admin, autor en Secció d' Escacs del Centre Moral Arenys de Munt - Página 2 de 3\nEL PRIMER EQUIP TORNA A PUJAR DE CATEGORIA\nDeja un comentario\t/ Campionat per Equips / Por admin\nEL PRIMER EQUIP TORNA A PUJAR DE CATEGORIA (per 2n any consecutiu). FELICITATS A TOTS ELS JUGADORS. El Primer Equip d’Escacs del Centre Moral ha tornat a pujar de categoria. I aquest ja és el segon any consecutiu que ho aconsegueix!. Ha quedat primer del seu grup i properament jugarí la Copa Catalana amb els …\nEL PRIMER EQUIP TORNA A PUJAR DE CATEGORIA Leer más »\nLa jugada més genial\nDeja un comentario\t/ Partides Històriques / Por admin\nFrank James Marshall Una de les jugades més increí¯bles que s'ha vist mai es va fer en una partida magistral realitzada pel mestre nord-americí Frank Marshall. Com a il.ustració del seu gran talent combinatiu, una de les partides més maques guanyada en el Torneig de Breslau l'any 1912 contra Lewitky, que portava les blanques. La …\nLa jugada més genial Leer más »\nDeja un comentario\t/ Jugadors, Top / Por admin\nFrank James Marshall Fa anys que va morir i encara avui s'admiren les seves proeses amb els escacs. Va ser un dels més grans jugadors combinatius que el va portar a realitzar innovacions en moltes obertures com la Defensa Petroff, la Defensa Francesa, el Gambit de Dama, però la més "famosa" és l' Atac Marshall …\nFRANK J. MARSHALL Leer más »\nXIIè Campionat de Rí pides a la Plaí§a de l’Església (14 set 08)\nDeja un comentario\t/ Competcions Locals / Por admin\nEl diumenge 14 de setembre vam celebrar el XIIè Campionat de Partides Rí pides a la Plaí§a de l’Església. Vam comptar amb la participació dels equips convidats del Pineda, l’Arenys de Mar, el Canet i el Cerdanyola de Mataró, a més de dos equips de l’Arenys de Munt. En total, hi van participar 36 jugadors repartits …\nXIIè Campionat de Rí pides a la Plaí§a de l’Església (14 set 08) Leer más »\nLa partida més llarga\nDeja un comentario\t/ Curiositats / Por admin\nLa partida més llarga que s’ha jugat va tenir lloc a Belgrad el 17 de febrer de 1989 entre l’Ivan Nikolic i en Goran Arsovic. La partida va durar més de 20 hores, 269 moviments, i va acabar en taules.\nEls inicis de Capablanca\nUn dia, el cubí Jose Raul Capablanca estava mirant el seu pare com jugava amb una amic. En un moment donat en Jose s’en va adonar que el seu pare havia mogut el cavall des d’un quadre blanc a un altre quadre blanc i quan es va acabar la partida li va dir al seu …\nEls inicis de Capablanca Leer más »\nRí pides Arenys de Mar\nDiumenge passat (13 de juliol) vam participar en el campionat de partides rí pides d’Arenys de Mar. Va ser un torneig fort entre 6 equips i malgrat només perdre 2 matxes, amb el 1r i el 2n, vam quedar 4rts a causa del sistema de puntuació olímpic. Esperem poder fer-ho millor en el pròxim torneig que …\nRí pides Arenys de Mar Leer más »\nProper campionat Rapides\nDiumenge que ve (13 de juliol de 2008) juguem el Campionat de Rí pides d’Arenys de Mar. Esperem poder fer un bon paper com vam fer en el campionat de Canet. Seguirem informant.\nRapides per Equips a Canet de Mar\nEl diumenge 29 de juny s’ha celebrat el campionat de partides rí pides d’escacs per Equips a Canet. La Secció d’Escacs del Centre Moral d’ Arenys de Munt hi ha participat amb un equip format pels seus 5 primers taulells. Classificacio final Campionat de Rapides 2008 Canet de Mar Clas. Equip Punts 1 Cerdanyola Mataro 34,5 …\nRapides per Equips a Canet de Mar Leer más »\nPer jugar Escacs Online\n1 comentario\t/ Activitats, Campionat per Equips, Competicions / Por admin\nHem incorporart a la pagina Web la possibilitat de jugar escacs on line amb el programa jchess.\nCopyright © 2021 Secció d' Escacs del Centre Moral Arenys de Munt | Powered by Tema Astra para WordPress


Sandra Martin al capdavant d’un nou equip de treball a MCA – UGT comarques gironines | UGT Catalunya\nSandra Martin al capdavant d’un nou equip de treball a MCA – UGT comarques gironines\nLa federació MCA – UGT comarques gironines que representa els sectors del metall, construcció i afins ha celebrat una assemblea congressual per encarar el futur de les reivindicacions sindicals de cara els propers anys en la nostra demarcació.\nEls representants dels 400 delegats de la UGT en aquest sindicat a comarques gironines han escollit un equip de treball presidit per Sandra Martin, amb representació dels diferents sectors i empreses més significatives de la demarcació.\nEn l’assemblea s’ha informat de la gestió d’aquests darrers 4 anys, on la crisi ha afectat considerablement als treballadors i les treballadores d’aquests sectors i s’ha debatut les reivindicacions i les formes de treball pel futur.\nA més, s’ha fet un reconeixement als companys que deixen la tasca de responsabilitat en el sindicat , el Josep M. Gomar i Dionís Garcia, que han estat al capdavant del sindicats en els darrer 8 anys.\nA partir d’ara, s’inicia una nova etapa, que cal encarar amb il•lusió , eficiència i força per continuar reivindicant els drets dels treballadors i les treballadores de cada un dels sectors en totes les comarques gironines.


ANTOLOGIA DE POESIA CATALANA: BÈLGICA\n“BÈLGICA” Josep Carner\nJosep Carner i Puig-Oriol va néixer a Barcelona el 1884 en una família de la petita burgesia. És conegut com “el príncep dels poetes catalans”. Va ser un renovador de la poesia, de la llengua i de la prosa. Es llicencià en Dret i en Filosofia i Lletres.\nDe molt jove va donar mostres de vocació literària que desenvolupà en els àmbits d’articulista (autor d’articles), editor, traductor i poeta. Va participar activament en el noucentisme juntament amb Prat de la Riba, polític i pensador catalanista i principal impulsor d’aquest moviment. També va contribuir a la normalització de la llengua catalana com a membre de l’Institut d’Estudis Catalans (IEC). Després de la Guerra Civil Espanyola de 1936-1939, es va exiliar primer a Mèxic i després a Bèlgica, on hi morí el 1970.\nEl noucentisme va sorgir en la primera dècada del segle XX a Catalunya, cap a l’any 1906, i va finalitzar l’any 1923. Aquest corrent literari s’oposa als moviments modernista i romàntic. Està molt lligat a la política i és liderat per la burgesia de l’època. El noucentisme reivindica l’ordre i la raó, la precisió i la claredat, i la serenitat.\nL’any 1952 fa un recull d’algunes de les seves obres en un llibre anomenat Llunyania, on podem trobar el poema que analitzarem a continuació,Bèlgica. En aquest cas, el títol contextualitza el contingut del poema.\nDins la poètica de Carner podem veure diferents evolucions poètiques en cinc etapes diferents. Llunyania pertany a la quarta etapa poètica de l’autor, que compren des del 1936 fins el 1957. Són temps de guerra i Carner reflecteix la seva nostàlgia per la seva terra, Catalunya. Els ideals noucentistes queden enderrocats per la guerra i l’exili.\nDETERMINACIÓ DEL TEMA\nEl tema de Bèlgicaés la descripció de la ciutat on l’autor va haver d’exiliar-se, Bèlgica, com un lloc d’unió social perfecte i model a seguir, per tant, els ideals d’aquesta ciutat els compara contínuament amb el seu desig per una Catalunya idèntica i utòpica. Per tant, Carner parla d’uns ideals noucentistes no assolits a la seva terra materna i d’una admiració vers Bèlgica.\nBèlgica consta de quatre estrofes de 12, 13, 12 i 9 versos respectivament. Aquests versos són majoritàriament alexandrins (6+6, és a dir: dodecasíl·labs amb cessió) però també amb decasíl·labs, apropiats pel to narratiu del poema de Carner.\nLa rima és consonanta excepció d’algun vers assonant, i no segueix cap patró en quant a versos masculins o femenins. És a dir, té tant versos finalitzats amb paraules planes com agudes però no segueix un determinat ordre establert.\nA la primera estrofa, que és la introducció del poema, el poeta comença descrivint el paisatge, els carrera i la gent d’una ciutat estrangera on les coses són com a ell li agradaria que fossin.\nLa segona i la tercera estrofa comprenen el desenvolupament del poema.\nA la segona estrofa fa una comparació entre el que veu a la seva terra natal, Catalunya, i el que veu al país on viu en aquell moment, Bèlgica. Relaciona la diferència que hi ha entre les dues situacions d’ambdós llocs, ja que Catalunya està afectada pel franquisme passant per uns moments complicats i Carner canviaria això per la tranquil·litat de Bèlgica. A més, fa referència a que li agradaria envellir en una ciutat on la gent fos hospitalària i s’entendrís per les coses en general, i que aquestes fossin reals. Els elements com la casa, les pipes i les flors fan referència a l’hospitalitat d’una comunitat equilibrada i en harmonia.\nA la tercera estrofaCarner simbolitza mitjançant les cases i els monuments -és a dir: els edificis- el canvi que s’havia de produir a Catalunya introduint ideals noucentistes. Segueix, per tant, parlant del paisatge però comentant els sentiments que possiblement sentiria.\nA la quarta, i última estrofa, és on es troba la conclusió de Bèlgica.L’autor diu que ningú tindria por per fer la seva vida normal en la nova ciutat noucentista, ja que només hi hauria lloc per a la felicitat. Es fa referència a un jardí arreglat amb un brollador d’aigua i peixos on els nens s’hi aproparien. El poema termina amb el vers “-És el senyor de cada dia.” que simbolitza una rutina establerta pels habitants de la societat.\nEn quant als recursos estilístics utilitzats per Carner hi podem destacar els següents:\n· Símil/comparació:Figura que consisteix en una comparació embellidora, en la qual són presents els elements gramaticals de la comparació.\no V.8à“Com cor vora de cor”\n· Encavalcament:En un vers, desacord entre la unitat sintàctica i la unitat mètrica produït quan aquella excedeix els límits del vers i continua en el següent o següents.\no V.2à”m’agradaria fer-me vell en un país/on es filtrés...”\no V.13à”M’agradaria fer-me vell dins una/ciutat amb uns soldats...”\no V.15à”on tothom s’entendrís de música i pintures/o del bell arbre...”\n· Metàfora:S’utilitza un mot que expressa literalment una cosa per a manifestar-ne una altra que tingui una certa semblança amb aquella.\no V.4à “prades amb ulls d’aigua”\no V.45à”peixos d’or”\n· Polisíndeton:Figura retòrica que consisteix en la freqüent repetició d'una conjunció per donar més força a l'expressió.\no V.18 i 19à”on veiéssiu uns dintres de casa aquilotats/de pipes, de parlades i d’hospitalitats”\n· Anàfora:Repetició del mateix mot o el mateix grup de mots al començament de dues o més clàusules successives.\no V.2 i 13à“m’agradaria fer-me...”\no V.3, 16, 17 i 18à “on...”\n· Personificació:Figura retòrica que consisteix a atribuir accions o qualitats pròpies d'una persona a un ésser irracional, a una cosa inanimada o abstracta.\no V.3à”on es filtrés la llum, grisa i groga, en somrís”\no V.4à”i hi hagués prades amb ulls d’aigua i amb voreres”\no V.9à”i carrers i fanals avançant per les prades”\no V.20à”flors ardents”\no V.31à”parc on nien ombres”\n· Antítesi: Figura consistent a oposar dos mots, dos pensaments, dues expressions, etc., de sentit contrari en una mateixa frase.\no V.10à”manyacs o cruels”\nAl llarg de tot el poema hi ha la presència d’un tòpic literari que és el locus amoenus, que consisteix en la idealització d’un paisatge, en aquest cas urbà.\nConté ironies com la frase “soldats no gaire de debò” en el vers 14. Això vol dir que Bèlgica és un lloc amb pau i sense guerres, tot el contrari que la Catalunya de l’època.\nEl vocabulari és comprensible majoritàriament a excepció d’alguns mots esmentats a continuació. Cal dir que l’autor en fa ús d’un llenguatge comprensible i molt ric, alhora.\n· Fat: destí\n· Somrís: somriure\n· Manyacs: dòcil, no esquerp\n· Trèmuls: tremolós\n· Aquilotats: impregnats del fum del tabac\n· Gebrats: gelada\n· Vagaria: tenir temps algú de fer alguna cosa\n· Dringant: sonar\n· Nien: fer el niu\n· Rengleres: files\n· Recer: a cobert\nPer a concloure aquest comentari de text de Bèlgica, obra de Josep Carner, cal destacar aspectes com la creació d’una ciutat idealitzada segons els pensaments de l’autor, on hi ha ideals com la modernitat, la civilització i la societat culte i en harmonia.\nAquest país és el somni projectat durant el primer terç del segle XX a Catalunya, que ha estat destruït per culpa de la guerra i la misèria causades per la Guerra Civil Espanyola.\nPer tant, el locus amoenus freqüentment esmentat descriu la ciutat de Bèlgica com un espai adient per a l’home, on aquest hi seria feliç.\nTambé cal destacar, que a través del símbol de la ciutat, s'intenta unir a tota una societat. Mitjançant recursos estilístics com ara la descripció i la utilització d’adjectius, Carner aporta bellesa al poema i el fa estètic. Tot allò que s’expressa és considerat com a bell.\nEsther Amores Gago


Avaluem les actituds dels responsables: l’avaluació 360º. TALENTIA GESTIÓ\nL’avaluació 360º de l’acompliment individual pretén proporcionar feedback a les persones dels nivells alts i mitjans-alts de les organitzacions per a la millora i desenvolupament de les seves competències professionals. Aquest mètode amplia l’eficàcia de l’avaluació de l’acompliment en el sentit que les persones que participen en l’avaluació, a més de l’immediat superior, són els llocs col•laterals i els dependents.\nLes empreses obtenen els seus millors resultats mitjançant la síntesi o harmonització d’objectius, estratègies i plans d’acció i una determinada manera de fer les coses: cultura, valors i desenvolupament de competències (actituds). És obvi que l’acompliment de les persones incideix en els resultats que obtenim, pel que avaluar als empleats és vital si es desitja una total alineació d’aquests amb els objectius de l’empresa.\nAquest instrument, molt valuós per la seva eficàcia, ha de ser implementat amb intel•ligència doncs les possibles reaccions emocionals tant en avaluadors, «aquesta és la meva», com en avaluats, «què s’han cregut», s’han de tenir en compte i neutralitzar a l’hora d’escollir els avaluadors. Per tant, s’ha de ser molt curós en elegir les persones que duran a terme l’avaluació si prèviament s’han detectat tensions professionals incrmentant al màxim el nombre d’avaluadors, per neutralitzar l’efecte tendenciós d’algun avaluador, i potser, en altres casos, es requereixi d’una tasca prèvia de comunicació sobre la necessària objectivitat per evitar personalitzacions i implicacions emocionals i el possible deteriorament de relacions. És imprescindible que l’avaluat no conegui la identitat dels avaluadors doncs el que es pretén evitar són possibles coaccions perjudicials o efectes d’amiguisme.\nEls qüestionaris utilitzats han de ser administrats partint d’una total confidencialitat.\nUn cop el gestor, departament de rrhh o consultor extern, rep els resultats, s’analitzen, es redacta un informe i es trasllada a la direcció i a l’avaluat, i aquests els confronten amb la pròpia autoavaluació.\nL’informe ha de convidar a una reflexió personal, per lo que el contingut i la redacció han de ser presentats de manera clara i entenedora.\nPer finalitzar es realitza una entrevista de feedback amb la persona avaluada amb l’objectiu d’implementar les accions pertinents.\nEls objectius de realitzar una avaluació de 360º són:\nConèixer l’exercici de cada un dels avaluats d’acord a diferents competències requerides per l’organització i el lloc en particular per desenvolupar-les.\nDetectar àrees d’oportunitat de l’individu, de l’equip i/o de l’organització.\nDur a terme accions necessàries per millorar l’acompliment de l’avaluat i, per tant, de l’organització.\nÉs possible relacionar l’avaluació amb la retribució variable o qualsevol tipus de benefici personal.


Per on camino: d’abril 2010\nDia 28 d'abril : EL SOL\nSi tenim a mà un calendari on estiguin representades les fases de la Lluna, veurem que el dimecres 28 d'abril assenyala lluna plena.\nAquest vespre no volia veure futbol. He apagat la televisió i enmig del silenci he girat els ulls al mar i veig com apareix emergent de les aigües calmades , la lluna plena roent, talment com una Venus de Botticelli, he premut el botó de la meva càmera vermella i d'aquesta forma poder immortalitzar aquest moment tan prodigiós de la natura.\ndia 28 d'abril: LA LLUNA\nconcertista de pianola\nQuan vaig a Barcelona ( cada matí), ,normalment surto del metro a Universitat i enfilo Ronda de Sant Antoni cap al sud, fins arribar a la Ronda sant Pau, és un recorregut on em trobo amb personatges que viuen a Barcelona , treballen a Barcelona o bé reben ajudes socials de Barcelona. La varietat de personatges és molt amplia i no precisament de turistes.\nDilluns passat a la cantonada del carrer sant Antoni (antiga porta d'entrada a Barcelona abans de destruir les muralles medievals ) amb Ronda sant Pau vaig escoltar i veure aquest concertista del manubri, Ja n’hi ha pocs de músics de pianola de carrer i em va impressionar poder veure una relíquia del passat, en plena activitat. Allí estava el concertista interpretant la música de les “verbenes madrilenyes”. Els vianants passaven pel seu costat, uns ràpidament com si fessin tard a la feina, altres de manera indiferent i sense adonar-se d'aquella ocasió única de poder ser testimonis d'un intèrpret de la pianola. Jo no em volia perdre aquest testimoni vivent de la música d'altre temps, quan no hi havia ni cintes , ni CD, ni MP3. Em vaig apropar i vaig estar gaudint i escoltant d' aquella música que a principis dels anys 60 ompliaen amb els seus sons els carrers i les places de la ciutat .\nPotser aquest és un dels últims músics que podrem veure en actiu portant una pianola pels carrers de la ciutat. Un ofici en plena i absoluta decadència mundial.\ngat de la riera Canyadó\nDesprés del meu viatge a Grècia, la meva amiga va voler adoptar un gat i un dia em telefona per anunciar-me la bona nova. La gata d’una bona companya seva de Sant Cugat havia tingut una camada de gatets i cercava mares adoptives. El gatet en concret semblava que era de casa bona ( havia nascut a sant Cugat). Jo com podeu suposar vaig estimular i animar a la meva amiga a l’adopció del gatet ( mai ho havia d’haver fet), a partir d’aquest moment les nostres converses giraven en torn de la imminent adopció; com havia de cuidar el gatet, quins utensilis havia de tenir a casa: el llitet, el caixó de la terra, els estris d’higiene, el tronc per rascar, el menjar més adient ....\nAl cap de poc ja tenia el gatet a casa i li va posar el nom, quan m’ho va dir vaig ensumar que no era massa adequat per un gat i em sembla que va ser a causa del nom que el gatet des d’un principi es mostrà esquerp, més tenint en compte que el gatet era femella. El nom era : Unamuno. Com podeu comprovar amb aquest nom no podia ser un gat normal.\nLa meva amiga no tenia idea de gats, sempre havia tingut gossos, els gats això ho perceben i has de fer un nou plantejament de la vida si vols eixir amb èxit d’aquest canvi, i més quan t’ha tocat en sort un gat esquerp.\nDes d’un principi ja vaig veure que si no s’actuava amb fermesa aquell gat portaria problemes, però no hi havia res a fer, la meva amiga s’entossudia en tractar el gat com si fos el més important de la casa. Així dia a dia entre el tracte de nen mimat i el nom grandiloqüent i lletraferit que portava, el gat anava agafant cada dia més fums. S’anava fent l’amo de la casa. Pujava damunt de la taula i mostrava les dents si el volies treure, quan ocupava el sofà , t’havies de seure en un altre lloc, i així entre mims i coto fluix el gat va anar creixent.\nLla meva amiga ja no va poder anar més de vacances, no trobava ni cap veïna ni cap cangur que ni per tot l'or del món es volgués fer càrrec del gat, ja que acabaven assenyalades de les urpes de l'engelosida gata. Els amics havíem deixat d’anar a casa seva, la gata no ens deixava entrar, ens barrava el pas. Fins que finalment va ocórrer el que ja es veia a venir.\nLa gata es va fer ama de la casa i no va deixar entrar a la mestressa.\nHe anat a veure les estacions de metro de la nova línea 10 de Badalona. A l’hora que he anat era fora de l’hora punta i els vagons gairebé anaven buits , quan m’he trobat en aquelles estacions grises de color metàl•lic , m’ha semblat que estava en un altre món. M’he traslladat a un espai sideral de La guerra de les Galàxies , una meravella, anava d’una estació a una altra com si fos un nen que gaudia d’un regal molt costós. Pensava que en qualsevol moment se m’apareixeria R2-D2 i C3-PO . M’estava convertint en un personatge intergal•làctic, potser en Han Solo\nNo era jo sol el que es trobava així. A poca distància trobo una senyora amb el cabell blanc, la princesa Leia Organo una mica entrada en anys, portava un carro de la compra i estava caminant sense rumb per l’estació de Llefià, quan m’ha vist..S’ha dirigit cap a mi per demanar auxili davant d’aquella intrincada i laberíntica estació. Meravellada o espantada de veure que els ascensors anaven sols i paraven on tenien assenyalat. Cap botó podies prémer, ja que hi havia absència d’ells. Hem estat parlant llarga estona i amb una conversa prou amena.\nDesprés he pujat al tren en direcció Gorg i m’he col•locat davant de tot, al lloc del no conductor i des d’allí podia veure com el tren penetrava dins del túnel. He pogut cumplir una de les meves il•lusions de xiquet, conduir un tren metropolità.\nAbsort com estava m'ha vingut al cap una música tot d’una, passejant per aquells llarguíssims passadissos del metro. La manca de color m’ha suggerit Soon-yes. Una música de rock de l’any 1974.\nAquesta música i la visió espaial de l'entorn, m'ha vingut al cap la lletra d' un poema d'amor d’Emili Rosales:\nPels espais interestel•lars,\nDe l’onada sigil•losa\nDe blancalls bla vinosos.\nAnorrea l’espai il•lús\nAquests instants escadussers\nLa veu en off cita l’Apocalipsi de Sant Joan 8:1,2;8:6\nQuan a l’any 1958 vaig visionar per primera vegada EL SEPTIMO SELLO , no pensava que m’influiria tant en la meva vida. Sempre he tingut una debilitat per l’Edat Mitjana i a més en aquell temps em prenia aquests temes molt seriosament.\nEl cine Nou de Badalona que es trobava al mig del carrer del Mar amb un gran passadís descobert i al final apareixia el cinema ,( avui hi ha la botiga H&M) el passadís estava decorat amb cartrons pintats i troquelats representat escenes de la pel•lícula.\nLa primera vegada que vaig visionar aquest film no em vaig assabentar massa, només que m’agradava l’època que representava i la grandiloqüència en que s’expressava. La pel•lícula la vam comentar molt entre els amics que ens creiem intel•lectuals savis, de fet tot just arribàvem als catorze anys.\nHavia alguna cosa que em va fer tornar al cinema diverses vegades: Era aquella partida d’escacs. Una partida d’escacs entre el cavaller Antonius Blouk (Max Von Sydow) i la Mort. Per primera vegada trobava que és dubtava de Déu, de la religió... però el que va influir més en mi va ser el joc dels escacs. Des de les hores vaig començar a jugar a escacs al Bar Bahia (Foment) ,al bar Marisa , i al cor de Marina. ( bars de la Rambla de Badalona , avui desapareguts) Aquesta dèria em va durar molts anys.\nLa pel•lícula encara avui dia la considero com una gran obra mestra , pel moment històric que representa, pel tractament religiós , per la seva música , els jocs de llum , la seva fotografia, els seus actors... La millor obra d'Igmar Bergman i una de les millors pel·lícules de la història del cinema.\nA casa la meva mare a vegades cuinava “croquetes de la reina”, per fer aquestes croquetes primer aprofitava una pit de pollastre rostit , a part amb brou feia un puré de patata natural ( res de puré maggi) i en una paella posava oli, ceba i afegia el puré barrejat amb el pollastre passat per la picadora.\nUna vegada tenia la massa feta la deixava refredar i a continuació elaborava les croquetes passades per ou batut i farina de galeta. A mi aquest era un plat que em tornava boig. Sempre m’havien agradat les “croquetes de la reina” , aquell gust a pollastre i a ceba fregida. Normalment ens tocava quatre o cinc croquetes acompanyades d' escalivada.\nJo vaig haver d’abandonar el niu familiar per motius de feina i estudi , així em vaig trobar sol a la Gran Ciutat i sense croquetes.\nQuan anava a un restaurant i veia croquetes , sempre en demanava, però no trobava el gust desitjat. O bé eren olioses amb olis rancis i refregits o tenien un gust a res. Al cap d’un temps ja vaig desistir de demanar croquetes i només esperava amb delit els caps de setmana que em podia retrobar amb la meva marona.\nUn dia , quan menys m’ho esperava vaig conèixer una xiqueta molt bonica i que m’agradava molt.Vam començar a sortir. Uns dies anàvem al cinema , una altres al teatre... i ... passava el temps i cada vegada teníem més intimitat. Finalment li vaig confessar el meu delit per la croqueta de pollastre i ella es posà a riure i em convidà a dinar.\nEl diumenge aní a casa seva , vaig comprar un bon vi i uns bombonets . Arribo a la cita a l'hora en punt i ... m’esperava una font de croquetes . Les vaig provar i. .. semblaven tan bones com les de la mare. Quina il•lusió!!! La vaig omplir a petons i li vaig demanar la recepta\nElla tota amorosa i amb una veu cadenciosa em digué :\n"Primer de tot has de tenir un pit de pollastre rostit o bullit de brou, desprès una ceba mitjana, farina , ou, llet i oli d’oliva. Ernesto el proper dia farem les croquetes junts". I així va ser com entre nosaltres va néixer el que podríem dir un amor gastronòmic amb orgasmes "palatius".\nEl procés d’elaboració de les croquetes és aquest per poder elaborar unes 28 croquetes.\n1.-Piquem el pit rostit del pollastre i el reservem.\n2.-Posem una tassa de cafè plena d’oli a una paella.\n3.- Quan l’oli està calent afegim la ceba picada i deixem que es dori molt poc.\n4.- afegim 3 o 4 cullerades soperes de farina i a continuació 2 gots d’aigua plens de llet.\n5.- Afegim de seguida el pit de pollastre i podem posar una mica de nou moscada.\nSense deixar de remenar esperem que es formi una massa i la deixem refredar.\nUna vegada la massa està freda o tèbia fem boletes i li donem forma de croqueta , les passem per ou batut i le arrebossem amb farina de galeta.\nA continuació en una fregidora o una paella amb oli d’oliva calent les fregim i les posem en una font llestes per servir.\nPublicat per Ernesto Niebla a 7:00 22 comentaris:\nPublicat per Ernesto Niebla a 7:21 17 comentaris:\nUna de les truites típiques de les Terres de Ponent és la truita amb trampa. Aquesta truita la feia la meva “padrina” principalment en temps més fred, m’agradava molt i encara alguna vegada la faig.\nAgafarem una tres cullerades de farina i la dissoldrem amb la llet , l’afegirem als ous i ho batrem tot junt sense deixar cap gromull. Sofregim una xic l’all el julivert. Afegim a la paella la massa dels ous i la farina. Quan estigui cuita d'un costat li donem la volta amb un plat com si fos una truita de patates.\nUna de les característiques d’aquesta truita és la seva textura. Té una textura de crep gruixuda i a més amb dos ous mengen tres o quatre persones. Recomanable només per aquells que els hi agradi el gust de l’all i julivert.\nLa meva "padrina" també ho afegia a la cassoleta de bacallà, tallada a trossos.\nAquesta secció és en memòria del "padre escolapio" Joan, que a l'internat de les Escoles Pies de Balaguer ens despertava a les set del matí amb música antiga i molt agradable. Ara al cap dels anys encara em desperto amb aquests tipus de música de principis del segle XX.\nAvui he posat una composició musical de Carroll Gibbons (1903-1954) , nascut als EUA a Massachusetts. Director i compositor, va fer la seva carrera musical a Gran Bretanya amb la Orpheans Hotel Savoy .\nEspero que us agradi aquesta música orquestral dels anys 30.\nPublicat per Ernesto Niebla a 7:00 6 comentaris:\nPorta del local pintada de vermell\nEl passat dissabte passejava per la Ronda de Sant Antoni i mentre esperava per anar a sopar vaig anar a fer un cafè a un bar del Raval, prop de Joaquin Costa,molt ben decorat .\nUn bell racó del bar\nAnys enrere era un dels pocs bars que quedaven on anaven les noies del comerç del sexe, per no estar de la manera degradada pels carrers.\nAls anys setanta es van obrir uns quantes cafeteries per diversos llocs de la ciutat , Raval i Rambla Santa Mònica principalment, amb una mateixa estil de portes de fusta, la majoria pintades de blanc.\nD’aquell estil ja en queden poques portes. La majoria dels restaurants i cafeteries han canviat d’amos o de negoci i els que segueixen han modificat l’estructura del locals, on veiem portes de fusta d’estil anglès veiem vidres molt grans i gens d’ intimitat.\nEl bar que vaig visitar es troba a Ptge. Sant Bernat 3,una travessia del carrer Joaquim Costa, per poder arribar sense dificultat és la primera travessia a mà esquerra després del Teatre Goya. El carrer Joaquim Costa s’ha convertit avui dia en un carrer molt agradable amb diferents bars per a fer tertúlies i prendre una copa de forma distesa.\nEl bar FRUTTI POP és diferent a tots. Guarda l’estructura del negoci anterior, la mateixa barra, la mateixa porta... és quan entres que et trobes amb la següent meravella , unes pintures realitzades per l’artista francès Philippe Boonen, amb bona música dels anys 30 i una amabilitat molt agradable .\nEstava tan bé al lloc que vaig telefonar a qui esperava i li vaig dir que passes a buscar-me , després d’estar allà una bona estona vam anar a sopar a un restaurant proper.\nSi voleu veure l'obra artísitca de Philippe Boonen : http://www.philippeboonen.com/\nPublicat per Ernesto Niebla a 7:40 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: racons amb estil\nMasia Can Canyadó amb la torre de defensa\nEl meu barri és un barri coster de nova planta de la ciutat de Badalona. Aquest barri rep el nom de barri Canyadó que és el nom d’una masia que fins ben entrat els anys 60 encara funcionava com a explotació agrària.\nLa masia Canyadó data la seva construcció de l’any 1648. Els primers propietaris eren la família Canyadó , que ho van ser fins l'any 1718 i aleshores va passar a la família Salavert i altres canvis van haver fins a formar part del terreny urbanitzable de la ciutat.La masia està formada com la majoria de les masies catalanes de la costa d’una torre de defensa quadrangular i rematada amb merlets i gàrgoles. Adossada a la torre està la vivenda formada per una teulada a dues aigües i dues plantes . El portal és adovellat.\nAvui dia aquesta masia és el Centre Cívic del barri\nPintura d'un cavaller , obra d'un pintor local\nDins del barri Canyadó hi ha una sèrie d’edificis alts ( el meu Manhatan, emulant a Wody Allen)que reben el nom de "Edificis Sant Jordi." Així que aprofitant la diada de Sant Jordi , des de fa uns anys , un cap de setmana d’abril, l'associació de veïns del Barri Canyadó celebren una festa medieval a l’entorn de la masia , al parc que hi al costat es munten unes paradetes de productes artesans com si fossin de l’edat mitjana. Hi ha veïns que van vestits de nobles, monjos, cavallers,...per poder donar més ambient.\nA la Festa hi participa tot el barri, els botiguers del barri posen paradetes fora amb els seus productes, al parc de la Baixadeta es celebren justes, jocs malabars... La gent del barri i els visitants de l’entorn queden molt satisfetets, i com que hi ha força espai ,els vailets gaudeixen d’allò més.\nL'entrada de la masia amb el portal adovellat\nLlibres tirats al terra d'una parada dels Encants Vells\nL’Andreu Fluvià i Maristany ha mort. Ha deixat tot el que posseïa al seu nebot Antoni Boronat i Fluvià : un pis a l’Eixample amb una ben nodrida biblioteca i una petita col•lecció d’obres d’art.\nL’Andreu era el que podíem dir un conco. Mai es va casar ni sabem que tingués cap amant o que hagués tingut cap afer de faldilles. Tota la seva vida l’havia destinat a comprar llibres, viatjar, col•leccionar alguna pintura d’algun pintor novell, dedicar-se a la família de la seva germana petita i es des vivia pel seu nebot . Trobava que amb els seus llibres i amb la família de la seva germana ja en tenia prou.\nEstava molt cofoi de totes les andròmines que havia acumulat al llarg dels anys. Quan els seu únic nebot anava a visitar-lo sempre li recordava que tot el que havia acumulat seria per a ell. L’Antoni sempre es mostrava molt interessat pels quadres d’aquells pintors que algun dia serien famosos, per la col•lecció de novel•les il•lustrades , pels records dels viatges del seu estimat oncle...\nEls anys anaven passant i l’Antoni també s’anava fent gran i no tenia la vocació de ser conco com el seu oncle així que quan va conèixer una noia que li va fer prou goig es va casar i des del seu casament gairebé no li quedava temps per anar a veure al seu estimat oncle. Poc a poc es van anar distanciant i l’Andreu anava acumulant anys i solitud , la seva col•lecció d'art acumulava pols, els seus llibres acumulaven pols , els mobles acumulaven pols i la seva roba acumulava pols, el seu cabell queia per tot arreu. La casa s’anava envellint com el seu amo i cada vegada a la família del seu nebot li costava més anar a fer una visita a aquell home vell, antiquat, pudent,xacrós. Entrar en aquella casa era sentir una olor rància, endarrerida, olor de suor acumulada, de colònies passades, de borilles mal apagades. Ningú es volia contagiar d’aquelles olors i essències del passat.\nMés llibres i revistes per triar i remenar\nA la mort de l’oncle Andreu només van assistir al tanatori dos vellets concos i únics amics que el van sobreviure i el nebot. La muller del nebot va donar una excusa que havia de cuidar els nois , aquests no tenien cap desig d’anar a fe vetlla a un difunt que l’únic que havia fet malament era viure masses anys.\nDesprés d’una trista i gèlida cerimònia religiosa i una vegada enterrat l’oncle , la muller de l’Antoni telefonà a un amic que es dedicava a comprar els interiors dels pisos per a buidar-los i de seguida van buidar la casa. No volien saber res del que havia guardat amb tant de zel el bonàs de L’Andreu. Com més aviat s’ho treien del damunt més aviat podrien netejar , pintar , rehabilitar la vivenda i potser en traurien un bon grapat de “duros”\nAvui encara podem trobar, restes dels llibres, postals i altres estris tirats i mig abandonats pels Encants Vells de Barcelona.\nCartes, postals escrites, fotografies personals deixades al mig del mercat\nEls Encants Vells es pot anar amb el metro a Glòries L1,EncantsL2, Tren Rodalies Clot i Tram Besós. a La Farinera del Clot. Els dies que estan oberts són: Dilluns, Dimecres, Divendres i Dissabte.\nEtiquetes de comentaris: pèrdues i troballes\nQuan camino al matí camí del port, em paro algunes vegades al “pont del petroli”, un pantalà que han rehabilitat a la platja de Badalona. Abans hi havia dos de pantalans un de més curt i de fusta que era el lloc on anava a buscar musclos amb el meu pare, i l’altre molt més nou que el van construir als anys seixanta quan els petrolers eren de més gran calat. Aquest últim és el que han restaurat; el de fusta ha desaparegut.\nAra com que hi ha moviments ciutadans per a guardar tot el que es va fer als anys seixanta, moviments gairebé tots ells manipulats i com que som babaus també ho reclamem com a cosa nostra i quan s’aconsegueix la conservació d’una xemeneia industrial ho gaudim com si nosaltres amb les nostres manifestacions mediàtiques hem fet possible la recuperació “històrica”. A part es destrueixen barris sencers en nom del "progrés urbanístic" i no diem res.\nEl pantalà del “pont de petroli” no te cap utilitat lucrativa ( no han donat permís per posar un bar a la punta “llei de costes”), així s’ha convertit en un passeig a cap lloc. De totes maneres jo us aconsello anar per poder tenir la sensació de caminar per un passadís fins arribar a alta mar.\nMoltes parelletes aprofiten el passeig marítim de veure el mar a cada costat i ells abraçadets enmig de la solitud marítima fins arribar a l’extrem del pantalà per prometre’s amor etern i mentre la brisa del mar fa onejar els seus vestits escriuen llurs noms en un cadenat i el col•loquen a la sirga del pont que fan de barana es donen un bes apassionat i una vagada tancat el cadenat tiren la clau ben lluny al mig del mar i així mentre s’afona tenen la seguretat que ja ningú podrà deslligar el que la clau ha lligat.\nCada cadenat és una història d’amor . M’agrada arribar fins a l’extrem del pantalà i des d’allà mirar la costa llunyana com un mariner en alta mar i rodejat de forrellats d’amor. M’estic estona llegint aquestes promeses d’amor i em deixo acaronar per la suau brisa marina.\nVista des de la punta del pantalà\nGat netejant-se a Sant Pau del Camp\nUn estiu llarg de vacances una amiga meva i jo vam decidir organitzar un viatge a Grècia, concreta ment a Atenes i el Peloponès . La calor era enganxi fosa i cansats de veure pedres i més pedres vam decidir fer una parada i descansar a una terrassa a l’ombra d’una parra a un racó de la Placa.\nL’entorn ens agradava havia com un passadís que deixava córrer una tènue i fresca corrent d’aire. A prop teníem unes pedres mil•lenàries i alguna olivera escadussera. Asseguts en unes cadires i davant de una taula amb aigua fresca i uns plats d’amanida, mussaca, fulles de parra i altres petits plaers culinaris.\nTots dos estàvem feliços de trobar-nos a la mil•lenària Grècia. Havíem retornat d’una petita excursió a l’acròpoli i ella havia quedat emocionada després d’haver tocat les pedres per on tants savis de l’antiguitat havien passat.\nFeia poc que estàvem junts i encara no s’havia contagiat de l’amor pels gats, per la senzilla raó que no els havia tractat massa. Els gats li feien por. Així que aquest dia quan ens trobàvem dinant a l’aire lliure d’una calorosa tarda grega va aparèixer un gat prim, famèlic , amb una carona de passar moltíssima gana i mirava amb uns ulls de llàstima a la meva amiga, el gat va endevinar a qui dirigir-se. Veig amb horror que la meva dolça ami gueta tocada per la compasió es disposava a agafar un tros del menjar del plat per donar-li al gat i jo li dic tot decidit.\nGats desvagats a prop de la via fèrrea a l'entorn de Montgat\n“ Jo de tu no ho faria !”, com es natural no em va fer ni mica de cas i tota compadida per la fam del gat va i li llença el mos perquè pugui alimentar-se. Encara no havia tocat el menjar a terra , quan una munió de gats van rodejar a la meva poruga companya i ella tota esverada em demanava ajuda, no sabia com desempallegar-se de la gatada.\nDe fet era l’únic que es podia esperar d’uns gats famèlics mediterranis, que s’amaguen darrere de qualsevol ombra i només apareixen en quan veuen menjar.\nLi vaig fer veure a la meva companya que el millor en aquests casos és ignorar-los. Així vam poder acabar de dinar amb bona pau i harmonia rodejats i escoltats per una gran quantitat de gats , a partir d’aquell moment ja no els hi va donar res més i els gats amb molt bona educació només esperaven a una distància prudencial.\nOmbra allargassada d'un gat del País Valencià\nDiumenge de Pasqua em llevo i el dia es fosc, plujós i monòton . No tinc cap desig , ni tan sols de sortir de casa. Al cap d’una estona surt el sol. Per fi l’energia necessària i surto a caminar per la platja torno a casa i després a la tarda aprofitant aquell sol tan esplendorós m’arribo al mercat de sant Antoni i em poso a berenar en una cafeteria del carrer Urgell.\nEn el moment de sortir BRRRRRROOOOOOMMMMMMM..... un gran tro i.....una pluja torrencial, m’espero a la porta de la cafeteria una bona estona.. Ja no tinc més paciència d ‘esperar a que calmi l’aiguat i em poso a caminar sota la pluja...Noto que em mullo molt i...em quedo a esperar que amaini la tempesta sota la vela d’un bar, apareixen dos vailets de no se quin país els quals em miren amb uns ulls com taronges i un gran somriure : "paraguas?", Jo em quedo sorprès davant de la pregunta, miro els marrecs i veig que m'ofereixen un paraigües nou plegable que han tret d'una bossa farcida d'aquests estris, " Cuanto?" "Cinco euros " Em quedo cavil·lant l'oferta i finalment els hi ofereixo tres euros per la preuada joia ( no puc resistir la temptació del regateig) i ells s'ho comenten i finalment accepten el meu oferimen, jo molt cofoi sota el paraigües nou m’arribo al cotxe i cap a casa.\nNomés començar el viatge de tornada s’acaba la pluja i quan estic arribant a casa el sol torna a il•luminar els carrers . L’arc de Sant Martí apareix i la pluja s’ha acabat.\nAvui al matí ales 7,30 el sol ha eixit esplendorós enmig de núvols.\nPublicat per Ernesto Niebla a 7:57 3 comentaris:\nAquests dies de Setmana Santa m’he quedat tranquil•lament a Badalona. Dijous dia 1 d’abril un amic em telefonà per anar a veure un acte religiós popular que cada any es fa a l’església parroquial de santa Maria.\nJo mai havia assistit a aquest acte ni en tenia la més mínima idea. L’acte en sí és força curiós i té a veure amb la processó del Dijous Sant.\nLa processó si que l’havia vist d’infant i de més grandet; un any hi vaig participar fins i tot encaputxat de “nazareno”, però d’això ja fa uns cinquanta anys.\nL’acte al qual hi vaig anar aquest dijous és a la recollida del Sant Sepulcre. A les sis de la tarda em trobava dintre de l’església de Santa Maria i entraren uns soldats romans ( estaferms) tots disciplinats i ordenats es presentaren davant de la imatge de Sant Anastasi , també vestit de soldat pretorià i després de llegir uns versicles bíblics en català i en llatí sortiren en direcció a la capella de Sant Anastasi al carrer Quintana Alta, tots els estaferms anaven en formació pels carrers de dalt vila, al cap d'una estona van alleugerir el pas i ja no els vaig poder seguir , arribaren a la capella i allà ja s'esperaven els que portven el Sant Sepulcre, allà un dels estaferms llegí el judici de Ponç Pilat ,a continuació acompanyaren detingut el sant Sepulcre fins a l’església i es prepararen tots els passos per la processó de la nit . Tota la munió de espectadors anavem al darrere . És com un acte de fe. Ho he trobat força curiós.\nSegons he llegit aquesta processó data des de l’any 1627.\nPublicat per Ernesto Niebla a 21:32 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: temps de processons


L’audiència pública de Gràcia estrena nou format. – :: TOT Gràcia | El TOT de la Vila de Gràcia ::\nEl proper dimecres 27 de gener a les 19 hores tindrà lloc, a la Sala d’actes de la Seu, la primera audiència pública de l’any, i la primera amb un nou format desvinculada del Consell Plenari. Aquest canvi obeeix al compromís de l’actual govern amb la millora i increment de la participació, i en atenció a la mateixa demanda que havien fet altres grups polítics, entitats i persones, també en la línia d’afavorir la conciliació i la participació.\nAixí doncs, l’audiència pública, com la defineix la pròpia Carta Municipal, és una de les principals eines de participació prevista, per què la ciutadania s’adreci o proposi a l’administració municipal l’adopció de determinats acords o per rebre informació de les seves actuacions, i pot ser d’àmbit ciutat o de districte, es fa de forma oral i pot assistir tothom que ho desitgi.\nUn dels canvis per a millorar el servei, és el funcionament que s’engega en aquesta audiència és la de posar a disposició el correu electrònic: participagracia@bcn.cat per què tots aquells veïns i veïnes que vulguin participar tinguin l’opció d’avançar la seva intervenció amb un mínim de 48 h d’antelació a la convocatòria. D’aquesta manera es vol treballar la qualitat de la resposta i l’eficàcia i agilitat de l’audiència, ja que durant la sessió aquestes intervencions anticipades es llegiran públicament en el bloc inicial -sempre que els interessants directes hi siguin presents-, en cas contrari se’ls farà arribar la resposta personalitzada per altres vies.\nSi no es vol avançar la intervenció es pot intervenir el mateix dia. Per organitzar la sessió s’habilita una taula informativa amb el formulari on es recolliran les intervencions des de les 18,30 a les 19 h del mateix dia 27. Per atendre tothom i no endarrerir l’inici de la sessió es demana que les persones que volen participar arribin amb un mínim d’antelació a l’inici de la sessió.\nAquesta audiència, com en els darrers Consells Plenaris i Consells de barri, es transmetrà per streaming i es podrà seguir íntegrament pel web del Districte: ajuntament.barcelona.cat/gracia, també a través del twitter@Bcn_Gracia i amb el hashtag #GràciaParticipa.\n27 i 28 d’octubre de 2018 nova edició del 48H Open House Barcelona


El TSJC demana al Govern tot l´expedient de l´adjudicació d´ATLL - Diari de Girona\nEl TSJC demana al Govern tot l´expedient de l´adjudicació d´ATLL\nL'operació ha derivat en un entrebanc per a la Generalitat després que Agbar la impugnés\nBARCELONA | EFE/DDG El Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha demanat a la Generalitat tota la documentació, fins i tot la confidencial, de l'expedient d'adjudicació a Acciona d'Aigües Ter-Llobregat (ATLL), que va ser declarada nul·la per l'òrgan de control de l'administració catalana. En una providència, la secció cinquena de la sala contenciosa administrativa del TSJC requereix a la Generalitat que li lliuri tota la documentació de l'expedient administratiu, sense perjudici que una vegada la rebi decideixi sobre la necessitat de preservar la seva confidencialitat.\nEl TSJC ha emès aquesta providència -datada el passat 7 de gener-, després que la Generalitat recorregués davant l'alt tribunal català la resolució del seu propi Òrgan Administratiu de Recursos Contractuals de Catalunya (OARCC) que anul·lava l'adjudicació d'Aigües Ter-Llobregat (ATLL) a Acciona, per la qual també licitava Aigües de Barcelona (Agbar). El TSJC ha pres aquesta decisió després que Agbar l'instés a demanar a la conselleria de Territori que li lliurés tots els documents continguts en l'expedient administratiu, entre els quals hi ha la proposta tècnica i l'oferta econòmica plantejada per Acciona.\nLa Generalitat, que va rebre aquesta providència dimecres passat, dia 16, té de termini fins al dia 30 d'aquest mes per atendre la reclamació del jutge i lliurar tota la documentació que se li requereix. L'adjudicació d'ATLL a Acciona ha derivat en un entrebanc per a la Generalitat, després que Agbar impugnés aquesta decisió i l'OARCC li donés la raó. La privatització d'aquesta empresa pública és la més important duta a terme per la Generalitat de Catalunya, que preveia embutxacar-se 1.000 milions d'euros amb aquesta operació.\nDe fet, el Govern ha rebut ja els primers 300 milions d'euros de mans d'Acciona, uns diners que estan ara en l'aire, si finalment la justícia anul·la l'adjudicació. Si això es produeix, la Generalitat no només hauria de tornar aquests 300 milions d'euros a Acciona, sinó que faria front a una indemnització.


6:48 pm - jueves, 9 abril 2020\nCelebra un acte institucional per a commemorar el 40 aniversari de la Carta Magna.\nNules es va sumar en el dia d’ahir a la resta de poblacions de l’Estat Espanyol que han celebrat el Dia de la Constitució amb un acte institucional que ha reunit a tots els alcaldes de la Democràcia de la localitat: Vicente Porcar i José Darás que varen governar en la legislatura 1979-1983; Vicente Martínez Lucas, alcalde dels anys 1987 a 1999; José-Blas Molés qui va ostentar l’alcaldia la legislatura 1999-2003; Salvador Górriz, alcalde de Nules al llarg dels anys 2003 a 2007; Mario García qui va presidir l’Ajuntament de Nules les legislatures dels anys 2007 a 2015; i David García, alcalde en la present legislatura. A més, s’ha fet menció a Sebastià Nebot ja mort i que va ser alcalde en la legislatura dels anys 1983 a 1987.\nAixí doncs, en aquest acte institucional amb el qual s’ha commemorat el 40 aniversari de la Constitució han participat les corals del CEAM Nules i de Sant Bartomeu i l’alumnat dels col·legis de la localitat que han llegit diferents articles de la Carta Magna. L’alcalde de Nules, David García, ha sigut l’encarregat de tancar l’acte amb un parlament amb el que ha fet un recorregut per aquests 40 anys de democràcia i l’importància per al conjunt de la ciutadania.\n“En aquest acte ha estat representada la trajectòria de la democràcia al nostre poble, en un acte ple de concòrdia i harmonia entre els polítics de diferents ideologies i també ha hagut una representació dels diferents sectors, associacions i entitats de la societat local”, comenta l’alcalde de Nules, David García.\nCal destacar que per a aquest acte s’ha recuperat una pedra, que es trobava al magatzem municipal, que sembla data de l’any 1812 i que donava nom a la Plaça de la Constitució en referència a la Constitució d’aquell any.\nArticle anteriorMorella inaugura l’exposició de fotos del 54 Sexenni\nArticle següentPeníscola commemora el 40 aniversari de la Constitució Espanyola


Resident Evil: Apocalipsi - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nResident Evil: Apocalipsi\npel·lícula de 2004 dirigida per Alexander Witt\n(S'ha redirigit des de: Resident Evil: Apocalypse)\nResident Evil: Apocalipsi (Resident Evil: Apocalypse) és el segon lliurament cinematogràfic de la saga de pel·lícules basades en els videojocs de Resident Evil. Aquesta pel·lícula de ciència-ficció de caràcter apocalíptic i de survival horror es va estrenar el 2004. Està ambientada a la ciutat fictícia de Raccon City i la protagonitza, com a tota la saga de pel·lícules fins avui dia, és Milla Jovovich en el paper d'Alice.\n98 minuts (versió ampliada)\nToronto, Hamilton i Toronto City Hall (en)\n40 milions de $\nResident Evil: Extinció →\nAquesta segona part fa referència al segon i al tercer videojocs, Resident Evil 2 i Resident Evil 3: Nemesis, també incorpora alguns elements del quart videojoc (sense número) Resident Evil Code: Veronica, i inclou com a personatges principals a Jill Valentine, Carlos Oliveira, Nèmesi, Nicholai Ginovaef i Mikhail Victor, entre d'altres, encara que alterats, ja que no tots protagonitzen el seu paper corresponent al videojoc. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.\nLa pel·lícula comença allà on es va acabar l'anterior Resident Evil. Tretze hores després que el T-virus fos alliberat al Rusc, les instal·lacions subterrànies de la Corporació Umbrella, un equip d'investigació ignorant les advertències d'Alice en la pel·lícula anterior entra al complex i és atacat per zombis i altres éssers mutants afectats pel virus, com els lickers. Els monstres i el virus s'escapen del centre i s'escampen per la ciutat. N'Alice, que havia estat estabornida pels agents de la Corporació en el film anterior, és traslladada a un centre d'investigació de la Corporació a la mateixa Raccoon City, allà experimenten amb ella i la mantenen sedada. Mentrestant la Corporació ha aïllat i tancat Raccoon City, i un equip intenta evacuar ràpidament els principals científics de la Corporació que quedaven a la ciutat. La filla d'un dels principals científics, Angela Ashford, queda atrapada dins del perímetre de la ciutat quan el cotxe que la traslladava té un accident.\nN'Alice es desperta i fuig del centre on la tenien tancada. Descobreix que la ciutat està deserta, agafa una arma d'un cotxe de policia abandonat i comença a caminar. En una altra banda de la ciutat hi ha l'últim pont obert, Ravens Gate, per on fugen els evacuats, dos policies Jill Valntine i Peyton Wells s'encarreguen de mantenir l'ordre. Un home que pateix un atac de cor queda infectat pel virus i mossega en Peyton quan intenta ajudar-lo. El supervisor de la Corporació Timothy Cain ordena tancar el pont i disparar a qualsevol que intenti sortir. Un munt de ciutadans queden atrapats i es veuen forçats a tornar a la ciutat. La Coprporació decideix enviar una bomba nuclear que arrasi la ciutat i destrueixi tant el virus com els zombis i els mutants.\nN'Alice comença a recordar què li han fet al centre hospitalari i descobreix que està infectada amb el virus, però estranyament no s'ha convertit en zombi sinó que ara é smés forta, més ràpida i més letal. La pel·lícula ens mostra diverses històries de personatges que estan atrapats a la ciutat i que intenten defensar-se i fugir. Per una banda està un delinqüent anomenat LJ, per una altra uns soldats de la Corporació anomenats Carlos Olivera, Nicholai Ginovaef i Yuri Loginov, que junt amb altres policies i soldats intenten aturar l'ofensiva zombi i salvar civils, també hi ha els dos policies Jill i Peyton, junt amb Terry, una periodista que ara va amb ells, que queden atrapats dins d'una església i que són salvats per n'Alice. Fora de la ciutat hi ha el pare d'Angela, el doctor Charles Ashford, que s'ha infiltrat a la xarxa de vigilància i comunicacions de la ciutat, i mentre rastreja la ciutat buscant la seva filla, localitza el grup d'Alice. Contacta amb ells i els ofereix l'opció d'una evacuació extraordinària si aconsegueixen rescatar a la seva filla, que està amagada en una habitació de la seva escola. De tant en tant apareix un zombi o un licker que mossega i/o mata algun dels protagonistes.\nLa Corporació Umbrella envia en Nèmesis, un soldat zombie mutat fruit dels experiments de la Corporació, que està controlat pels científics. En Nèmesis té ordres de matar tots els soldats que queden vius, entre ells en Carlos i els seus companys. En LJ, que s'havia unit a un grup de soldats, es salva de l'atac de Nèmesis perquè en Nèmesis no l'identifica com a soldat i l'ignora. En un atac de Nèmesis al grup, n'Alice es separa d'ells, la Jill i na Terri aconsegueixen escapar-se i marxar cap a l'escola, de camí es troben primer en LJ i després en Carlos i en Nicholai. Un grup de zombis i lickers mata en Nicholai i na Terri, però n'Alice reapareix i aconsegueix salvar la resta. Tots junts troben n'Angela. N'Angela els explica que el seu pare és el creador del virus i també de l'agent antivíric, que els va crear un per a ajudar a la seva filla a caminar i l'altre per a evitar les mutacions que provocava el virus, la Corporació li va prendre l'invent i va començar a experimentar amb ell. Subministren l'antivíric a en Carlos, ja que havia estat infectat.\nEl doctor envia un helicòpter per a rescatar-los a tots, l'han d'anar a trobar a l'edifici de l'ajuntament. Mentrestant en Cain s'assabenta del pla del doctor i envia en Nèmesis per a aturar-los. El grup i el doctor són fets presoners, però n'Alice aconsegueix escapar-se. En Cain obliga a n'Alice que lluiti amb en Nèmesis, com que ella s'hi nega, mata el doctor. Els dos lluiten i ella el venç, i en Cain li demana que el mati, però aleshores ella s'adona que en Nèmesis és en realitat en Matt Adison, un policia amb qui havia fet amistat en la pel·lícula anterior i l'únic supervivent, a part d'ella, de la batalla i la fugida del Rusc i s'hi nega. En Nèmesis la recorda i decideix defensar-la. En Nèmesis mor protegint-la, ella queda ferida pels restes d'un helicòpter que explota a prop, en Carlos i n'Angela aconsegueixen pujar a un altre helicòpter i fugir enduent-se n'Alice amb ells, en Cain també intenta fugir en l'helicòpter però n'Alice el llença al buit i ell mor a mans dels zombis del carrer.\nEn aquest moment la bomba nuclear explota i destrueix la ciutat, l'onada expansiva arriba fins a l'helicòpter on viatgen i s'estavella, un tub que surt disparat es dirigeix cap a n'Angela, però n'Alice es posa enmig de la tragectòria de l'objecte que se li clava a l'estómac, salvant la nena. El doctor Isaacs de la Corporació rescata el cos de n'Alice del lloc de l'accident i se l'endu a unes instal·lacions secretes. La Corporació afirma públicament que la ciutat ha patit l'explosió d'un reactor nuclear i que ha sigut tot un accident. Mentrestant en Carlos, la Jill, n'Angela i en LJ, els dos primers oficialment fugitius de la justícia, arriben al complex just quan n'Alice desperta, comença a recordar què li ha passat i aconsegueix de fugir del laboratori, tots es retroben i marxen junts en un cotxe, el doctor Isaacs permet la fugida afegint que s'ha iniciat el "programa Alice", fet que confirmen el logotip de la Corporació als ulls d'Alice i la presència d'un satèl·lit dedicat.\nThomas Kretschmann: Timothy Cain\nRazaaq Adoti: Peyton Wells\nMatthew G. Taylor: Nèmesis\nSandrine Holt: Terry Morales\nMike Epps: Lloyd Jefferson (LJ) Wayne\nZack Ward: Nicholai Ginovaef\nStefen Hayes: Yuri Loginov\nDave Nichols: Capità Henderson\nGeoffrey Pounsett: Angus Mackenzie\nMegan Fahlenbock: Marla Maples\n↑ 1,0 1,1 «Behind the scenes photos from Resident Evil 2!». countingdown.com. [Consulta: 16 gener 2008].\n↑ Resident Evil: Apocalipsi en català\nResident Evil: Apocalipsi - Lloc web oficial (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Resident_Evil:_Apocalipsi&oldid=22995390»\nDarrera modificació: 23 març 2020 a les 05:17


(S'ha redirigit des de: Raonament lògic)\nEls raonaments poden ser vàlids (correctes) o no vàlids (incorrectes). En general, es considera vàlid un raonament quan les seves premisses ofereixen suport suficient a la seva conclusió. Es pot discutir el significat de "suport suficient", encara que quan es tracta d'un raonament no deductiu, el raonament és vàlid si la veritat de les premisses fa probable]] la veritat de la conclusió. En el cas del raonament deductiu, el raonament és vàlid quan la veritat de les premisses implica necessàriament la veritat de la conclusió.\nLes idees són el resultat de processos mentals que neixen de la dinàmica entre el medi exterior i el sistema cerebral intern. Gràcies a aquests estímuls externs percebuts per qualsevol de les vies intel·ligents, s'activa la raó. Aquesta tracta de discernir les propietats de cada objecte ideal i de discernir les relacions entre les diferents idees basant-se en la necessitat del mateix individu, les dades externs memoritzats i els records naturals. Tot això dóna forma al raonament.\nLa coherència normalment es refereix a un conjunt d'activitats mentals consistents en connectar unes idees amb altres d'acord a certes regles o també pot referir-se a l'estudi d'aquest procés. En aquest sentit ampli, s'observa la dinàmica del raonament i com faculta l'espècie humana permès entendre el medi, usant aquesta facultat de forma conscient i voluta.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Raonament&oldid=19892724»\nLast edited on 7 maig 2018, at 20:16


Manteniment - Wuxi Linbay Machinery Co, Ltd\nManteniment de la màquina\nEl manteniment diari amb una cura meticulós juga un paper important en l'extensió del temps de funcionament dels equips i la qualitat de la planxa de laminació. Per tant, si us plau, fer les següents coses en la seva producció diària i el seu ús.\n1. Afegir i empastifar lubricant sovint a les parts externes. (Com ara la cadena de conducció)\n2. Netejar la pols de la superfície del corró sovint i en particular treballar fora. Si no l'utilitza durant molt de temps, vostè ha de empastifar màquina i lubricant a la superfície del corró i cal netejar-quan s'utilitza la propera vegada.\n3. Si l'equip no utilitza durant molt de temps, vostè ha d'utilitzar un drap plàstics o altres articles per a cobrir-ho i avís per evitar la pluja i la humitat, especialment quadre elèctric de control\n4. El tall d'afegir lubricant als llocs on es necessita lubricant a la sol·licitud\n5. En general es veuen a l'estació hidràulica i la quantitat d'oli de màquina de desacceleració s'ha d'afegir en el moment en que l'escassetat de la quantitat d'oli\n6.To quadre d'aparells elèctrics i cada circumstància condueix conjuntament, vostè ha de comprovar en general i netejar la pols.


La Conselleria convoca el pla GenT amb 12 milions d'euros per a l'atracció i retenció de talent\nAquest programa és una aposta decidida del Consell per a la recuperació, atracció i consolidació del talent en el sistema valencià d'investigació, desenvolupament i innovació\nLa Conselleria d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital ha convocat, de forma anticipada per a l'exercici 2022, les subvencions del programa per al suport a les persones investigadores amb talent, GenT.\nAmb aquestes subvencions, des de la Direcció de Ciència i Innovació es fomenta l'atracció i retenció de talent d'excel·lència internacional en les universitats públiques valencianes i centres d'investigació de la Comunitat Valenciana. Aquest programa és una aposta decidida del Consell per a la recuperació, atracció i consolidació del talent en el sistema valencià d'investigació, desenvolupament i innovació en totes les àrees del coneixement.\nEn concret, s'estableixen tres tipus de subvencions: Cidegent, que aborda la contractació de personal investigador doctor d'excel·lència per a desenvolupar un projecte I+D+i en la Comunitat Valenciana; Cdeigent contractarà personal investigador doctor amb experiència internacional per a la seua incorporació en grups d'investigació de referència en la Comunitat; i Sejigent ,destinat a subvencionar l'excel·lència científica de júniors investigadors i investigadores del propi sistema valencià d'I+D.\nLa partida pressupostària és de 12 milions d'euros susceptibles de ser finançada per la Unió Europea, a través del programa operatiu Fons Europeu de Desenvolupament Regional.\nEl director general de Ciència i Investigació, Angel Carbonell, ha assegurat que "no hi ha millor inversió que la que es fa en talent, ja que els seus efectes beneficiosos, malgrat no ser immediats, tenen un efecte multiplicador que perdura en el temps".\n"Treballem cada dia per a atraure talent, per a generar talent i per a connectar talent. Aquests nous investigadors i investigadores GenT formaran part del sistema valencià i desenvoluparan ací els seus projectes, contractaran altres investigadors/as júnior que començaran les seues carreres investigadores i es connectaran amb grups nacionals i internacionals per a conjuminar esforços i aconseguir objectius compartits, complementaris i de la màxima excel·lència i impacte en la societat i en la nostra economia", ha afirmat el director general de Ciència, Ángel Carbonell.\nEl termini per a la presentació de sol·licituds s'estableix del 7 de gener de 2022 fins al 27 de gener de 2022 (tots dos inclusivament). La sol·licitud es podrà fer amb certificat digital, acompanyada de tota la documentació requerida i necessària, segons la modalitat de subvenció que es tracte.\nAquestes subvencions estan destinades a la contractació de personal investigador doctor d'excel·lència per a desenvolupar un projecte d'I+D+i en la Comunitat Valenciana. En aquesta convocatòria s'estipulen un màxim de 20 subvencions, destinades a finançar el salari i la quota de la Seguretat Social de l'investigador o investigadora beneficiària, la duració de la qual serà de 4 anys, prorrogables fins a 2 anys més. L'ajuda anual per a cada contracte, que haurà de ser a temps complet, serà de 70.000 euros, destinats a finançar el salari i la quota de la Seguretat Social. La retribució mínima anual a rebre per la persona investigadora serà de 53.000 euros bruts anuals.\nAquesta subvenció es complementarà amb una dotació anual de 100.000 euros, podent-se destinar a la contractació de personal tècnic de suport o a personal investigador de caràcter *pre-doctoral així com a altres despeses d'execució i d'equipament del projecte d'investigació de la persona contractada.\nPer a la contractació de doctores i doctors investigadors amb experiència internacional, la Conselleria ha convocat un màxim de 9 subvencions que tindran una duració de 4 anys, prorrogables fins a 2 anys més. La dotació anual és de 55.000 euros per a contractes a jornada completa, destinats a finançar el salari i la quota de la Seguretat Social de la persona investigadora contractada. A més, la persona beneficiària disposarà d'una quota addicional de 30.000 euros per a finançar despeses de contractació de personal tècnic, així com despeses d'execució i funcionament.\nEstan dirigides als investigadors i investigadores júniors d'excel·lència científica del sistema valencià I+D+i. La Conselleria convoca un màxim de 9 subvencions l'import de les quals és de 80.000 euros i la duració dels quals serà de 4 anys, podent-se destinar a sufragar les despeses de contractació del propi personal investigador sol·licitant, a la contractació de personal investigador de caràcter predoctoral o personal tècnic de suport, així com per a despeses d'execució i funcionament.\nCdeigent Cidegent Conselleria Gent investigació Persones Sejigent subvencions


La DO Costers del Segre tanca el 2018 amb un total d’1,4 milions de litres de vi venuts a Catalunya\nEls vins de les diferents Denominacions d’Origen catalanes lideren el consum al mercat català per cinqué any consecutiu\nPer cinquè any consecutiu, els vins amb Denominació d’Origen lideren el mercat a Catalunya. De marca lleidatana, Costers del Segre, que ocupa la quinta posició, superada per la DO Catalunya, el Penedès, Terra Alta i Montsant, va tancar el 2018 amb la venda de 1,4 milions de litres, 46.000 litres més que l’any 2017.\nAixí ho revelen les dades de l’informe Nielsen encarregat per l’Institut Català de la Vinya i el Vi, que també evidencien un augment del percentatge de la quota de volum. Concretament, Costers del Segre va tancar l’any passat amb un 2,74% de quota de volum. A nivell genèric, la quota de mercat del 2018 és del 38,74%, gairebé tres punts més que l’any 2017, que era del 36,04%. Segons el Govern, és una mostra de la consolidació del vi català a Catalunya, tan al canal hostaleria com al d’alimentació.\nObservant el canal d’alimentació a nivell lleidatà es va saldar l’any 2018 amb la venda de 818.000 litres i un 2,68% de volum de mercat, mentre que respecte a l’hosteleria es van vendre 597.000 litres i es va assolir un 2,83% de volum de mercat.\nCaiguda del vi sense DO\nAmb dades generals, la quota de mercat en volum dels vins tranquils amb denominació d’origen (DO) catalana a Catalunya s’ha incrementat en 2,7 punts percentuals, passant del 36,04% el 2017 al 38,74% el 2018. Aquesta xifra evidencia que gairebé 4 de cada 10 ampolles de vi que es consumeixen a Catalunya són de denominació d’origen catalanes, una tendència afavorida per l’augment del consum en hostaleria respecte als anys de la crisi econòmica i per l’expansió de DO com la Terra Alta, segona denominació després del Penedès.\nEl mercat de vi general a Catalunya ha experimentat una davallada pel que fa el volum de litres, que cau un 2,68%, xifra que es compensa amb l’augment en el valor de les ampolles, que augmenta el 5,44%.\nAquesta davallada no s’ha notat en les vendes de vins de DO catalanes, malgrat es confirma que l’augment respecte al 2017 és major quan es tracta de valor de les ampolles (+6,70%) que de volum de litres (+1,39%). “Els consumidors catalans estan consumint més vi de les DO catalanes i, a més, el valoren més a l’hora d’adquirir-lo tant en alimentació com en hostaleria”, va assegurar el director general de l’Institut Català de la Vinya i el Vi, Salvador Puig, en la presentació aquest dilluns de l’informe Nielsen.\nEl consum de vi català amb Denominació d’Origen manté la seva tendència a l’alça pel que fa a la quota de mercat al conjunt de l’Estat, amb un decreixement molt lleuger respecte l’any anterior en volum (-0,19%) i un augment destacat pel que fa al valor (+7,49%). “El valor també augmenta, com esta succeint a Catalunya, per tant, els nostres vins, també s’aconsegueixen valoritzar millor a tot l’Estat”, va dir Puig.


Enviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia politica 07. 10. 2016 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nhospitalet, pdu granvia, alegacions al pdu, al·legacions al pdu, no mes blocs, cup pa, ciu, pp, cs, canviem lh, icv, euia, pirates, miguel garcia, antoni garcia, khristian gimenez, ana gonzalez\nDemanen sobretot participació ciutadana i la conservació de Cal Trabal\nTots els grups municipals a excepció del de Convergència i Unió han presentat al·legacions al PDU de la Granvia. La preservació de la zona agrícola de Cal Trabal i la demanda d'una consulta ciutadana són algunes de les al·legacions en què coincideixen gairebé tots els grups de l'oposició.\nEl dia 8 d'octubre s'ha tancat el termini per presentar al·legacions al PDU Granvia i els Mitjans de Comunicació Municipals hem fet una ronda de contactes amb els grups polítics amb representació al Consistori per recollir la seva l'opinió i arguments que hi esgrimeixen. Tota l'oposició, llevat de CiU, han presentat al·legacions.\nLa CUP Poble Actiu s'ha sumat a la campanya d'al·legacions massives promoguda pel col·lectiu No Més Blocs, i ha presentat al•legacions centrades en tres aspectes: les afectacions sobre la qualitat de l'aire, les conseqüències per a l'aqüífer del riu Llobregat, i la preservació de Cal Trabal com a zona agrícola.\nLes al·legacions d'Esquerra Republicana de Catalunya coincideixen també en la necessitat de preservar Cal Trabal, i demanen més diàleg.\nEl mateix han al·legat des del Partit Popular, que demanen que es redueixi a la meitat l'edificabilitat a la zona de Cal Trabal.\nIniciativa per Catalunya Verds Esquerra Unida i Alternativa Pirates van més enllà i presenten en les seves al·legacions una esmena a la totalitat del projecte en la que exigeixen donar veu a la ciutadania.\nPer últim, les al·legacions de Ciutadans volen que es mesuri l'impacte que el projecte del PDU tindrà sobre el trànsit a la zona i que es preservi Cal Trabal. També al·leguen que hi ha altres barris de la ciutat que necessiten inversió econòmica per tal de no crear una ciutat de dues velocitats i volen a més que es consulti a la ciutadania.\nPer la seva banda el portaveu del grup municipal de CiU, Jordi Monrós, ha dit que "presentarem al·legacions de ciutat en el moment en què els terrenys d'ús privat es recuperin per a l'ús públic. Serà el moment, llavors, de dir la nostra".\nDes del govern de la ciutat, el portaveu municipal socialista, Francesc Josep Belver, ha afirmat que "encara que s'han presentat cinquanta instàncies no hi haurà una resposta una a una sinó que la resposta serà l'aprovació provisional que es fa del nou text del PDU".\nA partir d'ara el departament de Territori i Sostenibilitat obre un període per estudiar les al•legacions, sense que hi hagi cap termini establert per donar-hi resposta. Arribat el moment, es farà pública l'aprovació provisional del PDU, en què s'inclouran les al•legacions aprovades total o parcialment.


El vent fa matx a les Balears\n17 maig 2021 03:55\nRatxes de 90 quilòmetres per hora deixaren les Illes incomunicades per mar i per aire\nJuanjo Roig | 22 desembre 1998\nAquest arbre de la Vileta va ser un dels molts que el vent tomà.\nEl temporal de vent que ha castigat les Illes durant el cap de setmana provocà la cancel·lació de desplaçaments programats per mar i per aire, sobretot la nit de diumenge a dilluns. En la majoria de casos tot acabà amb l'anul·lació del viatge però algunes companyies més aventurades provaren de fer el trajecte i tingueren més d'un problema, com fou el cas del ferri que realitzà la connexió entre Eivissa i Alacant, que donà com a resultat un balanç de quatre ferits lleus. Les ratxes de vent que arribaren als 90 quilòmetres per hora impediren que el buquebús que realitza la travessia Palma-Barcelona pogués sortir del port de Palma diumenge. Ahir dematí també s'anul·là el servei. També quedaren cancel·lades les línies entre Maó i Barcelona, de Trasmediterranea; la d'Alcúdia a Ciutadella, de la companyia Iscomar i el trajecte Cala Rajada-Ciutadella de l'empresa marítima Cape Balear.\nEl cas més perillós fou el que es produí a Eivissa, en el qual es va veure involucrat el ferri Isla de Ibiza, de la companyia Pitra, que fa el desplaçament de passatgers entre Sant Antoni i Dènia, a Alacant. El vaixell arribà als voltants de l'Illa i ja no pogué amarrar al port d'Eivissa pel temporal, amb la qual cosa es decidí atracar al moll de Sant Antoni. Els usuaris del vaixell varen ser traslladats a aquest punt quan ja era la matinada d'ahir i pujaren a l'embarcació sense saber el que els esperava. Passades quatre hores, l'Isla de Ibiza no havia pogut passar de l'Illot des Vedrà, per la qual cosa el capità cregué convenient tornar a terra. El moviment provocat per les ones va fer que els ocupants del ferri començassin a sentir-se malament, a la vegada que el mobiliari començava a desplaçar-se de banda a banda. Quan s'arribà a Sant Antoni ja s'havia muntat un dispositiu per evacuar els possibles ferits a l'hospital de Can Misses. Maria Gloria G.V., de 18 anys; Jesús G.V., de 12; Dolores C.P., de 39 i Félix G.V., de 48 varen ser atesos en el centre mèdic per mareigs i traumatismes. Després d'una hora tots ells foren donats d'alta.


Renàixer de les cendres - Diari Jornada\nFa anys que Pep Gimeno, Botifarra, treballa incansablement per la recuperació de les arrels, del patrimoni sonor dels nostres pobles. I ha aconseguit que una cançó tradicional d’un poble de 1.500 habitants esdevinga tot un himne, que de la mà d’Obrint Pas milers de persones la canten a una Diada a Barcelona i que els valencians ens emocionem en escoltar-la, de la mateixa manera que ho fem en escoltar la Muixeranga. La sentim nostra: ha passat a ser patrimoni col·lectiu. I la frase més significativa de la Malaguenya de Barxeta és: «Vinc del cor de la Costera, del poble dels socarrats, d’allà on renaix de les cendres el meu País Valencià».\nAra fa tres anys que el Govern del Botànic treballa incansablement per la recuperació de les arrels, del patrimoni sonor —i visual— dels nostres pobles. I, després de molts entrebancs i molts 9 d’Octubre de promeses incomplides, diumenge passat va aconseguir engegar la televisió pública dels valencians que el Partit Popular d’Alberto Fabra va desmantellar. El repte principal de la televisió és que, de la mateixa forma que ho va fer la Malaguenya de Barxeta, aconseguisca que ens l’estimem, que passe a ser patrimoni col·lectiu.\nTambé ha de vertebrar-nos i ajudar-nos a conèixer-nos millor. I si això passa, de segur que la nostra autoestima com a poble pujarà en veure que som valents, talentosos, innovadors. I que amb la nostra llengua som capaços de fer ciència, esport, economia i també crear una indústria cultural ben forta. I, ja que parlem de llengua, À Punt té el gran repte d’acostar el valencià a les llars on no es fa servir, per aconseguir que cada vegada es trobe més normal emprar-lo en qualsevol àmbit del nostre dia a dia. Acostar-nos, divulgar-nos, créixer, valorar-nos. I de moment va pel bon camí; tan sols cal vore la rebuda que ha tingut en els pocs dies de vida, amb programes que exerceixen de servei públic (això que fa tant de temps enyoràvem), com Plaer de ma vida, Trau la llengua o Punt docs, així com amb informatius plurals i rigorosos. La televisió pública valenciana no ve del cor de la Costera, sinó de Burjassot, el poble d’Estellés. Un altre indret on renaix de les cendres el País Valencià.


PARRÒQUIA SANT JOAN VILASSAR DE MAR : Concerts de Nadal del Cor Parroquial i de la Coral Englantina\nDissabte 18 de desembre, el tradicional Concert de Nadal del Cor Parroquial. Un any més el concert va ser un delit per tots els assistents.\nSota la direcció d’en Luís Bregel, el Cor Parroquial va connectar amb un públic que va aplaudir cada interpretació i que al final plegats van cantar, com cada any conjuntament la nadala “fum, fum, fum”.\nEls àngels a la gloria\nDiumenge 19 de desembre també el tradicional concert de Nadal de la Coral Englantina. Dirigit per Josep Muñoz i amb la participació de la concertista Rosa Capilla, les violinistes Natàlia Borysiuk i Eulàlia Garcia i la violoncel·lista Gloria Coll, van interpretar la Missa Pontificalis de Perosi.\nA continuació la soprano Rosa Mateu acompanyada per l’organista Carme Godall va interpretar temes de Garcia Morante i Eduard Toldrà, l’Ave Maria i d’altres i, per acabar, un cant comú de la coral amb la soprano amb nadales.


ESTABLE - Cavaletti\nESTABLE\tHi ha 12 productes.\nRecollidor per l'estable que inclou dues peces, el rastell i una pala d'una alçada aproximada de 80 cm.\nRecollidor per l'estable que inclou dues peces, el rastell i una pala d'una alçada...\nCARRET PORTA EQUIP\nCarret desmontable per poder transporta-lo amb facilitat. Permet portar tot l'equip sense esforç per les instal.lacions de la hípica o als concursos. Li encaixa una caixa d'estris de les dimensions següents: amplada 43cm, profunditat 32cm i alçada 30cm.\nCarret desmontable per poder transporta-lo amb facilitat. Permet portar tot l'equip...\nCarret desmontable per poder transporta-lo amb facilitat. Permet portar tot l'equip sense esforç per les instal.lacions de la hípica o als concursos. Li encaixa una caixa...\nOferta! 90,25 €\nCarret que pot dur un cubell de 40L. per utilitzar-lo a la quadra per la feina quotidiana, canviar els llits dels boxes, distribuir l'aigua o el menjar, etc.\nCarret que pot dur un cubell de 40L. per utilitzar-lo a la quadra per la feina...\nOferta! 94,90 €\nANELLA AMB BASE\nAnella amb base quadrada per aplicar a la paret. Té 4 orificis. No s'inclouen els claus.\nPortasella portàtil per a aquells que sempre estan a munt i avall. Es penja amb facilitat a qualsevol lloc: a la quadra, al remolc o a l'espai de les competicions. Longitud: 42cm Profunditat 51cm.\nPortasella portàtil per a aquells que sempre estan a munt i avall. Es penja amb...\nPortasella portàtil per a aquells que sempre estan a munt i avall. Es penja amb facilitat a qualsevol lloc: a la quadra, al remolc o a l'espai de les competicions. Longitud:...\nBarra cilíndrica amb acabats de goma per deixar la sella. Plegable per reduir el volum al mínim quan no s'utilitza. Té un ganxo per la brida. Longitud:17cm. Profunditat: 46cm.\nBarra cilíndrica amb acabats de goma per deixar la sella. Plegable per reduir el volum...\nCARTELL FUSTA NATURAL\nCartell de fusta natural resistent a les pitjors condicions meteorològiques, que permet personalitzar el nom del teu cavall. Ideal per col.locar sobre la porta del box. La longitud s'adapta al nom. El gruix és de 3cm aproximadament. Pots triar el color entre tres tonalitat; natural, mitja i fosca. Indica el nom que vols que surti al cartell enviant un email a info@cavaletti.cat\nCartell de fusta natural resistent a les pitjors condicions meteorològiques, que permet...\nCartell de fusta natural resistent a les pitjors condicions meteorològiques, que permet personalitzar el nom del teu cavall. Ideal per col.locar sobre la porta del box. La...\nPreu rebaixat!\t37,95 €\nBAGUL GALVANITZAT RODES\nBagul galvanitzat de fabricació alemana, amb dues rodes ocultes, dues nanses posteriors, dos portaselles, quatre portabrides i un tancament individual amb clau. La tapa superior guarda un calaix amb quatre compartiments molt adequats pels útils de neteja. Mides: 120x60x60cm. Les despeses d'enviament són 40 euros més.\nBagul galvanitzat de fabricació alemana, amb dues rodes ocultes, dues nanses...\nBagul galvanitzat de fabricació alemana, amb dues rodes ocultes, dues nanses posteriors, dos portaselles, quatre portabrides i un tancament individual amb clau. La tapa superior...\nOferta! 460,00 €\nBAGUL ALFAKO MIDI\nBagul de concurs amb espai per 2 muntures. Amb 3 calaixos i 2 suports de bridas, sense rodes pneumàtiques i de fàcil maneig. Característiques: Espai suficient per 2 muntures3 calaixos un damunt de l'altre i amb dos suports de bridaEquipat amb 4 rodes (2 rodes giratòries i 2 rodes fixes de diàmetre: 160 mm Pes: 72 kgGrandària: 108.5 x 117.5 x 60 cm\nBagul de concurs amb espai per 2 muntures. Amb 3 calaixos i 2 suports de bridas, sense...\nBagul de concurs amb espai per 2 muntures. Amb 3 calaixos i 2 suports de bridas, sense rodes pneumàtiques i de fàcil maneig. Característiques: Espai suficient per 2 muntures3...\nFUNDA BAGUL ALFAKO MIDI\nLa funda Midi es totalment impermeable, molt resistent i pràctica. La seva funció és evitar que es danyi el bagul i el material que conté, ja sigui per les inclemencies del temps, la pols o els cops. Està disenyada expresament per cubrir a la perfecció el bagul Alfako Midi i s'obre i es tanca per la part devantera amb velcros de gran qualitat.\nLa funda Midi es totalment impermeable, molt resistent i pràctica. La seva funció és...\nLa funda Midi es totalment impermeable, molt resistent i pràctica. La seva funció és evitar que es danyi el bagul i el material que conté, ja sigui per les inclemencies del...\nPILOTA PLAY BALL\nPilota molt resistent pensada per a que el cavall jugui al box. Ideal per penjar d'una corda. El seu diàmetre aproximat un cop inflada és de 58 cm.\nPilota molt resistent pensada per a que el cavall jugui al box. Ideal per penjar d'una...\nBAGUL ALFAKO RODES...\nRodes pneumàtiques pels baguls Alfako, que proporcionen una movilitat immillorable per qualsevol terreny i faciliten el transport del bagul amb tota comoditat. El diametre de la roda és de 200mm.\nRodes pneumàtiques pels baguls Alfako, que proporcionen una movilitat immillorable per...\nRodes pneumàtiques pels baguls Alfako, que proporcionen una movilitat immillorable per qualsevol terreny i faciliten el transport del bagul amb tota comoditat. El diametre de la...


Batasuna demana el vot per ANB a les eleccions del 27-M - VilaWeb\nDiumenge 13.05.2007 13:15\nBatasuna demana el vot per ANB a les eleccions del 27-M\nEl portaveu de Batasuna Pernando Barrena ha demanat avui a la base social i electoral de l'esquerra abetzale que el 27 de maig voti Acció Nacionalista Basca a les eleccions municipals. Ho ha dit pocs dies després que el Tribunal Constitucional espanyol confirmés l'anul·lació de la meitat de les llistes que havia presentat. Avui mateix, El País publica una entrevista amb Cándido Conde Pumpido, que avisa de la probable il·legalització del partit si Batasuna li dona suport explícit.\nAbans del pronunciament d'avui de Batasuna, doncs, Cándido Conde Pumpido va dir a l'entrevista d'El País el següent: 'La fiscalia estarà molt atenta a quin és el comportament dels líders més notoris de Batasuna durant la campanya electoral i després d'aquesta, tenint en compte que aquests dirigents han deixat clar que ANB no era la seva opció. Però si es manifesten de manera que ANB sigui la seva opció, naturalment aquest comportament podria ser un indici addicional per a la seva futura il·legalització, o fins i tot per a la suspensió per la via penal, que es pot fer en qualsevol moment, fins i tot abans de les eleccions del 27 de maig'.\nTot i amb això, Batasuna, mitjançant una conferència de premsa del portaveu de la formació, Pernando Barrena, ha ha dit que, tenint en compte l'anul·lació de totes les llistes d'Abertzale Sozialistak (AS), l'opció més clara ara era ANB: 'És un partit que, des que es va constituir, ha plantejat clarament el compromís de defensar el nostre país i lluitar pels drets nacionals; i ho ha fet amb la classe treballadora i des de la defensa dels ideals de l'esquerra i dels republicans', ha dit Barrena.\n'Es posible la suspensión de ANV antes del 27-M'


Bibliojuga, l’app per als menuts | Bernat Puigtobella\nAquests dies en Genius i la Valentina han baixat del seu espai virtual per passejar per la Setmana del Llibre en Català, que s’ha celebrat a l’Avinguda de la Catedral. Els dos coneguts personatges del portal Genius han vingut a presentar l’app Bibliojuga, una nova aplicació per a mòbils destinada a la canalla.\nLa nova app es pot descarregar des de Genius, el portal per a infants de les biblioteques de la Diputació de Barcelona. És una aplicació senzilla, amb quatre jocs que se’ns ofereixen en dos nivells de dificultat. El meu fill de 8 anys, l’Andreu, s’hi ha entretingut una bona estona i ha superat satisfactòriament totes les proves. Hi ha el joc del laberint, el de les set diferències, un joc de memòria, i un de localització d’objectes.\nAquesta eina lúdica pretén acostar nois i noies a aquest portal. Genius es va crear ara fa cinc anys, quan des de la XBM, Xarxa de Biblioteques Municipals de la Diputació de Barcelona, es va preparar el projecte de la Biblioteca Virtual i en van crear un web per a nens adaptat a les noves necessitats informatives i tecnològiques. El Gènius s’adreça a nens i nenes; pares, mares i famílies i, mestres i educadors.\nEl més important d’aquest portal infantil és que és un model de gestió i treball cooperatiu i col·laboratiu en xarxa. Tots els continguts, selecció de recursos educatius i recomanacions que es fan són de bibliotecaris especialistes en el món infantil i en el foment de la lectura.\nGenius i Valentina a La Setmana del Llibre\nEls bibliotecaris s’han firat a La Setmana\nUn any més, les biblioteques no han faltat a la seva cita anual a la Setmana del Llibre en Català per remenar, buscar i adquirir fons bibliogràfic en aquest gran aparador de la lectura en català.\nMés de vuitanta representants de biblioteques públiques s’han desplaçat fins l’avinguda de la Catedral de Barcelona per triar i remenar entre els més de 150 expositors.\n48 biblioteques de la XBM, Xarxa de Biblioteques Municipals de la Diputació de Barcelona, han rebut una aportació econòmica de la Diputació de Barcelona, la Generalitat de Catalunya i empreses col·laboradores de la Setmana per tal que les biblioteques ampliïn el seu fons adquirint llibres a les casetes de les diferents editorials i llibreries presents a la Setmana. Enguany ho han pogut fer de forma ràpida i àgil gràcies a una nova aplicació mòbil que han estrenat avui.


"La unitat d'Espanya fa front a un repte difícil amb el referèndum de Catalunya", diu el 'Financial Times'\nEl diari de referència explica que la consulta ha provocat una crisi constitucional a Espanya\nEl diari 'Financial Times' centra l'atenció al repte que suposa el referèndum per a la unitat d'Espanya\nBarcelonaEl diari 'Financial Times' publica un extens article sobre el repte que afronta el govern espanyol davant del referèndum de l'1-O. Explica que el xoc entre "els rebels catalans" i Madrid ha portat a la crisi constitucional més gran d'Espanya des del cop d'estat fallit del 1981. I subratlla que hi ha la possibilitat que "Catalunya declari unilateralment la independència i comenci a recaptar els seus propis impostos, tot intentant conformar una nació insurrecta". Tot i així, assegura que Catalunya encara ha de superar un gran obstacle, "l'estat espanyol sencer".\nEl 'Financial Times' també es fa ressò de les detencions de la setmana passada per part de la Guàrdia Civil, així com de les multes imposades i de la confiscació de paperetes. De tota manera, especifica que "malgrat que Madrid té la llei al seu favor i els recursos de tot l'Estat, aturar la votació no serà fàcil" perquè dues terceres parts dels alcaldes catalans han donat suport al referèndum. "Això posa Espanya en una situació complicada perquè el govern central no pot detenir tothom, o almenys això esperen els independentistes", destaca el text.\nNo obstant això, el diari econòmic recorda que "les dues bandes diuen que tenen la força per imposar la seva voluntat sobre l'altra, però totes dues compten amb governs minoritaris inestables, de manera que cap dels dos es pot permetre perdre aquesta oportunitat". "Diumenge la batalla a Catalunya serà per les xifres, en un inici. Madrid vol evitar que voti el màxim de gent possible i el debat postelectoral se centrarà en el nombre de vots, l'abstencionisme i el suport al 'sí'", sentencia el 'Financial Times'.\nEl francès 'Libération', en la seva edició en paper, surt amb una portada molt il·lustrativa on apareix un mapa de la península Ibèrica amb Catalunya com si s'hagués desprès del territori. El rotatitu titula "Catalunya: la ruptura" i, a l'interior, dedica l'editorial i quatre pàgines senceres a analitzar la qüestió catalana. En l'editorial, es pregunta per què el govern espanyol no deixa fer el referèndum als catalans i alerta d'un possible efecte contagi. Diu que "Madrid accepta el desafiament català" i matisa que el govern de Rajoy i la justícia espanyola es mostren intransigents davant de la determinació que presenten els militants independentistes a Catalunya. I després recull àmpliament l'opinió de diversos ciutadans catalans a favor de la independència, entre les quals destaca la següent: "Els catalans i els espanyols som com una parella que no pot seguir estant junta".\nLa portada del francès 'Libération' sobre el conflicte català\n'Le Monde', en canvi, explica que l'independentisme ha dividit amics i famílies a Catalunya, i recull arguments a favor i en contra de diversos joves que han participat en una taula rodona sobre la independència. "Sobretot tinc por del que pugui passar si ens quedem a Espanya: 700 alcaldes empresonats? La suspensió de l'autonomia?", es pregunta un dels participants. I una altra afegeix: "La meva mare és de València i jo no puc parlar d'aquest tema amb ella; té por del que pugui passar i em diu que mai s'ha sentit completament integrada a Catalunya. Crec que exagera". Aquest mitjà francès també dedica un article a altres suports a la independència, com el de l'ex entrenador blaugrana, Pep Guardiola.\n'Le Monde' recull l'opinió de diversos catalans sobre la independència\nreferèndum 1-O Financial Times premsa internacional


Holiday Inn Florence Florència (KY) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday Inn Florence7905 Freedom Way, Florence, Florència (KY), Estats Units, 41042 - Veure al mapaNotable8,0Basada en1comentariHoliday Inn FlorenceVeure més fotos"Very hospitable staff. Was impressed with the cleanliness an..."KellyUnited StatesVestíbulVeure més fotosVeure totes les 37 fotosUbicació excepcional 10,0Veure al mapa10,0UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nKing Room with Shower- Non-Smoking\tHabitació Seleccionada al Check-in (Room Selected at Check-In)\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday Inn Florence és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Florència (KY). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Mucle Gear USA, Florence Antique Mall a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització. Holiday Inn Florence ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Holiday Inn Florence no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Idiomes ParlatsAnglèsItaliàRomanèsMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal presentar un document d'identitat amb foto i una targeta de crèdit durant el registre d'entrada. Totes les peticions especials estan subjectes a la disponibilitat del dia del registre d'entrada. Aquestes peticions no es poden garantir i poden comportar suplements. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.Mostrar més


Barcelona portarà el disseny inspirat en la ciutat a la Design Week Mexico 2018 : Servei de Premsa\nBarcelona és enguany la ciutat convidada de la Design Week Mexico 2018, una edició que celebra el seu 10è aniversari, coincidint amb la capitalitat mundial de Ciutat de Mèxic (World Design Capital Mexico 2018) i que referma el compromís municipal d’internacionalització d’aquest sector estratègic per a la ciutat que és el disseny i la innovació\nEl tinent d’alcaldia ha destacat “l’enorme potencialitat que té la internacionalització de les empreses catalanes a Iberoamèrica”, i ha seguit, “per això des de l’Ajuntament és central impulsar actes com la participació del sector del disseny de la ciutat a la Design Week Mexico 2018”. Pisarello ha posat en valor la rellevància per al sector del disseny d’obrir-se a nous mercats i ha assenyalat la importància “clau” d’un sector que té com a repte que “prop del 50% dels objectes que farem servir en el futur encara no han estat dissenyats”.\nPer la seva banda, el president del BCD, Pau Herrera, ha remarcat també que “amb iniciatives com ‘Inspired in Barcelona’ ajudem a empreses i professionals a internacionalitzar-se” i ha destacat l’alta formació i qualitat dels dissenyadors i dissenyadores catalans i la bona reputació de Barcelona a nivell internacional en aquest sector professional.\nCiutat convidada a Mèxic\nDel 10 al 14 d’octubre el disseny de Barcelona serà protagonista a Mèxic. Barcelona és enguany la ciutat convidada de la Design Week Mexico 2018, una edició que celebra el seu 10è aniversari, coincidint amb la capitalitat mundial de Ciutat de Mèxic (World Design Capital Mexico 2018).\nPer a l’ocasió, Barcelona Centre de Disseny (BCD), amb la promoció de l’Ajuntament de Barcelona, organitzen el programa ‘Inspired in Barcelona’ que inclou diversos esdeveniments amb la participació d’empreses i dissenyadors de la ciutat. El programa inclou diversos esdeveniments amb la participació d’empreses i dissenyadors de Barcelona, entre els quals destaca l’exposició ‘Inspired in Barcelona: Elements’ a la Torre del Reloj de Polanco que mostrarà una selecció d’objectes que evoquen el caràcter mediterrani de la ciutat com la llum, els colors o l’espai públic.\n‘Inspired in Barcelona’ donarà a conèixer una Barcelona que es reconeguda internacionalment per la seva creativitat, la seva arquitectura i el disseny dels seus espais urbans i comercials. Una Barcelona oberta que convida a fer vida al carrer i a gaudir d’una tradició creativa i cultural coneguda arreu, una ciutat mediterrània que dibuixa els seus espais interiors i exteriors a través del disseny.\nAquesta col·laboració entre Design Week Mexico i Barcelona Centre de Disseny, sorgeix arran de la creació de la xarxa World Design Weeks. Barcelona forma part de les setmanes mundials del disseny i ha estat convidada a les setmanes del disseny de Mèxic i també de Londres, que seran una continuïtat de la design week de Barcelona i contribuiran a enfortir el sector per a la seva internacionalització.


Anna Giribet s’estrena en la direcció artística\n4 min. Tàrrega 28/08/2019 00:00\n651x366 La companyia catalana Slow Olou, formada per Toti Toronell i Pere Hosta, va portar el seu espectacle Scargots a la capital de l’Urgell en el marc de l’edició del 2018 de FiraTàrrega. / NÚRIA BOLEDA La companyia catalana Slow Olou, formada per Toti Toronell i Pere Hosta, va portar el seu espectacle Scargots a la capital de l’Urgell en el marc de l’edició del 2018 de FiraTàrrega. / NÚRIA BOLEDA\nFiraTàrrega afronta els pròxims cinc anys un nou projecte artístic però també un nou projecte de gestió. Els canvis recents en les dues direccions principals del certamen han implicat un redoblament dels esforços per trobar el mínim comú denominador que respongui a l’esperit dels projectes presentats per Lau Delgado com a nou director executiu i per Anna Giribet com a nova directora artística. I la funció de FiraTàrrega dins l’engranatge sectorial a mercat estratègic cultural de Catalunya fins al 2024 la marcaran els nous camins que han emprès tant Delgado com Giribet.\nEn essència, el nou projecte recull l’ADN de l’etapa anterior, de la qual ens sentim hereus”, confessa la directora artística de FiraTàrrega, que pretén mantenir el triple esquema habitual de FiraTàrrega: “Som un espai per a l’exhibició de la creativitat escènica contemporània que posa l’accent en les arts de carrer i l’espai públic, som una estructura d’acompanyament en els processos de producció d’espectacles i d’inserció en els circuits de distribució per als nous creadors i som un centre de formació especialitzada en l’àmbit de la creació, així com de la gestió i la programació”.\nPerò no tot són camins nous per a FiraTàrrega; entre els vells coneguts hi ha l’aposta pel territori, i és que aquest any s’han programat fins a vuit companyies lleidatanes: parlem de Toc de Fusta, Júlia Farrero, La Baldufa, Holoqué, Sound de Secà, Rauxa, Foradelugar i Glòria Ribera. En aquest sentit, dos dels eixos temàtics al voltant dels quals girarà l’edició d’enguany són el territori i la identitat, que acompanyaran el compromís i la reflexió al llarg de les 43 peces -24 de les quals són catalanes- que es podran veure del 5 al 8 de setembre a la capital de l’Urgell.


El propietari d’un supermercat resulta ferit quan defensava una clienta d’un atracador | Viu Molins de Rei\nEl propietari d’un supermercat resulta ferit quan defensava una clienta d’un atracador\nViu Molins de Rei • 14/06/2018\nUn atracament en un petit supermercat de l’avinguda de Barcelona ha deixat ferit d’arma blanca el propietari de l’establiment. L’amo va encarar-se amb l’atracador, que amenaçava una clienta amb una arma blanca, i es va acabar enduent una ganivetada sota les costelles.\nL’atracament ha mobilitzat el SEM, la Guàrdia Urbana i els Mossos // Cedida\nAquest dimecres a la nit s’ha produït un atracament a la petita botiga d’alimentació que hi ha a l’avinguda de Barcelona de Molins de Rei, a tocar del carrer de la Riera Mariona. Segons fonts municipals, el robatori s’ha produït poc abans de les 22:30 i ha quedat ferit per arma blanca el seu propietari.\nL’atracador s’ha dirigit primer cap a dues clientes que en aquell moment estaven comprant a la botiga i les ha amenaçat amb una arma blanca perquè els donessin tot el que portaven.\nPrimer ha amenaçat una dona, que li ha entregat tot el que tenia davant les amenaces del lladre. Després ha fet el mateix amb una altra clienta que era a la botiga, segons afirma El Llaç.\nA continuació, ha estat quan el propietari de la botiga s’ha encarat amb el lladre per defensar la persona que estava sent amenaçada. L’atacant ha respost clavant-li una ganivetada al propietari i enduent-se tots els diners de la caixa registradora del supermercat.\nLa ferida era una ganivetada poc profunda sota les costelles, segons fonts municipals. Ha requerit que la víctima fos traslladada a l’hospital.\nFins al punt s’hi ha desplaçat la Guàrdia Urbana de Molins de Rei, els Mossos d’Esquadra i una ambulància del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM).\nEtiquetes:arma blanca atracament avinguda Barcelona robatori successos supermercat