Mercedes tenyeix de negre els seus monoplaces contra el racisme i la discriminació\nAspecte que lluiran els vehicles de Fórmula 1 de Mercedes aquesta temporada.\nEl vigent campió del món, Lewis Hamilton i Valtteri Bottas utilitzaran granotes negres i adaptaran el disseny dels seus cascos\nActualitzada 29/06/2020 a les 21:29\nL'escuderia Mercedes de Fórmula 1 va anunciar aquest dilluns que els seus monoplaces seran negres, en lloc de platejats, durant aquesta temporada en una declaració «contra el racisme i la discriminació en totes les seves formes».\nLa base dels cotxes del britànic Lewis Hamilton i del finlandès Valtteri Bottas serà totalment negra, unint-se al moviment «Black Lives Matter» que es va desfermar en les últimes setmanes després de la mort per asfíxia de George Floyd als Estats Units, víctima de la violència policial.\n«Aquest moviment ens ha fet veure que necessitem noves mesures i accions en la lluita contra el racisme i contra totes les formes de discriminació. Com a equip, hem utilitzat les últimes setmanes per a escoltar les perspectives dels membres del nostre equip, per a aprendre i per a reflexionar sobre com és el nostre equip avui i com volem que sigui en el futur», va explicar Mercedes en un comunicat.\nEn l'organització, només el 3 per cent de les persones s'identifiquen amb un grup ètnic minoritari i només el 12 per cent són dones. «Aquesta falta de diversitat mostra que necessitem trobar nous enfocaments per a atreure talent de moltes àrees de la societat que actualment no aconseguim. Sabem que el nostre equip serà més fort si podem atreure talents del grup més ampli possible i estem compromesos a aconseguir això a través d'una acció positiva», va apuntar l'equip a manera d'autocrítica.\nMercedes afrontarà 2020 amb la promesa pública de «millorar la diversitat» dins de l'equip i amb una declaració contra del racisme i totes les formes de discriminació. Inclourà la frase «End Racism» (acaba amb el racisme) en l'halo dels seus monoplaces i exhibirà l'etiqueta #WeRaceAsOne (correm com un) en els retrovisors del W11.\nA més, abans que finalitzi aquesta temporada, Mercedes té previst anunciar la creació d'un programa de diversitat i inclusió per a sensibilitzar als membres del seu equip, millorar els processos de reclutament i desenvolupament, l'accessibilitat i fomentar iniciatives educatives específiques per a fer costat a persones talentoses d'entorns poc representats perquè puguin aspirar a arribar a la Fórmula 1.\n«En les últimes setmanes, els esdeveniments a tot el món han reforçat la importància de continuar lluitant contra el racisme i totes les formes de discriminació. A Mercedes sabem que la força de la nostra organització resideix en la diversitat de la nostra gent i estem orgullosos de poder utilitzar una de les nostres plataformes globals més destacades per a assenyalar el nostre compromís amb aquest principi fonamental de la nostra societat i el nostre negoci», va comentar Markus Schaefer, membre del Consell d'Administració de Daimler AG i president no executiu de l'equip Mercedes-AMG Petronas F1.\nPer part seva, el director de l'equip, Toto Wolff, va subratllar que el racisme i la discriminació no tenen cabuda en la societat, en l'automobilisme o en el seu equip.\n«Aquesta és una creença central a Mercedes. Però tenir la mentalitat i les creences correctes no és suficient si romanem en silenci. Desitgem usar la nostra veu i la nostra plataforma global per a defensar el respecte i la igualtat. Les Fletxes Platejades correran de negre durant tota la temporada 2020 per a mostrar el nostre compromís amb una major diversitat dins del nostre equip i del nostre esport. No ens allunyarem de les nostres febleses en aquesta àrea, ni del progrés que encara hem de fer. Tenim un compromís públic de prendre mesures positives. Tenim la intenció de trobar i atreure els millors talents amb la màxima varietat possible i crear camins creïbles perquè puguin arribar al nostre esport, a fi de construir un equip més fort i divers en el futur», va afegir.\nLewis Hamilton, vigent campió del món, i el seu company Valtteri Bottas utilitzaran granotes negres i adaptaran el disseny dels seus cascos.\n«Jo he experimentat personalment el racisme i vaig veure a la meva família i amics experimentar racisme. Estic parlant des del cor quan demano un canvi», va exposar el pilot anglès, sis vegades campió del món.\n«M'agradaria agrair enormement a Toto i a la Junta de Mercedes per prendre's el temps per a escoltar, parlar i comprendre realment les meves experiències i la meva passió i per fer aquesta important declaració que estem disposats a canviar, millorar i construir un llegat que vagi més enllà de l'esport. Podem ser els líders i començar a construir més diversitat dins del nostre propi negoci. Això enviarà un missatge tan fort que donarà a uns altres la confiança per a començar un diàleg sobre com poden implementar el canvi», va afirmar.\nBottas va lamentar que a la Fórmula 1 encara existeixin «barreres per a les persones que provenen d'entorns que tradicionalment no han estat part de l'esport». «El racisme i la discriminació no tenen lloc en el nostre esport o en la nostra societat i estic orgullós d'estar amb l'equip, amb Lewis i amb Mercedes-Benz en fer aquesta important declaració», va remarcar.\nComenta el contingut : Mercedes tenyeix de negre els seus monoplaces contra el racisme i la discriminació


La Fundació Esclerosi Múltiple agraeix la participació al "Mulla't" del passat 14 de juliol - Sant Feliu de Codines\nPortada > Actualitat > Notícies > La Fundació Esclerosi Múltiple agraeix la participació al "Mulla't" del passat 14 de juliol\nLa Fundació Esclerosi Múltiple agraeix la participació al "Mulla't" del passat 14 de juliol\nLa Fundació Esclerosi Múltiple agraeix així la participació:\nAcabem de celebrar el 'Mulla't per l'esclerosi múltiple' i ens hem emocionat en veure les xifres impressionants que aconseguim gràcies a la mobilització de moltes persones que organitzen activitats per l'esclerosi múltiple i que estan sensibilitzades amb la nostra lluita.\nSense anar més lluny, aquest any s'ha aconseguit un rècord: més piscines que mai han participat al Mulla't: 650 i s’han mulla’t 120.000 persones gràcies a més de 1.000 voluntàries i voluntaris.\nPot semblar només una jornada festiva d’estiu per passar en família o entre amics, però creu-nos que no ho és. Per a nosaltres és l’esdeveniment anual que més ens permet donar a conèixer l'esclerosi múltiple i també recaptar fons pel funcionament dels serveis al llarg de l'any.\nEn aquesta ocasió, hem volgut posar de relleu la importància dels símptomes invisibles de la malaltia, com el dolor o la fatiga, que tot i que no es poden veure a simple vista, són els més nombrosos i afecten la majoria de persones amb esclerosi múltiple. És el cas de la Maria, que assegura que l’esclerosi múltiple, encara que no t’afecti a la mobilitat, la parla o la força, et condiciona absolutament tota la vida. Et convidem a conèixer el seu cas.\nDes de la Fundació Esclerosi Múltiple estem molt i molt orgullosos d’organitzar un dels esdeveniments solidaris més importants del país des de fa més de 25 anys. I, no cal ni dir, de comptar amb persones com tu que n’entenen la importància i que ens donen suport.\nEns en sortirem plegats!"


Àpunt | El nou vell model a la radiotelevisió pública - El Salto - País Valencià\nPartint de la inestabilitat, el Govern del Botànic planteja una nova televisió pública de tall neoliberal amb la major part dels continguts produïts per empreses privades\nConcentració de treballadores acomiadades contra el tancament de Canal 9 Gabriel Rodríguez\nEl PSOE, Compromís, Podem i EU van signar un acord pel que, si guanyaven les eleccions, reobririen la televisió pública. Van dir que seria el 9 d’octubre de 2015 i respectant els drets de les extreballadores. Aquestes, però, denuncien que no ha estat així, i que l’executiu està practicant argúcies per tal de no acomplir el que van prometre. En lloc d’acceptar la proposta de les extreballadores de reobrir la antiga Radio Televisió Valenciana (RTVV), han decidit crear una nova societat. Reis Juan, presidenta de la plataforma de extreballadores Mil de Nou, acusa a l’actual Generalitat de perpetuar el model del PP i externalitzar el servei públic.\nLa proposta de les treballadores va ser rebutjada perquè, segons Reis, determinades persones —no tots els membres del Consell— “tenien molt clar que volien un model absolutament privat”. L’única cosa que no serà externalitzada seran els informatius amb la condició que una empresa no acumule més del 20% de la producció. Malgrat que la proposta d’Empar Marco li pareix la millor direcció des del 1989 i confia en algunes persones que estan arrancant la televisió, Reis Juan considera que el model que resulta de la Llei 6/2016 és de tall “mes neoliberal que el model que proposava Zaplana en 2002” i no garantitza el servei públic a llarg termini.\nS’ha produït un frau tancant RTVV per obrir la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació (CVMC)? Segons Andrés Boix, professor de Dret Administratiu i Processal en la Universitat de València, hi ha elements per dir que sí, com ara portar a terme la mateixa activitat pel mateix propietari, la Generalitat, probablement utilitzant part de l’equip tècnic i les instal·lacions de l’antiga empresa.\nL’expert explica que, si la nova societat aplicara les clàusules de l’ERO d’extinció que donen preferència a les extreballadores, estaria reconeixent, d’alguna forma, que hi ha una successió d’empreses. Aquest terme es refereix a un frau realitzat per una empresa en fer fora les treballadores, tancar i reobrir-la poc temps després —abans de quatre anys segons s’estableix jurisprudencialment— amb els mateixos actius, el mateix propietari, els mateixos proveïdors i dirigida als mateixos clients.\nEn canvi, Boix troba que Alberto Fabra “no va tancar amb la intenció de reobrir-la lliurant-se de les treballadores”. És a dir, que també hi ha altres elements per entendre que no hi ha frau. Són, principalment, el fet que tancarla va ser una decisió política presa per un partit polític distint al que ara fa la reobertura de la radiotelevisió pública, amb intencions diferents; i d’altra banda el transcurs del temps. La clàusula d’acomiadament signada per les treballadores caduca al juny d’aquest any, el que li donaria més seguretat jurídica a la Generalitat per posar el projecte en marxa. Per a Boix, “que comencen a contractar treballadors ara, és jugar-se- la”, i ho estan fent.\nAcceptar l’ERO improcedent, readmitir a les extreballadores e indemnitzar les acomiadades era “l’opció mes barata”, segons Rafa Xambó\nRafa Xambó, membre del Consell Rector d’Àpunt proposat per Compromís, apunta que “les extreballadores han estat molt maltractades i se’ls ha tirat tota la merda del que havia sigut RTVV”. Xambó ha estat als despatxos on es prenien les decisions del nou ens, i explica que acceptar l’ERO improcedent com a mecanisme per a la readmissió de les treballadores necessàries i la indemnització de les acomiadades, era “la millor opció i la més barata per reobrir la televisió”. Però, les autoritats van decidir rebutjar-la. La improcedència haguera costat al voltant d’un milió d’euros. El conseller de la CVMC pensa que “la Generalitat actual ha estat defensant la posició del PP”, la contrària a quan estaven en l’oposició.\nEl nou model operarà sota la matriu Sociedad Anónima de Medios de Comunicación de la Comunitat Valenciana, S.A., que té quatre órgans de presa de decisions. Al cap es troba el Consell Rector, que es composa de deu membres. El president, elegit per les Corts, és Enrique Soriano, lletrat del Parlament Valencià. Altres dos membres elegits pel recentment creat Consell Valencià del Audiovisual; un altre membre proposat pel Consell de la Ciutadania, òrgan integrat per representants d’organitzacions socials i acadèmiques com ara l’AVL o colectius LGTBI; un membre proposat pels treballadors i els cinc restants pels grups polítics amb representació en Les Corts. Al front de la Direcció General, Empar Marco. I per últim el mencionat Consell de la Ciutadanía i el Consell d’Informatius, composat pels treballadors.\nD’altra banda, l’ús del valencià a la radiotelevisió pública no està assegurat completament a la llei ja que, tot i que promou la diversitat lingüística mitjançant la difusió en valencià, no estableix uns percentatges concrets de continguts en la llengua pròpia. Amb l’excepció de l’article 29: “La Corporació ha de reservar, almenys, el 35 % del seu temps d’emissió anual a la difusió d’obres audiovisuals i cinematogràfiques de productores valencianes independents i producció original en valencià”. La llei és interpretable: la programació en valencià dependrà de la voluntat de les autoritats amb competències sobre els continguts. No obstant la norma, Rafa Xambó assegura que la producció serà tota en valencià sempre. I renega de “l’absurd monolingüe del castellà que tant mal resultat ha donat”.\nL’associació de treballadors de l’audiovisual ATRAU considera que el disseny de plantilla “dirigeix l’ens” cap a una externalització “major que mai”\nL’Associació de treballadors de l’audiovisual (ATRAU) critica l’escassa dotació pressupostària —55 milions— assignada a la CVMC, que obligarà a dissenyar una plantilla que consideren insuficient, sobretot pel que fa a l’equip tècnic i administratiu “enfront d’una abundant dotació de periodistes”. En total, Empar Marco ha xifrat en unes 500 les treballadores amb que contarà la nova radiotelevisió. ATRAU afirma amb contundència que “és evident que aquest disseny de plantilla dirigeix a la CVMC cap a l’externalització i privatització de molts dels seus serveis, i a un nivell molt major del que s’ha produït mai”. Aquest procés, segons l’associació,“tindria dos efectes greus: l’extensió de la comuna precarització laboral del sector audiovisual, i la dependència d’empreses privades”.\nUna d’eixes empreses presumiblement serà la mercantil València Imagina Televisió (VIT), participada majoritàriament per Mediapro, de Jaume Roures. En novembre de 2015, Roures i els liquidadors de RTVV arribaren a un acord per posar fi als litigis creuats que mantenien des de 2010 pels drets del fútbol i la Fórmula 1 en els que l’ens i l’empresari es reclamaven indemnitzacions mútuament. Poc després, a l’agost del 2016, VIT es va constituir, va ocupar les instalacions de Plató València en Riba-roja i presentà propostes de ficció per a quan comencen les emissions. Per a Reis Juan, que no acusa de res per falta de proves, l’assumpte “fa molta pudor venint d’on venim”.


Llogar una habitació a canvi de sexe | El Jurista\nLlogar una habitació a canvi de sexe\n21/09/2012 08/05/2014 1\nSi es fa una búsqueda per internet amb intenció de llogar una habitació, seran majoria aquells anuncis que demanen, a canvi, una contraprestació econòmica que serà pactada, lliurement, per ambdues parts. No obstant i sota sorpresa de molts, algunes ofertes no demanen diners. Demanen mantenir relacions sexuals.\nAquí la pregunta jurídica sorgeix a l’instant: és això legal? és una pràctica permesa? està penada? Per respondre aquesta pregunta ens hem de dirigir al nucli del problema, que es troba en una relació de Dret Privat contractual. El nostre Dret Privat i, més especialment, la seva vessant contractual, s’erigeix sota una institució fonamental; l’anomenada autonomia de la voluntat. Aquesta institució es troba recollida en un dels articles més importants, sense cap mena de dubte, del Codi Civil (article 1.255) que disposa el següent: “Els contractes poden establir pactes, clàusules i condicions que es tinguin per convenients, sempre que no siguin contràries a la llei, la moral o l’ordre públic.”\nCartell pel que es lloga un habitatge.\nAixò és, en definitiva, oferir als particulars total llibertat per condicionar i desenvolupar la seva vida privada, sempre amb unes mínimes condicions que garanteixin el compliment efectiu de la llei i mantinguin un ordre social adequat. El que cal veure en aquest precís cas és si aquesta pràctica sobrepassa aquests límits o no.\nEl primer requisit que exigeix l’autonomia de la voluntat per tal que l’acord sigui vàlid és que no sigui contrari a la llei. No ho és. No obstant, però, potser algú relaciona aquesta pràctica amb prostitució, és igual. Per començar cal negar la creença que la prostitució sigui penada al nostre país. No ho és. És a dir, la prostitució no està penada al nostre país i, per tant, aquesta pràctica tampoc ho està. Sí que ho és, en canvi, facilitar, incentivar o promoure’n la seva activitat. O bé tenir un profit econòmic directe.\nSeria difícil poder aplicar la facilitació de la prostitució quan el llogater no és qui busca -sempre en principi- el contacte sino que és l’altra part la que, veient l’oferta, s’interessa. A més, tampoc es podria aplicar el benefici econòmic, doncs és evident que no el té.\nTampoc hi ha cap norma, en Dret positiu, que exigeixi, de manera directa o indirecta, que el lloguer d’una habitació s’hagi de retribüir en diners. En aquest punt cal manifestar que no és d’aplicació la LAU (Llei d’Arrendaments Urbans), doncs aquesta llei s’aplica al lloguer d’un pis; no pas d’una habitació.\nVal a dir, també, que en l’hipotètic cas que una norma en el futur establís que la forma de retribució fos monetària, s’hauria d’examinar si aquesta disposició és dispositiva o imperativa, doncs la majoria de normes en Dret Privat no són imperatives; precisament per preservar, amb integritat, l’autonomia de la voluntat de contractació.\nAquesta restricció superada; és a dir, que no sigui contrària a la llei, es suposa també a partir de l’article 6.3 del Codi Civil, que anuncia que els actes contraris a les normes imperatives i a les prohibitives són nul·ls de ple dret (…).\nCal passar el filtre, però, dels dos altres requisits; la moral i l’ordre públic. Començem per la moral. La jurisprudència ha entès, al llarg d’aquests anys i llargues discussions doctrinals, que la moral és la resposta (positiva o negativa) per part de la societat davant d’un fet concret. En aquest concepte, tot i que sembla, a prori, que aquest acte podria atemptar contra la moral, la jurisprudència del Tribunal Suprem, en els darrers anys, ha anat apujant el llistó de la moral fent-lo, gairebé, inasolible; només aplicable en casos extrems en virtut de preservar l’autonomia de la voluntat individual.\nL’ordre públic, tot i ser un concepte força difús, fa referència al conjunt de principis i valors que inspiren l’ordenament jurídic i, actualment, no sembla que hi hagi cap principi o valor inspirador que col·lisioni, directa i indubtablement, contra aquesta pràctica pactada lliurement entre les parts.\nPer tant, mentre l’ordenament jurídic no es pronunci d’una forma explícita, llogar una habitació a canvi de sexe seria legal en virtut de l’autonomia de la voluntat.\nCarles Miranda ha dit:\n21/06/2013 a les 17:47\nCom l’autor de l’article també penso que llogar una habitació a canvi de sexe no contravé cap llei o disposició legal.\nSi bé, no estic tan d’acord en què l’autonomia de la voluntat per contractar serveixi per a justificar-ho. Jo penso que es més una qüestió de llibertat: tot allò que no està prohibit és permés (principi llibertat negativa).\nTambé penso que el fet de què sigui permès no significa que pugui ser objecte d’un contracte.\nJo crec que no hi ha cap relació contractual entre la persona que lloga una habitació a una altra a canvi de sexe. Precisament, per la falta “d’objecte”, un dels requisits per l’existència de qualsevol contracte (1261 CC); ningú pot olbigar-se per contracte a mantenir sexe, tampoc el “creditor” podria exercitar el seu “dret de crèdit” sense cometre una violació, ni hi hauria a Espanya cap Tribunal que estimés una prentesió com aquesta. I més, no és una prestació que tingui un equivalent econòmic.


Girona, escenari de ‘Joc de trons’ | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n23 maig, 2015 Comentaris (0) Visualitzacions: 1330 Game of thrones, Sèries Uns bastards\nPer Jordi Camps Girona is coming. La notícia va esclatar ahir a primera hora del matí a RAC1, quan en la tertúlia, el president d’Endemol, Jordi Bosch, va anunciar que Girona podria ser lloc de rodatge de la sèrie de més èxit del moment, Game of thrones. La notícia va córrer immediatament com la pólvora …\nGirona, escenari de ‘Joc de trons’\nClaustre de Sant Pere de Galligans\nGirona is coming. La notícia va esclatar ahir a primera hora del matí a RAC1, quan en la tertúlia, el president d’Endemol, Jordi Bosch, va anunciar que Girona podria ser lloc de rodatge de la sèrie de més èxit del moment, Game of thrones. La notícia va córrer immediatament com la pólvora i els seguidors catalans, i ja no diguem Els Bastards, es feien creus que la capital de les comarques gironines –on en aquests moments ja s’està rodant la segona part de Nueve apellidos vascos– fos l’escenari d’un dels Set Regnes en què està ambientada aquesta adaptació televisiva del fenomen literari de George R.R. Martin.\nL’alcalde de Girona, Carles Puigdemont, no va voler “ni confirmar ni desmentir” la notícia. Puigdemont, però, sí que va manifestar sentir-se d’allò més “orgullós i content” que la cadena nord-americana HBO considerés la ciutat com una de les localitzacions possibles. Per altra banda, fonts relacionades amb el projecte asseguren que un equip de la sèrie es traslladarà a la capital gironina a finals d’agost i que el rodatge tindrà lloc de l’1 al 21 de setembre. Fonts del sector van confirmar que ja hi hauria 500 habitacions reservades en hotels de la zona per allotjar-hi l’equip tècnic i artístic. També van indicar que tant l’Auditori com la Fira de Girona s’han reservat per convertir-se en base d’operacions de la productora americana.\nSegons sembla, els primers contactes que va tenir HBO amb Girona es van produir a la Fira Imex de Frankfurt, concretament a través de la Girona Film Office. Arran d’aquesta primera trobada un productor executiu es va desplaçar a la ciutat, on ha estat mesos fent treball de camp i localitzant possibles escenaris amb molta discreció. Precisament, que les negociacions s’hagin portat fins ara amb tant secretisme és un dels factors que han valorat els productors nord-americans a l’hora d’escollir Girona, més enllà del patrimoni arquitectònic de la ciutat.\nGirona serà Dorne\nA l’octubre, HBO va gravar a Sevilla i en altres punts d’Andalusia però els productors no en van quedar gaire satisfets. Per aquest motiu, Girona substituiria Sevilla com a localització del regne de Dorne, on s’ambienta una de les línies narratives d’aquesta cinquena temporada que actualment està en emissió. Una altra de les possibilitats és que els escenaris gironins serveixin per simular paratges com ara Highgarden i Casterly Rock que encara no apareixen a la sèrie però sí als llibres originals en què es basa la història.\nLa productora nord-americana ha tingut en compte el fotogènic Barri Vell. Fonts del projecte asseguren que una de les localitzacions principals serà l’entorn de Sant Pere de Galligants, amb els seus jardins i el claustre com a grans puntals.\nEl president de l’Associació d’Hostaleria de Girona, Josep Carreras, va valorar el rodatge com a “notícia molt positiva” i va destacar que els contactes entre la productora i els hotelers “s’han estat coent molt discretament”.\nAmb relació al benefici econòmic que el rodatge suposarà per a la ciutat, Carreras va valorar-lo com a “brutal”. I en aquest sentit, no només durant el mes de filmació, sinó com a repercussió a llarg termini, com ha ocorregut en altres ciutats: “Esperem recollir la collita a posteriori. Confiem que l’impacte a Girona sigui similar al que va tenir durant anys Tossa de Mar amb el rodatge de la pel·lícula Pandora i l’holandès errant amb Ava Gardner i Mario Cabré.”\nL’entitat Girona Film Office xifra en 140 projectes audiovisuals els realitzats els últims quatre anys. L’última sèrie que es va gravar en escenaris gironins és Ermessenda (2010), de TV3. Un altra gran producció internacional com va ser El perfum (2008) es va rodar al Barri Vell. Actualment s’està rodant a les comarques gironines la segona part d’Ocho apellidos vascos. A principis de juny, està previst que l’equip de rodatge vingui a filmar a Girona. L’anunci del rodatge a Girona del gran èxit del cinema espanyol es va traduir també en expectació; als càstings de figurants, s’hi van presentar 4.000 persones. Joc de trons, una sèrie de rècords, ho pot superar.\nAmb Lost, el drama televisiu va saltar de les pantalles a la xarxa social i va convertir un bon espectacle en una bogeria col·lectiva que va quedar confirmada amb l’aparició d’una nova raça d’éssers que caminaven, no sobre el planeta com els seus avantpassats, sinó sobre la virtualitat, els losties. Què se’n deu haver fet?\nUn cop arribats a Game of thrones, el concepte clàssic de televisió ja era un cadàver putrefacte. Tenia menys futur que els zombies secundaris de Walking Dead. La sèrie va poder créixer i es va multiplicar, seguint les instruccions bàsiques del Gènesi, a través del món somiat per Isaac Asimov, interconnectat fins al moll de l’os.\nLa primera i la segona temporada van ser com la creació. Molts no volien saber res d’una sèrie amb un embolcall fantàstic i medieval, farts de la sobreexplotació que ha fet Hollywood d’aquest gènere. Però en l’ànima de cada episodi hi havia un viatge al cor de les tenebres de la condició humana. La venjança, el sexe, la violència explícita i la traïció allunyaven aquell monstre d’El senyor dels anells o qualsevol altra narració èpica per a tots els públics. Els seguidors ben aviat ens vam convertir en perillosos fanàtics.\nI el boca-orella en l’era d’internet és una vertadera bomba de rellotgeria. A partir de la tercera temporada les audiències es van enfilar a números històrics i l’HBO va signar ràpidament més temporades. Les descàrregues van començar a batre tots els rècords que us pugueu imaginar i els productors, en comptes de fer-se’n creus per l’auge de la pirateria, es felicitaven per la repercussió del fenomen. Els pirates no només adoren la sèrie, s’hi veuen reflectits!\nUn episodi paradigmàtic és The rains of Castamere, on l’HBO es va empescar un vídeo filmant la reacció dels espectadors mentre la meitat dels protagonistes eren assassinats d’una forma salvatge. L’endemà ningú parlava de res més. La circulació interessada de rumors –Disney està fent el mateix amb Star Wars VII–, la celebració de convencions i el salt a la fama de tots els actors també reforcen la causa. “Em sento una estrella de rock”, admetia l’anònim actor britànic Charles Dance, intèrpret del malvat Tywin Lannister.\nTambé ha quedat atrapat en la seva pròpia xarxa George R.R. Martin, el creador, que travessa (si és que això no és un altre rumor interessat) una crisi creativa en la redacció del sisè llibre, el que ha de donar cos argumental a una part de la sisena temporada. Però, tranquils, fins i tot en el seu testament ha posat com ha d’acabar l’espectacle.\n» Game of thrones, Sèries » Girona, escenari de ‘Joc de trons’


Notícies_destacades_ODS_Valencia – Odsolidaria\n“La nostra simbiosi amb Odontologia Solidària és molt positiva”\nOdontologia Solidària té una excel·lent relació amb el Col·legi Oficial d’Higienistes Dentals de la Comunitat Valenciana, amb el qual la Fundació manté un conveni de col·laboració mútua des de l’any 2015. Hem parlat amb la presidenta del Col·legi, Rosario...\nMés de 250 persones a les activitats de promoció de la salut oral d’Odontologia Solidària\nLa prevenció i les bones pràctiques quant a higiene bucodental són la millor arma per assegurar una correcta salut oral. Més enllà de l’atenció a persones en situació de risc d’exclusió social a les nostres clíniques de l’Estat espanyol i a nivell...\nL’ICOEV atorga el Premi Solidaritat a Odontologia Solidària\nEl Premi Solidaritat, que atorga l’Il·lustre Col·legi d’Odontòlegs i Estomatòlegs de València (ICOEV), ha recaigut en l’edició corresponent a 2017 a la Fundació Odontologia Solidària i la Creu Roja Espanyola. Cadascuna d’aquestes entitats ha...\n“Els pacients ens ensenyen valors”\nModest Revert va formar part del grup de professionals del sector bucodental que, el 1999, van posar en marxa la Clínica Solidària de València. Metge estomatòleg de 59 anys, Modest té la seva pròpia clínica dental a la ciutat, i segueix col·laborant amb la Fundació....\nTercer concert a benefici d’Odontologia Solidària a València\nEl Palau de la Música de València acollirà un concert a benefici d’Odontologia Solidària protagonitzat per la Piccolo Unió Musical de Mislata. La cita és el proper dia 11 de juny (19:30 hores) a la Sala Iturbi del Palau. És la tercera vegada que...


PA DE NOUS: de juliol 2011\nLa Rioja...segona part!!!!\nI cap a Haro, la calle de la Estación ens esperava per a fer la visita a les bodegues Muga, a Briones la DInastía Vivancos, i a Elciego Marqués de Riscal, ens va fallar CVNE i les Bodegas de la Rioja Alta, per motius de festivitat (dissabte tarda tancats i dilluns era festa!!!)...però tot el que hem vist ens ha agradat...i moooolt!!!\nI a punt per la tercera part???\nLa Rioja...primera part!!!\nÉs estiu, tothom qui més qui menys pot gaudir d'uns dies de vacances...en el meu cas una setmaneta al Juliol...una setmana que avui acaba, però intensa!!!\nCap a La Rioja, a passar fred, una visita de 4 dies no et permet veure massa, programats els llocs on dormir, una nit a Logroño i dues a Haro...la resta sobre la marxa...el que hem vist ens a agradat molt...hem aprés i sobretot hem disfrutat...una sortida on l'enologia era el plat principal, visita a bodegues, museu del vi, cates, pasissatges i monuments...res no ens ha faltat!\nA punt per la segona part?\nM'encanta descobrir coses noves, quan vaig anar a Itàlia, fa uns quants anys...(de viatge de 3er de BUP)...no em vaig ni enterar que aquesta beguda existís. Després vaig treballar al TUTUT, un bar de Salou, que fa anys que tampoc existeix...i tampoc el vaig veure mai per allà...i de fet, resulta que el Spritz Aperol és una beguda que beuen d'aperitiu, tipus el nostre vermut, al nord d'Itàlia. Mai és tard per apendre coses no???\nDiumenge vem celebrar Santa Carme, per cert felicitats a totes les Carmes (diuen que els sants tenen vuitada) i la Marta,la seva filla que va viure al costat de Venecia un any.... es va marcar uns Spritz abans de començar el dinar...una beguda típica d'allà!\nPer cert un dinar excel.lent: gazpatxo de cirera (ja demanaré la recepta) i de segon sarsuela!!! Moltes gràcies Carme, tot boníssim!!!\nLes mides per fer un SPRITZ APEROL són:\n3 parts de Prosecco, que és un vi italià, que nosaltres vem substituir per un Blanc Pescador.\n2 parts d'Aperol, que és una beguda de color taronja, semblant a la granadina, però no és dolç i d'un gust, per a mi, desconegut..o hauria de dir diferent...\n1 part de sifó (ells hi posen soda!)\nTaronja tallada a rodantxes\n2 olives farcides en cada got\nVarem començar l'àpat probant nous sabors!!!!\nLlagosta al wok....\nA vegades les oportunitats surten sense buscar-les...a Cambrils sovint em perdo pels carrers de les peixateries C/Pau Casals, i allà a part de quedar-me embadalida mirant els peixos que hi ha, també em perdo escoltant converses de com els cuinen, o pregunto com els puc fer...\nHi ha una peixateria, que sempre hi entro, a veure que tenen...és la de SAVALL, tenen 2 peixateries, una davant de l'altra, la de peix i la de maric, en aquesta darrera és on entro a mirar...el darrer diu una d'aquestes oportunitats era la llagosta, estaven a 15€ la peça, quan les he vist a partir de 50€...resulta que ja no estaven al viver...doncs no havien reviscolat, però al mirar-les...encara es bellugaven...doncs una cap a casa...i quan vaig arribar a casa al congelador!!! Ja sortiria el moment per a cuinar-la...i tant que si!\nUn wok nou...gràcies VALIRA, de nou...i ganes d'estrenar-lo!\n200grs de cloïses\nTothom sap com és un wok, i com hem de fer-lo servir...però el wok d'en Valira és com una cassola gran, amb les vores altes i la base un pèl més petita...facilitant que s'escampi la calor pels voltants...doncs provarem de fer la CALDERETA al wok...\nPosem oli al wok i coem la llagosta tapada. Mentre ja tindrem la nyora amb aigua, i anirem esalivant els alls, les cloïses amb sal, per que deixin anar la sorra, i el brou de peix escalfant-se...\nAl morter hi posem les atmetlles i les avellanes i les piquem bé, afegim el julivert, la carn de la nyora, i els alls escalivats...tot ben picat!\nEn un pot hi posem les cloïses amb un raig de vi blanc i les tapem fins que s'obrin...\nFarem les patates a banda, escapçades, les posem en oli en una paella i deixem que es dorin, i reservem.\nMentre ja haurem donat el tomb a la llagosta, i quan estigui feta la retirem del foc i reservem. La ceba i el porro tallats petits, els sofregim amb el mateix oli...a foc baix, i anar remenant. Quan comença agafar color hi afegim el tomàquet tallat petit, i ho deixem que es faci...\nLes cloïses ja s'hauran obert i les reservem. El suc que han deixat anar, el colem, i l'afegim al brou.\nUn cop la ceba està feta ja hi podem posar les patates i les cobrim de brou de peix, i afegim la picada del morter, rectifiuem de sal i pebre, i afegim un raig de vi blanc...20 minuts fins que les patates estan toves...afegim les cloïses, i la llagosta i ho deixem deu minuts més...\nAquí en veieu com ha quedat...\nAquest wok donarà per molt!!!\nI al plat i a menjar!!\nVALIRA...Trobada a Reus...\nEl passat dissabte 9 de Juliol de 2011 uns quants blocaires ens varem trobar a Reus, sembla mentida, però de les vegades que ho hem dit amb les blocaires de Reus de fer-ne una per les nostes contrades...i encara no l'hem fet...i doncs? Ens ha vingut mig organitzada per l'Òscar que no sé com va aconseguir una visita al VALIRA...i amb la petita empemta, ja vem fer la resta!!!\nA casa i des de que era ben petita sempre havia vist paelles VALIRA a la cuina...sense anar més lluny i arran de la visita vaig comptar les paelles i cassoles que jo tinc als armaris de la cuina...col.lecció de paelles de tots els tamanys, la paella pel peix, i dues cassoles grans, tapes a banda...totes VALIRA (en tinc tres que no són d'aquesta casa, però també hi són!) ... és que són de Reus!!!!\nFa il.lusió poder anar de visita a un lloc que està arrelat a casa teva! I per aquí, darrerament he tingut notícies de l'empresa tot llegint els diaris comarcals, sense anar més lluny el passat dijous en sortia un article al Diari de Tarragona, i veure en directe l'esperit que hi tenen posat...segur que se'n surten!!!\nSom-hi, que la visita va ser sucosa!\nStarbase: Òscar, Cristina i Laia...la família Starbase\nEl cocinillas: Manuel, va deixar les Fires Cerveseres...per un bon vermut!!\nCocinero Fiel: En Txaber, el vaig conèixer aquell dia, i per ser de TGNA molt macu!\nSabores de Colores: La Loreto, una noia tenirfenya afincada a BCN molt simpàtica!\nDelícies del Rebost: La Sara Maria, amb la seva super-càmera, com sempre!!!\nTiritinyam: En Tiriti, perdó en Lluís, que es va quedar amb els ganes d'anar a l'Aleixar a tastar el conill a les hetbes de la Mussara que cuina la meva tieta segona!!! i la seva germana!\nCuinetes: La Nuni i tota la família Laboria, vaig estar molt contenta de conèixer l'Èric, i em vaig oblidar de fer-li una foto!!!\nFem un Mos: La Sion i en Miquel, que no se'n perden una!!!\nMaidiguismai: La Mai, que va poder demanar festa per estar a la trobada de Reus!\nNototsonpostres: La Dolça, perdó la Glòria...amb qui vem muntar tota l'altre logística!\nRosa Maria: L'altre reusenca, de TGNA que li falta el bloc.\nPadenous: Una servidora, que vaig portar a l'Albert per que s'acostumi a les trobades...(doncs cuinar ja en sap!!!)\nEm sembla que no em deixo ningú! ...per un cop, no va calguer matinar...quedavem a tres quarts de deu, tot i així... quasi arribem de les últimes!!! Ja ens esperaven al polígon de Reus...a cal VALIRA!!!!\nCom sempre ens van tractar molt bé, l'Èric ens va fer una xerrada intensa sobre els materials i productes que fan...us recomano que llegiu la crònica de l'Starbase, doncs allà la informació hi és tota, i si en voleu més sempre podeu entrar a la pàgina d'en VALIRA, i si voleu, també podeu comprar-hi.\nCuriós, però va ser una trobada sense cuina...malgrat no parar de parlar-ne, cadascú en treu les seves pròpies conclusions, i molts cops hi ha coses que ni les penses...a mi, per exemple em va acostumar-me a la vitroceràmica quan vaig marxar de casa, i ara ja forma part de les meves rutines, tant que ja no penso en el cuinar amb gas...\nEn els aliments hi penso més, doncs ja no compro segons què si per una mica més tinc una cosa millor,i... acostumada a les verdures de l'àvia, a vegades comprar quelcom "como que no!"...\nDissabte em van fer parar atenció amb el què fem servir per a cuinar, quins mitjans ens faran els nostres menús...i també vaig pensar en el munt de trastos que tinc per la cuina que rarament faig servir, però es clar, algun dia em podran fer servei!\nA casa meva sempre hem cuinat, la meva mare sempre ens tenia un plat calent a taula, d'aquí vem sortir tres germans que a quin cuina millor, jo sóc la única que tinc blog, però els brothers que tinc... déu ni do! I ara que ja no visc a casa els pares, he seguit cuinant (malgrat les dietes), però cada cop més sóc més conscient que és millor menjar bé, que mal alimentar-me per uns quilos! I... sempre he utilitzat bons mitjans, per mostre les cassoles d'en VALIRA, una addicta pels meus plats, que junt a l'olla exprés, són uns asidus a la meva cuina!\nDesprés de la intressant xerrada, una visita per la fàbrica...com ho fan...des del principi fins al seu envàs llest per a la venda, com en uns metres quadrats hi ha tantes ganes i mitjans invertits per a la obtenció d'un molt bon producte!\nL'Èric Didier, el Director General un paio que dominava el tema!\nEm vaig enamorar d'una paella transparent, us imagineu veure a tots nivells com es couen els nostres aliments? fiu....\nQuan vem acabar la visita ens van sorprendre, un altre cop, i molt gratament, un WOK de la gama AIRE, i una carmanyola, que m'anira fantàstica per poder dinar comodament a la feina...s'ho tenen currat!\nPel volum de feina, molts dies he de quedar-me a trebalar fins tard, hi ha dies que menjo fora, i d'altres, els no previstos, opto per la fruita en abundància...i sabeu on la posaré??? a la meva carmanyola NOMAD! VISCA!\nAquí el WOK, que per cert ja l'he estrenat... com a nena amb sabates noves!!!!\nA quarts d'una acabava una visita al VALIRA, molt i molt intressant!\nDirecció a Reus ciutat, ens va fallar el local on volíem anar a fer el vermut, però no ens vem quedar sense fer-lo, canviar la plaça del Castell per la plaça Mercadal, era qüestió de dos minuts...i vem fer un vermut a l' ANTIGA CASA CODER, un bar-restaurant centanari de Reus, on la seva ubicació és tot un privilegi...al rovell de l'ou!\nPer després anar a dinar a la plaça del Castell, a la GLORIETA DEL CASTELL, on ens van oferir un menú, que cada un va triar el que voler!!!!\nA la sortida la foto de grup, ja faltava la família Laboria que tenia un compromís infantil, que no es podia rebutjar!!!\nGràcies a tots per venir a Reus, espero que estiguessiu bé, i ja ho sabeu, aquí estem sempre que vulgueu!!!\n(foto robada, el campanar de la Prioral de Sant Pere, moltes gràcies Glòria!!!)\n50 anys...només es fan un cop a la vida!!!\nDissabte a primera hora de la tarda, ens varem trobar la Glòria, la Núria, en JJ, en Sergi i jo a la cuina de la Montse...li feiem una festa sorpresa, ella evidentment no hi era, malgrat se'n moria de ganes...doncs va ser la festa dels seu aniversari...i ella sabia que li organitzavem quelcom...però no en sabia res!!!\nFer-ne 50...fiu...tota una proesa!!! Quan la Núria, la seva filla, em va trucar...ja varem començar a posar la llenya al foc...el regal, les probes que hauria de fer per aconseguir el regal, el menú, el pastís (aquí ho teniem fàcil...és una xoco-addicta!)...convidar als amics i fer que 35 persones ens reuníssim per fer-la passar una vetllada inovidable...crec que entre tots ho vem aconseguir...\nA mi em va tocar la part del menjar...no sé per què...potser per que tinc un blog de cuina???...no sé, la qüestió que entre la Glòria, la Núria i jo ho varem maquinar tot...després d'aquesta aventura ja ens veiem en cor de muntar un catering com déu mana...fora conyes...personalment sort en vaig tenir d'elles i d'en Joan Jaume per poder dur-ho tot a terme...i des d'aquí els hi dono les gràcies...\nSom-hi...després de l'arribada de la Montse a la Festa i tot el tema de les probes...vem obsequiar a tots els assistents amb el menu que degustaríen aquella nit de dissabte...\nUs presentaré tots els plats que vem elaborar, trets de blogs de cuina, de llibres de cuina, del boca orella i...els vem versionar de la nostra manera:\nAmanida de meló amb gambes i surimi, acompanyat d'una salsa rosa (que cadascú es posava al seu gust)\nFormatge d'Idiázabal amb codonyat de l'àvia (la meva!!!)...\nBrotxeta de cherry amb seitó i formatge :\nTorradeta de tàrtar de salmó...\nCassoleta de faves baby amb pernil:\nGotet de brandada de bacallà, tomàquet i pebrot del piquillo....\nBrotxeta de gamba dolça (amb mel, soja i mirin!!!)...\nCullereta de pop a la gallega...\nLa típica llesca de pa amb xoriço picant...\nUnes olives farcides d'anxova...\nGotets de gaspatxo i...gotets de sindria amb cirera...\nPizzes d'espardenya feta a les brases amb anxova...\nI de postre un excel.lent pastís de xocolata de varies textures de cal Marc...\nUns frapés van acabar amb la vetllada culinària, per donar pas al ball, cava i copes varies....\nI el cansament va acabar amb tots excepte amb la Montse...que seguia encomanant el seu somriure, malgrat l'hora...\nMontse espero que gaudissis d'aquests 50...gràcies a tu i a tota la teva familia!!!\nAhir va ser un dia totalment culinari...matí aixeca't aviat i cap al mercat...m'esperava un dia llarg, molta feina i al final satisfacció personal!\nJo sempre dic que jo no sé cuinar, només repeteixo receptes, les versiono...i ahir no vaig parar de versionar...al matí sola, i a la tarda acompanyada!!!\nComenço pel matí...i més endavant ja us penjaré els de la tarda!\nAnava al mercat en busca de llagostins, però, uns escamarlans es van creuar pel meu camí...eren petits i feien un goig...fiu!... com que només en necessitava una dotzena...em vaig decidir per fer conill amb escamarlans...si no hagués fet pollastre amb llagostins...en definitva un mar i muntanya molt fàcil de fer... i el resultat espectacular...fins i tot jo vaig menjar conill!!!\nEn una cassola que pugui anar el forn hi posem oli i l'escalfem, començarem per passar tots els ingredients que necessitem per la picada, primer sofregim dos grans d'all i després el pa (que si és del dia abans millor) un cop sofregit cap al morter, que també hi posem un gra d'all cru, i la carn de les nyores (previament remullades)i la xocolata...ho piquem tot bé i reservem.\nPassem els escamarlans per la cassola i reservem. El conill, jo l'he comprat ja tallat, però ho podeu fer vosaltres mateixos (és més econòmic!!!), el sal-pebrem i el passem per la cassola i reservem. Si cal afegim una mica més d'oli, posem la ceba tallada i quan comença a agafar color hi afegim les pastanagues tallades molt fines, quan les pastanagues estan toves les posem junt amb la ceba i l'oli a un got del turmix, hi afegim també la picada i un got d'aigua...tot pel turmix i reservem.\nDins la cassola i posem una mica d'oli i un altre cop el conill, quan l'oli està calent, hi afegim el vi dolç i deixem que s'evapori. Hi afagirem la barreja que hem preparat amb el turmix, i tapem la cassola deu minuts. Despres hi posem els escamarlans, i ho coem cinc minuts més, llavors ho rematem al forn que ja el tindrem calent (quina calor feia a la cuina!!!!) a 180º...i ho deixem 10 minuts més destapat... el resultat aquest:


Infantil | Escola Rosa Oriol Anguera\nEN ELS MOMENTS DE GRAFISME HEM ESTAT REPASSANT ELS DE P4, EL DE LA CRESTA DEL DRAC, LES ONADES I TAMBÉ HEM FET EL DEL CASTELL. AMB PLASTILINA HEM FET XURROS MOLDEJANT ELS NÚMEROS, PRIMER SEMPRE EN GRAN FORMAT ON EL NOSTRE COS ÉS EL… Llegeix més»\nL’hora del pati és un espai de temps d’aprenentatge molt important a la vida de qualsevol infant. És el moment en que es relacionen lliurement i posen de manifest les habilitats socials que han assolit tant a casa com a l’escola.\nA més a més, aquest… Llegeix més»\nGaudir del moviment (saltar, córrer, llençar-se, reptar!), col·laborar per construir, riure junts, compartir joc… Tot això passa a psico!\nP3 Anem a buscar el Tió\nDijous a la tarda vam trobar una carta molt especial…\nEra el tió!! Estava a l’escola i ens esperava… amb un plànol que ens va fer no va ser difícil arribar allà a on estava… però un cop allá… no va ser tan fàcil donar amb… Llegeix més»\nP4 EL TiÓ\nAquesta setmana ens ha visitat un personatge molt especial, molt contents i neguitosos hem anat al bosquet per trobar lo!!!!!\nÉs a través del moviment a l’aire lliure, del contacte amb la natura com els nens i nenes estimulen i desenvolupen els seus sentits, la seva psicomotricitat i la seva intel·ligència espacial i social. L’entorn natural els proporciona beneficis en el coneixement de l’entorn més… Llegeix més»\nP4 Sentim Alegria!\nA través del llibre del “Monstre de colors” i dels “Sentiments d’en Fèlix” estem treballant l’emoció de l’alegria. Conversem sobre què ens fa estar contents/feliços/alegres… Observem quines reaccions notem al nostre cos quan estem contents, ens fixem en l’expressió de la nostra cara… També… Llegeix més»\nP4 PASTA DE SAL i FANG\nMitjançant el nostre tacte descobrim textures diverses com pot ser la fredor del fang, l’elasticitat de la pasta de sal, la gran capacitat de ser moldejats i crear obres d art inimaginables , gran regal per els ulls dels adults!!\nQué bonica la tardor! Castanyes, boniatos, olors i colors que omplen els carrers. I amb la tardor arriba la festa de la Castanyada. Aquí us deixem un tastet del q vam fer.\nEnguany la Castanyada ha estat una celebració diferent, però no per això menys viscuda a l’escola.\nVolem compartir aquests moments amb vosaltres:


Funderia Condals guanya una licitació de 700.000 euros per millorar les vies dels trens de Bèlgica – Castellvilarenc.info\nL’empresa manresana exporta el 96% de la seva facturació\nL’empresa manresana Funderia Condals ha guanyat una licitació de 700.000 euros per fabricar les plaques de ferro que s’utilitzen en les vies de tren a Bèlgica. La companyia ha aconseguit el projecte de millora de la xarxa ferroviària belga que havia licitat Infrabel, l’entitat pública belga responsable de la gestió i el manteniment de les infraestructures del país. L’objectiu de l’encàrrec és millorar la funcionalitat de les vies i allargar-ne la vida útil. Segons el director comercial de l’empresa, David Burgués, el mercat belga “ofereix moltes oportunitats” perquès està començant a obrir-se “cap a la innovació al sector ferroviari, que tradicionalment és més estàtic que el de l’automòbil”. Funderia Condals exporta el 96% de la seva facturació, d’uns 75 MEUR, principalment a la resta d’Europa.\nL’empresa, d’origen familiar, fabrica les plaques de ferro que es fixaran a les noves travesses de formigó que subjecten les vies de tren als canvis amb encreuaments, substituint les peces de fusta que s’utilitzaven fins ara.\nLes plaques es fabriquen a Manresa i s’envien a Bèlgica, on l’equip de constructors i enginyers de camins les instal·len. La previsió és que el projecte es completi durant el primer semestre d’aquest any.\nLa licitació amb Infrabel és la primera de la companyia catalana a Bèlgica, però ja treballa en altres projectes en aquest país, on factura prop de 2 MEUR. Funderia Condals té més de 200 treballadors i una filial a Eslovàquia. La companyia ha comptat amb l’assessorament d’ACCIÓ a Bèlgica en aquesta operació.


La revista de viatges amb històries Moçambic: l'autobús de les gallines i el ferri de fang - La revista de viatges amb Història\nPortadaÀfricaMoçambic: l'autobús de les gallines i el ferri de fang\njuny 03 2011\t Moçambic: l'autobús de les gallines i el ferri de fang\nPaguem el tiquet i esperem, esperem, fins que vam comprendre que aquesta barca de fusta corcada davant nostre en la qual havien pujat desenes de persones era el nostre ferri. El colofó va ser quan al final va arribar un tipus que va ficar la seva moto.\nSortir de Illa Berenguerua va ser com saltar del cap als talons del món. Com us aneu, avió al cotxe? "En Xapa (autobús local)", li contesto a l'amo del súper hotel. Se li va mudar el gest. No sabia ni tan sols com organitzar el viatge, com deixar-nos a l'estació d'autobusos (encara que el tipus va ser professional i encantador fins l'últim segon). Passem de tenir un tipus que ens esperava amb un gibrell a la platja per netejar els peus de la sorra en baixar de la barca a pujar-nos a un minibús carregat de persones en escorç, sacs, bosses de menjar i gallines vives. Coses de viatges professionals i personals alhora. Per parts.\nArribem a les set del matí a l'estació de Vilankulos. El treballador de l'hotel parla amb l'amo d'un dels minibusos i decideix que els esperarem 200 metres més endavant en lloc de pujar al furgó allà com la resta de viatgers. No sé la raó, però així va ser. Paguem el preu de dues persones i maletes que van encaixar entre els seients (500 meticales: 175 per persona i 150 per les maletes. 12 EUR) i vam pujar a una furgoneta que ens portava a Maxixe, agafaríem on un ferri a Inhambane.\nNatasa i jo érem literalment dos extraterrestres en aquell habitacle. Es va fer un silenci absolut quan entrem i l'únic que escoltàvem era de tant en tant dir mzungu (home blanc). El viatge era de més de quatre hores, incòmode i ple d'encant al mateix temps. No és el moçambiquès un tipus especialment obert (aquesta va ser la meva percepció i així m'ho van confirmar després un nombrós grup d'espanyols cooperants que porten anys per aquesta terra) Gairebé diria que és una cosa distant amb el desconegut, encara que sempre hi ha diferència entre el del camp i el de la ciutat, i entre el qual treballa en un hotel o restaurant i el que no té cap relació comercial amb tu (és una percepció, com a tal cal prendre-). Així va ser el viatge, sense moltes paraules malgrat els nostres esforços per entaular conversa i fins a per compartir el menjar que portàvem de l'hotel i que només uns pocs van acceptar. Ningú va ser incorrecte, però estem acostumats al gresca que es viu de vegades en els autobusos sud-africans.\nEl camí ens va ensenyar el Moçambic rural i profund, el que no es veu des dels avions, des dels que totes les cases semblen xalets de luxe enmig de platges paradisíaques. La mateixa Àfrica que en altres països: petites plantacions agrícoles de subsistència, barraques perdudes i localitats plenes de cases de maó i ciment sense finestres o sense mobles. Aquest és el progrés de qui no té res més a somiar que amb un sostre que no sigui de palla. La vida és sempre al carrer, a la carretera, mirant el que fan els altres. Després, a cada parada del bus als pobles s'acosten desenes de persones a les finestretes a vendre fruita o tot tipus de menjar. No se m'oblidarà la cara de la dona a qui li comprem els plàtans. Els seus ulls profunds i el seu somriure tendre no ens va deixar fins que va arrencar la furgoneta. No ens mirava, ens lligat amb la dolçor.\nEl ferri? Idees d'un babau europeu que si li diuen ferri pensa en un vaixell gran\nEn ruta, és clar, es veuen també les petites escoles a les quals acudeixen centenars de nois que arrosseguen les seves bosses en peregrinació per les andanes de la carretera. En els arbres, s'observava una successió, per desenes de milers, d'enormes teranyines. Es perdien en l'horitzó. Dins, en el minibús, pujada i baixada de viatgers que esperen a la carretera un furgó que els carregui. Sempre hi ha buit, sempre entra un més, així fins que literalment no encaixa més carn i més bosses. El curiós és quan veus algú envoltat de bosses esperar enmig de la carretera i el furgó no per perquè va ple. Potser no passi un altre bus fins demà. No hi ha un servei d'autobusos que cobreixi la línia, ni compres de bitllet per avançat, hi ha furgons privats que fan el recorregut fins que els és rendible. Pot passar hores allà i si té mala sort tornar-se a casa a esperar que algú els reculli l'endemà.\nDesprés de quatre hores, arribem el Gherkin. Un noi de l'autobús m'indica on agafar el ferri. El ferri? Idees d'un babau europeu que si li diuen ferri pensa en un vaixell gran. Paguem el tiquet i esperem, esperem, fins que vam comprendre que aquesta barca de fusta corcada davant nostre en la qual havien pujat desenes de persones era el nostre ferri. Semblava feta de barrro. El colofó va ser quan al final va arribar un tipus que va ficar la seva moto (la va encaixar). Probablement a Espanya un directament no es puja a aquesta barcassa, però aquí no et queda altra que pensar "a ells tampoc els agrada ofegar, així que serà segur ".\nFaré un salt en el temps, i deixo per al següent post meva estada a la platja de Tofo, per explicar que el viatge fins Maputo va ser encara més divertit i complicat. Tres dies després estàvem a la plaça del mercat de Tofo 2 mzungus, un gos abandonat una mica pesat i ladrador i el silenci i foscor propi de ser les 03:35 hores. Donava certa por veure que no hi havia absolutament ningú al carrer que no fos el nostre amic Pulgoso que ens va seguir des de l'hotel i que buscava les nostres carícies amb tant afany com es gratava el seu cos. No se sentia res i, és clar, l'autobús va arribar amb 30 minuts de retard. Impagable escena la de veure'ns carregar amb les maletes per la sorra de la platja amb l'ajuda d'un guàrdia de seguretat de l'hotel que mentre jo buscava com col · locar l'equip de fotos, el trípode, la bossa ... li mancat agafar-me en braços i portar-me al esprint pel sorral. Després, com no tenia canvi, li vaig donar l'equivalent a cinc euros per l'ajuda. L'home crec que ha d'estar ara esperant cada nit a la platja a un altre turista a qui per dos euros més el porta a coll amb les maletes penjant-li de les orelles. És una pasta aquí cinc euros per deu minuts de feina, no guanya això en una nit.\nMitja hora després els sacs i als col · locaven sota de les nostres cames, les gallines em picotejaven les sabates i subjectava en braços un nadó\nA l'estona, apareix un tipus amb un pal llarg i una bossa de plàstic, amb quinze minuts de retard sobre l'horari previst de l'autobús, i amb la tranquil · litat de qui sap que li sobren 15 més. Saluda amb certa incredulitat i li pregunto per què porta un pal. "Pels gossos", de vegades es posen agressius. Crec recordar que un minut abans li havia dit jo a Natasa, "Què et farà un gos?". Pugem al ¿autobús?, on hi havia dos motxillers mzungus com nosaltres. "Incòmode, però sense molta gent ", pensament, "Igual fins puc dormir". Mitja hora després els sacs i als col · locaven sota de les nostres cames, les gallines em picotejaven les sabates i subjectava en braços un nadó perquè el pare veiés com col · locava a l'altre fill a la falda. L'aire era més que dens i, per moments, em donaven ganes de demanar que em lliguessin una corda i em arrosseguessin fins Maputo (arribada amb més esgarrapades, però estada més confortable). Per completar, el conductor, amb certes presses i molts avançaments en canvi de rasant, va decidir no parar en les primeres cinc hores per a res que no fos recollir o deixar a un passatger. Així que quan va parar en una gasolinera es va trobar amb un motí de mzungus que vam sortir en massa als banys. Nou hores després arribem a Maputo mòlts, enyorant gairebé a les gallines picadores que t'obligaven, almenys, a moure els dits del peu. Aquí la síndrome de la classe turista et pega per les espatlles. Després de la finestra, això sí, la vida africana es mastega amb els ulls.\nPD. No és aquest un post de fotos, Thomas acaba de. Sempre he entès que fer-ho és una falta de respecte, una forma de retratar com el turista que vol presumir que va passar temps entre ells. No hi ha res especial en aquesta ruta, així viatgen també centenars d'occidentals per aquest continent. No ho vegin com una aventura, sinó com una oportunitat.\nEtiquetes: carreteres, placa, transbordador, Inhambane, Moçambic, preu, Tofo, viatge amb autobús, Vilankulos\n3 juny, 2011 a 9:15 | #\nQuantes ganes tinc de veure-us… Aquest text és totalment tu. Em cauen els lagrimones del riure. Vull això mateix ja!\n3 juny, 2011 a 13:39 | #\nJo vaig viatjar en xapa per Moçambic i és tal i com ho expliques. Nosaltres en sortir de Maputo punxem una roda. Va ser gairebé una hora i una odissea l'arranjament perquè no portaven gat. No obstant això, la meva experiència amb ells va ser més alegre, encara que és cert que a les zones rurals eren més tancats. Arribar fins a Pemba, al nord, és molt aconsellable. Illa de Moçambic és un lloc especial que li recomano a tothom.


L'OMARI HARDY, DE FLORIDA, EXIGEIX LA LLEI DE LA CIUTAT ENMIG DE COVID-19 - NOTÍCIES\nEl comissari de la ciutat de Florida llegeix l'alcalde per la brutícia sobre la manipulació del coronavirus\nPrincipal Notícies El comissari de la ciutat de Florida llegeix l'alcalde per la brutícia sobre la manipulació del coronavirus\nEl comissari de la platja de Lake Worth, Omari Hardy, no va deixar de fer-se saber que la ciutat no feia prou per ajudar a frenar el COVID-19.\nEl comissari de la platja de Lake Worth, Omari Hardy, va tenir temps dijous passat. En un clip ara viral, el funcionari de Florida, de 30 anys, va donar una replicació apassionada durant una reunió del consell municipal sobre la manera com altres funcionaris de la seva ciutat estaven manejant el nou brot de coronavirus.\nD'acord amb El Washington Post El comtat de Palm Beach, on es troba la ciutat de Lake Worth Beach, té el tercer nombre més elevat de casos reportats a l'estat, amb 22, tot i que no n'hi ha cap a la zona immediata. També es troba a només 10 minuts del club Mar-a-Lago de Donald J. Trump, que ara es considera un zona calenta per a la malaltia. Tot i així, l’alcalde o el gerent de la ciutat havien promulgat molt poques mesures en el moment de la reunió d’urgència de l’ajuntament de la setmana passada per ajudar a aturar la propagació.\nPodríem haver prohibit grans reunions públiques, podríem haver tancat la platja, podríem haver posat una moratòria en els talls de serveis públics, es pot escoltar a Hardy al vídeo que documenta la reunió. Hauríem d'haver estat parlant d'això la setmana passada. Aquesta setmana hem tallat els serveis públics de la gent i els hem fet pagar el que podria haver estat el seu darrer sou per encendre els llums. Segons els informes, Hardy demanava l'estat d'emergència.\nVa dir Hardy wapo que havia estat instant l’ajuntament a tenir una reunió d’emergència ja el 12 de març per debatre quines accions s’haurien de prendre. Entre aquella època i el 19, quan es va tornar a reunir l’ajuntament, a diverses persones se’ls va emetre un advertiment de llums apagats, que el gerent de la ciutat, Michael Bornstein, no va fer res per eludir. Quan Hardy va abordar les seves preocupacions sobre Bornstein després d'una reunió de dues hores, l'alcalde Pam Triolo va intervenir per fer saber a Hardy que estava fora de servei i es va traslladar ràpidament a la reunió.\nAixò és una república bananera, és el que esteu convertint en aquest lloc amb el vostre anomenat lideratge, va cridar Hardy a Triolo després de trucar al recés. Aquesta setmana hem tallat els serveis públics de la gent i els hem fet pagar (amb el que podria haver estat el seu darrer control) per apagar els llums en una pandèmia mundial de salut. Però això no t’importa! No us volíeu conèixer!\nOmari Hardy va escriure dissabte a Instagram, avui fa tres anys, vaig fer un jurament per defensar la llei i fer la feina de la gent. He treballat molt per mantenir el jurament i posar la gent en primer lloc. (Foto: Instagram)\nTot i que Triolo va sortir abans d’una resolució a l’escalfat canvi, wapo informa que la ciutat ha dut a terme accions. El camp de golf de propietat de la ciutat va ser tancat, Bornstein va emetre xecs de devolució a les famílies que van tallar els serveis públics aquella setmana i ara la ciutat ofereix als empleats una política de llicències retribuïdes més generosa. Tot i que la platja de la ciutat no es va tancar per als assistents, el governador de Florida, Ron DeSantis (R), va ordenar a tres comtats del sud de Florida que tanquessin totes les platges.\n- El comissari Omari Hardy ♂ (@OmariJHardy) 22 de març de 2020\nEl comissari de Lake Worth Beach, Omari Hardy, explica els seus pensaments després de publicar un clip viral on afirma amb passió per què creu que la ciutat hauria de fer més.\nAra que l’escalfat intercanvi s’ha fet viral, Hardy diu que no es penedeix de les paraules, però sí que lamenta les circumstàncies que van conduir a la situació.\nquant temps ha estat casada per tia mowry\nworld of dance temporada 2 episodi 9\ncom ensenyar a algú a estimar\nquin desodorant no deixa residus blancs\nAquesta és la pitjor cosa que pots fer als teus cabells a l’hivern\nPer què hauríeu de mantenir la mantega al taulell?


Un detingut per l'atac a un vehicle VTC que portava una família a Barcelona\nPublicat 10/8/2018 11:04:25CET\nBARCELONA, 10 Ag. (EUROPA PRESS) -\nEls Mossos d'Esquadra han detingut el matí d'aquest divendres a Lliçà de Munt (Barcelona) un home de 39 anys per presumptament participar en els danys i agressions a un vehicle de lloguer amb conductor (VTC) que transportava una família el 25 de juliol durant una concentració de taxistes a Barcelona.\nEn un comunicat, el cos policial ha informat que la investigació segueix oberta i no es descarten noves detencions de persones que els agents ja han identificat com a presumptes autors de l'atac.\nEls fets van tenir lloc al carrer Aragó de Barcelona, on manifestants del sector del taxi, entre els quals es troben els investigats, van tallar la via per localitzar vehicles VTC i, a l'encreuament amb el carrer Girona, van detectar el vehicle afectat i suposadament el van atacar cops fins a trencar els seus retrovisors i fer malbé la carrosseria.\nEl conductor va baixar del cotxe per "calmar els ànims" i alguns dels manifestants presumptament el van agredir --un li va pintar la cara amb un esprai i li va llançar el pot al cap--, mentre que a l'interior del vehicle hi havia un matrimoni amb la seva filla menor que també van sortir.\nDesprés de l'acció, que va causar danys en el vehicle valorats en 7.000 euros, els manifestants es van dispersar i els Mossos van obrir una investigació amb la denúncia de les víctimes, que ha permès identificar i localitzar els presumptes autors, i dur a terme aquesta primera detenció.\nLa Casa Blanca defensa Trump després de burlar-se amb Kim Jong-un de l'exvicepresident Joe Biden


Pitiüses – blandamaraviajes\nIbiza ciutat amb el casc antic emmurallat i amb nom propi: “Dalt Vila”, be que contrasta amb les cases típiques eivissenques “formes cubiques emblanquinades”, que, a mes a mes, creixent afegint mes “cubos”…. Si, les cases típiques son amb teulades planes per recollir l’aigua de la pluja, fetes amb bigues de savina (arbre de fusta molt resistent: fins 500 anys) i una capa protectora de posidònia, emblanquinades amb calç per desinfectar (dins i fora).\nAl Sud Les Salines, no podien faltar els amarres dels llaüts, molt característics.\nEivissa i Formentera formem les Pitiüses, si aquí diuen Eivissa i canvien el article el o la per es o sa, diferencies amb l’ idioma català.\nFormentera, es molt bonica, i volguda pels famosos i alhora molt cara.\nLes figueres d’Eivissa son arbustos, les seves branques miren al terre buscant aigua i els eivissencs hi posen estaques perquè facin ombra\nLa catedral del Mediterrani, Sa Vedra, si hi ha 200 petites illes.\n…..Les esglésies concebudes com a fortalesses, la població vivia molt disseminada i en atacar els corsaris, tots cap dins de l’església amb els seus ramats.\nAl pla resten unes 200 famílies de pagès, es viu mes del turisme.\nSi som els primers turistes de la temporada, per lo que nos va costa trobar cotxe de lloguer, i no cal dir de l’Imserso, amb Mundiplan però al final Europcar va obrir el dia 13 i per internet 75 euros mes barat, no esta malament.\nComencem la visita pel nostre compte, primera cala i penya-segat Cala Bona.\nCala Portinaxt a l’extrem Nord, no cal dir que l’illa esta plena de petites cales i penya-segats.\nAvui a Cala Salada, el temps molt agradable: 15º.\nA Sant Antoni de Portmany , una antiga cove natural, criader de llagostes, avui l’ Aquari: una passada (els peixos del mar en el mar). Es molt interessant i Paula et va explicant característiques, diferencies i perques. Tot plegat una experiència molt recomanable.\nAl vespre vam contemplar una posta de sol, amb musica chill-out i còctel. Tot molt romàntic, nomes faltàvem els ioguis, la pau es respira.\nJo et proposo aquesta sortida fora de la temporada de juliol i agost, el paisatge i les seves aigües de colors ho mereixen.\nJo et deixo amb el somriure per la setmana i si t’agrada digueu


Sexisme, sempre present en els videojocs - GameOver.cat\n« El joc de la Butifarra ara a Internet, ButiNet.cat\nEls millors jocs de pòquer »\nEn utilitzar de forma repetida i a mode d’exemple a la protagonista de Tomb Raider sembla que hi ha molts de jocs protagonitzats per dones, però aquests són més bé escasos. Segons el mateix estudi, els videojocs amb protagonistes femenines no arriben al 20% dels 250 analitzats. Aquestes protagonistes però ho són només d’aspecte ja que adopten el rol masculí, essent això si, més cridaneres i sensibles.\nSón aquests els valors que volem projectar en els joves d’avui dia? Les nenes assumeixen des de petites aquest valors i els nens creen la seva visió de la feminitat a partir de pautes estereotipades, el que només condueix a la reproducció de la conducta, any rere any, generació rere generació.\nLes conclusions de l’estudi es centren en tres aspectes. En primer lloc, exigir a les multinacionals creadores dels videojocs un nou enfocament, en el que no es construeixi a partir d’estereotips sinó de la realitat. En segon lloc als governs, perquè creïn un marc normatiu i legal que reguli el mercat dels videojocs. I el tercer lloc i per mi el més important, conscienciar a les famílies, les úniques que poden intervenir d’una forma directa. No deixem que la “cultura del mascle” s’estengui, parlem de masculí i femení i respectem de la mateixa manera a uns i altres.\nThemes: estereotips, videojocs d' apranantatge, videojocs sexistes\nComments of “Sexisme, sempre present en els videojocs”


XAREL·10: 950.- Viatge amb diligència\n950.- L'any 1815 es va inaugurar la primera línia de diligències de Catalunya que unia les ciutats de Barcelona i Reus. Mitjançant un carruatge arrossegat per cavalls, els viatgers (sis a vuit persones en un primer moment) sortien a les 03:30 hores de la matinada de la capital del Baix Camp i arribaven a Barcelona unes onze hores més tard, amb parada per dinar a Vilafranca del Penedès. Aquest transport fou una revolució en les comunicacions de l'època i va ser utilitzat gairebé durant 50 anys, fins que la implantació del ferrocarril va fer que les diligències quedessin obsoletes. Però, sabeu per què aquests carruatges patien sempre més desgast de l'eix de les rodes davanteres que de l'eix de les rodes de darrera?\nPer què es tractava d'un vehicle de tracció davantera i per tan el eix del davant aguanta més pes.\nSegurament les carreteres en aquella època no estaven asfaltades. Les rodes del davant trepitjaven el terra abans que les del darrera i tenien més desgast, ja que les del darrera es trobaven la rodera més neta.\nM'agrada aquesta idea d'en XavierPujol!\nPONS: M'ha fet gràcia això de "vehicle amb tracció davantera" perquè tot seguit m'ha vingut al cap com seria un carruatge amb tracció al darrera... i m'ha sabut greu pels cavalls. :-DD\nEn fi, no em facis cas i centrem-nos en la teva resposta. No veig que, en el cas d'una diligència, l'eix de davant aguanti més pes que el de darrere. De fet, els viatgers i l'equipatge segurament tendien a estar més cap enrere que cap al davant (on anava el seient del cotxer) i, per tant, la teva teoria aniria al revés.\nXAVIER: No està mal pensat això que dius però, malgrat no dubto que és cert que les carreteres de l'època no estaven en les condicions de les actuals, també és veritat que no eren transitades només per les diligències sinó que també hi passaven, abans i després, altres carruatges. Només que un carro hi hagués passat, precedint la diligència, tant les rodes del davant com les del darrere d'aquesta s'haurien trobat la rodera igual de neta. La solució del LLIBRE no va per aquí, ja ho veus.\nJO RAI!: A veure si la solució del LLIBRE t'agrada més... o menys. ;-)\nPerquè les rodes del davant eren més petites que les de darrere i giraven mes vegades per fer el mateix recorregut?\nCARME: Ni més ni menys, molt bé!. Aquesta és la solució del LLIBRE: Per encertar la resposta hem de tenir en compte la geometria i hem de tenir al cap la imatge d'una diligència. En aquests carruatges, les rodes de davant eren més petites que les rodes de darrere i, per tant, en un mateix trajecte les rodes davanteres donaven més voltes i més ràpid que les de darrere. A l'haver de funcionar a un major nombre de revolucions, era lògic que l'eix de davant es desgastés més.. Una solució que, com has vist, coincideix del tot amb la teva. Felicitats!! :-))\nCom que, precisament, no tenia al cap gaire clara la imatge d'una diligència, durant els primers dies de l'enigma no sabia què dir. I ahir a la nit, (encara que sembla que ja era avui) se'm va acudir buscar imatges d'una diligència. Quan les vaig veure, doncs ho vaig veure claríssim.\nJo no sé de què em queixo de que avui en dia s'hi tiri una hora i 40 minuts (quan va bé, vull dir... ) ONZE HORES!!! No vull ni pensar-ho!!\nCARME: He de dir que a mi em va passar una cosa semblant. Al pensar en una diligència em va venir al cap un carruatge estirat per cavalls (com els de les pel·lícules de l'oest :-D) però no vaig caure en el detall de la diferent mida de les rodes fins que en vaig veure una imatge real. :-))\nASSUMPTA: I pensa que si a aquest mitjà de transport li deien "diligència" és perquè anava força ràpid!!. :-P\nJa diuen que en aquella època la vida anava a un altre ritme... però és que hi anava per força. :-DD\nEl llibre ens explicarà per què les diligències tenen les rodes de davant més petites?\nPONS: El LLIBRE no en sap gaire de carruatges així que t'ho explico tal com ho entenc jo, admetent ja d'entrada que puc estar equivocat i que accepto sense problemes les correccions que calgui.\nUnes rodes més grans aguanten més pes i unes més petites donen més capacitat de gir (a dreta o a esquerra) al carruatge. Igual que als tractors actuals, col·locar unes rodes més petites al davant facilitava la maniobrabilitat del vehicle.


Fundació Enric Miralles » Visites\nLa Fundació Enric Miralles organitza visites guiades a les obres realitzades per l’arquitecte. Una oportunitat perfecta per aproximar-se i obtenir una visió completa sobre les creacions d’Enric Miralles; una invitació a endintsar-se i profunditzar a la filosofia de treball de l’arquitecte.\nLes visites estan dirigides per guíes seleccionats i arquitectes profesionals que participen en el desenvolupament de les obres construïdes. Totes les visites terminen el seu recorregut a l’estudi EMBT Miralles Tagliabue i a l’Arxiu de la Fundació Enric Miralles, otorgant el privilegi de conèixer materila inèdit de l’arquitecte.\nPel seu caràcter obert i el seu valor socio-cultural, les visites es dirigeixen a tot tipus de públic interesat. Cadascuna d’elles es planifica en funció del nombre i perfil específic dels participants.\nETSAN en la Fundació Enric Miralles i EMBT\n16 de març de de 2015\nSchool of Architecture University of Limerick en la Fundació Enric Miralles i EMBT


El semàfor del 30 de novembre de 2018\n30/11/2018 00:01 | Actualitzat a 30/11/2018 10:36\nRegidor de Governació del Vendrell (PSC)\nEl projecte FutbolNet ha arribat al Vendrell amb l'objectiu de fomentar valors positius entre els joves vulnerables socialment. Es tracta d'un programa que impulsa la Fundació Futbol Club Barcelona a 21 localitats i que es fa conjuntament amb els Serveis Socials de l'Ajuntament. Al Vendrell hi participaran 23 joves amb els quals es treballaran aspectes com l'esforç, el respecte, la humilitat o el treball en equip.\nSotsinspector en Cap de la Guàrdia Urbana de Reus\nLa Guàrdia Urbana de Reus ha celebrat aquesta setmana la seva festa patronal en un emotiu acte al Teatre Bartrina de la ciutat. La festa és un bon moment de l'any per reconèixer la tasca al conjunt de membres del de policia local, als agents que ha s'han jubilat i a persones i associacions veïnals per la seva tasca de foment del civisme, la convivència i la col·laboració ciutadana. L'acte serveix també per posar en valor la vocació de servei, al companyerisme i a la bona entesa i col·laboració que hi ha entre els diferetns cossos policials que treballen a la ciutat.\nDeu escoles de Tarragona s'han quedat enguany sense ajuda per contractar vetlladores que acompanyin els alumnes amb necessitats educatives especials a l'hora de dinar. El Consell Comarcal del Tarragonès no pot cobrir totes aquestes necessitats i les escoles estan pendents d'un nou decret de la conselleria d'Ensenyament que reguli el servei de menjador. Les AMPA de Tarragona es manifestaran aquest mes de desembre per reclamar que es millori el servei.\nGuàrdia Urbana de Reus Conselleria d'Ensenyament infància


Guía didàctica cuento asma\nSfide evolutive by Iva Zigghyova Ma... 244 views\nPlan de evaluaciã³nbn by jesusRo10 103 views\nPsychology by Rao Majid Shamshad 5225 views\nRapid response congres MET Amsterda... by Lucien Engelen 6600 views\nLocksmith in Central London by London Key 65 views\nPartes de un cuento by Miguel Angel Mora... 928 views\n1. ÀNGELA MARIA VALLESPIR SINTES GUÍA DIDÀCTICA: EL ELEFANTE BLUE 1. Informació generals i de identificació del material      Títol del material: Àudio Conte sobre l’ASMA: EL ELEFANTE BLUE Nom dels autors: Àngela Mª Vallespir Sintes Any de producció: 2013 Idioma del material: Castellà Breu descripció: Aquest element d’àudio es durà a terme dins l’àmbit de 1r Cicle de Primària, (2ºprimària) amb els objectius principals de:  Promoure l’escolta activa de l’alumnat.  Fomentar la comprensió lectora de llengua castellana.  Sabre extreure els elements principals de la història  Incentivar la capacitat creativa de l’alumnat.  Aspectes generals per poder utilitzar el material (accés, instal·lació): L’àudio es pot reproduir a dins l’aula a través de la xarxa i la plataforma Podomatic, un servei gratuït on podem incloure els nostres podcats 2. Descripció del material/recurs ◦ Concepció: Aquest àudio consisteix en l’escolta d’un conte sobre l’Elefant BLUE que necessita la nostra ajuda per s’esbrina que és el que li passa. El fet d’introduir un element nou dins l’aula com és un àudio farà possible que els alumnes centrin la seva atenció davant un element interactiu com és l’àudio. ◦ Funcionalitat: En aquest element àudio creatiu el que volem fomentar principalment és l’escolta activa dels infants i que posteriorment es pugui treballar en diferents àrees del currículum de l’educació Primària: - - Llengua Castellana: A través de l’escolta del conte realitzar una comprensió lectora sobre els fets més importants de la historia i a partir d’aquí, inventar-se un conte que continuï la història per tal de solucionar el problema del protagonista. Coneixement del Medi: En el tema de l’aparell respiratori incloure aquest conte per tal d’anar més enllà de la matèria i investigar sobre l’ASMA. 2013\n2. ÀNGELA MARIA VALLESPIR SINTES - Plàstica: Il·lustrar el conte amb les imatges idònies el que han escoltat i el que després volen que passi. TIC: Crear en diferents companys un àudio que continuï la història basant-se en la informació que han trobat. Llavors en diferents grups posar-ho en comú i descobrir els diferents desenllaços. ◦ Aportacions didàctiques. Com podeu veure aquest àudio donarà peu a treballar en diferents àrees, el que permetrà desenvolupar la capacitat creativa i d’expressió oral dels infants al mateix temps que aprendre coses noves. El fet d’escoltar l’àudio i que sigui el propi protagonista, el qui proposi el repte d’investigar a partir d’una informació que ell dóna motivarà a l’alumne a la recerca d’informació sobre el tema. L’activitat que es proposarà realitzar es durà a terme en tota la classe i després per parelles desenvolupar un treball en equip amb la creació de nous materials. 3. Orientacions didàctiques. Destinataris Aquest àudio és durà a terme en el 1r cicle de Primària. Es desenvoluparà en l’àrea de llengua castellana. No és imprescindible tenir uns requisits previs però si que és recomanable treballar a coneixement de medi, l’aparell respiratori, sobre tot per entendre millor el tema. Continguts : Els continguts que és treballaran amb aquesta proposta didàctica pertanyen el primer cicle de primària de llengua castellana. - Utilització i valoració de les normes que regeixen l'intercanvi comunicatiu oral: escolta atenta, respecte pel torn de paraula, mirada cap a l’ interlocutor, to de veu, ritme adequat, etc., tenint esment a les expressions de cortesia i de relació social. - Producció de textos orals per expressar idees, sentiments, emocions, desitjos, opinions i vivències i per planificar accions. - Valoració de la importància d’expressar-se oralment de manera correcta, amb entonació i pronunciació adequades i amb exposició clara: manteniment del tema de conversa, utilització d’un discurs cronològic i lògic i ús d’un llenguatge cada cop més precís, no discriminatori i respectuós amb les diferències. 2013\n3. ÀNGELA MARIA VALLESPIR SINTES - Comprensió i valoració de textos orals narratius, descriptius i informatius, procedents dels mitjans de comunicació, captant-ne el sentit global i obtenint informació sobre fets i esdeveniments propers a l’experiència infantil. - Ús d’elements lingüístics i no lingüístics (gest, entonació, intensitat, postura, simbologia) a les produccions orals per tal d’afavorir la comprensió i potenciar l’expressivitat. - Escolta, memorització i recitat de textos curts i de jocs lingüístics senzills o de tradició oral. - Valoració dels mitjans de comunicació social com a instrument per aprendre i accedir a informacions i experiències d'altres persones. - Comprensió d'informacions procedents de diferents suports audiovisuals i establiment de relacions entre els coneixements que es tenen i les noves informacions (identificació, classificació, comparació). Continguts dins les competències a treballar - Competència en comunicació lingüística o Gaudir escoltant i expressant-se de forma oral i escrita. o Tenir confiança en si mateix per expressar-se oralment. o Cercar, recopilar, seleccionar, processar i comunicar informació o Estructurar, organitzar i autoregular el propi coneixement en les produccions orals. o Comprendre missatges orals en diferents situacions comunicatives. Desenvolupar estratègies bàsiques per recolzar la comprensió oral. o Distingir la informació rellevant de la no rellevant i les informacions implícites en els textos que s’escolten i en els que es llegeixen. o Comprendre, interpretar i representar la realitat a partir de textos orals - Competència en el coneixement i la interacció del món físic. o Localitzar, obtenir, analitzar i representar informació qualitativa i quantitativa. o Demostrar esperit crític en l’observació de la realitat i l’anàlisi dels missatges informatius i publicitaris. 2013\n4. ÀNGELA MARIA VALLESPIR SINTES - Tractament de la Informació i Competència Digital o o o Manejar bàsicament aparells i programes multimèdia Emprar tècniques i estratègies diverses per accedir a la informació d’acord amb la font i el suport que s’utilitzi (oral, imprès, audiovisual, digital o multimèdia), en situacions i contextos diversos. Utilitzar les eines de navegació per Internet com a element essencial per informar-se i aprendre Utilització del material: - Ordinadors PDI Auriculars Connexió Internet o Reproductor MP3 Orientacions educatives per treballar amb el material: S’aconsella treballar amb aquest àudio dins l’assignatura de llengua castellana i literatura. Abans: Abans d’escoltar l’àudio és recomanable haver tractat sobre els pulmons o com respirem. Ja que afavorirà a reconèixer millor alguns dels aspectes que ens parlen. Durant: En primer lloc, el mestre posarà l’àudio per primera vegada. Una vegada s’hagi escoltat l’àudio, el mestre durà a terme una activitat interactiva amb una sèrie de preguntes referents al conte de l’àudio. Es contestaran les preguntes. Llavors de manera col·lectiva es posarà en comú. Una vegada, es tinguin els punts principals de sortida ,es proposarà una recerca d’informació sobre l’ASMA. Es durán a terme diferents activitats interactives sobre la temàtica com element introductori per després desenvolupar la recerca de més informació. Després de la sessió amb el recurs: A la propera sessió, els diferents grups exposaran l’ informació que han trobat sobre el tema: L’ASMA. Llavors per equips de 4 persones, hauran d’anar donant idees per la continuació del conte. De tal manera, que es posarà tota l’ informació en comú i es farà un conjunt d’idees general i comuns per després conjuntament tota l’aula procedir acabar el conte. Un cop es tingui redactat, es passarà enregistrar. On s’elegirà el narrador, qui fa els diferents sorolls, qui fa de cada personatge... 2013\n5. ÀNGELA MARIA VALLESPIR SINTES ▪ Agrupament L’escolta de l’àudio és durà a terme dins l’aula de forma conjunta, l’activitat de l’audio interactiva es podrà fer de manera individual al igual que la recerca però també hi ha la possibilitat de realitzar la activitat interactiva de forma grupal amb la PDI per poder-ho fer tot junts a classe sense necessitat de tenir un ordinador per cada alumne. Llavors en diferents ocasions es posarà tot en comú. ▪ Organització de l’espai i del temps. Està programat que es duguí a terme en diferents sessions. En principi, en 3/4sessions. Una primera sessió per l’escolta de l’àudio,comprensió, posada en comú del que hem escoltat, allò que hem de cercar... Una segona sessió per posar en comú l’informació i començar a dissenyar el desenllaç de la historia. En la tercera sessió, acabar el conte i repartició de tasques per la propera sessió enregistrar el conte final. ▪ Rol del docent Abans . El mestre farà una petita introducció sobre l’ importància de respirar be i com respirem de forma breu. Llavors , col·locarà l’àudio unes 2 vegades i llavors proposarà fer l’activitat de preguntes en parelles. Durant la sessió, el mestre intentarà ajudar a l’alumnat a extreure la major informació possible. En les diferents posades en comú de l’ informació , el mestre resoldrà els dubtes que vagin sorgint i també guiarà a l’alumnat cap la bona elaboració d’un conte. Fomentarà la capacitat diferenciadora de l’ infant sobre quina és la millor informació i aspectes de l’estructura del conté. Després: Ajudarà a l’alumnat a recitar de forma correcte el conte i extreure el major potencial de cada alumne. El mateix temps oferirà l’ajuda per enregistrar l’àudio. Una cop enregistrat es penjarà a la plataforma escollida perquè tot l’alumnat pugui fer-ne ús de l’àudio i tothom i vegin. . ▪ Altres usos del recurs. - Vídeo del conte amb imatge o dibuixos personal sobre el conte: Realitzar una sèrie de dibuixos relacionats amb el conte i després realitzar un muntatge de vídeo on 2013\n6. 2013 ÀNGELA MARIA VALLESPIR SINTES s’inclouen les imatges creades pels propis alumnes. Aquest cop, no només fomentaran la capacitat auditiva sinó també la visual i l’artística. - Còmic animat: Un dels altres recursos que és poden utilitzar seria l’elaboració d’un còmic amb els personatges o la creació d’una nova història. Eina interactiva: STORYJUMP - ACTIVITATS INTERACTIVES: També podem dur proposar la realització d’unes activitats interactives com uns mots encreuats o un sopa de lletres per repassar els conceptes claus com els símptomes de l’asma i els factors desencadenats d’una crisi. ◦ Avaluació: En aquesta tasca s’avaluarà de manera continua i es tindrà en compte diferents ítems: ÍTEMS 0 Participació Expressió Oral Recerca d’Informació Creativitat 1 2 3 4 5 ◦ Formes d’avaluació de l’ús del material El que s’avaluarà principalment és la feina realitzada amb el material, en aquest cas,l’àudio però si que es tindrà en compte l’actitud positiva i el bon ús del material per crear materials interactius .\n7. ÀNGELA MARIA VALLESPIR SINTES 4. Referències i recursos Referències Aquí podreu trobar la URL del meu Podcast: http://avallespir-sintes.podomatic.com/entry/2013-12-03T10_31_14-08_00 Aquí les activitats per treballar sobre el tema: - http://www.educaplay.com/es/recursoseducativos/1087843/conceptos_asma.htm http://www.educaplay.com/es/recursoseducativos/1084234/descobreix_que_prov oca_l_asma_.htm Qüestionari interactiu per treballar la historia: http://www.educaplay.com/es/recursoseducativos/1134935/elefante_blue.htm Recomanació d’altres recursos per treballar el tema Aquí teniu diferents enllaços per consultar i poder treballar posteriorment amb l’alumnat el tema de l’asma: - Diferents contes : http://vimeopro.com/healthnutsmedia/soplar-and-rabiar-un-cuento-deasma Conte de Cecilia : http://vimeo.com/14780485 2013\n8. ÀNGELA MARIA VALLESPIR SINTES 2013\nRelazione dgr lazio 06.ridotta\nPlan de evaluaciã³nbn\nRapid response congres MET Amsterdam 2015


Nom: MAS BOSSOM\nAltres noms: Mas Bosom\nAdreça: Paratge Mas Bossóm\nEl Mas Bossom és un edifici aïllat, situat als afores del nucli urbà d'Hostalric, a la falda del turó del castell, pel costat que mira la Tordera.\nL'edifici, de planta baixa i pis, està cobert per una teulada a doble vessant, desaiguada a les façanes laterals, que té el ràfec corregut (i a on hi ha una canal metàl·lica que recull l'aigua de la pluja).\nA la façana trobem, a la planta baixa, la porta d'accés a l'habitatge situada a l'eix central de l'edifici, amb llinda monolítica i brancals de falsos carreus de lloses de pedra. Flanquejant la porta d'entrada, un banc corregut a cada un dels costats, i una finestra a l'esquerra i una porta a la dreta. La finestra, té arc de llinda format per maons disposats en sardinell i brancals fets també de maons de diferents tamanys, disposats en sardinell. La porta del costat dret, té arc de mig punt format per lloses de pedra disposades a manera de dovelles. Al costat d'aquesta obertura, un contrafort que reforça el mur. Sobre la porta d'entrada i la porta del costat dret, un petit cobert.\nAl pis, tres finestres. La central està situada just sobre la porta d'entrada, seguint el mateix eix, i les laterals estan en el mateix eix que les obertures dreta i esquerra de la planta baixa. Totes les obertures són iguals: fals dintell (de maons disposats en sardinell) i brancals i àmpit fets també de maons.\nAdossat a l'edifici, a la part posterior, un cos construït posteriorment, lleugerament més alt que el mas, i amb el teulat també a dues vessants, que té un petit cobert adossat. Al costat dret, un petit cobert a una vessant. També hi ha una petita construcció adossada al costat esquerre, i una a la façana (al costat de la finestra esquerra).\nPel que fa construccions annexes, en trobem al costat esquerre de l'edifici i a la part posterior (en el seu moment hauria tingut un ús agrícola-ramader).\nLes parets del mas són de maçoneria. Les parets de les construccions annexes i adossades en general estan fetes de maons (cal dir que l'edifici adossat a la part posterior, té la façana de maçoneria semi-arrebossada, però que les parets laterals i posterior estan fetes amb maons). El Mas Bossom és un edifici aïllat, situat als afores del nucli urbà d'Hostalric, a la falda del turó del castell, pel costat que mira la Tordera.\nA la façana trobem, a la planta baixa, la porta d'accés a l'habitatge situada a l'eix central de l'edifici, amb llinda monolítica i brancals de falsos carreus de lloses de pedra. Flanquejant la porta d'entrada, un banc corregut a cada un de...\nL'antiga masia està documentada almenys des del segle XVI.\nDins la finca hi ha la font que porta el mateix nom i que inspirà el dramaturg Frederic Soler , conegut com "Serafí Pitarra", per escriure el drama "Les joies de la Roser".


Durant l'estiu, Projecte Cocoon\nInici » Actualitat » Notícies » Durant l'estiu, Projecte Cocoon\nProjecte Cocoon és una experiència, un procés d’intercanvi i aprenentatge compartit entre 3 productors i 3 projectes musicals de la ciutat durant el mes de juliol de 2011.\ndimarts, 26 juliol, 2011 - 18:15\nDurant aquest estiu, 3 projectes musicals joves de la ciutat prenen part de la primera edició del Projecte Cocoon. Aquesta iniciativa vol apropa músics i productors amb anys a les esquenes a bandes joves que comencen a perfilsar tot just els seus primers projectes musicals.\nDescobrir noves músiques, trobar el seu so, pensar què volen explicar i investigar la millor forma per fer-ho, descobrir com pot ser un directe o com hauria de sonar una cançó, compartir assajos i moments. En definitiva, viure la MÚSICA i parlar de música amb professionals disposats a escoltar i viure un procés amb aquestes bandes joves.\nA més, s'ha obert un bloc gestionat per tots els membres del projecte en què mica en mica, van relatant la seva experiència, els seus aprenentatges, descobriments i de més. En poc més de 15 dies ja ha tingut sis-centes visites.\nLes bandes que prendran part d’aquest experiment són:\nPoint In Mouth, els més joves, tenen poc més de catorze anys i sonen propers al hardcore, metal i el grunge… una barreja d’estils eclèctica que han treballat des dels quasi dos anys que fa que funcionen com a banda. Els acompanya Eric Fuentes, líder de Unfinished Simpathy i actualment liderant el projecte Eric Fuentes y el Mal.\nL’altre dels projectes és Albufera, un projecte en solitari proper al rock d’autor. El Sergio ja havia passat per altres projectes musicals i ara comença a buscar el seu so i estil en solitari de forma paral·lela a d’alters projectes com La Virgen. En el projecte cocoon l'acompanya Esteban, productor i membre del grup Ovni entre molts d'altres que, estilísticament són propers al projecte que el Sergio comença.\nLa darrera és l’Eli Martin que, amb 19 anys acumula un gran bagatge musical i que, juntament amb la seva veu, comença el seu primer projecte de pop-folk amb la intenció d’endinsar-se en la creació de temes propis. Per tal d'aconseguir-hjo Pigmy (Vicente Maciá) l'acompanya, l'antic membre de Carrots centra els seus esforços en el seu darrer projecte Pigmy, com a cantautor pop-folk.


Ajuntament de Font-rubí/Festes de Sant Vicenç 2020\nData i hora oficials: 04/04/2020 14:01\nFestes de Sant Vicenç 2020\nDel 18 al 26 de gener tindran lloc les Festes de Sant Vicenç.\nAquest any la Festa Major d’Hivern presenta algunes novetats.\nLes festes de Sant Vicenç són un clar exemple de la implicació del teixit associatiu font-rubinenc al calendari festiu del municipi.\nDescarrega’t el programa.\nLes festes començaran amb el Campionat de truc el dissabte 18 de gener. Aquest mateix dia es donarà tret de sortida al XXII Cicle de Cava Jazz, amb l’actuació de Think – Aretha Franklin Tribute.\nCom a novetats, el dijous 23 de gener hi haurà Donació de Sang, a càrrec del Banc de Sang i Teixits; i el divendres 24 de gener, des de l’Espai Jove La Barraca s’ha organitzat una sessió de música reggae amb Boka Sound, sota el lema “Winter Reggae”.\nEl dissabte 25 de gener al Centre recreatiu “La Cooperativa” hi haurà l’obra de teatre “Un barret de palla d’Itàlia” (d’Eugène labiche), a càrrec del grup teatral La Torre, de Les Gunyoles d’Avinyonet. L’obra és organitzada en el marc de la Roda de Teatre de l’Alt Penedès. L’entrada és gratuïta.\nEl diumenge 26 hi haurà la tradicional sardinada popular, que també oferirà pa amb xocolata per a la canalla, que també podrà crear el seu marc de fotos amb el taller organitzat per la font-rubinenca Eva Parera. L’Associació de Joves també s’ha sumat a la festa, organitzant per segon any consecutiu el Torneig Popular d’Estirar Corda. A les 12.30 h, al camp de futbol tindrà lloc un taller d’educació canina a càrrec de Mònica Corchado. Organitza l’acte Empelt.\nEl mateix diumenge 26 de gener, a 2/4 d’1 del migdia a l’Església de Santa Maria de Bellver hi haurà la Missa de Sant Vicenç, amb la participació de l’Agrupació Coral de Guardiola de Font-rubí. Les festes de Sant Vicenç finalitzaran amb el concert i ball de Sant Vicenç, enguany amb l’Orquestra Sakatà. L’acte és organitzat per la Societat del Ball amb la col·laboració de l’Ajuntament de Font-rubí i la Comissió de Festes.\nTrobareu tota la informació detallada al programa de les Festes de Sant Vicenç.\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: '28-01-2020 16:16


Per fer l’anàlisi de lexicometria he fet servir el discurs d’investidura del president dels estats units Barak Obama el gener del 2009 i del president Donald Trump el gener del 2017. Tenint en compte que un discurs polític està molt orientat ha transmetre un missatge a la població, és una una declaració d’intensions i una … More Anàlisi de lexicometria\nDeixa un comentari Anàlisi de lexicometria\nEl gènere no és una exclusivitat del femení, també pertany a la masculinitat, i ha de servir per establir un diàleg entre homes i dones, ha de tenir un compromís social per integrar aquelles “persones situades en els marges” (Butler, pàgina195). El gènere s’hauria d’enfocar des d’una perspectiva multidisciplinària, crítica i analítica i així, veure … More ÉS EL GÈNERE UNA QÜESTIÓ DE DONES?\n5 comentaris ÉS EL GÈNERE UNA QÜESTIÓ DE DONES?\nLa simplicitat amaga nous horitzons, els detalls i els marges, per aquest motiu el poder refusa la complexitat, és maniqueista i dual. El que és simple o complex, no està en el mateix objecte, sinó com interactuen els actors implicats, és a dir entre el jo i els altres. La teoria del caos pel fet … More Petits detalls dins el caos.\n1 comentari Petits detalls dins el caos.