesc Serés. Al llarg del dia van passar per la fira unes 500 persones.\nfira, L'Odissea, llibres, Tinta Roja


& apos; alaskan bush people & apos; ós marró revela el nom de la pel·lícula de terror! -->\nBear Brown dóna a conèixer als fanàtics la pel·lícula de terror que ha estat creant i finalment va revelar el títol del temible terrorífic. Arribant a Instagram dilluns, l'estrella de 'Alaskan Bush People' va anunciar el títol de la seva pel·lícula mentre compartia algunes captures de pantalla de la producció i va admetre que el fet d'actuar no és tan desgraciat.\n'Ei tothom! M’he divertit molt filmant la meva pel·lícula de terror! És fantàstic tocar una cosa molt diferent de la meva vida real! I per intentar-me la mà d’actuar! És més difícil que ser jo! Aquí teniu unes captures de pantalla de la meva pel·lícula '!\n'Por no hi ha mal'\nBear abans havia entès el nom, però ara revela que el seu debut en la direcció es titularà 'Fear No Evil'. Les diverses captures de pantalla de la pel·lícula mostren a Bear caminant pel desert i vestit amb una jaqueta vermella i amb diferents armes i eines, com una pala i una pistola. Fins i tot va crear un compte d’Instagram per a la pel·lícula.\nTot i que Bear ha estat durant la televisió des de fa anys de la sèrie de realitat de la seva família, l'estrella de 'Alaskan Bush People' té ganes de divertir-se amb guió i està rebent una mica de suport dels seus fans.\nUna persona va comentar a la publicació d'Instagram de Bear: 'Tinc moltes ganes de veure-la, faràs un autèntic bon actor'.\nAltres han dit que no poden esperar a veure 'Fear No Evil' i que donaran suport tant a Bear com al projecte.\nLa Vida Única\nÉs possible que Bear hagi tingut una inspiració fosca per a la seva pel·lícula després de les darreres voltes que ha pres la seva vida amorosa. Segons vam informar, Bear i la seva mare embarassada, Raiven Adams, s’han tornat a dividir, i en aquesta ocasió sembla que pot ser de bé.\nRecentment, Bear va abordar la divisió a Instagram, cosa que va succeir després que els dos tinguessin un breu descans per interactuar amb els fans a les xarxes socials.\n'Ei tothom! Tinc algunes notícies que voldria compartir! Un cop més, Raiven i jo hem decidit que som millors com a amics! Així, doncs, hem passat per diferents camins! Tot i així, encara estem desitjant augmentar el nostre petit miracle com a pares i mares, en realitat ens vam separar fa unes setmanes, Raiven portava molta gent enviant les seves coses, així que vaig pensar que era millor esperar la setmana abans. Vaig publicar-ho! Si us plau, no etiqueu Raiven a les meves publicacions, ha estat prou difícil per a ella sense la tensió afegida. Si Raiven o jo decidim fer una cita amb algú en el futur! Tots dos estarem bé amb ell! Només volem que tothom sigui feliç! No sortiré amb ningú més de temps! Encara tinc sensacions per Raiven! Respecto, demano a tothom que li doni una mica d’espai i tranquil·litat. Gràcies per tot el vostre suport! Mantingueu-vos de meravella i Déu us beneeixi !!\nProtecció del nadó\nÉs possible que l'ós ja no estigui amb Raiven, però segueix sent molt protector tant per a ella com per al seu fill per néixer. Després que els pares expectants compartissin un sonograma del seu nadó, alguns aficionats van començar a burlar-se de la foto i a fer-li trets a Bear i Raiven. L'estrella de 'Alaskan Bush People' no es va resistir per l'odi dels trolls i va acabar amb la seva intenció d'utilitzar a Instagram.\n'Heu tothom que m'està fent malbé!' És trist que en aquests moments i èpoques actuals hi hagi tanta odi! He sentit que alguna pàgina es burla de la imatge dels sonogrames dels meus fills! Em sorprèn que Facebook i la gent permetessin continuar un acte tan atrevit! Qualsevol que es burlés d’un nadó no voreja el límit! Com es permet això? L’única cosa necessària perquè el mal triomfi és que la gent bona no faci res! Burla’m de tot el que vulguis! Però deixa fora de nadons innocents '!!!!!!\nNotícies D'última Hora L'estrella de 'jove mare' es va detenir per presumptes agressions a un membre de la família que van causar lesions corporals\nNotícies Malgrat els alts i baixos del matrimoni de Kobe Bryant amb Vanessa, van mostrar com navegar pels temps difícils\nNotícies D'última Hora Escàndol de trampes! La raó real de Kris Jenner per revelar-se una relació\nEstrelles La publicació 'Desafiament Dolly Parton' d'Eminem inclou fotografies despullades amb l'etiqueta 'Grindr'\nNotícies Disney es prepara per cobrar a la primera princesa africana amb cereals, joguines i cosmètics\nEl bebè Mama de Blake Griffin es va mudar després que sortís públic amb Kendall Jenner\nTwitter s'està esfondrant per la felicitat de la sentència de presó escurçada de Huffman i el tractament especial presumptament


1,2 kg de costelles de porc\n2 cullerades de salsa HP\n4 cullerades de salsa Perrins\n1-2 gotets d’aigua\nCostelles de porc confitades amb puré de moniato Becky Lawton\nSalpebreu les costelles, empolseu-les amb el pebre vermell, unteu-les amb el quètxup i la salsa HP, poseu-les en una safata de forn, d’uns 3-5 cm d’alt, i ruixeu-les amb la salsa Perrins, el vi blanc, oli i la salsa de soja.\nPoseu a la safata la ceba trossejada i els tomàquets tallats en meitats. Afegiu-hi 1-2 gotets d’aigua i una mica de romaní, i cobriu-ho molt bé amb paper de plata, de manera que no toqui la carn.\nPoseu-ho al forn, a 165 ºC, 4 h, o fins que la carn sigui molt tendra.\nColeu la salsa amb un colador xinès, escalfeu-la i afegiu-hi una cullerada de Maizena diluïda amb aigua, per lligar-la.\nRenteu els moniatos, salpebreu-los, emboliqueu-los amb paper de plata i feu-los coure al forn, 40 min, a 190 ºC.\nTraieu-ne la pell i feu-ne puré, afegint-hi la mantega, sal i pebre.\nEsmicoleu les costelles amb les mans i serviu-les sobre el puré de moniato, amb una mica de salsa i romaní fresc .


Biblioteca Marcel·lí Domingo: 2016-03\nProgramació Activitats del 10è Aniversari de la Biblioteca Marcel·lí Domingo\nEtiquetas: 10è Aniversari biblioteca, programa activitats 2016\nCLUB DE LECTURA ABRIL"Tot això ho faig perquè tinc molta por" D'Empar Moliner\nPOEMES I PAPALLONES PER REBRE LA PRIMAVERA A LA BIBLIOTECA. Al Laboratori de Lletres i llibres hem fet Lectura de Poemes d'Olga Xirinacs\nAl Laboratori de Lletres i llibres hem fet Lectura de Poemes d'Olga Xirinacs i a més a més, per celebrar l'arribada de la primavera hem cerat unes papallones de colors... mireu que boniques ens han quedat! A càrrec de Rosa Tomàs. Dilluns 21 de març, a les 18h.\nEtiquetas: Celebració Dia Mundial de la Poesia, taler\nXERRADA ‘Influència en la salut de les zones verdes. Els parcs Naturals de les Terres de l`Ebre. A càrrec de Sr. Rafel Balada i Llasat, biòleg. Exdirector dels PNDE i dels Ports.\nOrganitza Acadèmia Ciències Mèdiques i de la Salut de Catalunya i Balears. Col·labora Biblioteca\nDijous 17 de Març a les 19’00 hores a la sala polivalent de la biblioteca\nNarració de contes Amb ulls de Bladé. A càrrec d'Agustí Farré Sanfeliu. Contes basats en la seva obra. Per la commemoració del 20è Aniverari de la mort de Bladé.\n17 de març, a les 18h, ala biblioteca de Tortosa\nVisita a la biblioteca de Tortosa de l'alumnat del Cicle Inicial 2n A i B de l'Escola del Temple\nCom cada setmana ens visiten escoles a la nostra biblioteca. Aquest matí ha estat el torn de l'Escola del Temple, dos grups d'alumnes de Cicle Inicial, de 2n A i B. Els xiquets i xiquetes s’inicien en la lectura. En aquesta edat és relativament fàcil captar la seva atenció, són observadors i espontanis i fan preguntes sobre qualsevol cosa que els cridi l’atenció. Per això pensem des de la biblioteca que és un bon moment d'apropar-los al món dels llibres.\nTaller de Manualitats Dia del Pare. A càrrec de Rosa Tomàs i Cinta Mascarell.\nDimecres 16 de març, a les 18h, a la biblioteca de Tortosa\nEtiquetas: manualitats, Taller\nClub de lectura Llegir Teatre 'El professor Bernhardi' d'Arthur Schnitzler. A càrrec de Xell Aixarch i Xavier Aragó\nDimecres 16 de març, a les 19h, a la biblioteca de Tortosa.\nPrograma d'Actvitats 2016 del 10è Aniversari de la Biblioteca de Tortosa\nAprofitant que 2016 és el 10è Aniversari de la Biblioteca Marcel•lí Domingo hem organitzat una sèrie d'activitats destacades que volem donar a conèixer als nostres usuaris i usuàries.\nEtiquetas: 10è Aniversari, programa activitats 2016\nExposició. 'Un recorregut històric a través dels programes de Setmana Santa des de 1941 fins a 2015'.\nTradició i espiritualitat conviuen a la ciutat durant la Setmana Santa, unes celebracions que la majoria dels tortosins viuen intensament, al marge de les seves creences religioses, i per això des de la biblioteca de Tortosa hem volgut donar a conèixer un fons que no esta accessible al públic i que fa un recorregut històric a través dels programes de Setmana Santa des de 1941 fins a 2015.\nDurant tot el mes de març, a la planta baixa de la biblioteca de Tortosa, en horari de la mateixa.\nPublicado por Biblioteca Marcel·lí Domingo en 12:42 0 comentarios\nExposició. 'Un recorregut històric a través dels p...\nPrograma d'Actvitats 2016 del 10è Aniversari de la...\nClub de lectura Llegir Teatre 'El professor Bernha...\nTaller de Manualitats Dia del Pare. A càrrec de Ro...\nVisita a la biblioteca de Tortosa de l'alumnat del...\nNarració de contes Amb ulls de Bladé. A càrrec d'A...\nXERRADA ‘Influència en la salut de les zones verde...\nPOEMES I PAPALLONES PER REBRE LA PRIMAVERA A LA BI...\nCLUB DE LECTURA ABRIL"Tot això ho faig perquè tinc...\nProgramació Activitats del 10è Aniversari de la Bi...


El coaching és un procés d'acompanyament i relació professional continuada en el que es pretén aconseguir que el coachee sigui capaç de veure's des d'una altre mirada i percebre noves alternatives per a millorar les seves accions i, en conseqüència, els seus resultats.\nAmb total confidencialitat, objectivitat i rigor, treballem conjuntament amb el coachee, potenciant les fortaleses que ja disposa i desenvolupant aquelles competències en les que hem detectat possibilitats de desenvolupament i que ell desitgi millorar.\nTreballem per a que disposi d'altres punts de vista, descobreixi les creences que limiten l'assoliment dels seus objectius, potenciant els seus propis recursos i modificant les seves accions per aconseguir resultats diferents.\nEl coaching, com a procés de desenvolupament, produeix un gir en la percepció que la persona fa de si mateixa i del seu posicionament en la realitat que l'envolta. Aquest gir, li serveix per a transformar els resultats que produeix.\nEl procés contempla diverses etapes i amb una durada de 6-9 sessions de entre 1-2 hores cada una.


La cité des fous, de Marc Stéphane - Contrastant\nAssaig, Lectures crítiques, Literatura de dones\nÉs al blog de Sandrine que vaig descobrir aquest llibre. Llavors, li dono les gràcies per aquesta increïble iniciativa. A més, sense importar el meu entusiasme, vaig dubtar molt de temps abans d’escriure una ressenya d’aquest llibre, perquè el de Sandrine està tan ben escrit que és difícil anar darrere d’ella … Em vaig forçar una mica i espero tenir èxit en fer-te voler ( no fer-ho tan bé com Sandrine).\nComencem per comentar alguna cosa de mi mateix, no que estic boig (potser ho estic, però en aquesta situació, ¿com donar-se compte?), Però el que volia dir és que sempre m’ha entusiasmat la disparitat. Va ser llegint “L’histoire de la folie à l’âge classique” de Michel Foucault que em vaig interessar per la qüestió. Llavors, quan vaig veure el llibre “La cité des fous” al bloc de Sandrine, no vaig poder evadir interessar-me. Però tornant al tema cabdal … ¿De què tracta el llibre? Així, a “La cité des fous”, l’escriptor francès Marc Stéphane proporciona testimoni d’un espai que coneix bé per haver viscut algun temps allà, a entendre, l’establiment Sainte-Anne. Com hauran comprès, Sainte-Anne és el nom d’un asil psiquiàtric molt popular i va ser en aquest lloc on Marc Stéphane romandre uns tres mesos. A més, és a través dels diferents retrats completats per l’escriptor – de diferents personatges principals – que vam descobrir de manera humorística el lloc lúgubre que va ser Sainte-Anne. I en aquest univers que viu a portes tancades no hi ha un per a aconseguir l’altre, malalts com a cuidadors (metges i infermeres), tots estan totalment bojos, però també entranyables. No obstant això, aquests bojos no estan tots en el mateix vaixell, hi ha els pèssims bojos, els bons bojos i molts altres obsessionats, fastigosos, etc … El creador no és garrepa en nombroses i variades especificacions de la rutina dia rere dia, però no sense anècdotes divertides i boges. Prendre la temperatura mai va ser tan entretingut com en aquest boníssim llibret de Marc Stéphane, un escriptor que seguiré llegint. L’arbre revengeur també publica: “Un drame horreux chez els Tranquilles” que és la continuació, em es veu, del títol que critico en aquest article.\nJo, que ràpidament recordo la infermeria, li vaig dir oferint l’aixella: “Aboulez votre thermo, mon ami. – Ah! Però no, la temperatura de moment no està sota el teu braç a Sainte-Anne. – I on, doncs? ” El pobre Cefes es torna escarlata i tartamudeja: “En l’anus! – ¿Això és seriós? – Molt seriós, Sr. Sainthy.” Em torno de costat en el bon sentit, dóna una pica de pedra que no em vaig posar vermell. “Anem, Leon!” Ouch! Singular pràctica, de tots mètodes, i començo a creure que el estrafolari és contagiós, aquest any …\nAl final, és realment difícil fer comentaris d’aquest llibre sense dir unes expressions sobre l’estil d’escriptura del creador. De fet, Marc Stéphane fa servir la llengua parisenca i l’argot d’una forma molt bonica. L’editor parla de Marc Stéphane com d’un Celine previ al seu temps. És veritat que l’argot i l’estil colorit dels dos autors són una mica semblants, però jo no diria que Marc Stéphane podria dur a terme desencaixar a Celine. Tot i això, si estimes a Céline, estimaràs Marc Stéphane. A més, com m’agrada Celine, aquest llibre només pot complaure. Així que precisament, no sóc un enorme seguidor de les històries divertides, però aquí l’estil de l’escriptor provoca que tot sigui interessant. Quina estil! M’encanta! M’encanta! Em va guiar d’inici a fi, sense molestar-me mai. Finalment, va concloure dient que el text està adornat amb nombroses il·lustracions d’Alain Verdier. Aquests són presents a l’inici de cada capítol, i també una mica més …\nQuè et es veu això? A qui li agrada l’estil de Celine?


Una guia dóna directrius per integrar els horts urbans i periurbans en el paisatge | Sostenible\nUna guia dóna directrius per integrar els horts urbans i periurbans en el paisatge\nEl passat 15 de gener el Departament de Política Territorial i Obres Públiques (DPTOP) i l'ajuntament de Girona van presentar la Guia d'integració paisatgística d'horts urbans i periurbans. Es tracta del segon número d'una col·lecció de caràcter tècnic i divulgador elaborada pel DPTOP per promoure la integració d'activitats amb una incidència paisatgística rellevant. El primer número de la sèrie, publicat l'any 2007, es va dedicar a l'ordenació dels polígons industrials, mentre que el tercer número, que s'editarà al llarg d'enguany en col·laboració amb l'ajuntament de Barcelona, anirà dirigit a la millora del paisatge urbà.\nEnciams i pastanagues darrera la via del tren\nHistòricament, els horts han estat un component habitual al territori. No obstant, al llarg del segle XX aquest model tradicional va anar desapareixent, deixant pas a nous usos del territori, especialment el creixement urbà de pobles i ciutats i l'estesa de nous traçats viaris. Aquests creixements oblidaven parcel·les de terreny, sovint de difícil accés, situats en espais intersticials, als sobrants de la via pública, a les lleres dels rius entre polígons industrials i autovies... aquests espais, però, no van ser oblidats per una munió d'habitants de les rodalies, que han cercat vies imaginatives per a obtenir productes de la terra.\nEn la majoria de casos, es tracta d'horts marginals, confinats en espais precaris als afores de les grans ciutats, que aprofiten materials de rebuig per delimitar l'espai o construir casetes d'eines. El paisatge periurbà de casa nostra està esquitxat de somiers tancant horts, bidons reutilitzats i una gran varietat multicolor de productes reciclats per fer funcions agrícoles. Aquest tipus d'ús del sòl ha acabat provocant situacions de risc, a més d'un fort impacte visual i de degradació paisatgística.\nParadoxalment, en aquests espais convergeixen una sèrie de beneficis econòmics i socials, des de constituir una forma d'autoabastament per a moltes famílies, fins esdevenir espais d'identitat col·lectiva. Algunes administracions han sabut veure aquestes oportunitats per transformar aquests espais d'abandó en llocs ordenats amb les funcions lúdiques, educatives, socials i productives pròpies d'aquests espais, amb unes condicions paisatgístiques adequades.\nUna guia per posar ordre\nLa nova guia s'ha concebut com una eina pràctica per a tècnics d'ajuntaments i paisatgistes, per millorar els horts urbans i periurbans. No es tracta d'un manual d'horticultura, sinó que aborda aquests espais des de la dimensió paisatgística. La publicació també dóna eines a les entitats veïnals i de custòdia del territori que es proposen crear i gestionar horts amb finalitats diverses. També es dirigeix als hortolans, responsables de la configuració d'aquests petits paisatges quotidians.\nA partir de les experiències positives existents a Catalunya, Espanya i el món, la publicació del PTOP ofereix als municipis una explicació dels objectius de qualitat que hauria de complir tot hort urbà. Segons l'ideari de la guia, aquests horts han de trobar-se en llocs adients i coherents amb els valors paisatgístics de l'entorn.\nLa publicació es divideix en una primera part teòrica i una segona part de caràcter pràctic. La primera part se centra en els aspectes generals de la integració paisatgística dels horts, i tracta els diferents elements que en configuren la imatge de conjunt: fa una diagnosi de la problemàtica habitual d'aquests espais (pel que fa a la ubicació, als sistemes de reg, a les construccions vinculades) i presenta solucions i criteris per superar aquestes problemàtiques.\nUn cop coneguts els criteris per dissenyar un hort urbà o periurbà, cal pensar en els aspectes normatius i de gestió, essencials per al manteniment de la qualitat paisatgística i una bona gestió d'aquests espais. Entre els diversos models de gestió per als horts, la guia proposa fórmules com la custòdia del territori, per assolir acords amb propietaris i entitats d'usuaris per establir els règims de gestió d'aquests espais. En qualsevol cas, la gestió i manteniment d'un hort urbà o periurbà per part d'una administració són impensables sense la implicació directa dels usuaris.\nLa publicació ofereix pistes sobre com ordenar els usos permesos en aquests horts, els materials constructius idonis, garantir l'accessibilitat, fomentar la gestió comunitària, l'agricultura ecològica i, en general, les bones pràctiques agrícoles. La guia presta una atenció especial als criteris per a la ubicació dels horts, els sistemes de reg, la xarxa de camins, els models de tanques i les petites construccions. Precisament, les tanques i les construccions són els elements amb un impacte visual i paisatgístic més gran. Aquestes orientacions són aplicables tant als horts existents que es vulguin millorar com a projectes de creació de nous espais.\nLa guia inclou les fitxes tècniques d'experiències reeixides d'integració paisatgística d'horts de Catalunya, Espanya i el món. En divuit exemples mostrats en forma de fitxes sintètiques, il·lustrades amb imatges i cartografia, es poden trobar horts plenament urbans com els promoguts per l'ajuntament de Barcelona, i també altres més habituals situats a les perifèries, com és el cas de les hortes de Santa Eugènia (Girona), dels horts de Gallecs (Mollet del Vallès) o dels horts lúdics del polígon les Salines, a Sant Boi de Llobregat, entre d'altres. Pel que fa a les experiències internacionals, es fa ressò de les experiències dels Community gardens a Vancouver (Canadà) o les accions més reivindicatives de Green Guerrillas a Nova York. Finalment, l'annex de la publicació inclou exemples de normativa i informació diversa d'interès.\nAmb aquesta guia, el DPTOP confia que aquestes bones pràctiques juguin un paper exemplificador per a la resta d'horts urbans i periurbans de Catalunya, i fer que aquest paisatge tan singular es dignifiqui i ofereixi una imatge de qualitat, i a la vegada que reverteixi en la qualitat de vida dels hortolans que cultiven aquesta activitat pel plaer que proporciona ser el seu propi pagès.\nEn breu, la publicació serà disponible en format digital al web del DPTOP.


El futur post COVID-19 i la música centren les jornades de treball de la CCCCCCCC\nEl futur post COVID-19 i la música centren les jornades de treball de la CCCC\nLa Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya (CCCC) ha celebrat aquest dissabte una doble jornada de treball amb la COVID-19 i la música com a protagonistes en la XXV Jornada de Prevenció de Lesions al món casteller i la primera de Formació Musical, respectivament. Les dues sessions s’han realitzat de forma virtual i han aplegat al voltant de 200 persones representant a una setantena de colles.\nEn la jornada de prevenció de lesions, Enric Rovira, Sílvia Simó, Ester Gea-Mallorquí i Dani Castillo han reflexionat al voltant del present i el futur de la pandèmia de la COVID-19 i les afectacions al món casteller repassant aspectes com la vacuna, les seqüeles o el protocol de retorn a l’activitat impulsat des de la mateixa CCCC. Totes les intervencions han tingut la interacció continua mitjançant comentaris i preguntes de les persones inscrites.\nEntre molts altres temes es va valorar la utilització de testos diagnòstics per reprendre l'activitat castellera, tot i que queden moltes incògnites encara sobre la viabilitat d'utilitzar-los, o la necessitat de realitzar estudis cardiològics a tots els castellers i castelleres abans de tornar als #castells.\nLa primera edició la jornada de formació musical ha comptat amb una xerrada sobre el repertori casteller a càrrec d’Ivó Jordà, que destacava que el toc de castells ha evolucionat amb el temps, ho segueix fent i ho seguirà fent. Posteriorment Manu Sabaté i Gerard Pouget han entrat en els aspectes més particulars de la gralla i el timbal, animant-nos a posar un tudell adient a l’afinació de la gralla i no tenir por de desmuntar el timbal, respectivament.\nLa XXVI Jornada de prevenció de lesions està previst que es faci recuperant la presencialitat i amb els Castellers de Cornellà com a amfitrions, que havien d’acollir-la enguany en el marc del seu 30è aniversari. D’altra banda, la formació musical que s’ha independitzat per primera vegada de l’espai que tenia a la jornada de prevenció, està previst també que es converteixi en una jornada específica per als músics de les colles.


El 'mono' de tinta: Toros si, toros no: una querella estúpida\nToros si, toros no: una querella estúpida\nM'agrada l'estètica, la plasticitat, del toreig. M'hi he aturat, fascinant, més d'una vegada davant el televisor. Pero mai he trepitjat cap plaça. No n'he sentit la necessitat.No m'han atret tant com per anar-hi alguna vegada. He escoltat amics de cor que en parlen extasiats. Me'ls he escoltat amb atenció. Educadament.Com cal entre gent civilitzada.Els arguments que fan servir n'hi ha que em convencen i d'altres, gens ni mica. De fet, els toros, m'atrauen tan com em provoquen rebuig. I si més no em consola que ens han deixat unes quantes obres d'art: pintures excelses i papers d'una finor indecible. El cartell de Miquel Barceló ne's la darrera mostra.\nDit això, em repugnen tan els que escridassen els partidaris del toreig dient-li's assassins o manifesten el desig que l'animal mati el torero, com l'exhibició taujà, manipuladora i sectaria d'aquells altres que, com la premsa madrilenya d'avui i des de fa uns dies, s'han embolicat amb les essències pàtries espanyoles i que són els mateixos que critiquen les essències pàtries catalanes - sempre assenyalant la palla a l'ull d'altri, però sense veure la viga en el propi: he arribat a la conclusió dolorosa que per a ells és un impossibilitat metafísica per molt que s'emboliquin - literalment -, amb les nocions de ciutadania. Em provoca idèntica fatiga i tedi l'oportunisme groller del PPC - encapçalat per aquesta senyora insufrible que quan parla sembla una metralleta escopint consignes – presentant-se a la Monumental a practicar el que tots sabem: populisme, la febre que corre (i corrou) Europa. O els dels polítics catalans que no van tenir prou valor per votar en blanc la iniciativa animalista popular - que es per on tot va començar, no ho oblidessim. És a dir, el Parlament del país no podia refusar l'entrada a l'hemicicle de la proposta perqué està fixada per llei- tan de bo s'aprofités per portar-hi afers de més calat. Una Cambra que va escoltar opinions d'experts reconeguts a favor i en contra. El problema es que els polítics d'aqui i d'allà sempre van amb la calculadora esteril dels vots que els hi entraran a les urnes o deixaran de fer-ho. O si més no, es el que es pensen.\nDit això, l'espectacle em sembla cruel, sagnant, fins i tot una aberració. Però mai hauria firmat cap paper per a la seva prohibició. I encara menys hi haurià votat: ni a favor ni en contra. Les qüestions de moral no depenen dels legisladors. Ni civils ni religiosos. El culebrot, n'estic segur, continuarà en el més pur estil de l'enyorat "Celtiberia Show" d'en Luis Carandell.De fet ja ens ho han anunciat de fa temps. Quin aburriment de país!\nPer cert, no he escoltat res sobre l'individu aquell que fa uns dies va matar a llançades un toro al mig del carrer. Diuen que van tapar l'animal mentre agonitzava. Un gest hipocrita. D'aquest individu si que no me'n fiaria mai. Si algú es capaç d'un acte semblant, em pregunto fins a on podrià arribar.


L’estructura, importa. - Alivefund\nMedfoto. Concurs Internacional de Fotografia de la Mediterrània.\nGuanyadores MedFoto 2021\nFinalistes Medfoto 2021\nBases, beca de recerca del Gram\n7 de gener de 2021 by Boris Weitzmann Deixa un comentari\nEl Gram té una estructura guanyadora, complexa i resilient.\nL’estructura de la fanerògama Cymodocea nodosa (Gram ,pels amics) té una triple importància. Per un costat, li permet colonitzar espais de sediments mòbils. Per un altre, li permet crear ecosistemes de gran importància ecològica i que aporten bens i serveis que permeten mantenir el sistema costaner. I a més li permet resistir temporals de mar, que semblarien incompatibles amb la seva supervivència.https://ca.wikipedia.org/wiki/Cymodocea_nodosa\nUna estructura guanyadora: Els fons marins rocosos ben il·luminats de Catalunya estan sovint recoberts per milers d’algues de diversos colors i formes. Però la major part del fons marí costaner està format per sediments mòbils, que no poden ser colonitzats per aquestes algues, ja que serien fàcilment ensorrades.\nLa falta d’estructura complexa del fons de sorra limita les possibilitats per amagar-se i alimentar-se\nFa uns 100 milions d’anys que les fanerògames marines varen tornar al medi marí. Després d’evolucionar a terra ferma, estaven equipades amb les novetats adaptatives del moment: tiges (rizomes), arrels, fulles, flors i fruits. I es varen trobar davant d’un gran espai format per sorres i fangs sense vegetació, on no tindrien competidors.\nLes fanerògames han pogut colonitzar els fons de sorra sense perill de ser colgats pels sediments\nA la Mediterrània, cinc espècies de fanerògames varen anar conquistant nous terrenys despoblats amb els seus rizomes horitzontals i varen crear un complex sistema entrecreuat. Les arrels els hi permetien fixar-se al substrat i absorbir els seus nutrients. Quan els sediments s’anaven acumulant al damunt d’aquestes, els seus rizomes creixien verticals i evitaven ser soterrades. D’aquesta manera es va determinar la peculiar ecologia d’aquestes plantes, lluny de la forta competència que tenia lloc als fons durs de roca submergida.\nEls rizomes i arrels han permès la colonització dels fons mòbils de sediments tous\nUna estructura complexa: A la badia de Roses els deserts de sorra i fang es varen anar transformant mentre el Gram estenia els seus prats vegetals. Aquests entramats de rizomes, arrels i fulles creaven estructures sòlides on abans només hi havia sediments mòbils. I mentre augmentaven la complexitat de l’espai, també es creaven nous hàbitats, que a la vegada afavorien una major biodiversitat.\nL’estructura creada per les fanerògames dona lloc a nous hàbitats, que permeten un increment de la biodiversitat\nAra podien créixer epífits, fixats al damunt de les fulles i rizomes, com son les algues, esponges, ascidis, hidrozous i briozous. Els rizomes acumulaven fulles trencades i matèria orgànica al seu voltant, que atreia a detritívors com les holotúries i cucs. Aquesta estructura aportava aliment als herbívors com petits crustacis i alguns peixos i creava refugis on s’amagaven alevins de de peixos i atreien a depredadors que feien servir els prats com a terrenys de cacera.\nUna estructura resilient: Durant els temporals de l’hivern els prats de Gram pateixen una desfigurament important. A les platges s’acumulen grans masses de rizomes arrencats per la força del mar, com veieu al link: L’efecte dels temporals sobre el Gram\nDurant les nostres prospeccions submarines hem detectat una mostra de longanimitat per part d’aquesta delicada planta submarina. Hem observat com els seus rizomes i arrels son capaços de suportar els abusos i maltractaments de les fortes onades i els moviments de sorres dels mesos mes freds. I hem observats com, durant la bonança de la primavera i estiu, tornen a créixer a gran velocitat (fins a 2 metres a l’any) arribant a recolonitzar els espais perduts.\nA l’hivern els rizomes i arrels suporten els embats de la mar, esperant la bonança de l’estiu per tornar a créixer\nText: Boris Weitzmann\nFotos: Bernat Garrigós i Boris Weitzmann. Projecte Gram\nArxivat com a: Projecte Gram\nEl carboni blau a la badia de Roses\nUn Tetis ratllat (Tethys fimbria) a la nocturna del gram del mes d’agost de 2021\nApp per fondejar a Catalunya i respectar els prats de fanerògames marines\nBorm Blau al Gram del mes de juliol de 2021\nGuanyadores del MedFoto 2021 - Alivefund en Finalistes Medfoto 2021\nDofí mular al Gram de la badia en Espècies del prat de Gram\nAlive i el Gram als mitjans de comunicació - Alivefund en Espècies del prat de Gram\nSetmana de la Natura 2021 al Gram - Alivefund en Espècies del prat de Gram\nS'ha atorgat la beca del gram 2021 - Alivefund en Presentem la Beca de recerca del Gram\nBeques de recerca (4)\nProjecte Gram (28)\nCarrer Montseny, 8.\nCopyright © 2021 · Outreach Pro on Genesis Framework · WordPress · Entra


La candidatura encapçalada per Nicolás García s’ha integrat en la de l’alcalde de la Canonja\nActualitzada 09/01/2017 a les 12:21\nL’alcalde de la Canonja, Roc Muñoz, serà el nou primer secretari de la Federació del Camp de Tarragona del PSC, sempre i quan en les pròximes hores no es presenti cap candidatura més. Si no canvien molt les coses, Muñoz serà escollit en el congrés que se celebrarà el 4 de febrer a Tarragona i substituirà en el càrrec Josep Fèlix Ballesteros.\nEl nom de Roc Muñoz es va confirmar ahir a la tarda, com a resultat de les converses mantingudes amb una segona candidatura encapçalada pel regidor de l’Ajuntament de la Pobla de Mafumet Nicolás García. Durant la jornada, i en dia anteriors, els moviments van ser diversos i es va especular amb la possibilitat de primàries pel fet que es podrien presentar dues candidatures, tot i els esforços de Muñoz per aconseguir formalitzar una candidatura unitària, amb presència de militants de les dues opcions que treballaven per presentar-se al congrés. Finalment, la negociació va arribar a un punt de coincidència i es va concretar amb l’acord per integrar la candidatura de Nicolás García en la de Roc Muñoz. Representants de les dues candidatures van confirmar l’acord definitiu a Diari Més poc abans de les 20 hores d’ahir.\nDos candidats i tres noms\nEls dos únics noms que es postulaven per ser el primer secretari del Partit dels Socialistes de Catalunya al Camp de Tarragona eren, com ja s’ha dit, el de l’alcalde de la Canonja, Roc Muñoz, d’una banda, i de l’altra, el de Nicolás García, regidor de l’Ajuntament de la Pobla de Mafumet, qui estava recolzat per l’exregidor de l’Ajuntament de Tarragona Carles Castillo, qui durant anys va ser la mà dreta de Josep Fèlix Ballesteros. Castillo va ser escollit regidor del PSC a l’Ajuntament de Tarragona el 2003, formant part de l’oposició. Del 2007 al 2015 va formar part del Govern de la ciutat, ocupant la responsabilitat a les àrees de Territori, Seguretat Ciutadana, Mobilitat i Llicències. Entre altres càrrecs, també ha estat primer secretari de la Joventut Socialista entre els anys 1999 i 2004, i el 2015 va ser escollit diputat al Parlament de Catalunya. Finalment, s’ha imposat la línia continuista, tot i que els representants de la candidatura de Nicolás García, amb ell al capdavant, faran de contrapès.\nEls aspirants a dirigir els destins del PSC al Camp de Tarragona disposen de temps fins al 20 de gener per recollir un mínim de 215 avals de militants de la federació, requisit indispensable per poder concórrer a l’elecció com a primer secretari i agafar el relleu que donarà Josep Fèlix Ballesteros.\nRoc Muñoz milita al PSC des del 1990 i va ser escollit regidor de l’Ajuntament de la Canonja el 1995. Dos anys després va assumir l’alcaldia i des de llavors sempre ha ocupat aquest càrrec. Per la seva banda, Nicolás García, qui finalment s’ha integrat en la candidatura de Muñoz, és advocat i actualment forma part del Consistori de la Pobla de Mafumet. En les darreres hores se l’havia vinculat a una candidatura que estaria promoguda per Carles Castillo, D’altra banda, i pel que fa al congrés, les diverses agrupacions tenen de termini fins al 23 de gener per elegir els afiliats que les representaran al congrés del 4 de febrer, que es durà a terme a Tarragona i que, en principi, serà clausurat pel primer secretari de Catalunya, Miquel Iceta.


A l’estiu vés amb compte amb les picades | CAP Adrià\n← A 40 graus més d’un dia per l’onada de calor\nAl CAP Adrià estrenem nova activitat: L’espai obert del nadó →\nAquest estiu molts de vosaltres esteu estiuejant a la platja o a la muntanya.\nEls que esteu a platja us podeu trobar que al mar us piqui una medusa. Els tentacles de les meduses estan recoberts per cèl·lules que produeixen una gran sensació de dolor i prurit (picor intens), seguit d’inflamació de la zona afectada, com envermelliment del lloc.\nUs donem uns consells de com actuar després de la picada:\nRetirar restes de tentacles incrustats amb pinces o agulles.\nAplicar antisèptic després de l’extracció de restes de tentacles.\nNetejar la zona amb aigua de mar o sèrum fisiològic. Mai amb aigua dolça.\nAplicar fred local durant uns 15 minuts.\nAcudir a un centre de salut en cas d’empitjorament de les lesions.\nEn cas de picada a lactants, ancians o persones amb malalties greus, la simptomatologia pot ser de major gravetat, i cursar amb depressió important del sistema nerviós central, convulsions i altres símptomes d’importància. Si això succeís, s’ha de traslladar a l’afectat a l’hospital o centre de salut més proper.\nA l’estiu també són freqüents les picades d’insectes, sobretot de mosquit.\nPer prevenir les picades de mosquit d’una forma segura podeu col·locar mosquiteres, que tinguin els porus unes mesures de 1,2mm x 1,2mm, a llits i finestres. Pots ruixar la mosquitera amb insecticides com la permetrina o la deltametrina per augmentar la protecció.\nTambé es poden aplicar repel·lents cutanis, tenint en compte l’edat del nen. Per exemple, la picaridina (es pot aplicar a partir dels 2 anys) i el dietiltoluamida (DEET es pot aplicar a majors de 6 mesos un cop al dia) es consideren molt efectius però s’ha d’emprar amb molta precaució.\nS’ha de saber que la suor pot reduir els efectes dels repel·lents aplicats a la pell. Abans d’utilitzar-los s’ha de llegir tota l’etiqueta, indicacions i precaucions.\nUtilitzar aire condicionat i/o ventiladors fa que es creï corrents d’aire que allunyin als mosquits; les robes fosques i brillants, les colònies dolces, la suor i fortes olors atrauen més als mosquits.\nI si et pica el mosquit, sobretot no s’ha de gratar la lesió, perquè es podria infectar i produir una infecció cutània. Netegeu la picada amb aigua i sabó i apliqueu fred local. En cas de molta inflamació o augment de la zona envermellida acudir a un centre de salut per valoració.\nAquesta entrada s'ha publicat en Actualitat, Consells de salut, Inici, Malalties freqüents, Pàgines web d'interès, Pediatria, Salut a les Xarxes, Salut al CAP, Urgències i etiquetada amb CALOR, CAP ADRIÀ, Comunitària, Consells de Salut, exercici físic, gent gran, ICS, infermeria, Medicaments, mosquit tigre, Pediatria, Pediatria Adrià, picades de medusa, picades de mosquit, prevenció, repel·lents, repel·lents cutanis, repel·lents d'insectes, risc, risc cardiovascular, Salut, Salut i escola, urgències. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a A l’estiu vés amb compte amb les picades\nRetroenllaç: A l’estiu vés amb compte amb les picades — CAP Adrià | ICSaludable


A l'estiu i a l'aigua, prevenció!\nNova edició de la campanya #Capnensofega amb una jornada formativa a Barcelona\nFa unes setmanes coneixíem la trista notícia de la mort d'una nena de 4 anys en una piscina de Ripoll. És una de les 151 morts que, a data 9 de juny del 2017, hi ha registrades per ofegament a l'estat espanyol (9 de les quals a Catalunya).\nD'aquestes 151 morts, 9 són menors d'edat: 4 d'entre 0 i 3 anys, 2 d'entre 4 i 6 anys i 3 d'entre 10 i 17 anys. Representa un lleuger descens de 4 casos menys respecte dels primers 5 mesos de l'any 2016, un any en què en total van morir ofegats 19 menors a l'estat espanyol, 6 dels quals a Catalunya.\nL'ofegament és la segona causa de mort accidental en infants d'entre 5 i 14 anys\nL'ofegament és la segona causa de mort accidental en infants d'entre 5 i 14 anys. Però aquests accidents són evitables en la majoria d'ocasions, sobretot en els infants més petits. "La majoria d'ofegaments en edats primerenques es deuen al fet que l'infant ha entrat en un espai aquàtic sense que ningú el controlés o ha patit un ofegament sense ser vist. Segons es pot extreure dels informes i estadístiques, els ofegaments en infants podrien evitar-se clarament si s’incrementés la vigilància i l'eficàcia per part dels adults responsables (pares, mares, cuidadors, monitors...)", assegura Ramsès Martí, assessor i consultor en seguretat aquàtica.\nEn menys de 27 segons un nen que no sap nedar es pot començar a ofegar\nEn menys de 27 segons un nen que no sap nedar es pot començar a ofegar. Per això, amb la intenció de contribuir a incrementar la consciència del perill que hi ha al voltant dels infants quan són a l'aigua i ajudar a prevenir els ofegaments, aquest dissabte se celebrarà a la piscina de CEM Bac de Roda la 3a edició de la Campanya #Capnensofega amb una jornada que comptarà amb la participació de famílies i infants per explicar i practicar entre tots com cal actuar quan som en un medi aquàtic.\nAquest any la campanya #capnensofega, organitzada per la Fundació CET 10, també arribarà als casals i campus d’estiu de les escoles, on es repartirà un decàleg amb els 10 consells de seguretat que cal respectar tant a la platja com a la piscina per gaudir del bany amb salut i prevenir i evitar els ofegaments. "A part del decàleg amb els 10 consells que repartirem a totes les famílies i nens durant els campus i casals d’estiu, hem preparat també una maleta pedagògica amb jocs i tallers per ensenyar a les famílies i als infants de manera lúdica i senzilla com prevenir accidents a l'aigua. Aquests tallers també es treballaran en els campus i casals d'estiu de la Fundació CET 10 de la mà dels monitors i monitores de la Fundació", explica Ana Caso, responsable d'Esport i Lleure de la Fundació CET 10.\nEl 33,3% de les morts registrades en menors de 18 anys aquest 2017 s'han produït en piscines domèstiques no vigilades i el 22,2% en platges no vigilades. El 2016, dels 437 ofegaments a Espanya, 376 (86%) van ser en espais no vigilats. "Per prevenir els ofegaments, cal que tota la població sigui corresponsable de la seva pròpia seguretat, escollir espais vigilats, obeir les indicacions de precaució i sobretot evitar conductes de risc. La vigilància intensiva dels més petits és l'eina més efectiva per evitar accidents. Un adult responsable ha de vetllar en tot moment per ells. El consum d'alcohol, el menjar en quantitat, l'excés de calor o de sol poden influir en les capacitats de vigilància. Tampoc podem confiar en elements flotants, que només es poden utilitzar on l'infant toqui fons i sempre sota la supervisió d'un adult responsable que sigui al costat de l'infant en tot moment. La vigilància aquàtica necessita una dedicació exclusiva i no es pot combinar amb cap altra tasca", assegura Ramsès Martí.\nEl paper del socorrista és fonamental i imprescindible. Hi ha encara moltes piscines privades sense vigilància professional en què cal extremar les precaucions: impedir l'entrada de menors sense la vigilància d'un adult responsable, instal·lar-hi una tanca perimetral efectiva, no deixar mai objectes flotant i efectuar el control i manteniment de la instal·lació de manera acurada.\nCanalla ben identificada\nI, a banda d'aquests consells sobre seguretat a l'aigua, de cara a l'estiu, quan la canalla passa més hores fora de casa, en platges, piscines o a la muntanya, és més important que mai assegurar-nos que els petits de casa van correctament identificats. El fet d'estar en espais nous i en constant moviment pot fer que es perdin amb més facilitat i per això és important que us assegureu que sempre portin algun element que els identifiqui. El més senzill és optar per una polsera identificativa. Si el vostre fill es perd a la platja o anant d'excursió, assegureu-vos que sempre porti a sobre la vostra informació de contacte. Les polseres identificatives per a nens -de l'empresa catalana Stikets,per exemple- són un gran recurs.\nDe fet, últimament és força habitual que Protecció Civil, per exemple, recorri a aquest tipus d'identificació en esdeveniments en què hi ha molta canalla i molta concentració de gent, per evitar ensurts. Amb l’inici de les vacances, les activitats a l’aire lliure en llocs molt concorreguts, com ara festes majors, concerts, excursions o platges, poden afavorir que els més petits es descuidin i s'acabin perdent. Així que val més prevenir!\nInfants segurs, estiu sobre rodes!


Segon mort per coronavirus a Espanya aquesta setmana Segon mort per coronavirus a Espanya aquesta setmana – El Món\nSegon mort per coronavirus a Espanya aquesta setmana\nSanitat registra 15 contagis nous a Catalunya\nACN 23/06/2020 6:00 pm\nEl Ministeri de Sanitat xifra en 28.325 el total de morts per coronavirus a Espanya, un més que el total d’aquest dilluns. Segons l’últim informe del ministeri, hi ha hagut 14 defuncions en els últims set dies, 5 de les quals a Madrid, 4 a Castella i Lleó i 2 a l’Aragó. Des que va començar la pandèmia hi ha hagut 246.752 casos confirmats per proves diagnòstiques, 248 més que al total d’ahir (246.504), 108 diagnosticats el dia previ. D’aquests, 45 s’han produït a l’Aragó (on hi ha un rebrot que afecta tres comarques d’Osca), 25 a Madrid i 15 a Catalunya. En l’última setmana, hi ha hagut 151 hospitalitzacions i 13 ingressos en UCI.\nSegons l’últim informe de Sanitat, hi ha hagut 3.811 casos diagnosticats en els últims 14 dies i 1.787 en els darrers set. Per inici de símptomes, 708 han estat diagnosticats en els últims 14 dies i 236, en l’última setmana.\nA Catalunya, des que va començar la pandèmia, s’han diagnosticat 60.754, 15 el dia previ. En els últims 14 dies, s’han diagnosticat 1.223 casos i 500 en els últims set dies. Per inici de símptomes, 236 persones han estat diagnosticades en els últims 14 dies i 82, en la darrera setmana.\nL’Aragó, on hi ha un brot que afecta tres comarques d’Osca, és la comunitat que acumula més casos diagnosticats el dia previ (45), seguida de Madrid amb 25. A banda dels 15 de Catalunya, se n’han registrat 13 més a Navarra. Hi ha vuit comunitats sense cap cas registrat el dia previ. Cantabria i Castella-la Manxa no han facilitat aquest dimarts les seves dades per problemes tècnics.\nPel que fa a les defuncions, Catalunya n’acumula 5.666, cap en els últims set dies. Madrid en concentra 5 de les 14 i Castella i Lleó, 4. Només sis comunitats han tingut morts en la darrera setmana.


El Consell del Joc comença a rebre ingressos fruit de l’acord amb SELAE - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl Consell del Joc comença a rebre ingressos fruit de l’acord amb SELAE\nL’entitat ha pogut cobrar ja les quatre llicències que autoritzen l’activitat dels establiments distribuïdors dels productes de loteria espanyola en un primer semestre que ha registrat un important creixement dels permisos demanats\n01/11/2021 (14:12 CET)\nEl conveni signat entre el Consell Regulador del Joc (CRAJ) i la Sociedad Estatal Loterías y Apuetas del Estado (SELAE) espanyola ja ha començat a suposar ingressos per al Govern. En aquest cas, el cobrament de les primeres llicències de classe G, les que han d’abonar els quatre establiments que distribuïen aquests productes al país. Ara, la seva situació està totalment regulada. Això suposa uns 20.000 euros, que se sumen a l’increment d’altres permisos concedits en comparació al 2020.\nFeia molts anys que la SELAE comercialitzava els seus jocs d’atzar, com ara les travesses, la Primitiva o els dècims de Loteria Nacional, entre altres. Ho feia, però, sense que això suposés cap ingrés per al Govern. Era, de fet, una activitat no regulada. Això va canviar fa uns anys amb la regulació dels jocs d’atzar. Es permetria la venda d’aquests productes però calia primer signar un conveni entre el CRAJ i l’entitat espanyola.\nEl CARJ també preveu rebre durant el segon semestre els 150.000 euros que costa la llicència per poder operar el casino, ja en construcció al carrer Prat de la Creu\nAquest acord es va rubricar l’any passat i ja és vigent. Té dues conseqüències. La primera, que en funció de la venda de loteries a Andorra, SELAE pagarà una part dels beneficis al Govern. La segona, que els establiments ja existents, per poder continuar la seva activitat, han de sol·licitar una llicència de classe G com a distribuïdors principals.\nI són aquestes les que ja s’han concedit aquest any, a diferència d’exercicis anteriors. Al llarg del primer i el segon trimestre, aquest permís s’ha gestionat. Cadascú d’ells costa 5.000 euros i, per tant, suposen uns ingressos totals de 20.000 per a CRAJ. A banda, ja de cara a l’any vinent, i en funció de l’acord tancat amb la societat espanyola i les vendes registrades al país, s’hauria de percebre més diners.\nAixò explica la considerable millora d’aquest capítol en comparació al mateix període del 2020. Així, en total, per taxes, l’entitat ha cobrat entre gener i juny 25.260 euros, en comparació als tot just 4.360 de l’any anterior. L’increment d’ingressos per aquest capítol es deu també a un major nombre de llicències d’altres tipus atorgades, com ara les que es demanen per fer petites rifes o quintos.\nAixí, si els sis primers mesos del 2020 el nombre de permisos concedits van ser tot just 49, fet que es deu en gran part als mesos de confinament arran de l’esclat de la pandèmia, enguany s’arribaven a 71. Entre elles, les 4 pels distribuïdors de SELAE, però també han crescut de forma important les de classe E, que la llei fa necessàries per “concursos amb intervenció d’atzar, participacions de loteria i loteries de promoció o publicitàries, de forma no permanent, ja sigui de forma presencial o en línia”.\nEls ingressos del CRAJ encara haurien de ser més importants al llarg del segon semestre. De fet, el pressupost de l’entitat preveia que el 2021 fos el primer any en què es cobraria la llicència de classe A. És a dir, la que autoritza l’explotació d’un casino. En total, 150.000 euros. A 30 de juny, però, encara no s’havia rebut aquest ingrés.


Confirmen científicament la relació de la depressió amb un aminoàcid present a molts aliments\nDos dels investigadors de l'IDIBGI que han descobert la influència de la prolina.\nL'estudi de l'IDIBGI, que s'ha publicat a la revista Cell Metabolism, demostra la influència de la prolina en l'estat anímic\nActualitzada 07/05/2022 a les 18:49\nUn estudi de l'IDIBGI i la Universitat Pompeu Fabra (UPF) confirma la relació entre un aminoàcid present en molts aliments amb la depressió. L'article s'ha publicat a la revista Cell Metabolism i demostra la influència que té la prolina amb l'estat anímic de les persones, però també amb ratolins i les mosques. L'estudi ha estat liderat pels doctors José Manuel Fernández-Real i Jordi Mayneris-Perxachs, del grup de recerca en Nutrició, Eumetabolisme i Salut de l'IDIBGI i el doctor Rafael Maldonado, del grup de recerca en Neurofarmacologia-Neurophar de la UPF i adscrit a l'Institut Hospital de la Mar d'Investigacions Mèdiques (IMIM). El descobriment científic permet avançar cap a nous tractaments contra la depressió.\nComenta el contingut : Confirmen científicament la relació de la depressió amb un aminoàcid present a molts aliments


GOSPEL VIU presenta RELOAD\nAmb un estil propi i característic, marcat pel bon ús de la tècnica vocal i coral, per uns ritmes vius, treballats, intensos, unes dinàmiques impossibles i amb una posada en escena arriscada i potent, RELOAD representa un pas més enllà en el Gospel contemporani del nostre país.\nRELOAD és la maduració del camí iniciat el 2012 amb NONSTOPGOSPEL. En aquesta ocasió, la formació segueix gaudint del seu moment vital més electritzant i potent, amb tota l’energia que, des de sempre, porten els TGV dalt de l’escenari juntament amb la seva acurada qualitat vocal, coral i musical.\nAl llarg d’una hora i mitja RELOAD crea una fusió total i absoluta entre TGV i l’espectador. Melodies agosarades, harmonies atrevides i contundents, noves tendències estètiques i ritmes colpidors fan que l’espectacle arribi, in crescendo i de forma extraordinàriament natural i espontània, a tots els públics.\nUn Gospel innovador, trencador, divers, vital i atractiu: RELOAD.\nRELOAD, till the end!


Children at your Feet: lady's summer (II): planoles v2.0\nlady's summer (II): planoles v2.0\nBé, continuem amb les cròniques estiuenques, ara toca una mica de turisme rural. Per la Mercè de l'any passat vam anar a una casa rural a Planoles, i ens va agradar tant que per l'estiu vam repetir: Cal Sadurní.\nCom que era d'hora per dinar, vam anar a fer un volt a Llívia. Però no vam baixar del cotxe. Sempre m'ha fet gràcia el concepte de Llívia, una ciutat que està en territori francès però és catalana... És com Gibraltar, però se'n parla molt menys. Em recorda a l'irreductible poblat gal d'Astèrix i Obèlix.\nEn tornar a Puigcerdà vam buscar un lloc per dinar. El primer que vam veure i ens va fer gràcia va ser un mexicà. Hi vam entrar, però vam tenir mala sort: els dilluns no feien dinars (encara no m'explico com és que estava obert :S). Després vam trobar un lloc que ens va fer gràcia (no per dinar-hi, era caríssim!): hi havia un menú sorpresa! Pagaves 60€ (ja he dit que era car), i entrava un entrant, un plat de carn, un de peix, postres (i no sé si em deixo alguna cosa :S), però no sabies exactament què et posarien. Ens va semblar curiós, però quina por, jo que sóc molt tiquismiquis amb el menjar no m'atreviria a fer un menú sorpresa. Finalment vam dinar en un altre lloc, un altre tipus de menú sorpresa (a fora no hi havia els plats, així que fins que no ens els va dir la cambrera no els vam poder triar), i bastant més econòmic.\nDesprés vam passar per Alp a saludar els avis del nen, i ens van comentar que per anar fins a Planoles (en principi hauríem d'empassar-nos un tros de la Collada) hi havia una carretera alternativa amb menys corbes. Això ja ens ho havia comentat la tieta del nen l'any passat, però aleshores no vam agafar la carretera alternativa perquè no estava asfaltada. Però ara ja ho estava, així que vam anar per allà. Jo ho vaig passar millor, no em vaig marejar tant, però el nen ho va passar pitjor, perquè no és una carretera gaire bona (els carrils no estan marcats, així que has d'anar amb molt de compte a les corbes per si et trobes un cotxe de cara).\nVam arribar a Cal Sadurní a les 17:30h. L'habitació que ens van donar era més petita que la de l'altra vegada (és que aquella tenia, a part de l'habitació en sí, dues sales més, una d'elles amb cuina i tot!), però estava bastant bé. Com que estàvem cansats, ens vam posar a veure Spaceballs, encara que tots dos l'havíem vist, feia bastant de temps i no recordàvem molts gags (sobretot jo, que quan la vaig veure encara no havia vist la saga de Star Wars, en què es basa Spaceballs per fer conyes).\nAmb el sopar vaig triomfar: hi havia crema de verdures i pastís de peix. No m'agraden les verdures i no suporto el peix... Però el pitjor de la nit va ser la companyia: hi havia una parella d'avis que ni ens va saludar, i que després es queixaven de que nosaltres no parlàvem!! I no en privat, no, davant nostre van xiuxiuejar "M'agradava més la parella d'ahir, com a mínim parlava" (aclariment: a Cal Sadurní els hostes mengen a la mateixa taula). Quina gent! A veure, jo sóc tímida, així que em costa establir conversa, i no sóc de les que parlo a qualsevol desconegut en el metro, etc. Però també sóc amable, és a dir, si ells haguessin dit alguna cosa, no els hagués ignorat, sinò que hagués continuat la conversa. I si nosaltres no vam parlar, vostès tampoc, senyors!! Quina ràbia que em van fer... Però el dia següent encara van passar més coses.\nL'esmorçar era tan bo com recordava: casolà, bo i variat. A part dels avis hi havia una altra parella que la nit anterior no havia pogut arribar a sopar (els que segons els avis parlaven), aquesta parella a mi també em va caure millor que els avis. Aleshores sí que van parlar, i tant que van parlar!! De coses bastant desagradables per parlar a taula, i (en la meva opinió) massa privades com per parlar-les amb desconeguts, com per exemple les operacions que li havien de fer a l'home... Per sort, ens van donar una bona notícia: marxaven!! Així que no els vam haver de suportar més.\nDesprés vam fer una de les rutes a peu que havíem trobat a la web de Planoles: el Camí de la Sois. Vam trigar una mica més del que diu a la pàgina (3 horetes :S), en part perquè anàvem parant de tant en quant (el primer tram és mortífer!!), i en part perquè no està del tot ben explicat. Ja ens va passar l'any passat, que vam fer el Camí de la Serra de Nevà, que va arribar un punt en què no sabíem per on continuar. És que com a excursionistes som uns aficionadillos. A més, ho vaig passar fatal pels bitxos. Odio els insectes!!\nVam anar a dinar a Ventolà, a un restaurant que el nen em va ensenyar l'any passat (els seus avis els hi duien sovint, a ell i al seu germà), i que em va encantar. Vam menjar el mateix que l'altra vegada: de primer, fusta d'embotits (et porten una safata plena d'embotits i formatge, tu menges el que vulguis i després t'ho cobren a pes); i de segon, parrillada de carn. Boníssim!!\nA la tarda vam veure La Maldición del Escorpión de Jade. Jo ja l'havia vist, però el nen no. És una de les pel·lícules de Woody Allen que més m'agrada. Va ser la segona que vaig veure, després de Celebrity (que no em va semblar gran cosa, la veritat). Ara estic intentant recopilar tota la seva filmografia, i així també li enganxo al nen l'afició. A ell li va encantar!\nAquesta vegada el sopar era més bo: canelons de primer (no en sóc una gran fan, però me'ls menjo), i vedella amb bolets de segon. Ara el problema vaig ser jo, que just abans de sopar em va entrar un malestar general i només vaig arribar a menjar un parell de canelons, i provar les postres. És que era sorbet de poma, no podia deixar de tastar-lo!!\nA part de la parella simpàtica, hi havia una nova parella: uns ciclistes que havien arribat a mitja tarda. Aquests eren tot el contrari als avis: parlaven pels descosits, sobretot la dona!! Jo l'escoltava, i quan parava per respirar aprofitava i deia alguna cosa. És el que deia abans: si a mi em donen conversa, sóc amable i la segueixo; si no em donen conversa (jo tampoc la donaré), la culpa de que no parlem és meva i de l'altra persona, així que no pot dir que no parlo. Aix, és que els avis em van indignar :S\nEl dia 10 vam marxar de Planoles, però com que no vam tornar directament a Barcelona, ho explicaré en la propera entrega... A la muntanya!!\nLady Madonna @ 15:46


Ampolla tèrmica de 60 cl.\nAcer inoxidable, amb base de goma antilliscant i doble aïllament.\nManté la temperatura 24 hores si el contingut és fred o bé 7 hores si és calent.\nRenteu-la amb aigua calenta i sabó abans del primer ús.\nNo la renteu amb lleixiu ni productes amb clor.\nNo la fiqueu dins del forn, microones, rentavaixelles ni congelador.\nSi conté líquid calent, mantingueu-la fora de l’abast dels infants.


Mor a Barcelona una jove després de consumir èxtasi en un concert - Empordà\nRedacció 23.07.2019 | 06:30\nTenia 19 anys i va arribar a principis d'any a Mallorca procedent de l'Argentina. Es deia Milagros Alanís Moyano, treballava com a socorrista i aquesta setmana ha mort en un hospital de Barcelona on va ser traslladada d'urgència en l'últim intent per salvar-li la vida. Diumenge passat va patir un xoc després de consumir una pastilla d'èxtasi en un concert, a Palma.\n«Li encantava l'hoquei, practicava natació. Era molt esportista. El que va ser un bogeria de joventut, perquè no consumia habitualment ni tenia antecedents», explicava el seu germà al diari Última Hora.\nAvui fa una setmana, ella i els seus amics van anar a Son Fusteret per assistir a l'Origen Festival. En ple concert, la noia es va començar a trobar malament i van alertar als serveis sanitaris. Una ambulància la va traslladar a l'hospital Son Espases, de Palma. El seu estat seguia empitjorant, i dimarts un avió-ambulància la va evacuar fins a l'Hospital Clínic de Barcelona. No van poder fer res per salvar-la. L'endemà moria. L'èxtasi li havia ocasionat gravíssims problemes hepàtics i va arribar fins als 43 graus de temperatura.\nEls familiars exigeixen justítica i esperen que la policia pugui trobar el responsable de fabricar i distribuir una droga que consideren adulterada.


INTRODUCCIÓ * CONTINGUT I LLETRES * COMANDES * ELS CRÈDITS\nCap... ... i Cua\nassassinat per l’odi.\nd’una vida l’arrel?\nel cor d’un ser humà?\nM’estripa el cor i ho dic:\nperò no com homes morien;\nsi vaig tenir el goig après,\nai, que més ai,\na canvi d’onze diners\nper quan no els quedin més dies,\nai que més ai,\nper quan no els quedin més dies.\nla sort que Déu ens envia:\nsi és bona és perquè som bons;\nsi no és que bé ho mereixíem;\nho tindrem a l’altra vida,\nho tindrem a l’altra vida.\nNo ploris més, Isabel,\nsi no ens tinguéssim amor,\nel cel tampoc no tindríem;\nsi no ens haguéssim trobat\nmai no sabríem ser lliures,\nmai no sabríem ser lliures.\nL’amor no té benestar\nperquè és molt fosca la vida,\nla mesura és plena ja\nde fam, de plany i injustícia.\nper fer llevar el dia.\nLa lluna m’indicava\nsi no vigiles ja t’han fotut,\nsón forces vives, vés-hi si pots.\nt’han dat tres cartes, les tens en mà.\nVa, llença’n una, prova la sort,\nsi te’n refies ja et donc per mort.\nel tres els guanya, l’as no perd mai.\nNo fa molt vaig ‘nar a Mallorca,\nl’any passat, cap als finals,\non s’hi feia una trobada\nde músics tradicionals.\nés important i oportú;\nés veure que hi ha més músics\nI això anima i esperona\ni et revifa la il·lusió,\ni t’ajuda a oxigenar-te\nJa sabem que fer de músic\npots agafar-t’ho com vulguis,\npel cantó alegre o el trist.\nFins i tot en el romànic,\nno sé si us ho han explicat,\nquan representen un músic,\nés el símbol del pecat.\nen la part més exterior,\nque és el món, que és el dimoni\ni és la carn; que déu n’hi do.\nÉs així, se’ns associa\nals col·lectius marginals:\nmúsics, dones, sense feina,\nDavant el pensament únic,\nse l’assenyala culpable\nsols hi ha una única manera,\nque és la que ells han decretat.\nque no fan res de profit.\nDoncs jo, senyors i senyores,\nus puc dir que estic content\nde ser cantant i ser músic\ni poder fer el què estic fent.\nd’aquests temps més actuals,\ni de pertànyer a la colla\nque emociona a la gent d’ara,\ni si arriba és perquè és viu.\nD’aquest patrimoni nostre\ni no podem deslligar-lo\ndel Països Catalans.\nPer ‘xò, sovint, m’emociono\nde cantar, d’igual a igual,\nNo t’enfadis ni t’ofenguis,\nperò digue’m, Fina estimada:\n¿On és l’encenedor groc?\nTu ja saps que no m’enfado,\nperò no em tractis de babau\ni digue’m, Fina estimada:\n¿On és l’encenedor blau?\n¿em vols dir, Fina estimada:\non és l’encenedor blanc?\n¿no em diries pas, del cert,\nno és qüestió d’amoïnar-s’hi\nhi ha un molt generós mirall,\nI així ara, entre nosaltres,\nen confiança, us vull dir\nque s’assembla força a mi.\nSe’n surt força bé, imitant-me,\namb això hi deu tenir un do;\nreconec que se m’assembla,\nperò és més gran que no pas jo.\nQue té moltes més arrugues,\nté unes entrades més grans,\nfins i tot fa més panxeta,\ni té molts més cabells blancs.\ni té com potes de gall,\nperò sembla bona persona,\nl’home de dins el mirall.\nperò els caràcters són afins,\na mi em dóna confiança\nsaber que ell és allà dins.\nL’únic dubte que ara em queda\n–potser és només un detall–\nés si li explico a la dona\nque hi ha l’home del mirall.\nI ara a part de l’enganxina,\nperquè aquí ens hi juguem molt.\n(Jaume Arnella - arranj. Ferran Martínez)\ngràcia, seny, desimboltura,\nsatisfacció i llibertat,\ni quan sento el vent de cara\ni se m’eixamplen els pulmons,\nquan els porus se’m dilaten\ni destil·len emocions...\ni noto que m’entra endins\nl’olor de l’herba segada,\nl’olor forta de salobre,\nsi és que passo prop del mar\namb el dolç frec del seu cos,\nque se m’adapta a l’esquena\ncom un coixí ple de flors...\nQuan un guàrdia se m’acosta\ni em fa aparcar en un xamfrà,\ni el bolígraf, displicent,\ni m’engalta la gran multa\ni més que res semblo un ànec\ni jo mateix me’n faig creus,\ncom si trepitgés raïms,\nQuan el fred els ulls em glaça\nquan els braços s’encarcaren\nperquè els tinc ben entumits,\nperquè no em petin les dents...\n(Joan Soler i Amigó, sobre el Llibre de les bèsties de Ramon Llull)\namb el farcell a l’esquena\ni l’anhel qui sap a on.\nFèlix es lleva a trenc d’alba\nquan l’estel del dia es fon\nse’n meravellin també.\nque d’allà d’on el sol en ve\nJa se’n troba una pastora\ni dalt d’un turó una ermita\ni al portal un ermità.\n–Reveleu-me la ciència,\nermità del monistrol,\ncamina i caminarà...\nDe Nostre Senyor i els àngels\ni del cel i l’estelada\ni de tota l’ocellada\ncamino i caminaré...\ndel xaloc i del garbí,\nde la pluja i la tempesta\ni de l’arc de sant martí.\nde l’or i el metall ferrís,\nde l’infern i el paradís.\nd’amaril·lis i jacints\nregada amb corriols d’aigua,\nM’aturo i m’aturaria,\nm’aturo i m’aturaré,\nQue del meu cor tu n’ets la rosa\nla més bonica de l’amor.\nLa’n trobo al pas de la porta\njo li en dic: «Què en tenes, nina?»\nJo li en dic: «Què en tenes tu?»\nI el meu pare m’hi castiga\ni perquè parluc amb tu.\nNo en diràs ni n’el teu pare\nque ja ens casarem jo i tu.\nSe’n ‘gafen mano per mano\nSe n’entren a dins d’un quarto\nLa primera abraçadeta\nLa segona abraçadeta\n–«Què en diràs en el teu pare,\nNo en diràs ni en el teu pare\nque n’és el mal dels aimadors.»\nenteniment i memòria\ni dissimular-ho també.\nJo d’escriure no en puc més,\nde pensar-hi el cor se’m nua.\nJa és ben trist que per l’amor\ntinc d’anar a la sepultura.\n«A on tens l’enamorada? »\nI el teu cor bé els respondrà:\n«Déu l’hagi ben perdonada. »\nMeu germanes n’iran negres\nque per tan poc que m’estimis\nEl dia que a mi m’enterrin\nmira bé on me posaran,\nque me’n puguis venir a veure\nles diades de Totsants.\n(Joan Argenter–Jaume Arnella)\nROMANÇO DEL BOU\n(Marià Manent–Jaume Arnella)\nVeu i guitarra: Jaume Arnella.\nAcordió i teclats: Ferran Martínez.\nMandola : Rafel Sala.\nClarinet: Toni Oró.\nArranjaments de Vaig en moto i El burro català: Ferran Martínez.\nArranjament de Sant Cristòfol: Rafel Sala.\nVaig en moto s’ha gravat als estudis Gemecs, de Premià de Mar.\nRemasterització dels temes de 1968, producció musical, mescles i masterització:\ntel: 652 550 611 Barcelona\nTemes de 1968 cedits per gentilesa de la discogràfica Als 4vents.


Hotel San Paolo Rimini Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nViale Faenza 2a, Miramare, Rimini, Itàlia, 47924 - Veure al mapa\nBarri Miramare San Giuliano\nHotel San Paolo, ubicat a Miramare, Rimini, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Hotel San Paolo, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, habitació familiar, restaurant, ascensor, bar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, servei de despertador, balcó/terrassa, despertador, telèfon per satisfer els clients més exigents. Piscina exterior, parc infantil, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel San Paolo.\nCal que informeu el Hotel San Paolo de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (130) Parelles (60) Viatgers en solitari (15) Famílies amb infants petits (12) Famílies amb infants grans (8) Grups (35)


February 2019 – Crea&co\nEl nucli inicial del…\nLa primera sessió de treball del Fòrum de la Innovació Local ha concentrat a l’espai Crea&Co de Neàpolis una vintena de membres que es van constituir com a nucli inicial per tal d’establir les dinàmiques de funcionament del FIL i plantejar les primeres prioritats d’actuació. La primera tinent d’Alcaldia i regidora d’innovació Olga Arnau ha donat la benvinguda i els ha encoratjat a “treballar per identificar qui són els líders de la innovació a la ciutat perquè ens ajudin a crear una visió estratègica i situar el focus en les necessitats de la ciutat”. En aquesta primera sessió s’ha fet una breu presentació d’intencions i objectius per donar pas a la dinàmica de treball del Fil moderada pel consultor i expert en innovació Alain Jordà. Jordà és un expert acreditat com a assessor del programa URBACT. [embed]https://vimeo.com/337350642[/embed] [embed]https://vimeo.com/337350712[/embed] Els participants en la primera reunió s’han subdividit en tres grups de treball per plantejar i fer una primera proposta de potencials accions a desplegar. Entre les nou propostes debatudes s’han escollit tres. La més votada ha estat la de convertir la ciutat és un espai de prova i laboratori per a testar solucions en entorns urbans en matèria de serveis a les persones grans amb l’objectiu d’un millor abordatge de l’atenció entorn de l’envelliment saludable. Les altres dues plantegen l’organització d’algun tipus d’esdeveniment al voltant de la gamificació i el..


Molí de Cal Munné (o d'en Farreres) / Puntos de Interés / Alta Anoia\nAlta Anoia / Puntos de Interés / Molí de Cal Munné (o d'en Farreres)\nMolí de Cal Munné (o d'en Farreres)\nFins almenys a principis del segle XIX els Ferreres en foren propietaris, però al llarg d’aquest segle el molí passà per diversos propietaris, fins que el 1918 passà a mans dels Munné, introductors de les màquines planes per a la fabricació del paper de barba i cartolines de fil. La fabricació actual, traslladada a l’antic Molí Xic, feu que des de 1982 aquest edifici restés improductiu. No obstant això, la família Munné ha tingut cura de conservar-lo en perfecte estat, essent les seves instal·lacions un vertader museu de l’elaboració mecànica del paper durant la primera meitat del segle XX. L’edifici conserva un oratori dedicat a l’Esperit Sant i a sant Isidre amb pintures al fresc.\nCuriositats: El 1749 l’adquirí un tal Francesc Ferreres, que hi portà a terme el 1755 una reconstrucció que el convertí en el molí paperer més gran de la comarca de l’Anoia, tal com consta en la data esculpida al portal adovellat. A la dovella de la porta principal, el seu propietari hi col·locà una escultura d’uns rosaris, que foren la filigrana que acreditava el seu paper.\nNo hay comentarios. Sé tú el primero en comentar Molí de Cal Munné (o d'en Farreres) !


Metodologies d'ESO - Institut Lluís de Peguera\nEn les metodologies, aquesta etapa té com a finalitat possibilitar que tot l’alumnat pugui accedir als elements bàsics de la cultura en el marc d’un desenvolupament personal que consolidi la formació instrumental de l’ensenyament primari i completi la formació cultural.\nTenim com a referència d’aquestes línies de treball, els objectius de la UNESCO per l’educació del segle XXI:\nAprendre a ser Pla d’Acció Tutorial i Orientació Programa Cos-Consciència\nAtenció conscient – Minfulness.\nAprendre a conviure Projecte de convivència i Mediació Escolar\nAprendre a participar Parlament Verd\nOP Aprenentatge i servei\nParticipació en concursos dintre dels àmbits científics, literaris i artístics\nAprendre a habitar el món Escoles Verdes\nPrograma de Manteniment del centre\nAprendre a aprendre Pla lector\nEl centre treballa amb diferents projectes d’Innovació Pedagògica.\nEl centre participa en la formació en Innovació Pedagògica, Xarxa de competències bàsiques i forma part del moviment Escolanova 21.\nEducació per la ciutadania: PARLAMENT VERD\nEl Parlament Verd és la reunió de delegats/des de tots els cursos de l’institut. Va ser creat amb la intenció de buscar formes de participació activa en el bon funcionament del centre. També per col·laborar en el respecte al medi ambient i en una societat sostenible des del mateix institut, i col·laborant en activitats fora del centre com a representants de l’institut.\nEducació mediambiental: Escoles Verdes\nL’institut té l’acreditació d’Escola Verda. Això vol dir que està inclosa en un projecte mediambiental a nivell de Catalunya. Disposa d’un programa d’acció que inclou diferents accions al llarg del curs, a diferents nivells: compromisos personals, locals i globals.El programa inclou l’educació sobre el consum just i responsable , la conservació d’espais i la sensibiltizació de problemes globals i locals.\nManteniment del centre\nDins del Pla d’Acció d’Escoles Verdes, com a compromís col·lectiu de tota la comunitat educativa i per tal de mantenir els espais de l’institut en bon estat, saludables i agradables, desenvolupem des del curs 2009-2010 un Pla de Manteniment del centre. D’aquesta manera, tot l’alumnat i professorat, cada dia col·labora en deixar els espais i el mobiliari de les aules netes i en condicions. Durant el curs es van fent altres accions en col·laboració amb l’AMPA i tota la comunitat educativa.\nPla de Llengües estrangeres Aquest programa té com a objectiu la pràctica i ús de les llengües estrangeres (anglès i francès) sobretot a nivell oral, així com també poder cursar el Batxibac o obtenir les titulacions B1 i B2 amb la col·laboració de l’AMPA.\nAquest programa té com a objectiu la millora del nivell de lectura i comprensió lectora a les diferents assignatures. Consisteix en 1 hora de lectura diària de diferents matèries.També es fan projectes amb algunes escoles de primària per treballar aquest hàbit, i també col·laboracions entre alumnat del mateix institut.\nProjectes per treballar les Competències bàsiques\nDes del curs 2013-14 s’ha posat en funcionament el treball per projectes, amb la finalitat d’aconseguir una major autonomia i millora de les diferents competències bàsiques de l’alumnat en diferents àmbits:\nConeixement i aplicació de les eines TIC de manera pràctica.\nTreball cooperatiu, amb coneixement i desenvolupament de diferents rols dintre del grup.\nCapacitat d’organització i recerca.\nAdquisició i millora de les competències bàsiques.\nS’introdueix a primer d’ESO i a optatives de batxillerat un moment d’Atenció Conscient en algunes sessions de les matèries i a la tutoria, amb el programa Lotus blanc i blau.


Gimnàs i Club Fitness a Barcelona - Club de Tenis Vall Parc\nGIMNÀS | CLASSES DIRIGIDES | PISCINA D’ESTIU\nA Vall Parc treballem per enfortir el benestar físic i mental a través del fitness. Comptem amb un equip de professionals altament qualificat i unes instal·lacions modernes i actualitzades. Fomentem l’esport perquè la cura de la teva forma física i de la teva salut et resulti fàcil i entretinguda.\nEn tot moment disposaràs d’un assessorament complet i personalitzat. Un tracte individualitzat en una ubicació privilegiada per oblidar-te de l’enrenou del dia a dia. Sol·licita una entrevista amb el nostre equip i escull les activitats i exercicis que millor s’adaptin a les teves necessitats i característiques.\nEl teu club de fitness a Barcelona\nEl nostre complex d’oci esportiu té habilitats diversos programes per a la salut, amb unes instal·lacions i serveis ajustats a les teves necessitats. T’oferim una experiència de qualitat a Barcelona perquè puguis iniciar-te i provar qualsevol de les nostres activitats programades.\nAl club de fitness desenvolupem programes motivadors d’activitats esportives per a tots els públics. El nostre gimnàs està integrat per una completa selecció de màquines d’última generació i sistema MyWellness perquè puguis fer tots els exercicis. També comptes amb el recolzament dels nostres entrenadors personals que t’organitzaran series personals per potenciar el resultat.\nUna experiència única en la qual a més d’un ampli Gimnàs de 200m2 també pots participar en les classes dirigides de vital tono, yoga, zumba abdominals, pilates, cycling, stretching o tonificació. L’entrada també inclou accés a la nostra piscina d’estiu.\nI per tot aquell que ho necessiti, sigui soci o no, pot demanar cita amb els nostres especialistes en fisioteràpia. Disposem de quotes per temps per a massatges esportius, terapèutics i limfàtics.


Els museu de gestió del Govern comencen l’horari d’hivern\nEls museu de gestió del Govern comencen l’horari d’hivern\nAndorra - 03/11/2021 -\nAltres equipaments del país entren també en fase d’horaris hivernals: el Museu Carmen Thyssen Andorra i el Museu de la Moto\nEls museus de gestió estatal retornen, a partir d’aquest dimarts 2 de novembre, a l’horari hivernal. Cal recordar que durant els últims 15 mesos s’ha mantingut l’horari d’estiu dels centres per a adaptar-se a la situació pandèmica, prenent mesures per servir els ciutadans en un entorn canviant. La represa de l’horari d’hivern s’emmarca en el retorn de l’activitat a la majoria de sectors del país.\nD’aquesta manera, els equipaments de gestió del Govern estaran oberts de dimarts a dissabte de 10 a 14 i de 15 a 18 hores. Per la seva banda, l’Espai Columba seguirà obrint també els diumenges d’11 a 14 h. Aquests equipaments mantindran aquests horaris fins al 2 de maig, moment en què es retornarà a l’horari estival, que amplia l’obertura dominical a tots els museus.\nAltres equipaments del país entren també en fase d’horaris hivernals: el Museu Carmen Thyssen Andorra, que a partir del dia 2 de novembre obrirà de dimarts a divendres de 10 a 18 h, dissabte de 10 a 19 h i diumenge de 10 a 14 h, i el Museu de la Moto, que obre de dimecres a dissabte de 9.30 a 13.30 h i de 15 a 19 h, i diumenge de 10 a 17 h.


L'IDIBELL i l'ICO seqüencien la microbiota intestinal en la recerca de marcadors per detectar càncer de colon La República\nL’IDIBELL i l’ICO seqüencien la microbiota intestinal en la recerca de marcadors per detectar càncer de colon\nACN Barcelona.-Un equip format per investigadors de l’Institut d’Investigació Biomèdica de Bellvitge (IDIBELL) i de l’Instiut Català d’Oncologia (ICO) ha impulsat un estudi pilot de seqüenciació de la microbiota intestinal […]\nACN Barcelona.-Un equip format per investigadors de l’Institut d’Investigació Biomèdica de Bellvitge (IDIBELL) i de l’Instiut Català d’Oncologia (ICO) ha impulsat un estudi pilot de seqüenciació de la microbiota intestinal que assenta les bases per a la recerca de marcadors de detecció precoç de càncer de colon. En concret, han fet una prova pilot en l’anàlisi del genoma de la microbiota intestinal i han analitzat per dos mètodes de seqüenciació diferents biòpsies de còlon i mostres fecals de nou pacients. L’objectiu ha estat posar a punt les tècniques de seqüenciació i les eines d’anàlisi bioinformàtic. La microbiota intestinal pot donar pistes de l’estat de salut d’una persona i pot ajudar a predir malalties com el càncer de colon.\nAquest estudi és el primer treball d’un projecte que pretén ser molt més extens. Les dades obtingudes de la prova pilot serviran de base per al disseny del mètode d’anàlisi del projecte ‘Colonbiome’, que té per objectiu buscar marcadors de la microbiota que serveixen per detectar precoçment el càncer de còlon. Per fer-ho, es recolliran biòpsies de còlon i mostres de femta de pacients sants i pacients amb diferents fases de la malaltia, després se’n seqüenciarà el genoma de la microbiota per identificar les diferències entre els grups. Totes les dades obtingudes en l’estudi han estat introduïdes a l’European Nucleotide Archive, una base de dades pública i col·laborativa, on es comparteixen seqüències genòmiques de tota mena per a l’aprofitament de la comunitat científica. A més, els resultats de la prova pilot han estat publicats a la revista ‘Scientific Data’. L’estudi pretén també ser una ajuda per a tots els grups de recerca que estiguin fent anàlisis similars o provant noves eines bioinformàtiques. En l’estudi s’han comparat dos mètodes de seqüenciació: el 16s i el Shotgun. El primer desxifra la seqüència d’un sol gen dels microorganismes, mentre que el segon dona la seqüència completa de tot el genoma. Tot i que en seqüenciar un únic gen es per resolució, pot resultar més econòmic, apunten els experts. A més el fet de seqüenciar un gen només present en la microbiota permet analitzar mostres de biòpsies sense que el genoma humà hi interfereixi. Els investigadors han defensat que la prova pilot ha mostrat que ambdues tècniques són consistents. Tot i que la seqüenciació completa és més sensible i s’hi distingeixen més espècies de micoorganismes, en cap moment contradiu els resultats obtinguts en seqüenciar un únic gen.