Busquen una estafadora que havia llogat un apartament a Calonge a vint famílies al mateix temps\nLa picaresca no té límits i ha arribat a Calonge, al Baix Empordà. Allà, una ciutadana francesa ha llogat un apartament a una vintena de famílies per passar-hi les vacances d'estiu. Els inquilins han denunciat la llogatera quan, en arribar a la casa, previ pagament, es trobaven que ja estava ocupada. A més, la vivenda no era ni espaiosa, ni climatitzada tal com s'anunciava per internet i en algun diari francès, sinó que, a sobre, no tenia ni aigua ni llum perquè l'estafadora no pagava les factures. La policia mira de localitzar-la.\n12/08/2005 - 00.00 Actualitzat 12/08/2005 - 14.55\nUna vintena de famílies franceses han estat estafades: han llogat el mateix apartament per a les vacances d'agost al municipi empordanès de Calonge, situat a la Costa Brava. La suposada estafadora és una veïna francesa que ara es troba al Canadà.\nLa dona, que es diu Marie Cristine Monange, va anunciar el seu apartament, el número 70 de la sisena planta de l'edifici Badia, a internet i en un diari regional de Lió, departament francès del qual procedeixen els estafats, segons publica el diari "El Punt".\nFonts de l'Ajuntament de Calonge han assegurat que van començar a rebre denúncies a l'agost, quan les famílies van arribar a un pis que ja estava ocupat. "No tenim constància que això també hagués passat al juliol, ja que la primera queixa es va produir l'1 d'agost", han informat.\nEn l'anunci podia llegir-se que el pis, situat al carrer Enric Granados de la Torre Valentina, tenia cinc habitacions, amb aire condicionat, àmplia terrassa, garatge i que era molt a prop del litoral. "L'únic cert era la proximitat al mar, perquè ha resultat que és un apartament petit, d'una o dues habitacions, sense llum ni aigua potable, ja que la propietària no pagava les factures", han informat les mateixes fonts.\nPel que sembla, Marie Cristine Monange viu al Canadà, "encara que a França té antecedents per suplantació de personalitat", han afirmat des del consistori, que ja ha rebut unes deu o dotze denúncies i no descarta que n'hi hagin més.\nEl pagament de l'apartament es feia a través de xec o fax, i les famílies havien arribat a pagar entre 300 i 400 euros per setmana i, fins i tot 1.200 euros per tot el mes. Per ajudar els turistes que s'han quedat sense apartament l'Ajuntament de Calonge els ha facilitat informació perquè puguin allotjar-se en altres pisos del municipi.\nLa investigació per localitzar la presumpta estafadora ja està en mans de la policia francesa, perquè és en aquest país on consta que s'ha produït l'estafa.


Diversos pins blancs de Xàbia estan afectats per la malaltia del 'flamejar'\n26 de gener de 2018 - 15: 43\nDes de fa uns dies, a la nostra redacció va arribar un escrit veïnal, en el qual els residents de Balcón al Mar informaven que s'estava iniciant una plaga de pins blancs, coneguda com flamejar, en més d'una vintena d'arbres d'aquesta zona.\nAyer mismo, en la sesión plenaria de enero, el portavoz del Partido Popular de Xàbia, Juanjo García, preguntaba al equipo de gobierno por esta plaga. Ante la cuestión, la edil socialista, Kika Mata, respondió que desde hace algún tiempo, desde el consistorio se están tratando los pinos afectados, "se ha actuado ya en los de la falda del Montgó", Va dir Mata.\nAquesta malaltia, que es va donar a conèixer en 1996, ha estat afectant a diferents municipis de la Comunitat Valenciana. L'aspecte que produeix als arbres és de fulles cremades que s'aprecia en les copes de cadascun dels pins.\nSegons l'destacava l'escrit veïnal, ells mateixos han detectat diferents pins afectats per Balcó al Mar, Cap Negre,"árboles que están en el fase inicial de la plaga por lo que tenemos entendido que se puede controlar. No obstante, si no se toma medidas, vamos a perder la mayor parte de los pinos del Cabo de la Nao, uno de los mayores atractivos de esta joya nacional", Ressenyava l'escrit.


Una realitat quotidiana: Els micro masclismes - Les Muntanyes -\nEnviat per Redacció en 18 de Setembre de 2018.\nGuardat en La Vall d'Albaida, Opinió\nTags: Comarques centrals valencianes, Dona, Igualtat, Ontinyent, opinió, Teresa Mollà\nSóc dona i feminista com tothom sap. Però malgrat això cada dia a la feina, per exemple, he d’assumir com a algo “normalitzat” que alguns homes (i fins i tot algunes dones) tinguen que mostrar la seua masculinitat de forma hegemònica en la seua forma de tractar-nos a les dones. Són de formes braves i en massa ocasions sense possibilitats d’espera. Els seus assumptes sempre són urgents i no poden esperar. Treballen o no i, per tant tenen temps o no. Però el fet de llegir o d’esperar no va amb ells i, per tant no tenen cap escrúpol en interrompre la nostra feina per tal de satisfer les seues urgències que, en massa ocasions no ho són. Ah!! i quan els ho fas notar encara que només siga amb un “espere un moment que estic atenent a altres persones” la resposta sol ser que “tens (tinc) mal caràcter”.\nI es que les seues “urgències” són el primer. I jo com a dona he d’estar al seu servei en cada moment. Són una forma subtil de masclismes o micro masclismes. I estan assolits socialment.\nUs puc donar exemples per a vendre i regalar. En voleu uns quants? Doncs anem allà.\nL’ús de l’anomenat “genèric masculí” als llenguatges n’és un bon exemple. “El sol·licitant” en lloc de la “persona sol·licitant”; “el subscriptor” en lloc de “la persona subscriptora”; “els pares” en lloc de “el pare i la mare” tret de quan els pares siguen dos homes; el “tots” per a referir-se a un conjunt de persones en lloc d’un “tots i totes”, i axí un llarg exemple de perpetuació de rols. Eixa forma de parlar esta tan assolida que costa molt adonar-se’n de l’ocultació de tot allò femení o plural en les formes de comunicar-nos.\nUn altre exemple de micro masclismes socials o públics són la manca de respecte cap a nosaltres quan estas prenent un cafè amb un home i s’acosta un altre home i sense demanar disculpes interromp la conversa per parlar amb ell encara que tingues la paraula a la boca. I sense immutar-se li pregunta o comenta o el que siga. A la fi i a la postre, per a ell només ets una dona, i creu que ho pot fer. És un home i creu que s’ho pot permetre.\nMés exemples. Pots estar fadrina o casada o amb qualsevol estat civil o sentimental que ells no és tallen en dir-te el que pensen de tu. Si estàs guapa, grossa, morena, pàl·lida o tens un mal dia. No passa res. Alguns és creuen amb el “dret” d’opinar sobre el teu aspecte o semblant més enllà de la manca de permís per a fer-ho.\nI tot açò a l’àmbit públic. Si entrem a l’àmbit privat les coses són bastant pitjors. Parlem de silencis sense explicacions. D’infantilització de la relació per tal d’adoptar el paper de pare protector. De negació de la realitat per tal d’imposar-ne altra que li siga favorable, i un llarg etc.\nI tot està normalitzat i naturalitzat. I no passa res perquè si et rebel·les tant a l’àmbit social com al privat, és que tens mala llet o mal caràcter. I no, no és així. És que ser home no vol dir que s’haja de fer sempre la teua voluntat, perquè la meua, la nostra, la de les dones, també compta.


La Capsa, nominada com a millor programació de sala de concerts als XIV Premis ARC\nInici » Actualitat » Notícies » La Capsa, nominada com a millor programació de sala de concerts als XIV Premis ARC\nTags: la capsa\nLa sala ha apostat clarament per grups emergents de l’escena independent de diferents estils musicals\ndijous, 27 octubre, 2016 - 13:30\nLa Capsa ha estat nominada al guardó de millor programació de sala de concerts als XIV Premis ARC per la seva oferta de música en viu, conjuntament amb altres sales catalanes com la BARTS (Barcelona), La Daurada (Vilanova i la Geltrú) i Sarau 08911 (Badalona). Els premis es lliuraran el proper mes de novembre a Barcelona.\nEls Premis ARC són els guardons de referència per la música en directe i l’espectacle a Catalunya. Des de fa 14 anys, l’Associació Professional de Representants, Promotors i Mànagers de Catalunya, ARC, proposa, nomina i tira endavant aquests premis, que volen reconèixer diferents trajectòries en el camp de la música en viu, tant per a bandes com per a orquestres, sales i festivals de música.\nEscena musical metropolitana\nLa Capsa, des de la seva reobertura, ha fet un treball i una aposta clara per grups emergents de l’escena independent, donant també resposta a diferents estils musicals i treballant amb gent diversa del sector per poder bastir una programació de música en viu que enriquís l’escena musical de la ciutat i de l’àmbit metropolità.\nAquest any han passat per La Capsa alguns grups que també han estat nominats en diferents caregories dels premis ARC, com The Excitements, The Pinker Tones, La Banda del Coche Rojo, Maria Arnal i Marcel Bagés.


Càritas treballa com a organisme oficial de l’Església per complir el ministeri de la caritat. La seva tasca es promoure, orientar, potenciar, coordinar i realitzar la seva acció caritativo-social envers tots els necessitats d’ajut.\nCàritas comença en les parròquies de la nostra diòcesi. Les Càritas parroquials es coordinen per sumar i optimitzar recursos, formant les Càritas interparroquials i arxiprestals. Càritas Diocesana treballa conjuntament amb elles.\nPer això totes les Càritas tenen el mateix símbol: els cors. Un mateix mòbil: l’amor al germà. Un mateix objectiu: servir els mes pobres. Suposa estar obert a les necessitats de l’entorn i donar als recursos de què disposem el millor destí possible.\nCàritas ha de ser representatiu de tota la comunitat (capellans i laics, homes i dones, joves i adults, etc.). A Esplugues de Llobregat, les parròquies de Santa Magdalena i Sant Mateu es coordinen formant Càritas Interparroquial d’Esplugues.\nConsisteix a acollir els exclosos i marginats i treballar amb ells, perquè siguin protagonistes del seu propi alliberament.\nAixò inclou l’acollida, la sensibilització de la societat i la denúncia de les situacions d’injustícia amb fets i paraules, per aconseguir un món més just, sense cap mena de discriminació i prioritzant l’atenció social a les persones.\nPer assolir aquests objectius es fomenta l’acció del voluntariat per integrar-lo a totes les activitats de Càritas, fent possible el adaptar-nos a les noves necessitats i canvis socials per poder donar respostes de qualitat.\nEl lloc privilegiat de Càritas és enmig dels pobres i exclosos de la societat. Des dels serveis de Càritas Interparroquial d’Esplugues es fan accions orientades a:\n__1. Acollir persones amb diferents necessitats; dones soles amb nens, jubilats amb pensions baixes, nouvinguts, malalts, famílies amb molts fills, etc.\n__2. Banc d’aliments que ajuda a unes 50 famílies (140-150 persones).\n__3. Botiga d’articles de segona mà que ven roba i objectes per a la llar a preus simbòlics i permet dedicar els ingressos a comprar aliments per completar el lot quinzenal, bolquers i altres ajuts.\n__4. Borsa de treball. Ofereix feines de la llar o per fer companyia a qui busca feina a temps parcial.\n__5. Espai d’acollida i formació. Des del mes de maig de 2005 es va iniciar unes classes d’alfabetització per a dones immigrades que no coneixen ni el castellà ni el català. Es tracta d’un espai de relació i d’intercanvi de cultures i coneixements. S’ensenya vocabulari bàsic i s’inicia en l’escriptura i la lectura. Hi ha un espai infantil pels fills de 0-3 anys de les dones que no poden deixar-los amb ningú més.\n__6. Voluntariat. Captació, rebuda, formació i dinamització dels voluntaris de Càritas. Gràcies a ells es poden atendre tots aquests serveis.\nVoluntàries i voluntaris de Càritas treballem en xarxa amb les parròquies, les entitats, les associacions i els diferents agents socials del municipi per donar resposta a les necessitats d’aquelles persones que arriben demanant ajuda i que no són ateses des d’altres institucions.\nEl voluntariat de Càritas és portador d’esperança i està format per persones sensibilitzades pels problemes socials.\nDes de Càritas constatem que moltes d’aquestes persones, quan pensen a fer-se voluntàries, se’ns adrecen perquè confien en la nostra organització, independentment de les creences o de la intensitat de la seva pràctica religiosa\nPersones que es comprometen d’una manera desinteressada a compartir part del seu temps, experiències i coneixements amb les persones més vulnerables de la nostra societat. Persones que, dia a dia, amb esforç, energia i generositat, lluiten per la justícia social, per una societat on tothom tingui un lloc i una vida digna.\nL’acció i els projectes de Càritas Interparroquial d’Esplugues són portats a terme per professionals i voluntaris conjuntament. Durant l’any 2006 estaven inscrites als serveis les següents persones voluntàries i professionals:\nAcollida: Anna Rubio, Eva Valldeperes, Sra. Pouplana.\nBanc d’Aliments: Mercè Miralles, Araceli Fernández, Diego Moreno, Mª Pilar Holgado\nBotiga: Brígida Calvente, Carme Padial, Dolors Grau, Elemenia, Teresa Maurel, Carme Torres, Chusa\nEspai d’acollida i formació. Alfabetització: Mariona Castro, Montse Satorra, Pepi García, Esther, quatre joves ajudants del Col.legi Natzaret. Rosa Vilchez, Anna Turu, Clemencia Buffo. Espai infantil: Eugenia Navacerrada i Esperanza Serrano.\nCoordinadora: Rosa Maria Bayó\nProfessionals de Càritas Diocesana: Josep Francesc Canal (Junior) substituint Roser Vilaró de baixa per maternitat, treballadors socials, i Montserrat Ribas, educadora.\nEls estralls causats per la Guerra Civil espanyola (1936-1939) van afectar greument la població del país, que vivia en una situació d’extrema precarietat. Davant d’ aquesta situació l’Església s’organitzà per atendre les necessitats de bona part de la població. El papa Pius XII va aplegar sota el nom de “Càritas” totes les accions socials que des de l’Església s’havien fet arreu del món a favor de la recuperació de la devastació produïda per la Segona Guerra Mundial.\nA Barcelona l’any 1942 es creà el Secretariado de Beneficencia.\nDurant els anys cinquanta i seixanta, l’Acció Catòlica era l’encarregada de facilitar ajudes alimentàries, prestacions mèdiques i farmacèutiques, atenció a persones sense llar, préstecs per a l’habitatge i promocionar la creació de cooperatives.\nEntre els anys seixanta i setanta, coincidint amb la proliferació de moviments associatius i veïnals, Càritas hi és present -a través dels assistents socials- impulsant equipaments i grups. Es va perfilant i consolidant un treball social a favor sobretot de l’atenció a la gent gran i als infants. És un moment històric en què a Espanya no existia l’Estat del Benestar, Càritas va ser capdavantera en la promoció i la implementació dels Serveis Socials.\nEls anys vuitanta i noranta suposaren la consolidació dels serveis que Càritas oferia al conjunt del territori: atur, gent gran, infància, dona i família, migració, etc. La majoria dels programes compten amb la col·laboració del voluntariat. L’aprovació de la Constitució i la implantació progressiva d’un sistema públic de Serveis Socials portà a Càritas a col·laborar amb algunes administracions públiques, a través de convenis i subvencions, a fi d’aconseguir una millor eficiència en la distribució dels recursos.\nJa en ple segle XXI, Càritas vol donar resposta a les necessitats de les persones més desfavorides: menors, joves, adults i ancians; autòctons i estrangers, sense que en l’actuació es faci cap discriminació per raó de raça, sexe, cultura o creença.\nA Esplugues l’any 1980 Mossèn Ferran Muñoz va començar tímidament Càritas, amb l’ajut del matrimoni format per Carme Tormo i Josep Diví i Coll. Al 1992 el va substituir Mossèn Antonio Oliete i es segui fent una tasca discreta. A l’arribada el 1995 de Mossèn Xavier Armengol es va donar un fort impuls a Càritas amb nous projectes que feren possible l’incorporació de nou voluntariat. A més del matrimoni Diví-Tormo, Brígida Calvente, Mercè Miralles, Teresa Maurel, Carme Padial, Mariona Gómez, Teresa Coll, etc., s’encarregaren del serveis de borses de treball, visita a malalts, per Nadal es repartia un lot d’aliments ben complert, fins fa pocs anys en que, amb un protocol de coordinació entre Càritas Interparroquial i els Serveis d’Atenció Social de l’Ajuntament d’Esplugues, la Fundació “Banc d’Aliments” ens dona productes excedents de la Unió Europea destinats a famílies en situació de vulnerabilitat social. Càritas distribueix aquests aliments i els complementa amb altres bàsics. El 2006 es fa acollida de persones necessitades, s’escolten les seves preocupacions, s’orienten cap als serveis socials, s’atén una borsa de treball, s’ofereix una petita tenda d’objectes de segona mà que es venen a preus simbòlics i amb l’import d’aquestes vendes es compren més productes bàsics per completar el lot quinzenal. El lot especial de Nadal es continua repartint. A més vàrem detectar una manca de comunicació entre les dones immigrants per no saber l’idioma del país i se’ls va oferir unes classes gratis d’alfabetització que elles han acceptat i venen molt contentes.\nAcollida, Banc d’Aliments, Botiga de segona mà i Borsa de treball ens trobarà els dijous de 4.30 a 8 de la tarda a:\nLa Botiga està oberta de 9 a 13.30 i de 16 a 20. Dissabtes de 10 a 13\nL’espai d’acollida i formació: alfabetització i espai infantil ens trobarà els dilluns i dimecres de 3.30 a 4.30 de la tarda al:\nPlaça Santa Magdalena, 15\nCàritas Interparroquial d’Esplugues\nCoordinadora: Rosa Maria Bayó 93.372.19.73 o a l’e-mail rosambayo@yahoo.es


P3 Manyanet Les Corts: 2015\nEls alumnes de P3 continuem amb el projecte “ què podem fer amb el color blanc?”.\nAquesta setmana , hem vist imatges de la tardor i de l’hivern i hem pensat totes les seves diferències i semblances . Tots hem coincidit que a la tardor cauen les fulles, i a l’hivern neu. Ens vam preguntar d’on surt la neu tan blanca i com arriba en els núvols. Vam buscar informació amb la PDI i vam veure un vídeo que ho explicava tot molt bé. Les senyoretes ens van proposar de fer neu a l’escola. Podíem fer neu nosaltres? Com?\nVam anar tots al pati, i amb el bicarbonat de sodi i l’escuma d’afaitar vam aconseguir fer neu artificial. Que bé ens ho vam passar! Vam fer boles intentant fer un ninot, vam agafar molta neu amb les dues mans per tirar-la ben amunt...\nEns van deixar jugar força estona amb la neu que havíem aconseguit fer i després, entre tots, vam recollir-ho tot.\nQuin experiment més divertit!\nThe kids of P3 enjoy in the english class.\nWoulld you listen it?\nEl ludilletres és una eina que utilitzem a educació infantil per ajudar als nens en el procés de la lectoescriptura, i el que fem és associar una paraula i un gest a cada una de les lletres de l’abecedari.\nDe moment a P3 hem començat aprenent tots els traços; l’adormit, el dret, l’assegut, l’inclinat...hem fet moltíssimes activitats per adquirir-los; amb el propi cos, guixant-los al terra de la classe o a la pissarra, amb els pals i les quadricules... també hem començat a aprendre a reconèixer el nostre nom jugant amb les lletres de l’abecedari i els cartronets propis, hem fet activitats de paper i cola...\nTotes les sessions de Ludilletres comencen amb la passada de bits, continua amb els jocs lingüístics i les activitats manipularies, i acaba amb la fitxa per consolidar el què s’ha après.\nAprenem jugant i ens encanta!\nActivitats de paper i cola\nReconeixem l'inicial del nostre nom\nFem el traç inclinat amb la quadricula\nFem el traç amb el propi cos\nPublicat per Blog P5 a 3:56 Cap comentari:


Country House I Tre Tigli Rutino Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 6 allotjaments a Rutino.\nVia Risorgimento, Localita Piscicolo, Rutino, Rutino, Itàlia, 84070 - Veure al mapa\nAl visitar Rocca Cilento, vosté es sentirà com a casa a Country House I Tre Tigli, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCountry House I Tre Tigli també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Rocca Cilento. L'hotel ofereix recepció 24 hores, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, restaurant, visites turístiques per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com parc infantil, equitació, jardí. Country House I Tre Tigli és una elecció inteligents per a viatgers a Rocca Cilento, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nAllotjaments a Rutino


El temps a Palamós: Excursió al riu i a la selva panamenya\nIndígena Kuna amb la seva petita embarcació al riu d'Achutupo i abundants palmeres cocoteres.\nA part de la visita al seu poblat, si podeu disposar de vàries jornades convivint amb alguna de les comunitats indígenes de Panamà, com per exemple els Kuna, no és estrany que us ofereixin alguna excursió per descobrir l'entron natural més immediat que els envolta., en aquest cas, uns guies del poblat d'Achutupo ens vàren portar a fer una caminada per la selva panamenya.\nAbans d'entrar en terreny selvàtic, primer va caldre fer una petita navegació fluvial, mitjançant una gran canoa que fou construïda a partir del buidatge i la talla d'un tronc sencer de dimensions molt destacables.\nCom ja us vaig comentar en un anterior article, els Kuna, a part de la pesca i altres activitats, també practiquen l'agricultura de subsistència i la recol·lecció de cocos. Els seus cultius solen ubicar-se en una petita franja de terreny situada entre la costa, el riu i les vessants muntanyoses. Recordem que l'assentament original de l'ètnia Kuna es trobava a prop del riu Atrato (Colòmbia), d'on van haver de marxar a causa de diferents factors, amb la qual cosa, encara mantenen un lligam molt fort amb els cursos fluvials com el que vàrem creuar aquell dia.\nCanoa amb la que vam navegar pel riu., cal destacar que està feta d'una sola peça, buidant un tronc d'arbre.\nLa major part del territori panameny està format per terres baixes (un 89%) com les que vam visitar.\nA aquest grup pertanyen les terres baixes i planes del sud, els pujols i planes de l'Istme Central, les depressions orientals, les terres baixes i les planes del nord. Aquestes terres estan constituïdes per roques ígnies, metamòrfiques i sedimentàries, la meteorització de les quals dóna uns sòls aptes per a l'agricultura. El 10% són terres altes, unes terres que pertanyen al Volcà Barú (3.475 m), la Serralada Central, l'Arc Oriental del Nord, l'Arc Oriental del Sud, Massissos i Cadenes Volcàniques del Sud.\nLa major part de la població panamenya habita a la terra baixa i la comunitat Kuna no és l'excepció.\nAbans d'endinsar-nos a les profunditats de la selva, ens van mostrar la seva zona de cultiu, on hi podem trobar bananes, cacau, cocos, papaies, pinyes, mangos, etc...\nCanoa a vela transportant cocos.\nL'arbre del cacao (Theobroma cacao) és un dels cultius més habituals d'aquesta zona.\nUna vegada deixem enrera la zona de cultius, entrem en un dels hàbitats més biodiversos del planeta. Per la seva proximitat a Amèrica del Sud, conté diverses espècies sud-americanes com el poncho o capibara (el rosegador més gran del món), l'ós frontino o ós d'anteojos, i el guacamai blau i groc (Ara ararauna). Això fa que Panamà posseeixi una major biodiversitat que en altres països de la regió, com El Salvador o Belize, i un major nombre d'espècies en alguns gèneres.\nÉs el primer país de la regió en nombre de peixos (1.497), les veïnes Costa Rica i Nicaragua allotgen 1.254 i 1.176 espècies respectivament, en aus (957 espècies) i en mamífers (229 espècies, incloent el major nombre de primats de la regió), amb notables endemismes com el mico udulador de Coiba (Alouatta coibensis), l'agutí o ñeque de l'illa de Coiba (Dasyprocta coibae) o el mandrós pigmeu de l'illa Escut de Veraguas (Bradypus pygmaeus). Posseeix 10.115 espècies de plantes, de rèptils 229 espècies i d'amfibis 179 espècies. Segons l'Índex d'Actuació Mediambiental (EPI), Panamà és un dels països que presenten un adequat control de la contaminació ambiental.\nOcell de grans dimensions que els indígenes anomenen " urugallo ", el qual generava un cant molt fort i profund a la selva.\nRierol i vegetació frondosa.\nPanamà es troba a la regió tropical i un terç de la seva superfície està coberta de boscos tropicals, mentre que la resta s'ha convertit en territori per al conreu i la ramaderia, a més de la regió semiàrida de la península d'Azuero. El clima del país és càlid i humit, però moderat pels oceans.\nEn general, com correspon, el país té un clima tropical, molt calorós durant tot l'any a les costes i terres baixes, modificant-se cap a l'interior a mesura que es guanya altitud, sent les temperatures agradablement fresques cap als 1000 msnm i fredes per sobre de 2000 msnm.\nLes precipitacions són en general altes, amb diferències entre el vessant del Carib (3000mm/any de mitjana) on pràcticament no existeix estació seca, i el vessant del Pacífic, que presenta una estació seca molt marcada de desembre a març (1500 mm/any de mitjana).\nSalts d'aigua on ens vàrem poder banyar.\nCertes condicions locals d'exposició, corrents oceànics, direcció dels vents i ubicació a sobrevent o sotavent, fan variar el patró de precipitació en algunes localitats del país, indistintament de la seva ubicació en algun vessant, per exemple, en alguns punts de la península d'Azuero, en el Pacífic, la precipitació és inferior a 900 mm/any i a la ciutat de Panamà i l'illa de Coiba, també en el Pacífic, supera els 2000 mm/any. A les muntanyes de l'interior les precipitacions són molt altes, registrant-se valors superiors a 5000 mm/any, un fet que facilitat l'existència de nombrosos cursos fluvials com el que vàrem veure.\nCal remarcar que els huracans no constitueixen una amenaça per al país, perqué aquest es troba al Sud de la seva zona d'influència (sobre els 10º de Latitud Nord).\nPer finalitzar aquest petit article, us deixo algunes instantànies d'aquest indret privilegiat, on veiem l'exhuberància del paisatge i alguns exemples de fauna que vaig trobar pel camí.\nVoltor negre americà, a Panamà és anomenat gallote o gallinazo (Coragyps atratus).\nBasilisc marró (Basiliscus vittatus) aquest rèptil és capaç de córrer per sobre l'aigua, tal com vaig poder observar.\nOcell anomenat trogón enligado (Trogon caligatus).\nArbre de grans dimensions.\nKuna amb la seva canoa navegant pel riu i plantació de bananes.\nEtiquetes de comentaris: Animals, Climatologia, Fotos, Paisatges, Plantes


Castell-Palau de Sant Mori | CATALONIA-welcome\nCastell-Palau de Sant Mori\nEl castell-palau de Sant Mori va ser construït al segle XV, sobre les ruïnes d’una edificació anterior. Al segle XVI, es va dur a terme la seva primera i més important remodelació, va atorgar el caràcter i l’aspecte gòtic-renaixentista que podem admirar en l’actualitat.\nEl castell ha estat testimoni i protagonista de diferents avatars històrics, essent el de major rellevància l’estada entre els seus murs de la reina Juana Enríquez i del seu fill Ferran, que passaria posteriorment a la història com Ferran el Catòlic, impulsor, juntament amb la seva esposa Isabel, del viatge que va culminar amb el descobriment d’Amèrica per part de Cristòfol Colom.\nLa Reina Juana va viatjar a Sant Mori des de Castella, per tal d’assumir el comandament de les tropes durant diferents episodis bèl.lics que van tenir com a marc l’avui apacible Empordà. L’anomenada “estada de la reina Juana” segueix sent actualment l’habitació principal de les quinze que el castell posa a disposició dels seus visitants.\nLA MEVA: vist els exteriors, potent edificació. Construcció molt visible en la panoràmica de la població. Actualment hi ha hostatgeria.


Revés judicial a una campanya caciquil | Bloc de n\_’Isaac Garcia\n← Un ultra espanyol dirigint l’esport català\nEsquerra es resitua, Maragall s’espanta →\nRevés judicial a una campanya caciquil\nLa justícia dóna un suspens a la campanya institucional\nD’acord amb les indicacions de la Junta Electoral Central, el govern provisional es veu obligat a actuar d’acord amb la llei i corregir una campanya a totes llums tendenciosa que havia de tractar de vendre’ns l’Estafatut.\nAvui un Saura en plena actuació teatral de tristesa ha donat a conèixer les mesures que la JEC ha forçat després d’haver recordat a la Generalitat que tota campanya institucional ha d’ésser estrictament neutral. La JEC es pronuncia després d’un requeriment d’ERC ja que la campanya i les declaracions dels membres del govern provisional no han estat en absolut neutrals. Ara, i d’acord amb la llei, ni tan sols es podrà demanar el vot "una decisió sorprenent, restrictiva i difícil de comprendre". Tots els ciutadans haurem de pagar més per aquesta campanya, que cal corregir, tot per culpa del totalitarisme d’aquests polítics catalans del ‘sí-a-tot’.\nL’acord de la Junta Electoral Central ha recordat al Govern Provisional de la Generalitat les disposicions que la llei estableix respecte a com ha d’ésser una campanya institucional per al referèndum: ha d’ésser veritablement neutral, podent sols informar de la data de celebració, la forma de votació i la modalitat de vot per correu, sense poder animar a la participació. De tota manera el mal ja està fet.\nI és que la campanya que estava duent a terme la Generalitat (si us hi fixeu avui mateix han netejat del seu web l’antiga campanya), tal i com ja ho havia comentat aquí, ha estat absolutament tendenciosa en favor del ‘sí’ i havia de seguir aquesta línia fins i tot fent servir els consellers del govern per fer apologia del ‘sí-a-tot’. Per aquesta prepotència institucional d’aquests polítics haurem de fer-nos càrrec de les despeses que ha de suposar canviar tota la campanya, els cartells, les banderetes, les trameses postals, etc… més motius per estar indignat. En aquest cas considero positiu el paper d’ERC i del PP denunciant una campanya caciquil i deslleial a la democràcia i a la ciutadania per vendre’ns l’Estafatut.\nM’ha resultat curiós, però, que ERC hagués acceptat aquesta campanya quan era un esbós i ara es vulgui criticar-los per haver-la denunciat… home, doncs a totes llums es quelcom denunciable, això primer, i en segon terme en aquells moments Esquerra intentava no atiar el foc dins el tripartit ni tensar les cordes, recordo que van proposar que els consellers republicans no féssin campanya, tot i que vist com se’ls ha fet pagar crec que és legítim el recurs presentat contra la campanya. Avui en Ridao s’ha mostrat satisfet pel canvi a la campanya i ha aprofitat per exigir a Maragall eleccions immediates.\nTampoc es pot incentivar la participació\nL’acord de la JEC, tot i la positivitat que emana respecte a l’exigència de neutralitat, ha ordenat que tampoc es pot incentivar a la participació -missatges com "vota" o "participa"-, deixant sense feina al Conseller de Participació, en Saura. Aquest punt de vista, com a demòcrata, no el puc acabar de compartir, tot i que reconec que potser és un acord pres d’una forma interessada (on estava la junta electoral per sotmetre als mateixos criteris la campanya del referèndum de la Constitució Europea?) o fet per prevenir que hi hagi tendenciositat en els missatges pro-participació (cosa que no m’extranyaria amb el govern que tenim).\nAra que cito el referèndum europeu, recordo que els mateixos em demanaven que votés ‘sí’ perquè seria bo per Catalunya… i ara ens trobem que no només no ha canviat res sinó que restringeixen la llengua catalana a les institucions. Credibilitat zero.\nPotser caldria canviar la llei electoral per permetre-ho. I també, ja posats, per restringir els recursos públics a gastar estúpidament en aquests esdeveniments (saben els de palau que hi ha gent al carrer passant fred?) i, important, per poder imprimir paperetes en braile per a les persones cegues (que deuen estar fartes de que els hi preparin els sobres).


PressReader - La Vanguardia (Català) - Motor: 2016-03-13 - Somni virtual convertit en realitat\nSomni virtual convertit en realitat\nUn bòlid creat per a curses de videojoc adquireix forma real per enlluernar el públic de tots els salons automobilístics\nLa Vanguardia (Català) - Motor - 2016-03-13 - CONCEPT CAR - Pere Prat\nResulta obvi assegurar que els tons de la vida vénen determinats pels colors dels vidres triats per contemplarla. D’aquesta manera, una greu lesió de lligaments al turmell pot tenir conseqüències catastròfiques per a un esportista d’elit, o d’altra banda, transformar-se en una oportunitat gegantina perquè un amant de les competicions del motor trobi la felicitat completa durant uns dies. I és que mentre no pugui recolzar el peu amb la fermesa necessària per recuperar les activitats quotidianes, l’aficionat disposa d’una ocasió immillorable per gaudir de les curses automobilístiques virtuals de videojoc, l’univers en què es va engendrar el rutilant Nissan Vision 2020.\nEl que va començar un dia com si fos un joc divertit que va permetre donar curs als desitjos més quimèrics d’un grup de dissenyadors es va convertir amb el pas del temps en un projecte que guanyava adeptes entre la cúpula directiva de Nissan, i que al final podria arribar a transformar-se en un dels automòbils més rellevants de la història de la marca. El Vision 2020, un impactant bòlid de curses el primer lliurament del qual es limitava al món virtual del videojoc Gran\nTurismo per a PlayStation, ha cobrat forma de mida real per postular-se tanmateix com el concept car més espectacular del calendari dels pròxims salons automobilístics.\nLa versió original d’aquest insòlit vehicle de curses es va desenvolupar al centre de disseny de Nissan a Europa, ubicat a Londres. Plantejat com una feina d’investigació encarregada a un equip de joves creadors, va sorgir com el bòlid somniat que voldrien tenir ells mateixos als seus garatges particulars de naturalesa virtual del joc Gran Turismo. El primer lliurament del cotxe destacava per les radicals formes de la seva carrosseria, encara que estava decorat amb un anodí color gris que no ressaltava les seves anguloses arestes. Però el rotund èxit acaparat pel Vision 2020 entre els aficionats de tot el món va empènyer la seu central de la marca japonesa a intervenir-hi per dotar-lo de les corresponents correccions corporatives.\nD’aquesta manera, els enginyers del principal centre tècnic del Japó, situat a la localitat d’Atsugi, van assumir la responsabilitat de traslladar les línies mestres del projecte a un cotxe real que serveix per captar l’atenció dels visitants dels salons més importants del món. En la segona generació del Vision 2020, la que es va convertir finalment en un concept car de mida real, es va triar un vistós color vermell, un to perfecte per atreure les mirades dels aficionats que tinguin el privilegi de contemplar-ho en directe.\nI, tanmateix, si l’expectació que desperta adquireix prou dimensió, podria ser que a mitjà termini impulsés Nissan a crear fins i tot un cotxe de producció de característiques estètiques similars i prestacions fora del comú.\nVa començar sent un joc de dissenyadors, però podria convertir-se en un cotxe de producció apassionant\nEl bòlid que s’exhibeix als salons automobilístics més importants del món adopta icones actuals del llenguatge visual de Nissan


El mòdul d'informàtica de la Casa d'Oficis del Consell Comarcal visita el Campus Party de València\nAlumnes mòdul d'informàtica\nLa Casa d'Oficis Baix Camp 1, que promou el Consell Comarcal del Baix Camp dins del seu Programa formatiu-laboral, té programada pel proper dia 15 de juliol una sortida que realitzarà el Mòdul d'Operacions de Muntatge i Manteniment de Sistemes informàtics a la Campus Party Valenciana.\nLa Campus Party valenciana està reconeguda com el major esdeveniment de tecnologia, creativitat i cultura digital en xarxa del món. És una trobada anual realitzada des de 1997 que reuneix durant 7 dies a milers de participants amb els ordinadors, procedents de tota Espanya i d'altres nacions, amb la finalitat de compartir inquietuds, intercanviar experiències i realitzar tot tipus d'activitats relacionades amb l'ordinador, les comunicacions i les noves tecnologies. Des dels seus inicis té un caràcter generalista i formatiu, i reuneix diferents plataformes i col•lectius de la informàtica, convocant-los per a crear un punt de trobada que propicia l'intercanvi d'idees i coneixements.\nEls programes de Cases d'oficis tenen com a objectiu principal formar en un ofici a joves de 16 a 25 anys en situació d'atur, per a una futura inserció laboral. La durada de les Cases d'Oficis és d'1 any. Durant els primers 6 mesos els alumnes - treballadors reben formació teòrica i la resta del temps són contractats, i continuen la formació alternant l'aprenentatge teòric amb la pràctica laboral .


Per la teva salut Suma 30+5 | Equip d'Atenció Primària del CAP Turó\n← Cigarretes, vapejar, i ara: les pipes d’aigua\nConsells pràctics per viatjar amb nens en cotxe, tren, vaixell o avió →\nPer la teva salut Suma 30+5\nPosted on 23/07/2014\tby CAP Turo de la Peira\nAquest vídeo és d’una campanya feta el 2010 per les institucions sanitàries catalanes, encara que té 4 anys no ha perdut actualitat és més amb les xifres d’obesitat inclosa la infantil que tenim en aquests moments està més vigent que mai.\nLa recomanació és fàcil: cada dia camina 30 min i menja 5 peces de fruita.\n– Menjar cinc racions de fruites i verdures al dia suposa una disminució de la ingesta d’energia diària amb un enriquiment nutricional per l’aportació de vitamines, minerals i fibra.\n– Incorporar la fruita i les verdures als àpats quotidians facilita la variabilitat alimentària i incrementa el valor gastronòmic i sensorial de l’alimentació.\n– Menjar bé és un dels factors ambientals més importants, junt amb l’activitat física, per assolir i mantenir un bon estat de salut en totes les etapes de la vida.\n– El model d’alimentació mediterrània és fonamental per a un consum abundant i diari de fruites i verdures.\n– Per mantenir i millorar la salut és fonamental seguir un estil de vida actiu. No cal fer esport per ser físicament actius: moltes activitats de la vida diària es poden fer de manera activa (saludable).\n– No hi ha una única activitat que sigui la millor per a tothom: la millor activitat és aquella que més s’ajusta als vostres valors i objectius, us agrada més i es pot integrar en la vostra forma de vida.\n– No és tan important el tipus d’activitat com la constància. Per conservar i mantenir la salut cal anar sumant minuts actius al llarg del dia, dia a dia.\n– Els beneficis que aporta l’activitat física per a la salut desapareixen amb la inactivitat: cada persona ha de trobar les activitats que més li agradin i s’adiguin amb el seu nivell de salut i possibilitats per seguir fent-les en les diferents etapes de la vida.\n– El risc més gran de l’activitat física és no fer-ne; tot i així, en persones amb una forma física molt dolenta o amb certes malalties és convenient acudir a un sanitari per avaluar els riscos d’iniciar un programa d’exercici físic intens i per establir les limitacions que calguin.\n– Els canvis en el nivell d’activitat física s’han de fer de manera gradual per evitar lesions i abandonaments.\nFont: Generalitat de Catalunya. Canal salut\nAquesta entrada s'ha publicat en Promoció de la Salut i etiquetada amb Atenció Primària, canal salut, CAP TURO, ICS, Prevenció, Promoció Salut. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Una batalla bestial | FET a TARRAGONA\nLaura Casadevall @DijeilaPeriodista\nLaura Casadevall, l’autora del text, arribant a la meta de la Marató de Barcelona. Foto: cedida.\nSón dos quarts de cinc de la matinada del diumenge 12 de març de 2017, i l’estrèpit del despertador retruny en el silenci sepulcral que se li suposa a aquests instants del dia. Amb prou feines he pogut aclucar l’ull malgrat ficar-me al llit ben d’hora, abans fins i tot dels telenotícies de les nou.\nEm llevo i em serveixo un plat de pasta. Després, em vesteixo com si d’una cerimònia es tractés: pantalons curts, samarreta, cinta del cabell, visera per a protegir-me del sol, mitjons compressius i portadorsals. I per descomptat, les sabatilles.\nA dos quarts de sis encara llueix ufanosa una lluna plena que anys enrere només hagués gaudit tornant d’algun concert o després d’alguna de les meves sessions com a Dijeila al Cau o La Vaqueria. Avui la cosa també va de rumba. De rumba de la bona.\nAmb prou feines hi ha trànsit a l’AP-7 i en una hora he aparcat al pàrquing soterrani de l’antiga plaça de braus de les Arenas, a la mateixa plaça d’Espanya. Avui acull un dels molts centres comercials de la Ciutat Comtal. Mentre prenc un cafè, penso que llueixen molt més macos els corredors i corredores abillats amb malles que els toreros que en temps passats donaven mort a éssers indefensos en aquest mateix espai.\nLes inseguretats afloren davant el repte majúscul de completar una primera marató\nEntre naps i cols passen els minuts i les hores. S’acosta el tret de sortida. En dirigir-me al carrer, descobreixo que la nit ha donat pas al dia. Els voltants de Maria Cristina estan ja plens de gom a gom, la policia talla els carrers limítrofs al trànsit i la megafonia avisa que queda molt poc per a l’inici de la cursa. No hi ha marxa enrere. La festa de la marató és a punt de començar. Els nervis afloren. Repasso mentalment els entrenaments dels últims mesos. Potser m’han faltat tirades llargues. Diuen, els que en saben, que a partir dels 32 o 34 quilòmetres les reserves de glucogen arriben a la seva fi i, llavors, el cos se serveix del greix per continuar funcionant. És el moment en què fa acte de presència l’arxifamós i temut mur. I jo encara no tinc el plaer de conèixer-ho.\nObservo al meu al voltant: un home amb mallot, culotte i gorra ciclista, un alemany descalç que ja va córrer la marató de Tarragona, els gegants de Teià que corren pels refugiats. L’ambient és alegre, reivindicatiu i fa olor de Reflex. Quinze minuts més tard, travesso l’arc de sortida al ritme premonitori del I willsurvive. Començo la meva primera marató.\nLaura Casadevall a l’alçada de la platja de l’Arrabassada en la cursa de 30 kms. de Tarragona del passat mes de gener. Foto: cedida.\nEls primers quilòmetres transcorren ràpids. Penso que és un gran encert portar-nos per Sants per després enfilar el camí fins al Camp Nou quan les forces encara estan intactes. És inevitable, en passar enfront del coliseu blaugrana, recordar la gesta que quatre dies enrere ha dut a terme el conjunt de Luis Enrique a la Champions. Si ells han fet el miracle, jo també el puc aconseguir. M’avança un paio disfressat de Batman. Em pregunto si és un culer complint alguna promesa.\nEn passar per la Illa Diagonal recordo la meva època de venedora de mitjons i estudiant de Periodisme. A la plaça de Francesc Macià, torço a la dreta per Comte d’Urgell i giro cap al carrer París. No sé si ja començo a delirar, però juraria que he passat al costat d’un senyor que porta una recreació de la Torre Eiffel d’uns dos metres d’alt i un metre d’ample. Un instant després, un enorme cartell groc indica que ja he completat els primers 10 quilòmetres del recorregut en poc menys d’una hora. Estic fresca i porto el ritme marcat.\nEls següents cinc quilòmetres succeeixen per la Gran Via i el Passeig de Gràcia. Deixo enrere la Casa Milà empesa pels crits d’ànim d’un monjo budista i 10 minuts després el recorregut em porta fins a la Sagrada Família. No se m’ocorre millor forma de fer turisme per Barcelona. Em trobo amb els pacers de quatre hores. Són les mateixes llebres a les quals vaig trepitjar els talons a la Mitja Marató de Cambrils i em saluden entusiasmades. En aquell moment, crec en la bondat infinita de l’ésser humà. Quin xut d’energia!\nLa Laura arribant a la meta de la mitja marató de Cambrils del mes de febrer. Foto: cedida.\nAmb els ànims renovats, encaro la Meridiana. Sé que, en arribar a Fabra i Puig, tindré a la butxaca els primers 21 quilòmetres del recorregut. Rodo durant una estona al costat d’un grup que empeny a herois en cadires de rodes i me’n recordo dels nois de Xq no Álex. Admiro tant la seva perseverança i valentia! Vagant en aquests pensaments em trobo quan la música en directe d’un grup de joves m’alerta que estic passant sota l’arc de la mitja marató. Porto dues hores i cinc minuts corrent.\nEls següents quilòmetres passegen per la Mina i el Besós fins que, de cop i volta, el paisatge canvia radicalment: els edificis humils donen pas a imponents gratacels. Estem al Fòrum. Em dirigeixo cap a la plaça de les Glòries i en el quilòmetre 28 veig a la meva germana Marina. (Nota mental: explicar-li que no pot animar fent cara de poema. Concretament, d’un poema titulat “Moriràs”).\nLa sensació en traspassar la meta és orgàsmica: enrere queda l’esgotament físic i mental\nJo, a aquestes alçades, ja no puc pensar en una altra cosa que no sigui el quilòmetre 30, que, per acabar-ho d’adobar, transcorre pel meu estimat Poblenou. Sé que sóc a punt d’entrar en la dimensió desconeguda. I a la porta de l’abisme em saluda la meva amiga Ester. Xoquem la mà, imito la cara de panic situation que la meva germana m’ha fet minuts abans i segueixo avançant cap al Passeig de Taulat.\nRecorro la costa atabalada per una brisa suau que a mi em sembla un huracà i desemboco al carrer de la Marina. És el quilòmetre 35 i el temut mur apareix. És molt més gran del que imaginava. Diria que, metre a dalt metre a baix, té l’altura de l’Everest. Se’m fa difícil continuar endavant i ni l’aigua, ni la beguda isotònica, ni els plàtans, ni la fruita seca de l’avituallament més proper em reactiven. Negocio amb mi mateixa: caminaré un quilòmetre, recuperaré forces i continuaré endavant. I així és com em trobo fent el walking dead durant mil gloriosos metres, aliena a les arengues d’altres corredors i de gent meravellosa que em crida pel meu nom. Jo els hi regalo el meu millor somriure. I segueixo fent el zombi.\nA la Ciutadella recupero el ritme, tot i que menys vigorós que en els primers 30 quilòmetres, i passo per sota de l’Arc de Triomf sentint-me invencible. La reina del món. Encaro els últims 5.000 metres amb energies renovades, fascinada per la quantitat de gent que anima a la plaça de Catalunya, el Portal de l’Àngel i la Catedral. Al cap de poc, em trobo enfilant el Paral·lel. M’han advertit que aquests dos últims quilòmetres en pujada són mortals de necessitat, però sé que les meves amigues, les de tota la vida, les del barri, les del Poblenou, m’esperen en aquest punt, així que no decaic. L’emoció m’embriaga en passar al seu costat, mentre que uns altaveus em regalen els Amics per sempre de Los Manolos.\nUn sospir i ja albiro el quilòmetre 42. Tan sols 195 metres em separen de la glòria. Agafo aire i crido un “sííííííí” al més pur estil Cristiano Ronaldo. Déu em perdoni. Agafo la mà al meu company de vida, que no m’ha deixat ni un instant sola en aquesta aventura. I, tots dos junts, guanyem la Batalla de Marató. Han passat quatre hores, 23 minuts i 43 segons i per fi sóc finisher.


Estrenem en exclusiva “Pelai 56” dels valencians Joe Pask\n4 de març de 2021 Música Dispersa Entrevistes\nLa banda valenciana Joe Pask estrena “Pelai 56”, el quart i últim avançament del seu segon disc, Jo i el món. Una cançó que destil·la potència, força i electricitat, des de la primera nota a l’última, en cada vers i en cada arranjament.\nJoe Pask és rock, és folk i és americana, tot això amanit amb el sentir de l’escena indie valenciana, mediterrània. Projecte nascut al si del nucli experimental que és el microcosmos meridional d’Alcoi, un laboratori musical avançat amb referències punteres a nivell estatal.\nJoe Pask, és un i ho és tot, l’alter ego musical de l’artista valencià Josu Miró. Després de llançar-se al buit amb les autoedicions de “Hang it” i “A la deriva” fa cinc anys, Joe Pask va marcar un abans i un després, un raig d’aire fresc al panorama musical valencià amb Salt (La Fera CC, 2018).\nJoe Pask publiquen el seu segon disc, Jo i el món, el pròxim 26 de març. Foto: Mònica Llop\nEl seu debut de llarg va ser reconegut per la crítica com un dels discos de l’any, guanyant el premi Ovidi Montllor a millor àlbum rock.\nDesprés de tres anys de silenci, i una pandèmia pel mig, Joe Pask tornen amb Jo i el món (Primavera d’Hivern / La Fera CC, 2021), treball que veurà la llum el pròxim 26 de març. “Pelai 56”, el quart i últim senzill d’avançament, és una reflexió en veu alta sobre l’encaix de Joe Pask en un sistema que no li agrada.\nAmericanaEstrenaFolkIndieJoe PaskPaís ValenciàVídeo


Catàstrofe agrícola: tota l'hortalissa i un 40% dels cítrics, perduts pels aiguats\nEls agricultors del Baix Segura i l'Alt Vinalopó donen per perduda gran part de la collita pels aiguats de la gota freda, que ha afectat unes 150.000 hectàrees\nRedacció 17/09/2019 - 01.09 Actualitzat 17/09/2019 - 07.44\nHa arribat l'hora de fer recompte i de calibrar la magnitud del desastre al camp. Les fortes pluges caigudes durant l'episodi de gota freda han deixat un paisatge agrícola arrasat per l'aigua, especialment a la zona del Baix Segura i l'Alt Vinalopó, al País Valencià, on han resultat afectades més de 150.000 hectàrees de conreus.\nArbres arrancats, camps negats i enfangats. Caldrà estimar les pèrdues del camp. Les associacions d'agricultors calculen que l'hortalissa s'ha perdut al 100% i la producció de llimones un 40%. El Baix Segura produeix un 40% de les llimones de l'Estat. @324cat pic.twitter.com/3qkkfUWTiN\nEls agricultors estimen que en aquesta zona s'han perdut la totalitat del conreu de l'hortalissa (carxofa, patata, moniato, bròquil, coliflor i pastanaga, principalment) i un 40% de la producció de cítrics. La força de l'aigua ha arrancat arbres, ha fet destrosses en els accessos a les finques i ha afectat fins i tot embassaments. Les associacions agràries creuen que les destrosses suposen pèrdues d'entre 100 i 200 milions d'euros.\nLa força de l'aigua ha arrancat els arbres fruiters (CCMA)\nL'àrea entre Benferri i La Matanza ha quedat especialment devastada per la pitjor gota freda dels darrers 140 anys. Els llauradors no se'n saben avenir, com el Juan Ortuño:\n"Tinc 83 anys i és la primera vegada que he vist un desastre tan gran, això no es podrà arreglar"\nJuan Ortuño, llaurador (CCMA)\nAlguns dels municipis més perjudicats pels aiguats ja han començat a tramitar la declaració de zona catastròfica. És el cas d'Oriola i Redovà, que ja ho han sol·licitat formalment al govern espanyol en funcions. També altres municipis de Múrcia i Andalusia han fet aquesta petició.\nA moltes poblacions, continuen les tasques de neteja i reconstrucció després de les fortes inundacions. Els equips d'emergències se centra ara a reparar el curs del riu per evitar nous desbordaments en els pròxims dies i també a restablir subministraments d'aigua, llum i telèfon. Un de cada deu habitants encara no té línia elèctrica.\nSis morts i un desaparegut\nMentrestant, continua la recerca de l'holandès de 66 desaparegut aquest diumenge a Dolores, arrossegat per l'aigua. L'altre home, també holandès, que estava desaparegut, ha estat trobat il·lès, per la qual cosa la xifra de víctimes mortals es manté en sis.\n150.000 hectàrees de conreus perdudes per les inundacions


Entre 12.000 i 15.000 unitats han arribat aquest estiu a les Illes amb aquesta finalitat\n9 min. Palma 23/09/2018 00:20\n651x366 Es poden permetre llogar els cotxes a preus molt baixos, de fins a dos o tres euros el dia. / JAUME MOREY Es poden permetre llogar els cotxes a preus molt baixos, de fins a dos o tres euros el dia. / JAUME MOREY\nCoeja un estiu del qual -diuen els empresaris de rent a cars - no se n’ha tret tant de profit econòmic com l’anterior. I mentre alguns sectors de la societat apunten cap a ells com un dels causants de la massificació a les carreteres illenques i de la contaminació de l’aire, des de l’Agrupació Empresarial de Lloguer de Vehicles denuncien que són víctimes de la competència deslleial d’un complex entramat de negoci que es va posar en marxa als voltants de l’any 2000 tan bon punt es varen obrir les fronteres dins la Unió Europea. Aquesta xarxa usaria suposadament empreses de rent a car pròpies com a pas intermedi per aconseguir vehicles a un preu molt per davall del mercat i tindrien com a finalitat la venda de cotxes de quilòmetre zero a països com Alemanya, França o Itàlia a preus molts més baixos que els dels seus competidors.\nMentre que un estudi elaborat per Meteoclim per a la Conselleria de Turisme reflecteix que el total de turismes operats durant l’estiu de 2017 per grans empreses que es dediquen a la compravenda ascendeix a quasi 65.000 cotxes, algunes estimacions, com la de l’AEVAB, calculen que aquest estiu han arribat a l’Arxipèlag entre 12.000 i 15.000 cotxes -suposadament- de rent a car que en realitat anirien destinats a l’exportació fraudulenta, una xifra que suposa al voltant del 16% del volum total de cotxes de lloguer.\nAquest model de negoci té una sèrie de beneficis fiscals i descomptes que permeten obtenir de manera molt fàcil una alta rendibilitat. Per exemple, pel fet de comprar una gran quantitat de cotxes com a empresa de rent a car, els fabricants rebaixen el preu dels vehicles fins a un 40%; això sí, els mateixos fabricants imposen una restricció d’un mínim de sis mesos durant els quals l’empresa de rent a car els ha de tenir a nom seu i fer-los recórrer un mínim de quilòmetres. A més, els vehicles destinats a lloguer estan exempts de pagar l’impost de matriculació. Per obtenir el total d’aquesta bonificació, els vehicles han d’estar a nom de l’empresa durant dos anys. Per altra banda, les empreses de rent a car es poden deduir l’IVA, atès que allò que adquireixen és un bé destinat a una activitat empresarial. Però, a més, allò que s’ha detectat en nombroses empreses, i de manera especial a les grans multinacionals de rent a car, és que matriculen els vehicles a un conjunt de municipis de la península Ibèrica, on l’Impost sobre Vehicles de Tracció Mecànica (IVTM), l’antic impost de circulació, és fins a un 75% més barat.\nLes empreses destinen els vehicles a lloguer un mínim de 6 mesos, tot i que alguns testimonis asseguren que s’ha arribat, fins i tot, a trobar la manera de no complir aquest termini de temps abans de fer la passa següent. En tot cas, passat aquest temps, el vehicle és exportat fora d’Espanya, de manera que així es beneficien del retorn de l’IVA per exportació, un marge més de benefici amb el qual tindran la possibilitat de jugar en el moment de la venda del vehicle. En alguns casos, hi ha un contracte de revenda amb el mateix fabricant que ha proporcionat els vehicles, en d’altres ja és la mateixa empresa o grup empresarial, que en molts casos se sospita que tenen fons d’inversió darrere per proporcionar-los el finançament necessari per manejar grans volums de negoci, qui gestiona directament l’exportació i posterior venda dels vehicles.\nMenys impost de matriculació\nQuan l’empresa de lloguer dona de baixa els vehicles a Trànsit, si ho fa abans de 2 anys des del moment de matriculació, ha de liquidar l’impost de matriculació, que serà inferior al que hauria pagat en el moment de la compra, ja que en aquest cas s’abona sobre el preu devaluat del vehicle. Cal tenir en compte que els vehicles es devaluen més ràpidament si han estat destinats a lloguer, però, així i tot, l’acumulació de rebaixes i beneficis fiscals permet que el vehicle pugui ser revenut a un preu superior del d’adquisició.\nEl fet que aquest tipus d’empreses tinguin com a finalitat la venda a preus per davall del mercat dels vehicles adquirits quasi a meitat de preu fa que exercir de rent a car sigui més aviat una inversió o un pas necessari per arribar al final de la cadena, que no el negoci en si. Sent així, es poden permetre llogar els cotxes a preus molt baixos, de fins a dos o tres euros el dia.\nPer l’Agrupació Empresarial de Lloguer de Vehicles aquesta situació suposa “una greu competència deslleial, atès que ofereixen uns preus que els que ens guanyam la vida llogant els cotxes que hem comprat no podem oferir, amb l’agreujant que aquestes empreses no paguen els impostos aquí”. Amb una simple cerca a internet, qualsevol usuari pot trobar fàcilment portals i empreses que ofereixen cotxes de lloguer a preus molt per davall del mercat. En algunes ocasions, fins i tot, aquestes empreses exploten vehicles que pertanyen a altres grans multinacionals de rent a car.\nÉs recent el cas d’Autoclick, que té oficines a França i Itàlia, i que actualment és investigada per una presumpta estafa en la compra de cotxes de lloguer, ja fou investigada en el passat per exportar cotxes de manera fraudulenta. Cal tenir en compte també que a les Illes Balears, on no hi ha cap planta de producció d’automòbils, aquest sector va exportar el 2017 per un total de 170 milions d’euros.\nHi ha serioses sospites que, a més de l’exportació i venda d’aquests vehicles com a quilòmetre zero, n’hi pot haver que ja hagin circulat i siguin venuts com a nous -previ trucatge del comptaquilòmetres-, d’altres que es tinquin aturats a solars sense fer cap quilòmetre fins que hagi passat el temps necessari per poder exportar-los i d’altres que ni tan sols estarien complint el mínim de sis mesos que marca la llei abans de ser venuts fora de territori espanyol. Segons l’AEVAB, “no es posa remei a aquesta situació perquè ni el govern central ni les fàbriques de cotxes tenen interès a fer-ho. En el cas de les marques de cotxes, aquest fenomen els permet donar sortida a tot l’estoc i també mantenir les plantilles en marxa, i en el cas del govern, és evident que en termes electorals no l’ajudaria que una planta de producció de vehicles tancàs, acomiadàs gran part de la plantilla o es traslladàs a un altre lloc.\nPer què a les Illes Balears?\nA final dels anys 90, el negoci dels rent a car entrava en crisi en un arxipèlag on l’alta dependència econòmica del turisme havia fet proliferar el nombre d’empreses dedicades a aquesta activitat. En aquest context, a l’entrada de l’any 2000 s’obrien les fronteres a l’interior de la Unió Europea, desapareixien els aranzels i sorgia una bona oportunitat per donar sortida als vehicles usats per al lloguer i maximitzar-ne els beneficis: exportar-los a altres països de la Unió Europea.\nPerò, a més del factor històric, hi ha altres condicions que afavoreixen que les Illes Balears siguin camp base d’aquesta mena d’operacions. La superfície d’Eivissa, Menorca i Mallorca és prou gran com perquè hi pugui haver demanda de cotxes de lloguer i perquè hi hagi també extensions de terreny prou grans per tenir-los emmagatzemats, però alhora prou petita com perquè aquests vehicles no recorrin una quantitat excessiva de quilòmetres que podria fer-los perdre valor de venda. A més, per la distància que les separa del continent i la freqüència dels vaixells, les Illes Balears ofereixen una bona connectivitat que no encareix de manera excessiva el transport dels vehicles.\nEls solars destinats a acollir cotxes de lloguer han estat un dels punts de conflicte que les associacions veïnals s’han encarregat de denunciar. Recentment fou denunciat per part dels veïns del carrer del Norai un aparcament il·legal amb més de 400 cotxes que ocupaven un solar de 7.000 metres quadrats a la zona de Can Pastilla. L’empresa que tenia els cotxes estacionats en aquesta ubicació els va començar a retirar abans que l’Ajuntament de Palma. També ha estat objecte de queixes dels veïns l’ús d’uns 5.000 metres quadrats més per a aquesta finalitat en uns terrenys que Endesa va cedir a l’Ajuntament de Palma l’any 2009, amb Catalina Cirer com a batlessa, i que havien de ser incorporats a l’espai natural ANEI del Carnatge, a la badia de Palma. La situació encara és lluny de resoldre’s. Així mateix, la Policia Local de Palma ha multat aquest estiu prop de 600 cotxes de lloguer per estar aparcats a la via pública sense estar contractats, la qual cosa suposa un indici clar de pràctica fraudulenta i que alhora enllaça amb un altre dels punts que fan de les Illes Balears un terreny adobat per a l’exportació fraudulenta de cotxes de lloguer: la laxitud jurídica.\nRegulació de l’activitat\nSi l’AEVAB denuncia la manca d’actuació contundent per part de l’administració estatal en aquest sentit, que és qui té les competències en matèria judicial, és cert també que no existeix una legislació clara a les Illes Balears en aquesta matèria. L’Agrupació Empresarial de Lloguer de Vehicles, juntament amb El Pi, que ha fet seva la proposta, han demanat ja en diverses ocasions al Parlament i al Govern que es reguli l’activitat del lloguer de vehicles. Tot i que Francina Armengol s’hi va mostrar receptiva, encara no s’ha posat en marxa cap tipus de normativa en aquest aspecte. Propostes com per exemple que totes les empreses de rent a car que operen a l’Arxipèlag paguin l’impost de circulació a les Illes Balears i establir un sostre als vehicles de lloguer a través d’un repartiment de quotes entre les diverses empreses són damunt la taula per intentar posar barreres a una activitat econòmica fraudulenta que a les Illes -amb la meitat de tot el volum que aquest negoci mou a l’Estat- sembla haver-hi trobat ca seva.


Mots hereditaris i cultismes by jsanzman 3969 views\n1. LÈXIC CULTE Escolàpies Sant Martí Sílvia Montals\n2. INTRODUCCIÓ • La base lingüística de la llengua catalana prové del llatí. • La majoria del lèxic català procedeix del llatí vulgar (llatí que parlava el poble). – MATER > mare – DORMIRE > dormir\n3. MOTS PATRIMONIALS • La majoria de les paraules de la llengua catalana són mots patrimonials (o hereditaris). • Són els mots del llatí vulgar que han evolucionat al llarg dels segles. BASE LLATINA MOT PATRIMONIAL LUPUS Llop DOMINA Dona AQUA aigua\n4. • Alguns mots patrimonials, també procedeixen del grec. GREC LLATÍ MOT PATRIMONIAL ἀποθήκη APOTHEKA Botiga Κάλαθος CALATHUS calaix\n5. CULTISMES • Els cultismes (o mots savis) s’han adaptat, posteriorment, d’una llengua clàssica i no han sofert l’evolució dels mots patrimonials MOT LLATÍ CULTISME ARTICULU Article CAPITULU capítol\n6. DOBLETS • Els doblets són mots de la mateixa arrel llatina que: – Han evolucionat de manera popular. – També han experimentat una adaptació culta BASE LLATINA MOT PATRIMONIAL MOT CULTE CATHEDRA Cadira càtedra MIRACULU Mirall miracle\n7. LLATINISMES • Són expressions o mots llatins que s’han incorporat a la llengua catalana sense cap modificació (es mantenen vius). LLATINISMES SIGNIFICAT Vox populi La veu del poble Inter nos Entre nosaltres Post mortem Després de la mort Alter ego Un altre jo


L’Ajuntament vol recuperar la rua de Carnaval – Comarques de Ponent\nL’Ajuntament vol recuperar la rua de Carnaval\nadmin Posted On enero 17, 2007\nL’Ajuntament de Mollerussa ha fet una crida a entitats, empreses i particulars amb l’objectiu de recuperar la tradicional rua del dia de Carnaval, en la jornada festiva que se celebrarà lloc el proper 17 de febrer. Els interessats a participar de la festa poden adreçar-se a l’Ajuntament per inscriure’s. L’Ajuntament de Mollerussa ha fet una crida a entitats, empreses i particulars amb l’objectiu de recuperar la tradicional rua del dia de Carnaval, en la jornada festiva que se celebrarà lloc el proper 17 de febrer. Els interessats a participar de la festa poden adreçar-se a l’Ajuntament per inscriure’s a la iniciativa. L’Ajuntament té previst posar a disposició de les diferents comparses un local durant la setmana prèvia al dissabte dia 17 de febrer per tal que comptin amb un espai per poder guarnir les seves carrosses. Tots els participants seran convidats al sopar tradicional que es fa a la nit al Pavelló Firal. Aquesta nova iniciativa substituirà la festa Carnadance, que s’havia celebrat els darrers quatre anys amb la implicació d’alguns dels locals nocturns i que estava destinada al jovent. Segons fonts del consistori l’objectiu de la crida és implicar la societat civil en la recuperació d’una festa que vagi adreçada a tots els públics. Els darrers anys la festa del Carnaval anava especialment adreçada al públic infantil.


SETMANA SANTA DE MATARÓ: Dissabte de Passió: Celebració de la Coronació d'Espines\nDissabte de Passió: Celebració de la Coronació d'Espines\nLa tarda del Dissabte d'inici del tríduum Pascual, o Dissabte de Passió, ha estat per a la celebració també de la Processó de la Coronació d'Espines.\nProcessó que us oferirem un reportatge fotogràfic en breu.\nAbans de la Processó hi ha hagut una celebració de la Santa Missa amb la comunitat de la parròquia de Sant Pau i l'ermita de Sant Simó. En aquesta s'han afegit representants de les confraries i germandats.\nLa Missa presidida per mn. J.J. Badia ha remarcat la importància de la confraria de la Coronació d'Espines per a la parròquia i la comunitat parroquial per a la confraria.\nTambé hi ha hagut un moment per atorgar unes medalles de germans honorífics al sr. Ángel Rubio i la Sra. Montserrat Garcia, entre d'altres. El cor Aigua Viva ha posat la música a l'acte.\nLa imatge de la Coronació d'Espines a la parroquia.\nMoment d'atorgament de les medalles de germans honorífics.


EL CONSELL COMARCAL DEMANA QUE S’INVESTIGUI L’ACCIDENT A LA R3 – Pirineus TV\nEL CONSELL COMARCAL DEMANA QUE S’INVESTIGUI L’ACCIDENT A LA R3\nEl Consell Comarcal de Cerdanya instarà el Govern de l'estat en Funcions així com el Ministeri de Foment a iniciar una investigació per esclarir les causes de l'accident de tren de la línia R3 que va descarrilar al túnel de Tosses el passat 9 de juliol a la nit. Així s'ha decidit en el ple del consell celebrat aquest dimecres a la nit.\nAixí mateix, l'ens comarcal ha denunciat la manca d'inversions per part de l'estat en aquesta línia de rodalies i l'ha instat a complir amb els compromisos d'inversions i a completar el traspàs de la infraestructura.\nRecordem que l'accident que es demana investigar es va produir dins un túnel situat entre Toses i la Molina. En el tren hi viatjaven 35 persones, de les quals cap va resultar ferida i només dues d'elles van ser ateses per una crisi d'ansietat. Al ser dins un túnel, Bombers i Protecció Civil van participar en l’evacuació dels viatgers que van arribar al seu destí en autobús.\nLes primeres hipòtesis apuntaven a un despreniment d’una roca, fet que va provocar Això va provocar que descarrilés un dels eixos del tren.


East Huangshan Youth Hostel Huangshan Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nEast Huangshan Youth HostelChalinchang Farm, Tanjiaqiao Town, Huangshan, Huangshan, Xina, 245707 - Veure al mapaBé6,7Basada en1comentariEast Huangshan Youth HostelVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosPuntuació de la ubicació 5,0Veure el mapaVeure totes les 24 fotos5,0UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nOpcions d'habitacióVeure les fotosHabitació 2 llits (Twin Room)12 m2plat de dutxa2 futonsFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Familiar (Family Room)18 m2plat de dutxa3 futonsFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Individual (Single Room)10 m2plat de dutxa1 futonFixa les dates per veure preusVeure les fotosLlit en Dormitori de 6 Llits (Single Bed in 6...25 m2plat de dutxa1 llit de lliteraFixa les dates per veure preus\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop47 kmAeroport Internacional Huangshan Tunxi (TXN)129 kmAeroport Tianzhushan d'Anqing (AQG)hospitals i clíniques16 kmDacheng Hospital\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Huangshan, no busqui més enllà de East Huangshan Youth Hostel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El East Huangshan Youth Hostel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, articles de tocador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. East Huangshan Youth Hostel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Huangshan.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatcalefaccióplat de dutxaarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesiaservei de despertadorassecador de cabellescriptori Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que els clients presentin un carnet d'identitat o un passaport oficials i vigents a l'arribada. Comentaris recents de clients


La vivenda post-Covid evoluciona i s’adapta a un nou perfil de comprador :: Prensa Ibérica per HABITAT\nLa vivenda post-Covid evoluciona i s’adapta a un nou perfil de comprador\nSegons un estudi d’Habitat Inmobiliaria, baixa tres anys l’edat mitjana dels compradors d’aquestes vivendes i s’incrementen les franges d’edats més joves.\nHabitat Migdia (Girona).\nLa vivenda d’obra nova continua consolidant-se com la primera opció per a molts compradors i, concretament, per a aquells que accedeixen a la compra de la seva primera llar. No obstant, en el context actual, marcat per l’impacte de la Covid-19 a la societat, es nota un canvi en el perfil d’aquests compradors i, també, en les seves preferències a l’hora d’elegir vivenda.\nAixí ho demostra un estudi d’Habitat Inmobiliaria, promotora de referència en l’àmbit nacional amb forta presència a Catalunya, en el qual comparen els perfils, gustos i preferències del comprador post-Covid de la companyia, davant del comprador dels mesos previs a l’arribada de la pandèmia. Segons les seves dades, l’accés a la primera vivenda és el principal motiu de compra, representa el 48,7% del total i creix 11 punts percentuals respecte a l’època pre-Covid. De fet, la primera vivenda guanya distància amb la compra per a reposició, que es queda amb el 34,7% en l’actualitat i perd una mica més de dos punts percentuals.\nObra nova i compradors més joves i solters\nD’aquesta manera, l’aposta dels catalans per la compra d’obra no-va com a primera vivenda continua guanyant terreny, com així ho re-flecteixen també les últimes dades recollides per l’Institut Nacional d’Estadística (INE): la compraven-da de vivendes de nova construcció a Catalunya es va incrementar un 42,7 % el març d’aquest any respecte al mateix mes de l’any anterior, mentre que les transaccions de vivendes de segona mà tan sols van experimentar un creixement del 32,6 %.\nPer un altre costat, la promotora ha vist també com l’edat mitjana dels seus compradors està baixant progressivament, en contra de la tendència observada durant els últims anys. En concret, l’edat mitjana d’aquest tipus de comprador s’ha reduït tres anys, quedantse en els 43, i s’han vist clarament incrementades les franges d’edat més joves entre els perfils compradors, sent els 37 anys l’edat que és més dominant.\nPel que fa a l’estat civil, un 41% dels compradors d’Habitat Inmobiliaria són solters, cosa que suposa un increment de 12 punts percentuals en detriment dels casats o divorciats, que representen un 51% i 5% del total, que disminueixen 8 i 2 punts percentuals respectivament.\nVivendes més grans, amb terrassa i amb piscina\nEl canvi en l’estil de vida que la societat està experimentant en l’actualitat també comporta un canvi en les preferències del tipus de vivenda i les seves característiques. L’estudi d’Habitat Inmobiliaria assenyala una creixent tendència de compra de vivendes unifamiliars. Les persones que opten per aquest tipus d’immobles ja representen el 17% del total de compradors d’obra nova, un percentatge que se situava en un 8% abans de la pandèmia. Una cosa similar passa amb l’adquisició de vivendes amb piscina, que augmenta en un total de 5 punts percentuals, des del 79% en l’era pre-Covid al 84% actual.\nBaix amb jardí a Habitat Jardins de Teià (Barcelona).\nNo obstant, la diferència més clara és l’elecció i preferència actual per les vivendes amb terrassa que s’ha incrementat en 14 punts, del 75% al 89% del total. Habitat Inmobiliaria revela que només un de cada deu compradors elegeix una vivenda sense terrassa. Els compradors actuals s’inclinen també per llars més grans, sent la superfície útil mitjana de les vivendes venudes un 4% més gran en l’actualitat.\nHabitat Inmobiliaria a l’avantguarda del sector a Catalunya\nHABITAT INMOBILIARIA, en el seu objectiu d’escoltar la societat i atendre les seves necessitats en matèria de vivenda, segueix adaptant-se a les tendències en aquesta era post-Covid mentre continua apostant per Catalunya com a àrea estratègica. Mostra d’això són algunes de les promocions que la companyia té actualment en desenvolupament tant a Barcelona com a Girona.\nÉs el cas d’Habitat Jardins de Teià, promoció de 80 vivendes amb terrassa de 2, 3 i 4 dormitoris amb piscina, pista de pàdel i ubicada a tan sols 5 minuts de la platja; Habitat Progrés, promoció ubicada a Badalona amb piscina i zones comunes enjardinades, composta per 40 vivendes amb terrassa de 2, 3 i 4 dormitoris; Habitat Clot-Aragó, al carrer Aragó de Barcelona, formada per un total de 41 vivendes amb terrassa d’1 a 4 dormitoris que, a més, compta amb una piscina comunitària al terrat. Per un altre costat, a Girona, la companyia té en comercialització Habitat Migdia, una promoció de 90 vivendes amb terrassa de 2, 3 i 4 habitacions ubicada a l’Eixample Sud, una zona molt sol·licitada i apreciada de la ciutat. Aquesta promoció, a més, disposa d’una zona comunitària amb piscina i zona de jocs infantils.


→Mapa dels carrils bici de Barcelona — BarcelonaenBici.cat\nMapa actualitzat dels carrils bici\nAmb aquest mapa pots planificar els teus trajectes en bici per Barcelona.\nRecorda que pots anar en bici per tots els carrers de la ciutat però els carrils bici et donen més seguretat i tranquilitat. Tingues en compte la normativa del carril bici per fer el treu trajecte més segur.\nMapa d’aparcaments i de les estacions del Bicing\nAmb el símbol\ntens indicats tots els aparcaments en forma d’U de la ciutat. Utilitza’ls preferentment per deixar-hi la bicicleta. Si no n’hi ha en el teu destí o no queda lloc pots lligar la bicicleta a senyals de trànsit: revisa les normes sobre com aparcar legalment la bicicleta al carrer.\ntens marcades les estacions del Bicing a la ciutat per veure d’un cop d’ull on agafar o deixar la teva bici.\nInfladors i botigues de bicicletes de Barcelona\nQuan menys t’ho esperis necessitaràs inflar les rodes o fer una petita reparació. Estem treballant per incloure els punts de la ciutat on ho pots fer de forma gratuïta.\nLa inclusió de les botigues de bicicletes serveix perquè en cas d’avaria trobis assistència. Si punxes, trenques la cadena o el cable del fre pots anar a una botiga perquè et facin la reparació. Ni que sigui per inflar una roda fluixa t’anirà bé tenir el mapa a mà: a totes et deixaran l’inflador.\nDe tota manera, el millor és anar preparat per tenir una petita avaria o una punxada. Revisa el kit bàsic de reparació del ciclista urbà per tenir sempre a mà les eines bàsiques per sortir del pas.\nSi al final no pots reparar la bici o simplement plou o no tens ganes de pedalar pots agafar el metro o el tramvia. Al mapa tens marcades les parades però tingues en compte els horaris i les condicions per pujar la teva bici al transport públic.


Aquesta és una versió anterior d'aquesta pàgina, de data 15:34, 23 set 2016 amb l'última edició de Kippelboy (discussió | contribucions). Pot tenir inexactituds o contingut no apropiat no present en la versió actual.\nPoetessa, escriptora, sacerdotessa i profeta\nSargon d'Accad i Tashlultum (en)\nManixtuixu, Ilaba'is-takal (en) , Rimuix d'Accad i Shu-Enlil (en)\nEnheduanna o Enkheduanna, (2285–2250 aC), va ser una «poetessa» accàdia considerada "l'autor i poeta" conegut pel seu nom més antic del món, i una de les primeres dones en la història der la qual es coneix el seu nom, va ostentar l'important càrrec de «Sacerdotessa» de la deessa del déu llunar An. Era una princesa, filla del Sargon d'Accad, va viure a la ciutat-estat d' Ur, al sud de la regió de sumeria.\nEl seu nom s'ha transliterat com Enheduanna, En-hedu-ana o EnHeduAnna, en idioma sumeri "A" vol dir gran sacerdot o suma sacerdotessa, "Hedu" vol dir adorn, i "An" vol dir cel, el títol "Heduana" (adorn del cel) és un epítet poètic que assenyalava a la bellesa de la Lluna en el cel, de manera que el seu nom es pot traduir literalment com «suma sacerdotessa de l'adorn del cel», o en directa referència a la Lluna «suma sacerdotessa de la Lluna».\nÉs la primera persona de la qual es coneix ostentà el títol de "Sacerdotessa En", un paper de gran importància política que molt sovint dugueren les filles de la família reial que dominava en Mesopotàmia; com Enmenanna, filla de Naram-Sin d'Akkad, fins a la filla de Nabonid, rei de Babilònia al segle VII a. C.\nEnheduanna era tia del rei acadi Naram-Sin i fou una de les primeres dones de la història el nom de la qual es coneix. Fou nomenada pel seu pare, el rei Sargón de Acad, com a summa sacerdotessa de Nanna, el déu-Lluna sumeri, una de les majors divinitats del panteó mesopotámic, en Ur, durant el mil·lenni III aC . Sa mare va ser la reina Tashlultum.\nEl nomenament es considera un atreviment polític per part de Sargó, per ajudar a fomanetar el poder de Sumer al sur on es ytobava la ciutat d'Ur.\nContinuà amb el carrec durant el regnat de Rimush, el seu germà. Fou durant aquest regnat de Rimush quan s'implicà en l'agitació política, raó per la qual fou expulsada, i més tard eventualment reinstaurada como a summa sacerdotessa. La seua composició Exaltació d'Inanna o ‘nin me sar2-ra’ detalla la seua expulsió d'Ur i la posterior eventual reinstauració (Franke 1995: 835). Açò es relaciona amb "La maledicció d'Acad" en la qual Naram-Sin, sota qui és posible també que Enheduanna servís, és maleït i desterrat per Enlil. Després de la seua mort, Enheduanna continuà sent recordada com a una figura important, potser inclús obtenint un estatus semidiví.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Enheduanna&oldid=17513108»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 abr 2021 a les 20:18.


Què hi ha de nou?: Les negociacions col·lectives es tornen més transparents\nLes negociacions col·lectives es tornen més transparents\nEl passat divendres 13 de febrer, va tenir lloc la Mesa de Negociació de Matèries Comunes, on es va tractar la proposta de revisió salarial dels tècnics mitjos.\nLa reunió va comptar amb la presència de 4 tècnics mitjos, com a representants del propi col·lectiu, que van ser informats de la proposta per part de l’Equip de govern, igual que la resta de sindicats presents.\nFelicitem la iniciativa de l’Equip de govern per permetre la presència del col·lectiu de tècnics mitjos a la Mesa General de Negociació, on els propis companys van poder expressar les seves reivindicacions i aportacions a la proposta presentada. Considerem, a més, que aquesta és una bona via per apropar els treballadors municipals a les negociacions dels temes laborals de primer ordre i per implementar la transparència en la gestió dels Recursos Humans.\nAtès que el Tinent d’Alcalde s’ha compromès a planificar i calendaritzar l’actualització del catàleg de llocs de treball, amb la corresponent revisió de funcions i salari de tots els col·lectius municipals, la CGT ha sol·licitat que tots els col·lectius municipals puguin ser presents a la Mesa General de Negociació per expressar les seves reivindicacions quan s’analitzi el seu grup.


El PS demana els detalls de la incorporació dels psicòlegs a la CASS - FÒRUM.ad\nSusanna Vela, a la dreta, conversa amb Carine Montaner i Meritxell Palmitjavila. Foto: Consell General/Eduard Comellas\nLa pandèmia del SARS-Cov-2 ha tingut i té una incidència clara en la salut mental i des del Partit Socialdemòcrata insisteixen que l’atenció de la mateixa ha de ser una prioritat per totes les administracions sanitàries. “A Andorra ja teníem una situació preocupant pel que fa a la salut mental, a la qual hem d’afegir ara totes les conseqüències lligades a la pandèmia”, defensa la consellera general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, Susanna Vela.\nÉs per aquest motiu que des de la formació demanen els detalls de la incorporació dels psicòlegs a la cartera de serveis de la seguretat social: “una cartera que està a punt de ser aprovada per Govern i que ha d’estar reforçada amb tots els recursos humans i materials necessaris per atendre la població adulta i infantil. Semblaria, però, que el col·lectiu de professionals de la salut mental no està d’acord en com s’està plantejant el pla de salut mental i que desconeixen quin encaix tindran en la cartera de serveis de la CASS, com es va fer públic el 9 de desembre, a una entrevista al president de Col·legi de Psicòlegs d’Andorra”, assenyala Vela. Amb l’objectiu d’aclarir les condicions i la planificació del Ministeri de Salut, la formació ha tramitat aquest dimarts una bateria de preguntes escrites al Govern.\nEn primer lloc, Vela demana el nombre de persones ateses per l’Àrea de Salut Mental del SAAS ordenat per grups d’edat (infants, adolescents i adults) i per tipus de trastorns que van ser ateses els anys 2018 i 2019 (per mesos), així com el nombre de persones ateses per l’Àrea de Salut Mental del SAAS ordenat per grups d’edat i per tipus de trastorns que han estat ateses des del març del 2020 fins a la data d’avui (per mesos).\nEn segon lloc, la consellera vol saber quants professionals de la salut mental treballen a aquesta Àrea de Salut Mental i si en el darrer any, s’ha vist incrementada l’estructura d’aquesta àrea amb més professionals de la salut mental.\nFinalment, Vela reclama la planificació sanitària del Ministeri de Salut en aquesta àrea i quin és el nombre de professionals que l’haurien d’integrar, i demana quin és l’encaix dels psicòlegs en la cartera de serveis que el Ministeri de Salut està tancant i quines són les condicions de reemborsament pels seus actes.\nNotícia Anterior: La Generalitat demana al govern espanyol assimilar Andorra a la comarca de l’Alt Urgell\nSegüent Notícia: Comença una transformació profunda a Prada Ramon per integrar el barri a l’eix central


Millores en més de 3.000 metres quadrats de carrils bus de la ciutat | Info Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nDilluns s’inicien les obres a l’avinguda Diagonal, i el mes que ve continuaran al passeig de Sant Joan i als carrers del Rosselló i de Mallorca. A partir del gener es faran noves intervencions a la Diagonal, a la Gran Via i al carrer de Sepúlveda. L’objectiu és actuar en els trams més deteriorats per l’increment de l’ús i la freqüència de pas dels autobusos i millorar-ne el paviment per incrementar la comoditat dels usuaris, la velocitat comercial del servei i la seguretat en la conducció.\nEn els darrers anys la xarxa d’autobusos de Barcelona ha experimentat diversos canvis amb la implantació de la nova xarxa de bus, la reordenació de la xarxa convencional i l’aposta pel bus a demanda, que han permès desenvolupar i potenciar aquest mitjà de transport públic.\nAquest increment i aquesta millora del servei han provocat que el paviment d’alguns carrils bus de la ciutat s’hagi deteriorat per la freqüència de pas més elevada dels autobusos, a causa de l’augment de línies, i també per la circulació d’autobusos de dimensions més grans.\nPer tal de donar resposta a aquesta situació i amb l’objectiu de millorar el servei, la velocitat comercial dels autobusos i la seguretat en la conducció, l’Ajuntament de Barcelona inicia un seguit d’actuacions per reparar i millorar trams de la plataforma i el ferm de diversos carrils bus de la ciutat i eliminar qualsevol risc per a la circulació.\nEntre les actuacions que s’han de dur a terme hi ha demolicions, pavimentacions, senyalització vertical i abalisament, i el pressupost és d’1,1 milions d’euros (IVA inclòs).\nEls primers punts on s’actuarà són els següents:\nLateral de l’avinguda Diagonal en sentit entrada a la ciutat, entre els carrers de Numància i d’Entença (130 metres lineals): els treballs començaran el dilluns 25 d’octubre i s’allargaran fins al 3 de desembre. Per dur-los a terme s’ocuparà el tram de carril bus afectat i un segon carril de circulació; se’n mantindrà un d’operatiu. Les tasques obligaran a desplaçar una parada de bus.\nCarrer de Mallorca, entre els carrers de Padilla i Lepant (100 metres lineals): les tasques es faran del 8 de novembre al 5 de desembre. S’afectarà el tram de carril bus en què s’intervé i caldrà anul·lar l’actual carril bici entre els carrers de Cartagena i Lepant. S’habilitaran dos carrils per a la circulació.\nPasseig de Sant Joan, entre els carrers del Rosselló i de Còrsega (en sentit ascendent, 130 metres lineals): els treballs tindran lloc entre el 2 i el 26 de novembre. Implicaran el tall total de trànsit en aquest punt, que s’haurà de desviar pels carrers del Rosselló, de Roger de Flor i de Còrsega. Durant aquest període el carril bici restarà operatiu, excepte alguns dies puntuals.\nCarrer del Rosselló, entre els carrers del Bruc i de Girona (130 metres lineals): les obres s’iniciaran el 27 de novembre i s’acabaran el 27 de desembre. Afectaran el tram de carril bus i un segon carril; se’n mantindran operatius dos de circulació.\nActuacions durant el 2022\nA partir del mes de gener del 2022 continuaran les intervencions de millora, amb actuacions al tronc central de l’avinguda Diagonal (en el sentit de sortida de la ciutat), entre la plaça de Francesc Macià i el carrer de Numància (740 metres lineals).\nTambé a la Gran Via de les Corts Catalanes, entre el passeig de Gràcia i els carrers de Pau Claris (130 metres lineals) i Sepúlveda, entre els carrers de Muntaner i Casanova (130 metres lineals).\nEn total s’actuarà sobre prop de 1.490 metres lineals de paviment, de manera que se’n renovarà un total de 3.099 m2.\nActuacions de millora aplicades als carrils bus de la ciutat\nAquesta intervenció arriba després que durant el 2020 Barcelona hagi donat un fort impuls a la millora de la infraestructura de carrils bus de la ciutat per tal de millorar aquest servei per a les persones usuàries.\nMés informació sobre les tasques fetes durant l’any 2020.


El país dels comerços centenaris\nArticle publicat a la revista El Llaç de Molins de Rei. Juny de 1016\nFa anys vaig sentir dir al doctor Fabián Estapé a la "Vida en un xip" d'en Puyal que aviat els comerços tradicionals desapareixerien. I posava l'exemple que a principis de segle XX hi havia uns cotxes que anaven de Gràcia a Sants. Avui es pot continuar anant en taxi de Sants a Gràcia, però, és clar, la companyia que tenia la llicència d'aquell trajecte ja no existeix. I la llicència, tampoc.\nTot just acaba de sortir el llibre de Joan Safont Capitans del comerç, en el qual explica cinquanta casos d’èxit de comerços familiars. Explica molt bé que, a pagès la figura de l’hereu feia que els altres fills, els fadristerns, haguessin d’espavilar-se i buscar sort a ciutat. Eren xicots joves que vivien rellogats a casa d’una tia de la veïna d’una cunyada que fregava escales a ciutat. Amb els anys molts d’aquests fadristerns van aixecar grans comerços que han esdevingut franquícies.\nCatalunya és un país de comerços centenaris fundats per fadristerns. El mes passat la Generalitat en va reconèixer vuitanta. Són comerços de més de quatre generacions que superen aquella dita que diu que l’avi el crea, el pare el puja i el nét l’enfonsa. Els fundadors d’aquests negocis centenaris vivien a sobre de la botiga. No vivien del negoci, sinó per al negoci. És molt més que una frase. És un fet vital que deixa petjada als qui ho han viscut. Per una simple raó: un sempre està de servei .\nDe moment, la profecia de Fabián Estapé no s’ha complert. Avui, el comerç és una activitat econòmica de referència. I ho continuarà essent si actualitza els valors que transpiren els capitans del llibre d’en Safont; imaginació, convicció i esforç.


Fem Sobretaula: Van parlar de l'adolescència ~ Ciutat Nova\nper Mireia Baró | 11 juny, 2020 | Fem Sobretaula | 1 comentari\nL’Espai Societat Oberta ens va obrir les seves portes per dur a terme la primera de les sessions del projecte Fem Sobretaula. El petit local de Via Augusta, diàfan i lluminós, convidava al debat, a la paraula i al diàleg. Quan els protagonistes de l’esdeveniment van començar a arribar, el degoteig de rialles, converses tímides i una mica de nervis van començar a omplir l’ambient.\nL’Olympia va ser l’encarregada de moderar en aquesta primera ocasió. Un diàleg distès, com una sobretaula amb amics, on cada paraula s’anava enduent la vergonya i els nervis deixant pas a reflexions molt interessants. La conversa, el tema principal de la qual va ser l’adolescència, va estar subdividida en tres grans àmbits temàtics segons l’havia preparat l’Olympia, amb professionalitat i deteniment: L’educació i el paper que hi té l’Estat, la relació dels joves amb les institucions i les tan controvertides xarxes socials.\n1. Família vs. Estat\nSeguint el primer dels àmbits a tractar, l’Olympia va posar sobre la taula la qüestió de l’anomenat pin parental, que ha suscitat opinions diverses des de la seva aprovació el febrer per part del govern de Múrcia. Es tracta d’un tema que, per la seva actualitat i la seva relació amb el primer tema de Fem Sobretaula, no hi podia faltar. Aquesta proposta política plantejada per Vox i implantada pel PP, permet que els pares decideixin si els seus fills han d’accedir o no a certs continguts educatius, com ara xerrades sobre identitat de gènere o diversitat sexual. Segons el Pau, a través de l’educació, els pares imposen als fills una forma de fer amb una ideologia subjacent, i per tant aquesta política és una imposició ideològica.\nL’Ada va mostrar obertament la seva contraposició amb la idea del pin parental assegurant que l’Estat ha de posar les bases de l’educació perquè cal que als nens se’ls ensenyin, no només matemàtiques o llengua, sinó també aspectes bàsics de la vida com l’existència de més orientacions sexuals a part de l’heterosexual, independentment del que vulguin els pares. Seguint aquesta línia, “l’educació hauria d’oferir uns elements bàsics i fonamentals per entendre la realitat i, a partir d’aquí, ser capaços d’interpretar-la per nosaltres mateixos”, reflexionava el Pau.\nA l’altra banda, l’Amparo, com una pinzellada de realitat, deixava anar la seva reflexió: “La neutralitat en l’ensenyament no hi és, sigui per causa de la família o per causa de l’Estat. De fet, no hi ha res del que fem que sigui neutral”. La Yukiko sostenia aquesta idea afegint que tots som animals polítics i que, per tant, ser cent per cent neutres és una tasca impossible.\nUn altre interrogant que es va apoderar de la conversa va ser els drets dels infants. Molts opinen que els nens són una propietat dels pares, tal com esmentava l’Ada. De fet, el Pau va afegir que, els infants, no només es veuen com a propietat dels pares, sinó que també són propietat de l’Estat. La Yukiko comparava aquest concepte amb el que passava amb les dones fa uns anys, quan no tenien cap dret i es trobaven supeditades a les decisions d’un tercer.\nSeguint en la línia de l’educació, l’Olympia va portar la conversa cap a un altre terreny: educar els infants a casa. L’Amparo va mostrar la seva disconformitat exposant arguments com la manca de socialització o la incompatibilitat per part dels pares en haver de combinar la seva feina i l’educació dels seus fills. La Yukiko, però, va posar l’exemple de la cantant Billie Eilish, que es va educar a casa i, gràcies a haver estat educada pels seus pares, va poder aprofundir en temes que l’Estat no valora a l’escola com és l’art.\nEl Fortunat va aprofitar el salt al segon àmbit temàtic per parlar de la majoria d’edat: per molt que l’edat legal sigui als 18 anys, cada infant té un ritme de maduresa diferent, un fet que, a més, es va esdevenint en el temps, no de cop i volta. “Algú pot tenir el pensament que t’exigeixen als 18 anys tan sols als 15 i pot ser que un altre no l’adquireixi fins als 20”, sentenciava el Fortunat.\nLa desigualtat que pateixen els infants només pel fet de ser-ho també va posar-se a sobre la taula. L’Ada va tocar aquest punt al·legant que, quan participa en debats, no es té en compte la seva opinió només per la seva edat. Pel Pau, en canvi, “la discriminació d’edat està mitjanament justificada perquè les persones adultes han viscut més i, per tant, tenen més experiència”. L’Olympia estava entremig d’aquestes dues reflexions ja que, sí bé és veritat que els adults han tingut més temps per xuclar informació, per altra banda els joves són més oberts de ment i poden aportar més en segons quins temes.\n3. Les xarxes\nLes xarxes socials van ser l’últim gran tema abans de tancar el diàleg. Per la Yukiko, la globalització de la tecnologia ha ajudat molt en els països en desenvolupament, ja que ha estat l’eina gràcies a la qual molts infants han après a llegir i a comunicar-se. L’Olympia afirmava que les xarxes poden aportar un potencial revolucionari als joves que potser a nivell material no tenen. Alhora, però, que a les xarxes tot sigui tan instantani crea vertigen perquè, de manera errònia, traslladem aquesta immediatesa a les nostres relacions personals.\nMira la conversa completa aquí:\nSi vols saber d’on va sorgir la idea, pots llegir-ho aquí.\nM. Ángeles\ton 15 juny 2020 at 10:30 AM