LA CHUS I LA NATURA: L'hort de la Chus!\nL'hort de la Chus!\nQué hi ha dintre? Cliqueu la imatge.\nEls dos petits que van néixer abans d’ahir ja s’han ja gaudeixen i s'han acomodat a la seva casa. Recordeu que heu de cliclar la imatge per veure e vídeo.\nTemps després he ajudat a sortir a un germanet que a més a més de fer-li companyia podran compartir jocs. L'he ajudat per poder gravar-lo i que poguéssiu veure com surten de l'ou.\nRecordeu que heu de clicar la imatge.\nQuan els pollets neixen han de tenir calor, si passen fred no poden viure, per tant hem fet una gàbia per acomodar-los i que estiguin calentets. (Cliqueu la imatge per poder veure on viuran durant un mes i mig aproximadament)\nDesprés d'un temps d'espera..., 21 dia per ser exacte, cliqueu la imatge per que pogueu comprovar el resultat de l'espera.\nL'aigua, l'oxigen i el sol són fonts molt importants per tots els éssers vius, sobretot pel seu creixement, ara podreu comprovar com aquestes tres fonts, unides al temp,s han fet efecte sobre el meu hort. Cliqueu la imatge si ho voleu veure:\nCom tots els animals, les gallines també dormen, cliqueu la imatge per veure com ho fan les meves gallines i el meu gall.\nMireu detingudament la foto i a veure que trobeu, a veure que sou capaços de descobrir.\nSi ho trobeu o teniu alguna pregunta recordeu que ho podeu comunicar mitjançant el correu electrònic que poso a continuació:\nMés coses sobre el meu galliner. No us oblideu de clicar la imatge.\nUn nou "capítol" del meu hort.\nAvui us vull ensenyar el meu galliner, on tinc 5 gallines i un gall.\nSi els voleu conèixer clica la imatge:\nAvui us ensenyo un vídeo diferent i després us faig unes propostes de treball ben variades.\nMirant les fotos podeu fer un dibuix o pintura que us proposo.\nPrimer mireu atentament el vídeo clicant la imatge i després decidiu quina activitat voleu fer, d'acord?\nSi cliqueu la següent imatge trobareu les propostes de treball que he pensat i també n'accepto d'altres pensades per vosaltres.\nCLICA PER VEURE LES PROPOSTES\nLes fotos següents, us serviran a l'hora de fer el dibuix als qui us vingui de gust:\nRecordeu que els treballs que feu m'els heu d'enviar a l'adreça penjada a continuació i recordar-vos que qui vulgui enviar: reptes d'Educació Física, exercicis, balls, jocs,..., també ho podeu fer a la mateixa adreça ja que tant el Xavi com jo ho podrem veure!\nL'hort continua creixent dia a dia, plantarem més verdures i anirem veient què va passant.\nVols continuar coneixent l'hort de la Chus i saber com funciona tot??\nBenvinguts al blog "La Chus i la natura!!". Mentre duri el confinament, la Chus estarà al seu hort.\nAixí que convertirem la seva feina en una experiència educativa per vosaltres, on podreu veure tot el que fa i aprendre moltes coses!!\nEn el següent vídeo podreu veure què ha plantat la Chus durant aquests dies de confinament, aprofitant l'arribada de la primavera:


El PNB es desmarca com a soci de govern del PSOE - À Punt\nEl PNB es desmarca com a soci de govern del PSOE\nEsteban adverteix que els vots del grup “no estan assegurats” per a la investidura de Pedro Sánchez com a president del govern.\nConstitució del Parlament de Navarra el 19 de juny, on va ser elegit el president Unai Hualde amb els vots del Partit Socialista de Navarra (PSN) / Jesús Diges (Efe)\n26 de juny 2019 - 13:45\nEl PNB es desmarca com a soci de govern del PSOE. El seu portaveu al Congrés, Aitor Esteban, ha advertit que els vots del grup “no estan assegurats” per a la investidura del secretari general dels socialistes, Pedro Sánchez, com a president del govern.\nEl dirigent basc ha assenyalat aquest matí que després de la seua primera trobada amb el secretari d’Organització del PSOE, José Luis Ábalos, no han mantingut “cap altra conversa ni reunió” sobre l’elecció de Sánchez. Abans d’assistir a un desdejuni informatiu del Fòrum Europa a Madrid, ha incidit que el pacte a Navarra no els condiciona per a donar el seu suport a Sánchez, i ha subratllat que únicament evita un problema “que haguera sigut insalvable”.\nTot i això, Esteban ha matisat que sense el pacte amb el PSOE a Navarra al PNB li seria “impossible” plantejar-se el suport o l’abstenció en la investidura, per la qual cosa manté la porta oberta. “S’ha retirat un escull, però això no vol dir que els nostres vots estiguen assegurats”, ha recalcat.


Pack de pinzells de caracterització per Photoshop (I) | creatius Online\nNecessites pinzells de caracterització? Treballar en el disseny i la personalització dels nostres personatges pot ser una de les tasques més gratificants, creatives i lliures que podem desenvolupar com a dissenyadors. Sobretot quan ho fem de manera voluntària i sense estar subjectes a cap contracte o les preferències d'un client, podem explorar propostes realment vibrants i reinventar en certa manera. Sentir que «hem de donar la talla», que hem de deixar satisfet a un client, i que el client vol això «així, així o així» fa que no expressem el que realment com a artistes potser necessitem expressar (perquè a part de ser dissenyadors i tenir certes tècniques apreses i dominades, també comptem amb prou talent).\nPer això, si no tens feina o tens prou temps lliure, seria molt bo que et introdujeses en un projecte propi, en una obra pròpia on puguis assaborir tota la llibertat que probablement hagis necessitat artísticament en altres moments. Dissenya, fes esborranys, prova, crea, experimenta ... Per treballar en la creació de personatges originals i propis és molt recomanable que comptem amb algunes eines, com per exemple pinzells. En aquest cas us presento un mega pack amb sis packs de pinzells:\nPack de pinzells de cabell.\nPack de pinzells per al disseny d'ulls (Sant Martí).\nSelecció de pinzells per afegir ales al nostre personatge (ales d'àngel i àngels caiguts).\nConjunt de pinzells per crear ales però aquest cop de ratpenat, vampir o dimoni.\nPack de pinzells per a treballar en la pell dels nostres personatges (diferents textures, per fer la pell més fina, afegir maquillatge ...)\nPack de pinzells de pestanyes (ideal per destacar les dels nostres personatges i els seus ulls).\nPodràs descarregar aquest mega pack a la següent adreça: https://drive.google.com/file/d/0BwZdz3RYEcO6aVNVTmRNQzdUaEU/edit?usp=sharing\nAcabo de rebre algunes queixes dient-me que no podeu descarregar el pack. Us deixo un link alternatiu (ho acabo d'resubir aquí (Http://www.4shared.com/rar/HcpeTkUFce/Pack-Caracterizacion__1_.html). Com sabeu sòl pujar-lo a Google Drive però sembla que ha canviat la interfície i alguns de vosaltres no teniu molt clar com descarregar-lo. Acabo de comprovar l'enllaç i funciona perfectament, només haureu prémer sobre el botó de descàrrega. Aquí us adjunto una captura perquè no tingueu cap problema. De totes maneres si seguiu tenint problemes, digueu-m'ho. Una salutació.\nRuta completa cap a l'article: creatius en línia » General » disseny Gràfic » Pack de pinzells de caracterització per Photoshop (I)\nDaniel Daker va dir\nEM S'INTERESSEN MOLTS ELS PINZELLS PERÒ HE INTENTAT DESCARREGAR I EM SURT UN MISSATGE QUE NO EM ÉS POSSIBLE QUE EM POSI EN CONTACTE AMB L'ADMINISTRADOR DEL DOMINI ESPERO ME puedar AJUDAR\nRespondre a daniel Daker\nHola, acabo de comprovar l'estat de l'enllaç i està perfectament. Us he deixat unes instruccions perquè pugueu descarregar-lo, una salutació. Si el problema digueu-m'ho, però jo crec que podreu descarregar-lo.\nJohans va dir\nDisculpa no puc baixar ni un pack\nRespondre a Johans\nHola, acabo de deixar unes indicacions en l'article perquè pugueu descarregar l'Megapack. Una salutació!\nFas un article amb alguna cosa que no es pot descarregar per estar situat en un lloc cutre. Si ni tan sols vas a fer cas als comentaris, millor no publiquis res i així no perdem el temps.\nAcabo de revisar l'enllaç i sembla ser que està perfectament. Fins on jo sé, Google Drive és una de les plataformes més utilitzades per pujar i descarregar arxius i més una de les més eficients. Fa poc han fet canvis en la seva interfície, de manera que pot ser que això us hagi despistat a l'hora de descarregar el contingut. He deixat instruccions a l'article perquè pugueu descarregar-lo.\nEl link no està en mal estat, però si ho estigués, crec que no seria ni el primer ni l'últim a cometre errors, però com pots veure, atenc els comentaris i peticions.\nHola Fran, Google Drive estava donant errors continus per excés de trànsit aparentment. Gràcies per pujar-los a 4Shared, aquí no hi ha hagut cap problema. Disculpa si he estat una mica brusc, però no fa gaire un company teu no ens va fer ni cas quan vam tenir un problema similar. Una salutació i gràcies de nou.\nolaaa muchisismas gràcies per pujar l'arxiu per 4shared en aquest no he tingut res de bronca gràcies per l'aportació\nA mi em descàrrec bé de Google Drive. Salutacions i mil gràcies pel recurs


El Ministeri d'Indústria aprova una norma per autoritzar l'ús del mòbil als avions\nAquest dimecres s'ha publicat una ordre ministerial segons la qual es permetrà parlar i enviar missatges de text des dels telèfons mòbils dins dels avions mentre duri el vol, tot i que només a una altura mínima de 3.000 metres. D'aquesta manera, continua estant prohibit utilitzar l'aparell en els moments d'enlairament i d'aterratge. Tampoc seran permeses les connexions a internet des del telèfon.\n14/07/2010 - 16.19 Actualitzat 14/07/2010 - 17.40\nUna ordre ministerial autoritza l'ús del mòbil en ple vol.\nEls serveis de telefonia mòbil en vol només els prestaran aquelles companyies que tinguin un acord amb l'operador Mobile Communication on Aircraft (MCA), nom internacional amb el qual s'identifiquen les comunicacions mòbils a bord d'aeronaus. Aquests operadors han de tenir la concessió corresponent per poder prestar aquests serveis a avions matriculats a Espanya.\nAmb aquesta nova normativa, el Ministeri d'Indústria, Turisme i Comerç segueix les recomanacions de la Comissió Europea a tots els estats membres per regular les prestacions dels serveis MCA.


adminsendero 7 octubre, 2018 Senderismo, Sol-Solet Sin comentarios\nUna vegada més els Cautoceugos ens posem en marxa. Neus, Núria , Sandra, Cristian, Francesc i Alejandro, formem la primera línia.\nAquest cop anem a fer una ruta als peus del mític pic del Pedraforca.\nSortim de Barcelona a les 7 del matí i agafem la C-58 direcció Manresa. Després la carretera C-16, i a prop de Guardiola de Berguedà, agafem la carretera B-400 cap a Vallcebre, Saldes i Gósol. Just a l’entrada a mà dreta, trobem una zona on podem aparcar els vehicles.\nDesnivell acumulat: 759 metres\nAnàvem una mica justos de temps però la idea de prende un cafè no ens la treiem del cap. Així que vam anar a esmorzar .\nComencem a la plaça major de Gosul , i pugem pel carrer Picasso.La ruta està senyalitzada en la seva totalitat com a PR C-127. El recorregut fins al torrent de la Coma dels Caners segueix les marques blanques i grogues del PR C-127 i PR C-123, i les blanques i vermelles del GR 150 i GR 107 o Camí dels Bons Homes.\nMica amb mica el desnivell es comença a notar. La pujada es fa per un caminet replet de pedres petites i relliscoses\nQuan portem més d´una hora caminant arribem a un senyal que ens indica la dirección de la Font de Terrers.\nAquí parem una mica.\nA continuació agafem un cami a mà dreta que passa pel costat d’una font i d´una tanca. Ens endinsem en un bosc de pi roig.\nRemuntem amb força cap al Collet.\nPerò abans passem pel Cap de Portella, on hi ha unes vistes espectaculars. Davant nostre tota la serra del Cadí amb el pic del Bulturó i el Costa Cabirulera.\nEl temps sembla que no passi però portem 2 hores 30minuts i a la muntanya sempre s´ ha de pensar en el temps de tornada. Arribarem fins el Collell i allà decidirem.\nAl cap de mitja hora arribem al Collell.\nÉs la màxima altitud que assolirem a la ruta (1844 m) i és el punt divisori del Cadí i el Pedraforca i de les conques dels rius Segre i Llobregat.\nContemplem per primer cop des de Gósol el massís del Pedraforca, amb una esplèndida panoràmica de la seva cara nord. Les vistes són extraordinàries.\nPer unanimitat i falta de temps decidim tornar. Ara si que tot és baixada.\n← Forat del vent, la Cadireta i el refugi Vicenç Barbé\nRefugi Ulldeter (2200 metres) →


La Mercè 2020, tres dies de compromís amb la ciutat i la cultura : Servei de Premsa\nLa Mercè 2020, tres dies de compromís amb la ciutat i la cultura\nLa Mercè 2020 tanca tres dies d’activitat cultural a la ciutat amb més de 371 actuacions repartides pels 10 districtes de la ciutat que s’han desenvolupat sense cap incidència remarcable\nProp de 570.000 persones han seguit els actes de la festa els dies 24 i 26 a través de l’oferta de la Mercè en Obert, gràcies a la col·laboració de betevé, com a mitjà de comunicació oficial, i els canals de Barcelona Cultura\nDe les 100.000 localitats que es van posar a disposició de la ciutadania, més de 45.000 van ser per assistir els espectacles de MAC festival, 48.000 per a espectacles de música i 5.000 per a actuacions de cultura popular. Malgrat que les entrades es van exhaurir abans d’iniciar les activitats el grau d’ocupació dels dies 24 i 26 de setembre ha estat d’un 65% de mitjana.\nLes cinc activitats que han acollit més públic han estat les musicals destacant les actuacions de Tribade, Maria del Mar Bonet, Joan Garriga i el Mariatxi Galàctic, l’Orquestra i Cors del Liceu i la Sra. Tomasa\nLes festes de la Mercè d’enguany tanquen tres dies d’activitat cultural a la ciutat amb un clar compromís cap a la cultura. Malgrat proposar un programa allunyat del concepte de festa major per causa de la situació sanitària, l’aposta de l’Ajuntament ha estat la de mantenir i reforçar els seus valors col·lectius i simbòlics i promoure l’escenari de proximitat, en el marc d’una celebració sanitàriament segura, descentralitzada, i amb una aposta clara pel talent local.\nAquesta nit un Piromusical diferent posarà punt i final a la festa. Un castell de focs que es llançarà a les 22 hores des de quatre punts de la ciutat: una gran festa del foc que en aquesta ocasió no requerirà cap desplaçament ni implicarà cap concentració de persones, perquè es podrà seguir des de casa, sintonitzant TV3 i mirant cap al cel des d’una balconada o des d’un terrat.\nAquesta banda sonora acompanyarà uns focs artificials que van a càrrec de Pirotècnia Igual i que es podran veure des de diversos punts de Barcelona, ja que no es llançaran des de l’Avinguda Maria Cristina com era habitual, sinó des de quatre punts diferents dels districtes de Sants-Montjuïc, Nou Barris, Les Corts i Sant Martí. Els focs tindran enguany més alçada i potència que mai, de manera que seran visibles des d’una gran part de Barcelona.\nLa Mercè 2020 en xifres\nEl 23 de setembre es donava el tret de sortida a la Mercè 2020 amb el pregó protagonitzat pel pallasso Tortell Poltrona, Jaume Mateu Bullich. Més de 43.000 persones van fer seguiment en directe a través de betevé de l’acte realitzat al Saló de Cent.\nEn total, 35 espais repartits pel 10 districtes de la ciutat amb 60 escenaris i 371 activitats programades al llarg de tres dies, de les quals el 250 corresponien a l’oferta de MAC Festival, 108 a les musicals de Mercè Música-BAM i BAM Cultura Viva i 13 a les de cultura popular. De les 100.000 localitats que es van posar a disposició de la ciutadania des del 8 de setembre per assistir als actes, el 46% (46.000 entrades) es van destinar als espectacles familiars del MAC festival, el 49% (49.000 entrades) als musicals i el 5% (5.000 entrades) als de tradicional. Al llarg d’aquests dos dies s’ha detectat una assistència irregular als actes amb un 65% de mitjana d’ocupació dels espais, malgrat que la totalitat dels espectacles de música, el 95% del de MAC Festival i el 75% de tradicional es van exhaurir abans del 24 de setembre.\nQuant a l’impacte que ha suposat al teixit cultural de la ciutat poder tirar endavant festa, dels 3,8 milions d’euros del pressupost total el 45% s’ha destinat a despesa artística i caixets, el 42% a serveis tècnics i el 13% a mesures de protecció del protocol sanitari.\nUn total de 33.000 persones han participat també a les jornades de portes obertes als 45 equipaments museístics al llarg d’aquests dies de festa.\nLa Mercè en obert apropa els espectacles a les cases dels barcelonins i barcelonines\nGràcies a la col·laboració amb betevé, com a mitjà oficial de la Mercè, alguns dels concerts i altres continguts d’Arts de Carrer i Cultura Popular que han tingut lloc durant aquests dies s’han pogut seguir des de les cases dels barcelonins i barcelonines. En total, la Mercè en Obert ha emès 11 concerts diaris en directe a través de betevé, tant en web com en TDT, i del web de la Mercè.\nA la TDT, uns 250.000 espectadors van seguir en algun moment la programació de betevé sobre la Mercè el dia 24 i uns 270.000 espectadors van fer-ho el dissabte 26. A falta de les dades d’audiència de diumenge 27, l’emissió més seguida d’aquests dies ha estat el concert de Maria del Mar Bonet del dia de la Mercè, amb 68.950 espectadors estimats, seguida pel concert dels ‘Sabor de Gràcia’ amb 67.364 espectadors i el concert de ‘Dolo’ amb 64.365 espectadors.\nPel que fa al consum de vídeo online, els streamings emesos en directe els dos dies d’emissió (24 i 26 de setembre) des del Teatre Grec, el Parc Güell, l’Espai Mediterràniament i l’Anella Olímpica, acumulen al voltant 50.000 visualitzacions i 18.000 minuts de consum, el que seria l’equivalent a 300 hores.\nEls webs de la Mercè han acumulat un total de 2.360.000 pàgines vistes (2.108.000, el web de la Mercè, 107.000 el del BAM, 43.000 el de Cultura Popular i 104.000 el de Barcelona Cultura). Al web betevé.cat, el contingut sobre la Mercè ha estat el més vist durant tota la setmana superant les 150.000 pàgines vistes.\nLes xarxes de cultura popular han aconseguit 25.600 visualitzacions de les activitats retransmeses a través de facebook life i 45.600 visionats dels vídeos realitzats especialment per aquesta Mercè on les entitats i associacions de cultura popular han recordat celebracions d’anys anteriors.


Les pimes del Vallès Oriental superen l'etapa de crisi - somMartorelles\nLes pimes del Vallès Oriental superen l'etapa de crisi\nPimec presenta un informe "optimista" dels estats comptables de les 4.063 petites i mitjanes empreses de la comarca\nDilluns, 12 de novembre de 2018 | 12:44h\nModest Guinjoan, Pere Barrios i Joan Carles Basi, de Pimec\n“El Vallès Oriental té un PIB de 12.700 milions d’euros, el mateix que Cantàbria”. “I si hi afegim el del Vallès Occidental arribem als 39.000 milions, el mateix que el d’Aragó o Castella-la Manxa”. Així iniciava el president de Pimec al Vallès Oriental, Pere Barrios, la presentació d’un informe sobre els estats comptables de les pimes del Vallès Oriental en el període comprès entre 2013 i 2016, “uns registres superiors al conjunt de Catalunya, en dinàmica creixent i que conviden a l’optimisme”.\nL’informe, elaborat a partir de les dades de 4.063 petites i mitjanes empreses de la comarca –sense comptar els autònoms sense base societària–, analitza el dinamisme empresarial del Vallès Oriental a partir de variables com els ingressos, la productivitat i les despeses de personal, la rendibilitat financera i econòmica així com el patrimoni i l’endeutament de les pimes amb seu social a la comarca.\n“El període 2008-2012 va ser molt dur, van desaparèixer moltes empreses i les que van quedar van passar-ho malament”, assegurava Modest Guinjoan, director de l’Observatori de Pimec. “Del 2013 al 2016 es van anar recuperant les bones xifres”, afegia.\nAixí, de les societats que almenys durant dos anys d’aquest últim període van presentar les seves dades al registre mercantil, el 60,4% pertanyien al sector serveis, el 13,2% a la construcció, l’1% al sector primari i, sobretot, el 25,3% a la indústria. “La nostra és una comarca amb una gran especialització manufacturera, molt industrial, 10 punts per sobre del conjunt de Catalunya”, destacava Modest Guinjoan, director de l’Observatori de Pimec, qui xifrava en 1.029 les pimes industrials a la comarca. “A més del comerç és especialment significativa la força de la indústria del metall i del cautxú i la fusta”, explicava.\nLa xifra de vendes mitjana per empresa a la comarca oscil·lava en el període entre els 1,9 i els 2,3 milions d’euros, clarament per sobre de la mitjana catalana, que facturava entre 1,5 i 1,7 milions d’euros, un 25% menys. En canvi, les empreses vallesanes generaven internament menys valor afegit sobre vendes, a l’entorn d’un 2% menys. Pel que fa a activitats, les que generen més valor afegit són les pimes de serveis a les empreses i els serveis financers, assegurances i lloguers, mentre que les empreses amb més ingrés mitjà eren les indústries químiques i de materials de transport.\nD’altra banda, la productivitat per empleat es va xifrar fa dos anys en prop de 54.500 euros, entre un 9 i un 12% per sobre de la productivitat global catalana, un patró que també es reprodueix en les despeses per empleat a la comarca –38.500 euros–. En aquest cas, les despeses per treballador no van experimentar cap variació en el període 2013-2016, mentre que la productivitat sí que va augmentar sostingudament a l’entorn d’un 11%.\nPer tot plegat la rendibilitat financera de les pimes vallesanes era clarament superior a la mitjana catalana, i durant el període 2013-2016 va marcar una clara tendència a l’alça, del 5% a l’11%. Això suposa, segons Guinjoan, “un clar senyal de la recuperació econòmica d’aquesta etapa”, tot i que el teixit de petites i mitjanes empreses pràcticament no va variar i es va mantenir a l’entorn de les 4.000 societats. Per grans sectors, l’industrial és el que presentava una millor rendibilitat tant econòmica com financera –sobretot les químiques i els serveis a les empreses–, mentre que la construcció va experimentar una progressió molt notable durant el període, del 0% del 2013 al 6% el 2016.\nFinalment, pel que fa al nivell de recursos propis de les pimes de la comarca, els anys 2013 i 2014 va ser quatre punts per sobre del conjunt de Catalunya, mentre que els dos anys següents el nivell va igualar-se a l’entorn del 50%. “Són uns nivells altíssims que demostren el risc i el compromís de l’empresariat amb les seves empreses”, deia Guinjoan, qui alhora destacava que el deute a llarg termini de les empreses s’havia mantingut estable en el període entre el 15 i el 19%.


alicia molina: CONTES A DOMICILI\nQuan el dia es fa llarg i la posta de sol emmarca la finestra, puc venir i explicar-te contes.\nQuè t'ofereixen els Contes a domicili i a qui s'adrecen?\nA gent gran que potser no poden llegir o moure's amb facilitat i, en canvi, necessiten omplir el pou de l'esperança amb contes que parlen de la vida, del que hem deixat enrere i del que encara tenim al davant. Contes per riure i per somiar, per compartir, per guardar en els petits racons de l`ànima.\nA nens i nenes o adolescents que necessiten una atenció especial per al moment vital que estan passant. També estan adreçats a aquells que no han après a entusiasmar-se amb les històries, amb la lectura i a saber-ne gaudir, a anar ampliant la seva capacitat de comprensió... A través d'aquestes sessions de contes se'ls pot ajudar a descobrir històries i que les disfrutin, així com connectar a partir d'elles amb la vida i amb ells mateixos, amb quin significat tenen les coses que formen part del nostre món, a saber situar-s'hi, a prendre'n consciència...\nA persones que són especials i els volem fer trobades especials: (aniversaris, presentació en societat a la majoria d'edat, de comiat d'algú, de vells amics, casaments...). Són sessions en què es narren històries per fer aquests dia inoblidable o senzillament per fer un sopar que deixi bon gust en el record de tots.\nA les festes d'aniversari. Són sessions adreçades a nens en què al voltant d'un tema s'expliquen històries i després es fa un taller o una gimcana... Amb tot plegat, els petits viuen el dia del seu aniversari de forma especial sentint-se protagonistes directes.\nViatge al món dels animals: per a nens de 3 a 5 anys.\nEl món dels pirates: per a nens de 6 a 10 anys.\nA col·lectius de risc. En aquestes sessions es pretén donar espai afectiu a aquelles persones que se senten o s'han pogut sentir desubicades, per diferents raons, del seu entorn i desconnectades d'elles mateixes. A través dels contes poden anar construint un pont en què l'afecte, l'acceptació, la voluntat, el voler ser, la confiança... siguin el material bàsic amb què ajudar-se a seguir el seu camí.


FER MEMÒRIA ÉS FER JUSTÍCIA! | Etziba Balutxo…\nFER MEMÒRIA ÉS FER JUSTÍCIA!\nLa Sala de Plens del Consell de Mallorca i l’adjunta (14-IX-2015). Fotos: Manuel V. Domènech\nEl mes de novembre passat, quan faig fer la conferència sobre el Tricentenari al Club Diario de Mallorca, Llorenç Capellà va publicar un article que, entre tants de silencis deliberats, va ser un bàlsam. Tanmateix, allò que retarda la lluita no és tant el combat dels enemics com la inhibició dels amics. La indiferència i la desídia davant de la commemoració d’un episodi ocult i transcendental de la nostra història és, en el millors dels casos, covardia i, en determinats ens, quan no un acte de traïció, sí de claudicació vergonyant. On són els partits polítics? I el sindicats? I les entitats de memòria històrica? I els creadors d’opinió? Se’ls ha menjat la llengua el moix? S’han pixat a els calces en veure la reacció (mai millor dit) de la caverna que ha afuat els seus conqueridors d’ara, emboscats amb títols de Doctors o de Cronistes oficials, per a atacar i insultar (sempre per l’esquena com qualsevol bastard)? Aquesta negligència activa per la via del silenci resulta més escandalosa quan, al llarg de l’any, s’han dedicat al Tricentenari 1715-2015 més de 150 actes i faig curt, perquè només de part meva ja n’he fet 66 i encara n’hi ha més de programats (Alcúdia, Eivissa, Inca, Llubí, Porreres, Sa Pobla, Ses Salines…). Més grotesca resulta encara la cosa davant l’envestida del discurs dominant, promogut fins i tot sense manies des de les casernes de l’exèrcit espanyol (*), amb la complicitat activa de l’Àrea de Moderna de la UIB, de l’anterior Govern de les Illes Balears o d’un Círculo de Bellas Artes que no millora l’staff ideològic de la Fundación Jaime III. Davant de tot això, hi hem d’afegir l’impacte de veure com la versió oficial, emesa sense rèplica possible des de fa 300 anys des de tots els mecanismes de poder, rep audiència i plataforma, cames eixancades, d’entitats que no han descobert encara que brindar altaveu al discurs advers és una miserable pràctica tàcita d’autoodi. Si més no, resulta masoquista divulgar, des de casa nostra, la veu dels qui l’han tingut sempre, la veu de l’oprobi i la cadena, i etzibar-la a les orelles de qui les pateixen. Insòlit!\nArticle publicat el mes de novembre de 2014\nL’escrit de l’any passat de Llorenç Capellà, Tres segles de desmemòria, va significar (almenys per a mi) un oasi enmig de tanta gent desertora. Justament em recordava aquella conversa del Petit Príncep, amb la reflexió: “Saps què fa bell el desert? Doncs, saber que, a qualsevol punt, pots trobar-hi un oasi on abeurar la set”. Això era l’any passat. D’aleshores ençà, el Tricentenari 1715-2015 ha fet veta a rompre i s’ha passejat arreu (Binissalem, Calonge, Campanet, Costitx, Felanitx, Llucmajor, Manacor, Palma, Pollença, Valldemossa…) fins arribar, després de retre un acte de glòria i de memòria al Fossar de les Moreres, al Born CC de Barcelona. Fins ara, tot s’ha fet sense suport institucional i amb l’esforç d’un col·lectiu humà de voluntaris a l’entorn d’una Comissió Cívica, emparada des de l’Obra Cultural Balear, i amb la implicació de nombroses entitats (Institut d’Estudis Catalans-Palma, Jubilats per Mallorca, Grup Blanquerna, Ateneu Pere Mascaró, Institut d’Estudis Eivissencs, Fundació Emili Darder, Es Majoral, Assemblea Sobiranista de Mallorca…). S’han fet conferències (Antoni I. Alomar, Miquel Àngel Casasnovas, Joan Miralles, Guillem Morro, Cristòfol Soler…), projeccions del documental La Resistència de Pere Sánchez, concerts (el Siau qui sou! de Guillem d’Efak amb la Banda de manacor), actuacions musicals (Biel Majoral, Delfí Mulet, Maria Rosselló, Biel Torres, Marcel Pich, Germans Martorell, Glòria Julià, Joan Carles Vaquer, Miquel Àngel Bennàsser, Taverners…), escenificacions teatrals (amb Pep Banyo i d’altres), recitats de poesia (Hilari de Cara, Bernat Nadal, Núria Feliu…), glosats (Sebastià Adrover, Maribel Servera, Mateu Xurí…), presentacions de llibres (Pere Morey i Mateu Morro), exposicions… L’objectiu és fer memòria per fer justícia. Això vol dir assenyalar el punt fatídic dels Decrets de Nova Planta, tret de sortida de la nostra espoliació en tots els ordres: els símbols, l’economia, la llengua, la cultura, l’agermanament nacional i, més que cap altra cosa, l’autogovern. Posar el dit a la nafra de l’origen dels nostres mals vigents, però, no ha de ser una mirada eixorca al passat, sinó un compromís amb el moment actual per dissenyar el futur que volem. Es tracta, en definitiva, de fer memòria per anar cap al dret a decidir i, així, viatjar de la presa a la represa.\nDilluns passat, dia 14 de setembre, vaig tenir la satisfacció de fer la conferència al Consell de Mallorca, per iniciativa del seu president, Miquel Ensenyat, i del seu vicepresident, Francesc Miralles, amb una gentil presentació i un més que generós epíleg. La diferència qualitativa amb les dotzenes d’actes realitzats abans era que es feia a la seu d’una institució, renovada arran de les recents eleccions municipals i autonòmiques, i per tant aixoplugat amb l’aval d’un ens públic emblemàtic de representació popular. El Tricentenari 1715-2015 rebia així, a la fi!, un reconeixement institucional, més enllà del que ja han fet alguns ajuntaments i que, en progressió geomètrica, s’estan programant arreu.\nDarreres pantalles de la conferència. El corn marí, símbol de resistència, és una aquarel·la de Pere Capellà i Simó\nEn essència, retocada i enriquida, fa no fa és la mateixa conferència que he passejat arreu d’ençà del mes d’abril del 2013 i que em representa la millor de les pagues possibles: la satisfacció i l’agraïment de la gent. En contrapartida, excepte els articles de la premsa privada (Ara-Balears, Última Hora, Diari de Balears i Diario de Mallorca, El Punt-Avui, Catalunya-Ràdio, Ona Mediterrània, TV3-Mallorca, Canal-4, Sa Plaça, Felanitx, El Gall Punt Informatiu, El País, Dies i Coses, Díngola, Sóller i altra premsa forana, Nació Digital, Vilaweb…), pràcticament només n’han parlat Pere Bonnín, Pere Morey, Guillem Morro, Damià Pons, Josep Maria Solé i Sabaté i Cristòfol Soler. Els mitjans públics, sí, els que pagam tots, no n’han dit pruna. Només aquest fet, a qualsevol terra democràtica, exigiria la substitució immediata de l’equip directiu d’IB3 (de ràdio i de televisió) i la reparació de la ignominiosa censura (el menysteniment no es pot qualificar d’altra manera). Cal advertir que també els creadors d’opinió han desertat del seu paper social. No tots, és clar. Els de la caverna sí que han rebut tribunes destacades a rompre per pontificar, replicar, desqualificar i desdir a qui gosa tocar un camp d’estudi que interpreten com a patrimoni exclusiu seu. Per això, avui, llegir un segon article de Llorenç Capellà, Reviure per viure, ha estat un nou bàlsam que dóna sentit a la feina i recompensa l’esforç col·lectiu de repetir sense desmai que ens mantindrem fidels per a sempre més al servei d’aquest poble. Això, lluny d’un acte de servei, és un estímul gratificant que dóna sentit a les nostres vides, perquè defensar la llengua i la memòria que els nostres vells varen servar i servir i poder-les llegar als nostres joves, és un luxe, és un privilegi, és un honor.\nArticle a l’entorn de la conferència feta al Consell de Mallorca\nLa COMMEMORACIÓ (en cap cas, com fan d’altres, la celebració) del Tricentenari 1715-2015, continuarà. Gràcies, Llorenç Capellà per donar-nos fua!\nDat a Felanitx, 18 de setembre de 2015\n(*) Les imatges i el contingut no requereixen comentaris.\nD’aquelles celebracions “de la Victória” per humiliar els vençuts no han passat tants d’anys!\nAquesta entrada s'ha publicat en General el 18 de setembre de 2015 per Bartomeu Mestre i Sureda.\n← SOBRE L’ESQUARTERAMENT. Apunts d’una expedició històrica (1) HISTÒRIES DE LA GUERRA DE SUBMISSIÓ (8) →


La comisió d´Urbanisme de la Catalunya Central aprova el nou Poum que entre altres coses redueix el nombre de habitatges i la conservació d´edificis industrials textils – Castellvilarenc.info\nby Pere Sànchez 24/11/2010 24/11/2010\nL´ex empresa Torcidos al Borrás haurà de ser conservat .\nLa comissió d’Urbanisme de la Catalunya Central ha aprovat aquest dimarts el nou Pla d’Ordenació\nUrbanística Municipal de Castellbell i el Vilar amb una prescripció que redueix el nombre d’habitatges que l’Ajuntament tenia previst construir.\nEl nou pla urbanístic, que substitueix el del 1985, focalitza les àrees de creixement al nucli de Castellbell, constituït per les antigues colònies industrials: El Borràs, la Bauma i la Fàbrica del Burés. Però la comissió ha indicat la necessitat deconservar el valor patrimonial d’alguns dels edificis que hi ha en aquesta zona. Alguns d’ells noes podran enderrocar i això, segons el Director General d’Urbanisme, Pere Solà, limitarà la capacitat de construcció.\nLa proposta del Pla d’Ordenació Urbanística Municipal de l’Ajuntament de Castellbell i el Vilar preveia la construcció de 250 pisos a la zona del Borràs Nord, 485 a la zona industrial de ex Torcidos Ibericos . i més de 100 a la zona de la Fàbrica Nova Burés al baix Vilar .\nAquest dimarts, la comissió d’Urbanisme ha assenyalat la necessitat de conservar les edificacions de valor patrimonial d’aquesta zona. Segons el Director General d’Urbanisme, Pere Solà, al nucli de Castellbell “hi ha edificis que representen la memòria històrica i el passat industrial del municipi”.\nPer això, la comissió d’Urbanisme ha demanat “la conservació de les construccions fabrils de la colònia i la possibilitat de transformar la resta de les construccions en habitatges”.\nD’aquesta manera, explica Solà, s’aconseguirà conciliar el creixement del municipi amb la protecció del patrimoni cultural de Castellbell i el Vilar.\nEl creixement dins el nucli històric va molt lligat al fet que el nou POUM blinda les possibilitats d’expansió territorial de les urbanitzacions que pertanyen al municipi de Castellbell: El Prat, Gall Pigat, Mas Astarròs i Vall de Montserrat.\nSolà ha explicat la importància d’aquestes urbanitzacions construïdes durant els anys 60 i 70 i on la majoria d’habitatges han passat de ser segona a primera residència.\nEl nou pla reconeix aquestes urbanitzacions i les converteix en terrenys de sol urbà. D’aquesta manera, s’hauran d’urbanitzar els carrers i dotar-los dels serveis necessaris.\nL’Ajuntament ha estat treballant durant quatre anys en la redacció d’aquest nou POUM que defineix com i on ha de créixer el municipi durant els propers anys.


S'han trobat 5 resultats per "els dies secrets".\nMentrestant, Arnau cau en una depressió. Impotent, renega d'ell mateix i, acompanyat de Bernat, s'encamina cap a l'exili\nArnau s'acomiada de les filles i, acompanyat pel seu criat més fidel, Bernat, s'amaga per preparar la venjança. Elna no ha pogut seguir Arnau, perquè\nAgra ho ha impedit.\nOdalric fa capturar Arnau i, amb acusacions falses, el sotmet a un judici fraudulent que el condemna a l'exili. Però, d'amagat de tothom, el fa tancar\nen una masmorra del seu castell.\nSància troba consol en Ermengol, un comediant que arriba al castell. S'enamoren i Sància canvia: s'encara al seu germà Odalric i, amb l'ajuda d'Ermengol, treu Arnau de la masmorra, encara que que no l'estimi.\nArnau no està disposat a anar-se'n desterrat: vol venjar-se d'Odalric.\nArnau s'enfronta amb Odalric; l'acusa de voler-lo matar i de la mort del comte. No en té cap prova, però, a partir d'aquí, l'odi entre els dos cunyats\nés inevitable. Arnau, seguint els ensenyaments del noble Yazid, es preocupa de les seves terres, les fa produir i dóna dret als pagesos. Les innovacions són mal vistes pels altres nobles i, fins i tot, per l'abat Ató.


Un any després de prohibir les discoteques de la Zona Hermètica, Sabadell estudia tornar a permetre'n algunes en el futur\nEncara queden una desena de locals oberts però l'Ajuntament preveu clausurar-los de manera imminent\n5 min. Barcelona 02/05/2017 09:59\n651x366 Actualment la Zona Hermètica només queden una desena d'establiments oberts / MANOLO GARCÍA Actualment la Zona Hermètica només queden una desena d'establiments oberts / MANOLO GARCÍA\nUn any després que entrés en vigor el Pla especial de regulació d'usos recreatius al barri de Gràcia de Sabadell que estableix el tancament de tots els establiments d'oci de la Zona Hermètica, l'Ajuntament de la ciutat està redactant un Pla director per redefinir on i com s'ha de repartir l'oci local. L’executiu municipal vol evitar que l'activitat es concentri en un sol barri, segons explica l'ACN. Mentre treballa per acabar de tancar la desena de locals de la Zona Hermètica que continuen oberts, pretén obrir la porta al fet que en un futur s'hi tornin a concedir llicències. Els propietaris dels locals culpen el consistori de dur-los a "la ruïna".\nEl nou Pla director s'hauria d'enllestir el 2018 i ha de corregir l'escenari actual, en què l'únic lloc on poden obrir-se establiments musicals amb aforaments superiors a 100 persones és a Sant Pau de Riu-sec. Però tot això passa quan encara és sobre la taula el tancament de les últimes discoteques de la Zona Hermètica amb uns propietaris "decebuts" amb el govern, al qual acusen de no complir els compromisos del ple. "El pla vigent té un problema greu", admet el regidor del programa de llicències de Sabadell, Xavi Guerrero, que lamenta: "No s'entén que Sabadell no pugui tenir un petit Razzmatazz o una Jazz Cava com la de Terrassa".\nGuerrero assegura que el govern entén que hi ha una part de la població que gaudeix amb aquesta mena d'oci i afirma que la nova normativa establirà si s'ha de concentrar al centre, als polígons o s'ha d'escampar pels barris. "Des del govern apostem perquè els joves que vulguin gaudir-ne no hagin d'agafar el cotxe, que és el que passarà quan es tanqui la Zona Hermètica el pròxim estiu", afirma. El regidor considera que la solució passa per distribuir aquesta mena de locals de forma que no estiguin concentrats en una sola àrea, cosa que genera molèsties als veïns. Així mateix obre la porta que, un cop el text estigui enllestit, es puguin tornar a concedir algunes llicències per a discoteques a la Zona Hermètica. "És probable que en aquesta distribució de l'oci 3 o 4 locals sí que puguin operar en aquest espai", comenta.\nEs parla de concedir llicències quan encara han d'acabar de tancar els últims locals que queden oberts a la Zona Hermètica. Però segons el responsable del programa de llicències, la clausura dels que falten és imminent. El regidor assegura que el govern local ja ha comunicat el cessament d'activitat a tots els operadors i que en els propers dies se signarà el decret per revocar la llicència a la desena que encara funcionen. "Tindran un mes per presentar un recurs de reposició i el més probable és que desestimem les al·legacions, revoquem les llicències i fem el cessament de l'activitat".\nTot i que els propietaris poden presentar recursos, Guerrero afirma que els recursos administratius no prosperaran i que probablement a l'estiu acabin abaixant la persiana. "Si van per la via judicial, després de veure les sentències del Tribunal Suprem i del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya favorables a l'Ajuntament, el més probable és que el jutge també desestimi els seus recursos o que els estimi però no presenti mesures cautelars i puguem seguir endavant amb el tancament", aclareix. El regidor lamenta la situació però recorda que el Pla de regulació d'usos recreatius del barri de Gràcia es va aprovar el 2011, de manera que fa 6 anys que els propietaris saben que han de tancar. “Ells creien que no s'acabaria executant i la sorpresa ha sigut que aquest govern ho està fent", ha dit.\nDe la quarantena de locals que hi havia a la Zona Hermètica l'any 2006 i la quinzena que quedaven el maig de l'any passat, ara només n'aguanten una desena. Els pocs que sobreviuen han anat veient com algunes discoteques mítiques com People o Bora Bora han marxat a poblacions veïnes com Barcelona o Granollers, i altres establiments com el popular Bar l'Espanyol s'han reconvertit i han apostat pel sector de la restauració. A tot això s'hi suma el tancament de nombroses empreses a l'espai, que ha passat de ser un dels polígons més prometedors de la ciutat a una àrea en decadència plena de naus tancades i cartells de locals per vendre, llogar i traspassar.\nEl president dels Locals d’Oci de la Zona Hermètica, Joan Cosp, lamenta que el govern insisteixi a voler solucionar "una problemàtica que ara no existeix perquè queden molt pocs negocis oberts". Cosp indica que hi havia 450 persones treballant en aquest sector i que ara només n'hi queden unes 200. Ha criticat la possibilitat que les discoteques tanquin portes el proper estiu i més endavant es tornin a concedir algunes llicencies. "És inviable, seria una ruïna total", i recorda que els propietaris dels locals "són empresaris de Sabadell, no estrangers".\nCosp torna a demanar "diàleg" a l'executiu local i assegura que els propietaris no volen indemnitzacions ni anar per la via judicial. "Volem parlar i estem segurs que si ens asseiem trobarem una solució", manté Cosp, que lamenta que un any després que el ple municipal aprovés una moció per unanimitat que obria la porta a crear una taula per definir el futur model d'oci de la ciutat amb operadors i veïns no s'hagi fet cap reunió. "Estem una mica decebuts perquè no s'ha complert el que es va dir i, tot i que hem insistit enviant cartes i circulars, no hem obtingut resposta”, comenta l'empresari, que demana “sentit comú i seny" perquè una ciutat de 200.000 habitants com Sabadell "no pot quedar-se sense oci".\nAdéu a la Zona Hermètica\nSabadell vol que s’acabi la festa a la Zona Hermètica\nEl TS condemna definitivament la Zona Hermètica


Reportatge: Els 6 carnavals imprescindibles de Catalunya – Castellvilarenc.info\nAMIC / Catalunya / D'arreu\nText: AMIC/ fotos: diferents autors\nAquest cop el carnaval s’ha fet esperar, però de nou del 28 de febrer al 6 de març de 2019(a Castellbell i el Vilar s’escau el dia 9) torna una de les celebracions més divertides de l’any. La gent ja comença a buscar disfressa i escollir el lloc on celebrarà la disbauxa. Els carrers s’omplen de color i vida. Balls, disfresses i rues acompanyades de centenars de persones que porten la diversió.\nA Catalunya són pocs els municipis que no celebren el carnestoltes. N’hi ha tants que se sumen a la festa, que hem decidit fer una selecció dels més destacats i que almenys has de viure un cop a la vida.\nEl Carnaval de Solsona s’ha convertit en la festa més popular de la ciutat. És una celebració diferent. És conegut per les seves figures, els gegants i nans de formes gracioses i burlesques amb braços mòbils. També existeix un altre emblema de la festa, la Penjada del Ruc, fet de cartó pedra i peluix. El diumenge de Carnaval també es llegeix un sermó crític i irònic sobre l’actualitat mundial i catalana.


Enguany els nens i nenes de 6è hem gaudit molt amb la festa de Carnestoltes\nDIMECRES vam donar la BENVINGUDA a en CARNESTOLTES amb una bona batucada.\nEL DIJOUS LLARDER vam esmorzar amb els nostres padrins de 1r.\nDIVENDRES A LA TARDA vam ballar el Thriller davant de tota l'escola.\nI per ACOMIADAR el CARNESTOLTES i rebre la VELLA QUARESMA, el dia 14 de febrer, vam fer-ho amb uns rodolins per a cada classe i per a cada mestre i personal de l'escola, que van inventar els nens/es de sisè.\nMolta feina, ben feta!


Scala Hanníbalis: • Taurons a la mar de l’Escala\nAcabant d'enllestir aquest treball, ja entrada la segona quinzena d’agost de 2007, ha estat curiosament notícia de portada a diversos canals de televisió la continuada presència d’un tauró gris de prop de 2 metres lliscant a tocar la mateixa llongada de la platja del Miracle de Tarragona. Jo mateix vaig ser testimoni un capvespre de tardor de 1998 de la presència de dues aletes que pentinaven en paral·lel i durant uns breus instants les aigües davant l’illot escalenc del Cargol.\nAquest tauró gris de 2,10 metres va aparèixer mort el 1992 a l'escalenca Illa Mateua (Fotografia: Rafel Bruguera)\nUna aleta tallant l’aigua, una boca amb dents esmolades, un somriure malvat, un cos aerodinàmic i potent... Són els taurons. No ha d’estranyar, doncs, que aquests peixos amb fama de devoradors d’homes ens tinguin atemorits.\nPot semblar, exceptuant mariners i pescadors, que la mar de l’Escala no és mar de taurons, però són 30 les espècies de les 340 existents que habiten d’antuvi la Meditèrrània occidental, tot i que poques d’elles són realment perilloses. Així, la presència d’esquals a la costa de l’Escala i a tot el litoral mediterrani occidental és alguna cosa més habitual del que es pot pensar. De fet, no són poques les cites d’aquests peixos a les nostres aigües i pocs els testimonis de pescadors escalencs i d’arreu d’ençà que es té memòria.\nDe les 30 espècies de taurons en descriurem les 12 més comunes o conegudes començant per les de menor dimensió. El gat (Scyliorhinus canicula) és un tauró abundant de coll allargat i prim, de color gris rogenc, de 60 cm. de llargària (amb un màxim de 80) i viu prop de la costa; la moixina (Galeus melastomus) té un cos allargat i esvelt, de color marró clar, també de màxim 60 cm. i és relativament abundant; la mussola (Mustelus mustelus) és un esqual de color gris uniforme, de 1,60 metres màxim i relativament freqüent a poca profunditat; el caçó (Galeorhinus galeus) és l’exemplar més gran de les mussoles, de coloració grisa clara, com a molt 2 metres de llarg (inusual) i a l’estiu sol visitar les aigües costaneres.\nEl tauró gris (Carcharhinus plumbeus) té un cos robust, de color gris marronós, pot fer 2,30 m. màxim i tant frequenta mar obert com llocs pròxims a la costa. La tintotera o tauró blau (Prionace glauca) té un cos allargat i atractiu, de color blau brillant intens, de 2,80 m. màxim i sol freqüentar tant mar oberta com zones costaneres principalment a l’estiu; el marraix (Lamna nasus) és un excel·lent nedador de color blau fosc i pot fer 3 metres màxim; el peix martell (Sphyrna zygaena) és un tauró de color gris blavós, de cap a 4 m. màxim i pot ser vist prop de la costa; el solraig (Isurus oxyrinchus) és un gran depredador, de color blau fosc i de 4 m. màxim.\nEl peix guilla (Alopias vulpinus) té una aleta caudal extremadament llarga que usa per estabornir les seves preses, fa com a màxim 5,5 m. i sol nedar prop de la superfície: el tauró blanc (Carchardon carcharias) és un gran depredador, de coloració grisa fosca i pot fer 8 metres tot i que no sol passar de 6,50. El tauró pelegrí (Cetorhinus maximus), de color grisós, de generalment 4 a 6 m. encara que pot arribar a 10 o més, sol nedar paral·lel a la costa.\nLes espècies més perilloses acostumen a deambular mar endins, però, ocasionalment, a l’estiu, no és estranya la cita a la costa d’algun exemplar aïllat. D’entre els més perilloses que ens visiten cal destacar la tintorera, el tauró blanc, el peix guilla, el solraig i el marraix. La tintorera és l’esqual més abundant a la nostra mar i el que més s’acosta al litoral pel seu caràcter desvergonyit a la recerca d’aliment; estan documentats molts atacs a petites embarcacions i a submarinistes i nedadors. El solraig i el marraix poden arribar a ser agressius amb els submarinistes sense haver estat provocats; aquest segon és el que apareix a la novel·la d’Ernest Hemingway “El vell i el mar”.\nLa presència del tauró blanc a les nostres costes està registrada; és una de les criatutes més evolucionades del planeta i també més amenaçades d’extinció. Se’n capturà el 1878 un exemplar de 6 m. a les illes Columbrets i més cap aquí se n’han detectat prop de les illes Balears, costa castellonina, golf de Lleó i Vilassar de Mar. A Tossa es capturaria una femella de quasi 5 m. el novembre de 1992. Els 26 i 27 de desembre de 2004 es localitzaren, segons informà la revista “El Far Comarcal”, tres individus, dos d’ells entre 4 i 6 metres, davant de la costa de Torredembarra (Tarragonès). A tota la Mediterrània, segons xifres oficials, s’han produït 23 atacs entre 1907 i 2006; 11 d’ell fatals. Es creu n’existeix una població reproductora a les aigües de Sicília.\nLa pesca de taurons amb finalitat comercial a les nostres aigües no és gaire estesa a diferència d’altres zones (a tot l'Estat se'n pesquen més de 350.000 l'any, segons l'organització Oceana). Les nostres embarcacions solen capturar els esquals, sovint sense intenció, amb l’art d’arrossegament i el palangre. Les espècies més agafades són el solraig, el caçó i, més esporàdicament, el tauró pelegrí, el peix guilla, el marraix, el peix martell i la tintorera. A l’Escala, segons em comenta el pescador Xicu Oliveras 'Tero', "generalment són petites tintoreres, gats, alguna cria de marraix i de tant en tant algun bocadolç (tauró pelegrí) enredat a la xarxa i molt rarament algun peix guilla; abans, en temps del meu pare, abundaven els gatvaires i els agullats". Respecte a la pesca esportiva, els més capturats són la tintorera, el solraig i el peix guilla.\nEl tauró pelegrí, freqüent a les nostres costes, sovint queda embolicat a les xarxes o apareix a la deriva. Aquest peix, el més gran del món després del tauró balena, és altament migratori i s’alimenta de zooplàncton i invertebrats. És inofensiu, però es coneixen casos d’aquest tauró en perill d’extinció víctima de la sobrepesca que havent estat arponejats han atacat les embarcacions; antigament era molt capturat per l’oli del seu fetge. El peix guilla a voltes és agafat perquè en intentar colpejar amb la seva llarguíssima cua les sardines capturades per les embarcacions acaba embolicat a la xarxa.\n* Si en voleu més informació, consulteu, entre d’altres, el llibre Taurons dels Països Catalans (1996), dels ictiòlegs Joan Barull i Isabel Mate del Museu de Zoologia de Barcelona.


Formes de vestimenta sense feina | CAT.centerar.org\nAquesta és la temporada per fer una entrada. Però, com saber si vostè està fent la rightone? (Vols brillar, no ofegar-se en lluentons.) A continuació, presentem cinc mirades de vacances que són segurs per fer un xipolleig, tant i fa esdeveniments que tens a llapis en el seu calendari social.\nVestit d'encaix + Classic Sabates de vestir + Top-bossa de la maneta\nL'últim en moda femenina, el vestit d'encaix és una sabata-en quan es tracta de vestir-per a la festa anual de vacances del Waldorf. No obstant això, per assegurar-se que el seu vestit es destaquen de la resta, ser valent i anar sense mànigues (una bufanda de pell sintètica o embolcall et mantindrà calenta). A continuació, afegir els accessoris simples com un parell de talons d'agulla i una bossa negra.\nTalons vermells Frock + Vermell + Vermell del Creu-cos\nSi vas a utilitzar la canya de dolç de color vermell, per què no fer-ho de cap a peus? La millor manera de dur a terme aquest aspecte és amb siluetes netes. Penseu: un vestit d'abandonament de la cintura coqueta, bombes de tires i una bossa creuada cos estructural.\nCorredors de lluentons + Botó-baix + jaqueta militar\nRealment, qualsevol cosa victòries brillants en aquesta època de l'any. Temperar la resta del seu equip amb una brusa blanca, jaqueta militar i sabates de taló mínims. OK, llavors llançar en una gorra per a una bona mesura.\nUn amor és cec\nJaqueta + pantalons + Samarreta blanca\nDames ocupades, escoltin això: Un esmòquing elegant vol dir que estarà a punt en 7 minuts planes. Es pot fer que se senti bella sense estar totalment over-the-top. I el millor de tot, li dóna un lloc per posar les seves mans (huzzah, butxaques!).\nDeclaració de l'embragatge metàl·lic faldilla + la samarreta +\nUsant una faldilla que s'assembla a una bola de discoteca pot semblar xocant al principi, però quan es combinen amb els elements adequats de suport que en realitat pot semblar molt relaxat. Ens encanta la juxtaposició d'una dessuadora desmanegat i talons altíssims.\nRegals de moda per a nois que no passin els ulls\n7 polaines dextracte que podeu portar tot el dia, cada dia


El MOT 2022 s’endinsa en el món rural des de la literatura – Festival de literatura de Girona i Olot\nDe tot això vol parlar el MOT 2022 per fer-ne diàleg i debat. Maria Bohigas Sales i Roser Vernet Anguera proposen “un festival que contraposi diversitats i cerqui ponts. Especialment, entre aquelles obres literàries que donen veu a la complexitat d’una ruralitat viva i a la dialèctica entre permanència i canvi, entre allò local i global, entre identitat i disgregació”.\nMaria Bohigas Sales, nascuda i formada a París, va estudiar Filologia Catalana a la Universitat de Barcelona i va ser traductora de literatura durant quinze anys. Com a editora, va treballar a La Différence (París) i a Lom (Santiago de Xile), abans de recuperar, el 2005, l’editorial Club Editor, que dirigeix des d’aleshores.\nEl MOT, enguany, arriba a la seva vuitena edició amb un públic més que consolidat, i continua tenint com a voluntat principal fomentar la lectura i la divulgació literària tot apropant escriptors de primer nivell des de la proximitat.\nAquest festival va començar a avançar el 2014 i, comissariat per David Roas, es va dedicar a la literatura fantàstica. El 2015 va ser Mita Casacuberta qui va fer de comissària i va pensar un MOT al voltant d’“Escriure ciutats”. L’any següent, el 2016, Casacuberta es va centrar en les vides escrites i el 2017 va voler que la literatura que escrivia el passat en fos la protagonista. El 2018 el comissariat va anar a càrrec de Josep Ramoneda i llavors el fil conductor va ser la literatura de compromís i de l’experiència. El 2019, les quatre ribes de la Mediterrània, amb Manuel Forcano com a comissari, van ser el leitmotiv del festival.\nPaolo Cognetti i Francesc Serés, nous autors confirmats al MOT 2022


La Llacuna organitza el cap de setmana Jove 2021 - Ajuntament de la Llacuna\n04.07.2022 | 15:43\nLa Llacuna organitza el cap de setmana Jove 2021\nDilluns, 26 de juliol de 2021 a les 00:00\nDivendres 23 i dissabte 24 de juliol s'han dut a terme activitats de sensibilització i participació pel jovent.\nEl passat cap de setmana va tenir lloc a La Llacuna el Cap de Setmana Jove. Aquest es va organitzar conjuntament des de la regidoria i el servei de joventut de l'Ajuntament de La Llacuna i la comissió de joves.\nEl cap de setmana comptava amb diverses activitats de diferents formats, dedicades a la sensibilització i participació del jovent. A causa del canvi en les mesures sanitàries en els dies previs, es va decidir ajornar algunes de les activitats plantejades que consistien a menjar a l'espai públic, concretament el sopar "Jo porto", el dinar popular i el vermut musical. Aquestes activitats, juntament amb la inauguració del nou local de joves, es duran a terme més endavant quan la situació sanitària ho permeti.\nL'activitat va començar divendres 23 a la tarda amb la proposta GPS Track #Notelajuguis, que consistia en un joc de pistes pel poble a través d'una aplicació mòbil. Els i les participants, agrupats en 4 equips, havien de fer servir l'estratègia i orientació per seguir el mapa online de La Llacuna i anar a diferents punts del poble des d'on havien de respondre preguntes sobre el consum de drogues i alcohol o dur a terme diferents proves d'habilitats. Els i les joves participants van poder aprendre diferents aspectes sobre el consum responsable en l'oci a través del joc organitzat per Gaudire i l'Oficina Jove de l'Anoia.\nDissabte 24 va arribar el torn de la SexTruck, la caravana pedagògica on les sexualitats, afectivitats i feminismes van sobre rodes. La caravana es va instal·lar a la Plaça Major durant tota la tarda perquè les persones joves i famílies poguessin entrar i informar-se. A dins hi havia materials diversos sobre els cossos, la sexualitat, mètodes anticonceptius, menstruació... N'hi havia per triar i remenar i dues informadores de l'associació Les magranes resolien tots els dubtes.\nA més, vam comptar amb l'espectacle "La SexTruck ha llegado a su comunidad" a càrrec de la Churry Clown, un monòleg que ens va apropar en clau d'humor al món sexual que ens envolta. Va ser una manera molt divertida d'entendre els objectes que podíem trobar dins la caravana i de normalitzar diferents temes tabú a través del riure.\nL'Ajuntament i la Comissió de joves valoren positivament les activitats i esperen poder organitzar pròximament la part lúdica del cap de setmana que no es va poder realitzar a causa de les mesures sanitàries. Podeu seguir la informació sobre les activitats pel jovent a través de l'Instagram @puntjovellacuna.\nDarrera actualització: 26.07.2021 | 19:36


Manifest en rebuig de l’assassinat de Wuarda Ouchene i el seu fil | card.cat\nuna dona amb el seu fill i un altre en el ventre.\nVergonya, ràbia, desesperació.\nHavia donat crits d’alarma,\nhavia patit violència i la rebutjava,\ns’havia allunyat de la persona que la maltractava,\nvolia cercar un altre redol on romandre,\nperò les urpes del domini son llargues i esmolades,\nla maldat de l’ésser que les posseeix, inabastable.\nJa no son homes, ni tan sols persones les que duen a terme aquests fets terribles,\nson éssers d’una perversitat insospitada, que no aturen davant infants, dones o promeses de futur,\nés el sistema que crea monstres i obliga al mascle a destruir tot el que no pot posseir.\nuna dona amb el seu fill i un altra en el ventre.\nUna dona que ja no hi és,\nun nin que no creixerà,\nun nadó que no serà.\nDesesperació. ràbia, Vergonya.\nDe Àngels Cardona, poetisa Mallorquina\nLa violència de gènere és global, no té fronteres, es dóna en tots els països i societats, i es dirigeix a totes les dones, sense distinció de classes, ètnia o grup de pertinença. No hi ha un perfil de víctima de violència: el principal factor de risc és SER UNA DONA.\nAvui, desde Figues de Cosines volem denunciar aquests actes i els hi volem donar nom: assassinada per ser dona, ella era Wuarda Ouchene, de 28 anys i embarassada i el seu fill Mohamed de 7 anys, víctimes de violència masclista. Ja n’hi ha prou! 1089 son les dones assassinades desde 2003. Exigim la fi de la violència contra el nostre sexe. Exigim acompanyament i protecció a les dones, formació dels agents implicats, creació de jutjats especialitzats i unitats de valoració forense integral.\nLa llei d’avui en dia no ha estat capaç de protegir a Wuarda, la qual va donar crits d’auxili denunciant aquests maltractaments amb anterioritat, però no va ser suficient, ni per a ella ni per a moltes. Estem fartes!\nMés enllà dels minuts de silenci, ja n’hi ha prou de justícia patriarcal! volem justícia feminista, volem justícia d’igualtat, ens volem vives, ens volem lliures!\nAquest article s'ha catalogat com a Local i s'ha etiquetat amb Figues de cosines per Rosa Flaquer. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


Barbaroux Torí Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Torí, Barbaroux és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nBarbaroux també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Torí. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, àrea de fumadors.\nL'ambient de Barbaroux es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Barbaroux és una elecció inteligents per a viatgers a Torí, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


D’un blau encès | econacionalitarisme\nD’un blau encès\nEl dia 22 de maig, amb la celebració de les eleccions als parlaments valencià i balear, als consells insulars i al Conselh Generau d’Aran, i les municipals a la gran majoria dels nostres municipis, ens pot quedar aproximadament un mapa com aquest.\nTants anys de govern dels mateixos en alguns municipis, les divisions dels nacionalistes d’esquerra i els ecologistes a molts indrets i, no cal amagar-ho, el comportament neoconservador de bona part de la ciutadania, sembla que comportaran que els pròxims quatre anys serem governats pràcticament a tot el país des de les antípodes de l’econacionalitarisme.\nAixí ens ho han indicat avui les enquestes del CIS però em sembla que la majoria ja ho teníem bastant clar veient el panorama quotidià.\nI és que la corrupció, les privatitzacions, la destrucció del territori, la contaminació atmosfèrica, la intolerància, les prohibicions, sumen, mentre que els drets socials, les llibertats, la mobilitat sostenible, la cultura nacional, la democràcia real cotitzen a la baixa cada cop més.\nL’única cosa que se m’acut és que potser caldria no faltar a la cita electoral, encara que a moltes meses ens haguem de tapar el nas al dipositar el vot a l’urna -afortunadament, aquesta vegada no serà el meu cas-. D’aquesta manera potser podrem treure-li lluentor i lluminositat a aquest blau tant aclaparador i encegador, tot afegint-li suaus tonalitats verdes i vermelloses. Em sembla que és el màxim a que podem aspirar.\nMai 5, 2011 a 10:39 pm\nArxivat a No anem bé\n« Va per vosaltres!\nIndignats en el país indigne »\ngràcies, tens raó…. estic aclaparada i encegada…!!!\nJuny 21, 2011 at 9:39 am


Cuino ergo sum: Restaurant Rincón de Emilio (Santo Domingo de la Calzada, Rioja Alta, La Rioja)\nRestaurant Rincón de Emilio (Santo Domingo de la Calzada, Rioja Alta, La Rioja)\nEl dia d'anada d'aquesta primera escapada de l'any, a La Rioja, després de visitar la Bodega Ramón Bilbao (aquí, l'entrada), ens vam arribar, no gaire lluny d'allà, fins a Santo Domingo de la Calzada perquè necessitàvem dinar i ho volíem fer ben entaulats... Calia omplir el pap després de tant de Tempranillo. Dies enrere havíem escollit Rincón de Emilio. Malgrat que no en teníem referències, sí que complia els requisits de poder-ho combinar bé amb el pla del dia.\nQuan hi vàrem arribar, francament, no pintava del tot bé. Des de fora, situat en una petita plaça amuntegada de cotxes, al mig tot d'edificis alts, grisos i un entorn immediat no gaire agradable a la vista, no feia gaire bona pinta.\nPerò tan bon punt creuada la porta, la realitat va ser ben bé una altra: acollida molt amable, fins i tot en català perquè diria que els amos ho són (o si més no, la cap de sala, ho és), instal·lacions cuidades i netes, espaioses, atmosfera silenciosa tot i haver-hi prou gent al menjador on ens hi vam entaular... La primera impressió, un cop allà dins, genial.\nI aquesta primera impressió es va anar confirmant amb la lectura de la carta: tot, absolutament tot, venia de gust. Estaven representats tots o gairebé tots els plats que m'agrada tastar quan surto cap allà.\nLa decisió no va ser gens fàcil i amb la meva dona ens vam confegir, per variar, un petit menú degustació en què compartiríem tots els plats. A més a més, tot un detall per part de la cap de sala, ens ho va facilitar fins al punt de servir-nos les mitges racions, una a una, sense amuntegar-les a taula. Un esforç que s'agraeix.\nVam poder dinar el següent:\n- Un petit entreteniment, gentilesa de la casa, d'unes petites empanadilles tradicionals. Bones.\n- Pochas de la tierra con bacalao. Genials, de debò, les mongetes, el brou amb què estaven servides, i el bacallà amb què estaven servides.\n- Pimientos del piquillo rellenos de merluza y gambas. Potser la foto no fa tota la justícia a l'exiquidesa d'aquests piquillos, farcits generosament d'aquest gustós peix i marisc, que a més estava força cremós.\n- Rodaballo al horno con su refrito de ajos y guindillas. Quan se'm posa a mà un peix com el turbot, difícilment no me'l demano. Bo de gust, més bo encara de textura, aquella característica "lechosidad" d'aquesta mena de peixos en què cal anar escurant punxa a punxa.\n- Bacalao a la riojana con pimientos de la tierra. De nou, una foto que no fa justícia a la qualitat del plat. Sensacional en tots els sentits, de traca i mocador.\nEl pa, bo, i el vi, completaven el servei. En aquest cas, ja que vam fer tot el dinar a base de peixos, vam escollir el blanc de la casa, que era un monovarietal de Viura, força digna i que va anar de conya per a tot l'àpat: Vallemayor, elaborat a Fuenmayor (Rioja Alta).\nTot plegat, ens va acabar sortint, amb descompte inclòs de Restopolitan, per uns més que raonables 41 euros, atesa la quantitat i la qualitat de tot el que havia desfilat per la taula. Només 14 euros, ja corresponen als conceptes de pa, aigua i vi.\nUn lloc altament recomanable per dinar com cal, productes de primera de la gastronomia riojana i amb un molt bon servei per part de la cap i el personal de sala. Queda pendent una nova visita, on ens centrarem en l'oferta més càrnica. També cal dir que tenen un menú de cap de setmana, que ronda els 14 euros, amb força plats on triar, tot inclòs.\n(Data de l'àpat: 24 de març de 2016)\nPublicat per Albert Ara Lan a 16:09


Reunió amb sindicats per la internalització - Tècnics en Lluita\nReunió amb sindicats per la internalització\nEl 3 de setembre a les 10 del matí portarem a terme una reunió amb tots els sindicats i plataformes del sector de les ambulàncies a Catalunya per tractar el tema de la internalització del servei. Aquesta reunió es farà a l’Ateneu Enciclopèdic Popular situat al carrer Reina Amàlia 38 de Barcelona.\nLa reunió es retransmetrà en directe per la plataforma YouTube i es podran fer preguntes en directe a través del xat. Us deixem l’enllaç: https://www.youtube.com/channel/UCUKubf19Aaa97-Wks3LQwsg\nVolem que aquest fet serveixi per unir a totes les persones i col·lectius del sector de les ambulàncies a Catalunya per aconseguir una millora en les condicions laborals per a tothom. Que totes i tots anem a una. Un exercici de total transparència, on cadascú pugui defensar la postura que cregui més correcta.\nUs esperem el dia 3 a partir de les 10 hores.\nPresentem les nostres reivindicacions al Parlament de Catalunya\nComunicat sobre la reunió amb els sindicats per la internalització


Aprox. 145,370 USD\nE&V ID W-02F1HV\nSuperfície habitable 1.420,84 sqft\nSuperfície de la parcel·la 5.866,33 sqft\nEngel & Völkers presenta en exclusivitat aquesta oportunitat a la localitat de Talamanca. Habitatge a quatre vents amb l'estructura i façana construïdes, per acabar al gust del comprador La mateixa disposa d'aproximadament 132 m2 construïts en una planta en un solar de 545 m2, distribuït de la següent forma segons plànols adjunts. Entrem a l'habitatge on un rebedor distribuïdor ens separarà la zona de saló-menjador i cuina de la zona de dormitoris. Des del saló podem gaudir d'unes impressionants vistes orientades al sud, i al costat tenim una còmoda i espaiosa cuina, ambdues estades tenen accés directe a un gran balcó / terrassa. A l'altra part de la casa a la zona de nit trobem tres dormitoris i el bany complet.\nAquesta propietat es troba a la Urbanització la Quintana a pocs minuts del centre històric de Talamanca\nÀmpliament recomanada i a un preu increïble. Per acabar-al seu gust.\nTalamanca és un municipi català de la comarca del Bages pertanyent a la província de Barcelona, situat dins el Parc Natural de Sant Llorenç del Munt il'Obac.\nDonat el seu caràcter medieval i les seves construccions de pedra, té un gran atractiu turístic. La seva població permanent és reduïda, però aconsegueix un notable increment en dates de vacances i caps de setmana\nCASA UNIFAMILIAR EN EL PONT DE VILOMARA


Reconstruint la globalització: el futur de les cadenes globals de valor és el tercer diàleg del Cicle Retos, una iniciativa de la Xarxa Territorial de la UOC, que té com a objectiu reflexionar sobre els reptes que les organitzacions, l’educació, l’economia i la societat en conjunt hauran d’afrontar en els propers anys, des d’una perspectiva que incorpori el valor de les experiències, els punts de vista i les realitats locals.\nDurant la pandèmia s’ha fet evident que els nostres sistemes de producció i comerç estan desequilibrats i són completament asimètrics. Vivim en un món interconnectat, en què l’augment de la demanda d’un producte o una matèria primera tenen un impacte global. Hem descobert a més que s’ha abandonat la producció en sectors clau i la nostra sobirania productiva no és tal.\nD’aquí sorgeixen algunes preguntes, segons va explicar en la presentació Mònica Llorens Vall-llossera -Delegada de la UOC a Aragó-. Qüestions com: ¿hem de replantejar-nos la globalització?, i si haguéssim de produir i comerciar de forma diferent?, hem de posar en crisi el model global de cadenes de valor i subministrament?\nVa conduir la conversa Álvaro Sierra, fundador i editor en cap d’Hoy Aragón. Van participar-hi Nieves Agreda –Subdirectora de la Cámara de Comercio, Industria y Servicios de Zaragoza– i Albert Puig –director del Màster Universitari en Anàlisi de l’Entorn Econòmico de la UOC–. Va comptar amb la col·laboració d’Impact Hub Zaragoza i Jorge Azcón, l’alcalde de Zaragoza, va donar la benvinguda a l’acte\nEl moderador Álvaro Sierra amb els ponents Albert Puig i Nieves Agreda\nTransició cap a un nou model\nLa primera qüestió que es va abordar és si la globalització està en crisi o els problemes que hem viscut estan causats de forma conjuntural per la pandèmia.\nNieves Agreda no considera que la globalització estigui en crisi perquè ni podem ni hem de renunciar-hi. Vivim, això sí, una transició cap a un nou model, una cosa que va començar a debatre amb la crisi de 2008 i l’ha incentivat la covid pel tancament de l’activitat productiva en molts Estats i la carestia en l’aprovisionament de matèries primeres i productes que necessita la indústria.\nAlbert Puig va recórrer als indicadors de globalització per confirmar com ha canviat el panorama. Entre la dècada dels 80 i 2010, el creixement del comerç mundial era el doble del creixement del producte mundial i les inversions estrangeres augmentaven a un ritme molt superior al comerç i la producció. Però a partir del 2010, aquests ritmes es van frenar, el que va portar a alguns a parlar de desglobalització o globalització ‘alentida’. La pandèmia va arribar quan estàvem analitzant aquestes dades, i va afegir nous interrogants i factors de debat.\nEscurçar les cadenes globals\nPerò estan preparades les empreses per a un nou canvi després de l’esforç tan gran de deslocalització que han realitzat?\nSegons Agreda, abans de la pandèmia ja havien començat a produir-se relocalitzacions i la tornada de la producció a territoris més propers. Però el viscut aquest any ha despertat inquietud cap al comerç internacional i els seus riscos. Les cadenes seran cada vegada menys globals per apropar els subministraments en la mesura del possible, ja que els plans de les empreses s’han vist molt trastocats pels problemes amb les matèries primeres i les fluctuacions de preu, com va passar amb el coure, el ferro, l’acer, la fusta, els plàstics …\nPuig va recordar que el funcionament de les cadenes globals de valor es basava en el just in time: necessitaves alguna cosa i ràpidament ho tenies. Abans de la covid ja s’estaven escurçant aquestes cadenes, però la pandèmia ha provocat una crisi de subministraments i ha trencat el just in time. També hem tornat a parlar de sectors estratègics. Tenim la percepció que no pot ser que necessitem màscares, per exemple, i no les tinguem. Tot això ha fet que passem del just in time al just in case: produirem per si de cas ho necessitem.\nLa següent qüestió va fer referència als valors sobre els quals es va construir la globalització i si hem de replantejar conceptes com el de cost i incloure-hi criteris ambientals.\nPuig ha defensat que el model de la globalització es basava en l’eficiència i la competitivitat, i ara cal anar un pas més enllà. Hem valorat l’èxit dels països en funció del comerç, les exportacions o les inversions directes. Hem convertit aquestes xifres, que són instruments per a alguna cosa, en fins en si mateixos i ara toca començar a veure el comerç o les inversions com a palanques de transformació i canvi.\nAgreda va comentar que el factor preu ja no és l’únic criteri que es té en compte en prendre decisions, tant per part de pimes com de grans empreses. La sostenibilitat, les polítiques d’igualtat o la responsabilitat social cada vegada es tenen més en compte, i això passa en tota la cadena, perquè cal demostrar que aquests valors es respecten en cada baula.\nNecessitem ordre en la globalització\nPuig va explicar que durant 30 anys la globalització es va basar en la frase: La millor política industrial és no fer política industrial, i ara això està en dubte. Després de trenta anys de globalització desordenada, interessa posar una mica d’ordre i coordinar millor els processos. Cal deixar que les empreses competeixin entre si, però també que els poders públics cooperin i es coordinin perquè, davant els reptes globals, no tenim una governança global i fins ara aquesta tasca ha estat en mans de poders privats i grans multinacionals. Si no hi posem remei, el resultat serà una altra recessió i una major desigualtat.\nTambé dins de la UE les empreses reclamen ordre, segons va assegurar Agredeixi, i cal seguir llançant aquest missatge. Com UE tenim l’oportunitat de guanyar capacitat de negociació i generar aquestes polítiques que estem reivindicant. La UE és un paraigua que hem de potenciar, ja que és l’única alternativa que tenim per competir amb els grans gegants americans i asiàtics.\nPuig va afegir que la UE és una petita globalització i si es mostra capaç de reduir les desigualtats i desequilibris que hi ha, pot esdevenir una bona guia per pensar models de governança global.\nProtegir-se de la Xina\nAgreda va defensar que quan la gran fàbrica xinesa es posa en marxa, la resta vam començar a patir escassetat de matèries primeres. Xina, a més, va ser el primer país a patir la pandèmia però també el primer a reobrir la seva indústria, i es va produir un acaparament de béns productius per part seva. Per això, en alguns casos, sí caldria desenvolupar polítiques industrials que garanteixin el funcionament de la nostra indústria amb decisions i inversions que van més enllà dels estats.\nReduir la dependència de la Xina, segons Puig, suposa alguns riscos. Perquè pot convertir la globalització en un conjunt d’unitats molt tancades, que es relacionen poc i actua cadascuna per la seva banda. Hi ha possibilitat fins i tot de desembocar en tot un seguit de guerres comercials. Davant d’això, Puig aposta per un multilateralisme diferent i per utilitzar el comerç com una eina per a la convergència productiva a escala mundial.\nPer acabar, Álvaro Serra va demanar a tots dos participants que proposessin un titular o unes conclusions de l’debat.\nAgreda va parlar de la necessitat de convertir aquest repte en una oportunitat. Hem de fugir de les decisions precipitades i buscar una anàlisi en profunditat i una visió a llarg termini. Les decisions que prenguem ara marcaran el futur de la globalització. Convé, per tant, tenir molt en compte que no hi ha solucions úniques: haurem de pensar en global i, al mateix temps, atendre a la realitat i les necessitats de cada territori.\nPuig va concloure recordant la necessitat d‘incloure en aquesta nova fase de la globalització als 7.500 milions de persones que hi ha al planeta, cosa que no va passar en l’anterior etapa.\ncadenes globals de valor


Marathon man: Cantonigròs: gens desentonat!\nPublicat per Joan Carles Llurdés i Coit a 7:06\nPep 6 de juny de 2011 a les 16:42\nsi que he vist el perfil i el recorregut, a tu no et surt ? ;)\nMolt bona crònica Joan Carles .\nJoan Carles Llurdés i Coit 6 de juny de 2011 a les 17:53\nPep, jo el vaig veure fa uns dies en el fil que de la cursa s'havia obert a Corredors.cat però va ser un vist i no vist perquè no l'he vist més. Potser és un error de la configuració del meu ordinador o que vés a saber el motiu, ha "desaparegut". Però bé, tant se val.\nGràcies per l'elogi de la crònica i records.\nMiquel Pucurull 6 de juny de 2011 a les 19:22\nLa teva web està molt bé. Ja l'havia llegit alguna altra vegada. L'enhorabona! I moltes gràcies per les referències que fas a la meva persona.\nEl familiar d'en Ramon Oliu a qui et refereixes en l’excel•lent crònica que has fet de la cursa d’ahir és la seva germana, Rosa Marai Oliu. I qui li va lliurar el ram va ser en Bep Solé, el director tècnic de la marató de Barcelona (el que obre la proba en un cotxe que va al davant).\nMiquel Pucurull 6 de juny de 2011 a les 19:25\nDisculpa: volia dir Rosa Maria Oliu (no Rosa Marai)\nMalfieten 6 de juny de 2011 a les 22:20\nMolt bé, no ? Bon temps, sensacions, posició... i gaudint de la cursa. Fantàstic.\nAnònim 6 de juny de 2011 a les 23:12\nBona crònica, felicitats!\nNomés una correcció: podrien ser "dels aïllats", seria molt literari, però són el Pla d'Ayats.\nJoan Carles Llurdés i Coit 7 de juny de 2011 a les 9:01\nMiquel, gràcies per l'apreciació de la Rosa Maria Oliu (quan ho vas comentar el dia de la cursa no ho vaig sentir gaire bé i en el moment d'escriure la crònica ho sospitava però com no n'estava segur ...). I gràcies també per les teves paraules sobre del bloc. Sempre és quelcom alentidor, oimés venint d'una persona que porta molts anys en això de les curses populars.\nEspero l'any vinent poder repetir la cursa i si es dóna el cas, vindré amb més col.legues corredors.\nJoan Carles Llurdés i Coit 7 de juny de 2011 a les 9:03\nDoncs sí, tens raó. Bones sensacions, gaudint de la cursa i si a més a més s'aconsegueix una bona posició final, doncs encara millor. Potser no és ben bé el teu tipus de cursa d'acord al que estàs més acostumat però crec que t'agradaria fer-la.\nJoan Carles Llurdés i Coit 7 de juny de 2011 a les 9:06\nMercès pel teu elogi de la crònica. Al respecte de la correcció, mercès també. Això dels topònims de vegades és una mica "arriscat" (t'ho dic per experiència ja que treballo amb mapes). Com no estava segur del nom, vaig consultar els mapes a diferents escales de l'Institut Cartogràfic de Catalunya i no sortia el que dius tu. Però és clar, em refio més de la teva versió que no pas de la dels mapes.\nM'ho apunto per a una altra vegada. Gràcies.\nRaúl Muñoz 7 de juny de 2011 a les 9:34\nMolt bona cursa, Joan Carles. Tot perfecte, oi? T'imagino amb l'Stanis allà amb cara de velocitat...\nCom sempre, una dissecció molt interessant i una gran matinal esportiva. Felicitats!\nJoan Carles Llurdés i Coit 7 de juny de 2011 a les 11:21\nDoncs sí, Raúl, la cara de velocitat i les rialles que feia l'Stanis no tenia preu! Per això ja paga la pena fer una cursa i creuar la meta amb ell a braços.\nTot plegat, una molt bona matinal. una cursa que val la pena fer-la en anys següents si no es busca grans "aspiracions", ni per part de, corredor ni per part de l'organització. I si el lloc s'ho val, doncs a muntar una excursió per la zona.


Croquetes de carn d’olla – Jocs de cuina\nCarns, Segons plats\nPublicat per evafunoll el 15/01/2013 15/01/2013\nEl menjar no es llença, i menys en els temps que corren. Com potser recordareu, a la nostra taula de Nadal un dels plats estrella va ser la tradicional escudella de galets farcits, que va arribar acompanyada de la inseparable carn d’olla. A la meva família hi ha molts fans d’aquesta barreja de carns de porc, xai, vedella i gallina acompanyades de totes les verdures que ens poguem arribar a imaginar, i per tant les plates es van buidar força. Però per fer una sopa tan gustosa vam haver de ser generosos amb les quantitats i en va sobrar per donar i per vendre.\nAixí que seguint els consells de la mare d’en Quim vam fer servir la carn d’olla i la verdura sobrants per preparar unes croquetes que, guardades al congelador, ara ens serveixen de recurs d’emergència i es posen d’allò més bé quan cal improvisar un sopar ràpid però suculent.\nI la gràcia de tot plegat és que, malgrat existeixen moltes altres variants, aquesta base és ben vàlida per preparar qualsevol altre tipus de croqueta, substituint la carn d’olla i la verdura pels ingredients que ens vinguin de gust.\nIngredients (per a 60 croquetes)\nVerdura del caldo\nSofregit de tomàquet (casolà!!!)\nEns asseiem amb calma i anem separant la carn d’olla dels ossos i de les parts més grasses. La tallem a trossos ben petits.\nTallem ben petita tota la verdura del caldo que ha sobrat i que també farem servir per fer les croquetes.\nTriturem primer la carn d’olla i després la verdura (ho fem per separat perquè la carn necessita més cops de turmix que la verdura per quedar al punt) i després ho mesclem tot en un bol. En funció de com ens agradin les croquetes les triturarem més o menys, aconseguint una pasta molt fina o deixant que es trobin petits trossets.\nRatllem la ceba. Posem oli en una paella gran i hi fregim la ceba a poc a poc, fins que estigui bastant rossa.\nAfegim el sofregit de tomàquet casolà (jo en vaig fer servir del que teníem a casa, fet amb els tomàquets de l’hort de l’estiu passat, però sinó podem netejar i triturar tomàquets naturals ben vermells i afegir-los a la ceba, encara que llavors el temps de cocció serà bastant més llarg).\nAfegim la carn d’olla i la verdura triturades i mesclem bé. Ho deixem coure tot junt uns 10 minutets, a foc suau.\nA continuació afegim un parell de cullerades de farina i remenem bé. Un cop absorbida per la barreja en podrem afegir més, si fa falta, perquè prengui més consistència. Però a poc a poc… en aquest cas sempre val més pecar per poc que per massa.\nEn aquest punt podem condimentar al gust amb nou moscada.\nFinalment anem afegint llet, també a poc a poc, fins que la mescla sigui homogènia però cremosa.\nApartem del foc i deixem refredar unes hores a la nevera (una bona idea és deixar-la fins l’endemà)\nAra ja podem anar donant forma a les croquetes, arrebossant-les amb ou i pa ratllat. Si les volem congelar podem arrebossar-les només amb pa ratllat, per evitar riscos amb la conservació de l’ou.\nEntrada prèvia Tortell de Reis\nEntrada següent Crema de carbassa\n24/04/2014 a les 20:33


Llista de números de telèfon d'Alemanya | Llista de telèfon de trucades | Darreres bases de dades de correu electrònic\nLlista de números de telèfon d'Alemanya\nDarrera base de dades de correu » Llista de números de telèfon d'Alemanya\nLa llista de números de telèfon d'Alemanya inclou aquí 3 milions de bases de dades de consums d'Alemanya. El màrqueting digital és una de les millors maneres de promoure el negoci. Aquí teniu la llista de números de telèfon de trucada més recent i actualitzada per desenvolupar el vostre negoci a Alemanya.\nCompreu la llista telefònica d'Alemanya per a màrqueting per SMS o campanyes de trucada en fred de la vostra empresa. La llista telefònica d'Alemanya té nom de consumidor, adreça, número de telèfon, ciutat etc.\nLlista de telèfon de persones amb consumidors a Alemanya\nNúmero de telèfon total: 3 milions\nPreu: $ 13,500\nLlista de telèfons per a consumidors d'Alemanya\nAvui en dia, les campanyes de telemàrqueting, màrqueting de SMS i trucades en fred són una forma eficaç de comercialitzar. Alguns d'ells promocionen el vostre negoci com el comerç electrònic o la venda de productes i serveis. Així, per complir aquestes campanyes cal tenir una llista de telèfons de consum més exacta per assolir el vostre objectiu de màrqueting.\nLa darrera base de dades de correu electrònic o la més recent base de dades poden proporcionar-ho tot, sense trobar-ne més en algun altre lloc. La llista de telèfons per a consumidors d'Alemanya és la llista telefònica de consumidors més precisa i autèntica del món. La base de dades més valuosa, ja que va incloure més informació sobre les persones que truqueu i corregir informació de contacte a un consumidor que estigués al vostre mercat objectiu.\nLes llistes de telèfons de consum d’Alemanya de la darrera base de dades d’enviament de correu o de la última base de dades.com inclouen el següent:\n3 milions de dades perfectes actualitzades recopilades de diferents llocs de confiança\nOfereix un cost més baix per import de 13,500 dòlars\nPregunta i resposta del número de telèfon d'Alemanya


Ajudes i subvencions per a empreses i pimes a Catalunya | Grup Carles\nInici Bloc Actualitat legislativa Ajudes i subvencions per…\nAjudes i subvencions per a empreses i pimes a Catalunya\n1. Subvenció dels ajuts per al foment de l’ús de les assegurances agràries\nNúm. de butlletí: 6981\n2. Ajuts a la gestió forestal sostenible per a l’any 2015, per a la creació d’agrupacions i d’organitzacions de productors forestals\nNúm. de butlletí: 6979\nData de publicació: 20/10/2015\n3. Línia d’ajuts a projectes de recerca industrial i desenvolupament experimental per part de pimes que incloguin l’explotació d’una patent o llicència de patent adquirida d’una font externa\nNúm. de butlletí: 6984\nData de publicació: 27/10/2015\n4. Programa d’inversió directa a l’exterior\n5. Programa Catalunya Clústers\n6. Ajuts a les universitats del sistema universitari de Catalunya per col·laborar en el finançament de recursos materials i ajuts tècnics i personals a fi de garantir la igualtat d’oportunitats de l’alumnat amb discapacitat (UNIDISCAT)\nNúm. de butlletí: 6983\nOrganisme oficial: Departament d’Economia i Coneixement\n7. Subvencions públiques destinades al finançament de projectes singulars destinats a persones joves beneficiàries de la Garantia Juvenil\nNúm. de butlletí: 6982\n8. Subvencions per a la promoció i la consolidació de la custòdia del territori a Catalunya.\nNúm. de butlletí: 6980\nData de publicació: 21/10/2015\n9. Subvencions a les empreses per a la contractació de persones desocupades del municipi, a través d’un procediment de pública concurrència.\nNúm. de butlletí: 022015022542\n10. Subvencions per al finançament del programa TLN Mobilicat\nNúm. de butlletí: 6987\nData de publicació: 30/10/2015\n11. Ajudes al foment del comerç local a Sant Cugat del Vallès\nNúm. de butlletí: 022015023165\nOrganisme oficial: Ajuntament de Sant Cugat del Vallès\n12. Projecte “Eina-ocupació”\nNúm. de butlletí: 022015023472\nOrganisme oficial: Consell Comarcal del Berguedà\n13. Projecte “Eina-empresa”\nNúm. de butlletí: 022015023473\nTingui present que la Llei de reforma de l'IRPF, i amb efectes des de l'1…\nConeix la nova marca per a l’Àrea de Consultoria de Grup Carles\nA Grup Carles comencem l'any amb moltes novetats! Aquest 2016 volem continuar estant al costat…\nL'Institut de Comptabilitat i Auditoria de Comptes (ICAC) ha desenvolupat, mitjançant la Resolució de 5…\nAjudes i subvencions per a empreses i pimes→\n←Qui està obligat a retenir? Comprovi si els serveis rebuts estan o no sotmesos a retenció i el percentatge a retenir


Wikiloc | Gósol: de Font Terrers a Set Fonts pel PR C-123 de la Coma dels Caners, colgat de neu (Berguedà) Trail\nGósol: de Font Terrers a Set Fonts pel PR C-123 de la Coma dels Caners, colgat de neu (Berguedà)\n14,345 349 7320\nFont Terrers-Font de la Roca-El Collell-Coll de Les Bassotes (Berguedà) (Hiking)\nHi ha un error de distancia en oblidar tancar la ruta a Font Terrers i fer-ho a la carretera, quan ja havia conduit uns 32 quilòmetres més de cotxe. La distància real és de 6.05 quilòmetres molt suats per la neu acumulada. El desnivell acumulat de 577 metres és correcte, tant de pujada com de baixada. La qualificació de "moderada" és deguda a la dificultat provocada per la gran quantitat de neu caiguda els últims dies i que, per anar sense raquetes o esquís, dificultava molt la marxa. Sense aquesta nevada o amb un gruix petit, el grau de dificultat seria "fàcil".\nAmb el Tuc avui fem una circular lineal d’anada I tornada pel PR C-123 (marques blanques i grogues) que surt de Font Terrers i segueix en paral·lel al Torrent de la Coma dels Caners fins el seu naixement, a la Coma de Set Fonts. Tornada pel mateix camí.\nIniciem la ruta a l'àrea d'esbarjo de Font Terrers, on hem deixat el cotxe. Agafem el corriol (GR-150 o Camí dels Bons Homes, amb marques vermelles i blanques) que surt al fons de l'aparcament i que, passant per la banda dreta de la font, s'endinsa al bosc de pi roig, avui més blanc que mai.\nPassem una tanca de fusta que fa un temps estava al principi de la pujada per la Coma del Caners i que algú ha traslladat aquí recentment. Poc després arribem a una cruïlla senyalitzada amb pals informatius. Aquí deixem el GR i seguim pel camí del Torrent de la Coma dels Caners en direcció a Set Fonts i el Pedraforca (és el PR C-123, amb marques grogues i blanques).\nMoltíssima neu per tot arreu que, a més, anirà augmentant a mesura que guanyem alçada fins trobar prop d’un metre per sobre de la cota 1.900. Com no porto raquetes ni esquís, m’ho prenc amb calma i, poc a poc, seguim el corriol que travessa el bosc de la Coma dels Caners i, que en ascens progressiu i molt cansat per l’abundància de neu, ens porta a la Collada del Teuler (petita clariana al mig del bosc, a 1.966 metres, absolutament colgada de neu), on descansem una estona.\nSortim de la collada, tirem enrere deu metres i, al senyal del PR pintat a l’arbre, agafem el corriol que gira a la dreta i s'enfila progressivament, encara amb més dificultats per la neu, fins a la zona de la Coma de Set Fonts. Només cal seguir les poques marques grogues i blanques del PR. Tant al Tuc com a mi ens costa moltíssim avançar perquè no hi ha traça prèvia i ens enfonsem a la neu pols fins més amunt dels genolls.\nAmb paciència i moltes aturades per recobrar l’alè, anem avançant pel mig del bosc. De tant en tant, entre les branques veiem els cims del Cadí, entapissats de blanc. Finalment deixem enrere el bosc i sortim al clar, sota el Roc de Set Fonts (2.103 metres). Al fons veiem la zona del Coll de Set Fonts i la Collada de les Ajagudes als que descartem arribar vistes les dificultats per avançar i perquè, amb el recent canvi d’hora, tenim poc temps de llum.\nAmb molt esforç, encara avancem uns 100 metres més per acostar-nos al gran roc escalfat pel sol que veiem a la dreta. Aprofitem una gran fita, amb els senyals del PR, per treure un munt de neu i seure a menjar agraint els raigs de sol. Sota els peus i sota un metre de neu, sentim la remor de l’aigua del Torrent de la Coma dels Caners, que neix aquí mateix. Som, tot just, a la cota 2.000 metres.\nDesprés de recuperar forces i gaudir de l’entorn, iniciem el descens que, ara, en baixada i aprofitant les traces de la pujada, es fa una mica menys feixuc.\nTornem a passar a tocar de la Collada del Teuler on canviem de sentit, en direcció oest, i aprofitem les traces de la pujada per baixar ràpid pel Bosc de la Coma dels Caners fins a la Font Terrers, final de la ruta d’avui.\nMagnífica ruta que ja vam fer l’any passat amb un Tuc molt jovenet, però amb molta menys neu. En aquella ocasió vam poder arribar a la cresta del Camaril però avui, la gran quantitat de neu verge i les dificultats per avançar, ens han fet acabar la pujada a la Coma de Set Fonts.\nMalgrat tot, amb el Tuc, hem gaudit molt del paisatge i de la neu. Hem tornat satisfets però esgotats, malgrat que només hem fet sis quilòmetres, però quina feinada. Potser tornarem amb raquetes per arribar, al menys, fins el Coll del Verdet.\nPerò aquesta serà una altra història.\nNota complementària: Per cert, si veniu a Font Terrers, i especialment si ho feu amb canalla petita, us recomano fer la "Ruta de la Mallarenga Petita", un itinerari de natura que té com a estrella convidada aquest ocell petit, amic dels boscos de pi roig, com el que tenim aquí mateix. La ruta, que nosaltres hem seguit en altres ocasions, comença a l'àrea d'esbarjo (hi ha un cartell explicatiu i un plànol de la ruta) i s'endinsa al bosc, en direcció nord-oest, per un camí perfectament senyalitzat. A més, per tot el recorregut hi ha petits cartells explicatius de les principals característiques d'aquest ocell: morfologia, alimentació, nidificació i altres. A la part més llunyana de la ruta, abans d’iniciar la tornada, hi ha un petit mirador amb un banc de fusta per gaudir de les vistes al Cadí i al Cadinell. En un altre punt de la ruta circular, hi ha una curta desviació per pujar al mirador del Tossal del Castell de Termes, amb vistes magnífiques a la Serra del Cadí, al Pedraforca i a la Serra d'Ensija, amb la Gallina Pelada ben visible. En total són uns dos quilòmetres i un desnivell d’uns 100 metres. Molt assequible. No us ho perdeu.\nAparcament a l’àrea d’esbarjo de Font Terrers\nAparcament a l’àrea d’esbarjo de Font Terrers.\nFont Terrers i primers metres del camí pel GR 150-107\nFont Terrers i primers metres del camí pel GR 150-107.\nPals indicadors. Avui seguim per la dreta, pel PR-C123, en direcció a Set Fonts i Pedraforca\nPals indicadors. Avui seguim per la dreta, pel PR-C123, en direcció a Set Fonts i Pedraforca. El corriol segueix en paral·lel al Torrent de la Coma dels Caners.\nNeu per un tub a tota la Coma dels Caners\nNeu per un tub a tota la Coma dels Caners.\nTorrent sense nom, que acaba al Torrent de la Coma dels Caners\nTorrent sense nom, que acaba al Torrent de la Coma dels Caners.\nMirada al Roc de l’Orellot i al Tossal del Castell de Termes\nMirada al Roc de l’Orellot i al Tossal del Castell de Termes.\nColgats de neu per la Coma dels Caners\nColgats de neu per la Coma dels Caners.\nBosc de la Coma dels Caners\nBosc de la Coma dels Caners.\nMirada al Roc de Set Fonts i al Cadinell\nMirada al Roc de Set Fonts i al Cadinell.\nMirada a Font Terrers i al Tossal del Castell de Termes\nMirada a Font Terrers i al Tossal del Castell de Termes.\nSenyal de canvi de sentit, tot just abans d'arribar a la Collada del Teuler\nSenyal de canvi de sentit, tot just abans d'arribar a la Collada del Teuler. Primer ens acostarem a la collada per descansar una mica i després seguirem a la dreta, en direcció a la Coma de Set Fonts.\nAbans de seguir la ruta, ens acostem a la Collada del Teuler, a 1.966 metres\nAbans de seguir la ruta, ens acostem a la Collada del Teuler, a 1.966 metres.\nCollada del Teuler, a 1.966 metres\nCollada del Teuler, a 1.966 metres.\nSeguim pel corriol en direcció a Set Fonts. Mirades al Cadinell i al Vulturó, o Pic de la Canal Baridana\nSeguim pel corriol en direcció a Set Fonts. Mirades al Cadinell i al Vulturó, o Pic de la Canal Baridana.\nSeguim pel corriol de pujada a Set Fonts\nSeguim pel corriol de pujada a Set Fonts.\nObrint traça cap a Set Fonts, amb moltes dificultats per la gran quantitat de neu acumulada\nObrint traça cap a Set Fonts, amb moltes dificultats per la gran quantitat de neu acumulada.\nComa de Set Fonts. Final de la pujada per avui i aturada per dinar sota el Roc de Set Fonts\nComa de Set Fonts. Final de la pujada per avui i aturada per dinar sota el Roc de Set Fonts. Som a la cota 2.000 metres.\nDinar a la Coma de Set Fonts, a la cota 2.000 metres\nDinar a la Coma de Set Fonts, a la cota 2.000 metres.\nÚltimes mirades des de la Coma de Set Fons i inici de la tornada\nÚltimes mirades des de la Coma de Set Fons i inici de la tornada.\nÚltims metres del corriol de la Coma dels Caners i arribada a la cruïlla amb el pals indicadors\nÚltims metres del corriol de la Coma dels Caners i arribada a la cruïlla amb el pals indicadors. Seguim rectes a Font Terrers.\nArribant de tornada a Font Terrers i a l’aparcament\nArribant de tornada a Font Terrers i a l’aparcament.\nFinal de la ruta a l'àrea d’esbarjo de Font Terrers\nFinal de la ruta a l'àrea d’esbarjo de Font Terrers.