TEADUS ÜTLEB, ET KA TÄISKASVANUD VAJAVAD VÄRVIRAAMATUID - TERVIS\nroosade õitega puud Texases\ntroopiliste vihmametsade loomade nimekiri\nMalaika Arora jagab kolme 'kõige olulisemat elementi sobivaks elamiseks'\nArmastad grillida? Noh, see võib olla teie tervisele ohtlik\nKas kannatate alakeha valu all? Proovige neid kolme lihtsat asanat koos tekiga\nSiit saate teada, kuidas kõhurasv võib teie vähiriski suurendada\nPCOS -teadlikkuse kuu 2020: asjad, mida PCOS -dieedi järgimisel meeles pidada\nTeadus ütleb, et ka täiskasvanud vajavad värviraamatuid\nPeaasi on tegevusse täielikult sukelduda.\nVärvimise korduvad liigutused aitavad aju lõdvestada. (Allikas: Getty/Thinkstock)\nMäletate, millal veetsite lapsena tunde värvimisraamatut läbides? Kuidas te lõpuks oma käsitööga rahule jääksite, kui olete piiridesse jäänud? Selgub, et värviraamatute rahustav mõju, mis teile lapsepõlves nii meeldis, on tagasi tulnud, sest üha rohkem täiskasvanuid otsustab väljendada end värvipliiatsite ja värvipliiatsite kaudu. Ja teadus ütleb, et see tegevus aitab neil ka stressist vabaneda. Loe edasi.\nKiire elu ja hääleka meelega inimesele on värvimine ideaalne tegevus, sest see aitab levitada rahu. See hõlmab korduvaid liigutusi, mis lõdvestavad mandelkeha (mida peetakse aju hirmukeskuseks). Peaasi on sukelduda tegevusse täielikult ja mitte keskenduda millelegi, mis võib põhjustada stressi ja ärevust.\nKui kasutate oma loomingulist külge väljaspool oma töökoha piirkonda, ilmute oma töökohal uuendusmeelsema ja meeskonnavaimulise inimesena, selgub San Francisco osariigi ülikooli uuringust. Lisaks võite kontorisse tuua värviraamatud ja kaasata ka oma töökaaslased.\nVärvipliiatsite lõhn viib teid otse lapsepõlve ja teeb hea tuju. (Allikas: Getty/Thinkstock)\nKui võtate värviraamatu kätte, eriti õhtul enne magamaminekut, jätate nutitelefoni ja tahvelarvutiga hüvasti. Ja teadus ütleb, et asendades vidinad raamatutega, magate paremini. Te ei puutu kokku telefoni kahjuliku und pärssiva sinise valgusega ning aja jooksul – ja piisava puhkusega – paraneb teie naha tervis. Ka tumedad ringid ja tursed silmade all hakkavad kaduma.\nVärvipliiatsid ja värvipliiatsid lõhnavad teatud viisil ning see lõhn võib viia teid tagasi lapsepõlve. See teeb hea tuju ja loob optimismi. Lisaks paneb see teid edendama tähendusrikkaid suhteid ning suhtlema võõrastega ja näitama üles suuremeelsust.\nAndes teile midagi teha, paneb see teid kõige graatsilisemalt vananema. Värvimine muudab teie meele keskendunud ja käed aktiivseks. Samuti annab see teile võimaluse suhelda omavanuste inimestega, korraldada värvimisüritusi jne.\nShraddha Kapoor saab kaks aastat taimetoitlaseks; teada dieedi eeliseid\nKas soovite ässa brokaatida? Karisma Kapoori ansamblid pakuvad täiuslikke vihjeid


Õppige, kuidas eelarvet ja kulutusi hoides eraldi arveid\nKuidas saab paar õiglaselt jagada kulutusi, kui nad teenivad teistsuguseid summasid? Mõned paarid koondavad kogu oma raha ühisesse fondi, mis on ühiselt "meie". Aga mis siis, kui te ei soovi seda teha? Mõned paarid eelistavad hoida oma raha eraldi isegi siis, kui nad on abielus. Nad peavad iga kiibi eest maksma teatud jagatud kulusid, nagu hüpoteek või üür.\nKuid kulude jagamine toorväärtustega - näiteks 100-punktilise punkti jagamine iga 50-dollarise suurendusega - ei ole jätkusuutlik lahendus, kui kahel inimesel on metsikult erinevad palgad.\nKui üks partner teeb aastas 200 000 dollarit, samas kui teine teeb 20 000 dollarit aastas, võib olla raske küsida igalt partnerilt hüpoteegi maksumusest osa . Mida sa teha saad?\nKuidas hoida eraldi kontosid, kuid endiselt õiglane\nKui olete pühendunud eraldiseisvate kontode hooldamisele, proovige seda taktikat: jagage oma kulud vastavalt teatud protsendile oma sissetulekust. Näiteks võite nõustuda sellega, et igaüks teostab 35 protsenti oma sissetulekust eluasemekulude osas.\nSuurem teeniv partner maksab rohkem dollareid (toorrahana), samal ajal kui madalama sissetulekupartner maksab vähem toores dollareid. Kuid mõlemad partnerid maksavad sama protsendi oma sissetulekust. Saate seda teha iga eelarvekategooriaga - toiduained, kommunaalteenused, veterinaaria ja muud.\nMillised muud võimalused on meil olemas?\nPidage meeles, et see nõuanne kehtib paaridele, kes soovivad jagatud kulude jaoks eraldi kontosid ja mõlemat kiipi hoida.\nSee pole ainus strateegia, mida paarid kasutavad "eraldiseisvate" rahakogumite hoidmiseks.\nSiin on mõned muud võimalused, kuidas paarid saavad hoida eraldi raha:\nToetus: iga partner saab hüvitise. See võib olla kas sama summa (toores dollarites) või see võib olla proportsionaalne nende sissetulekuga. See võimaldab igal partneril kasutada oma toetust iganes nad soovivad, säilitades samal ajal suurema osa oma raha jagatud basseiniga. See on eriti kasulik strateegia, kui üks abikaasa on poohoolne, samas kui teine on kallim.\nValik: iga partner tasub teatud arveid. Üks partner maksab hüpoteegi, samal ajal kui teine partner maksab toidukaupade ja autokindlustuse eest. Kui üks partner teenib rohkem kui teine, võib ta valida kallimate arvete eest.\nPerformance Bonus: üks partner keskendub nii palju raha suhetele kui võimalik, samal ajal kui teine, madalama sissetulekuga partner keskendub kulude vähendamisele nii palju kui võimalik. Sel moel saab partner, kelle aeg on "väärtust rohkem", maksimeerida sissetulekut, samal ajal kui madalama palgaga partner saab tasakaalu teha ja aidata duöt nii palju kui võimalik. Partner, kes keskendub raha säästmisele, peaks hoidma kokku selle, kui palju ta iga kuu salvestas ja sai selle summa alusel toetuse või täitmise boonuse. Lõppude lõpuks on teenitud pennik päästa.\nAbikaasa palk. Mis siis, kui üks partner on täistööajaga vanem , samas kui teine partner töötab väljaspool kodu, kuid kaks partneri soovivad hoida eraldi kontosid? Partner, kes teenib tulu, võib maksta "palka" täistööajaga vanemale. Ma tean, et see on radikaalne, kuid ma kuulsin õnnelike paaride edukaid lugusid, kes tunnevad eraldi raamatupidamisarvestust, isegi kui üks partner keskendub kodus tööle täistööajaga.


Inglise keele tasemeeksam « EESTI ERAPILOOTIDE LIIT\nInglise keele tasemeeksam\nPostitatud 1.jaanuar 2008 | Postitaja Marika Kulmar | Rubriik LennuametInglise keele tasemeeksam kommenteerimine on välja lülitatud\nPostitaja marikak on Teisipäev, Jaanuar 01, 2008 – 01:03 AM EET,\n22.-24. jaanuarini 2008 toimuvale eksamile tuleks võimalikult kiiresti registreeruda, hiljemalt 3. jaanuariks allakirjutanu meiliaadressil (carmen@tac.ee). See on vajalik eksami ladusaks korraldamiseks. Veebruaris eksamisessiooni ei toimu.\nAlgne tekst: Reede, November 23, 2007 – 09:38 AM EET\nICAO määrus 9835 koos selle lisadega sätestab, et rahvusvahelisi lende tegevate pilootide ja rahvusvahelisi lende juhtivate lennujuhtide inglise keel peab vastama ICAO poolt kehtestatud hindamisskaala järgi vähemalt 4. tasemele.\nKeeletaseme nõue hakkab kehtima 5.märtsist 2008.\nEesti lennufirmad said hiljuti sellise e-kirja:\nLugupeetud lennundusorganisatsiooni juhid\nICAO määrus 9835 koos selle lisadega sätestab, et rahvusvahelisi lende tegevate pilootide ja rahvusvahelisi lende juhtivate lennujuhtide inglise keel peab vastama ICAO poolt kehtestatud hindamisskaala järgi vähemalt 4. tasemele. Keeletaseme nõue hakkab kehtima 5.märtsist 2008.\nSiinkohal annangi teile teada, et teie pilootidel on võimalus teha vastav inglise keele tasemeeksam 22.-24. jaanuaril 2008. Eksamit organiseerib Tartu Lennukolledž, kellel on Mayflower College’iga sõlmitud koostööleping ning omab kookõlastust Lennuametiga.\nTEA (Test of English for Aviation) eksami on koostanud Mayflower College, Plymouth, UK, ning ka eksamineerija tuleb sealt kohale.\nEksam keskendub üldkeelele lennunduse kontekstis (mitte R/T) ning kontrollib kuulamis- ja kõnelemisoskust.\nEksamineeritavatele esitatakse küsimusi tema töö, töökoha, lennundusega seotuse jne. kohta.\nII – Interactive Comprehension\nSee osa koosneb kahest alaosast:\nA – eksaminandile antakse kuulata lühikesi erinevate situatsioonidega lõike, millele tuleb kas vastata, oma sõnadega ümber seletada, jne.\nB – samuti kuulatakse lühikesi lõike, mille kohta tuleb kas esitada küsimusi, või anda nõu olukorra lahendamiseks, või …\nIII – Description and discussion\nEksaminandil tuleb kirjeldada kahel pildil olevat ning teise pildi sisust lähtuvalt arendatakse sellel teemal vestlust\nEksam toimub üks-ühele vormis ning kestab u 20 minutit. Hindamine toimub ICAO määruses antud skaala järgi, kus eraldi hinnatakse hääldust, keelestruktuure(gr), sõnavara, kõne ladusust, kuuldust arusaamist ning suhtlemise ladusust. TEA eksam määrab ära kõik tasemed (mitte ainult 4. või 5.) Eksami sooritanule antakse välja tunnistus Mayflower College’i poolt. Lähemalt võib TEA eksami kohta lugeda ka Mayflower College’i kodulehelt.\nKuna eksami läbiviimine ning eksamineerija Eestisse toomine on seotud kulutustega, siis on eksamitasu 3000 krooni inimese kohta.\nPalun kõigil, kellel on tööalaselt vajalik või kes on ise huvitatud eksami sooritamisest, täita lisas olev registreerimisleht.\nLisainformatsiooni saab allakirjutanu käest.\nJõudu ning julget pealehakkamist soovides\nTLK Üldosakonna juhataja\nTEA eksami administraator\n58 455 322\nKüsisin e-kirja teel mõned lisaküsimused ja sain vastuseid:\nKas selline eksam tuleb teha kõigil, kes tahavad lennata väljaspool Eestit, või ka neil, kes Eesti sees lennates kasutavad ingliskeelset raadiosidet?\n– Oma inglise keele oskuse vastavust ICAO poolt kehtestatud 4.tasemele tuleb tõestada kõigil, kes soovivad lennata väljaspool Eestit ning ka neil, kes Eestis lennates kasutavad ingliskeelset raadiosidet.\nMillise lisapädevuse see eksam annab, kui lennundusloal on juba ingliskeelse raadioside pädevus olemas?\n– Ei oska vastata lisapädevuse kohta, kuid raadiosides kasutatav inglise keel peab vastama ikka eelpoolnimetatud ICAO 4.tasemele.\nTäpsemat informatsiooni seadusandliku poole pealt on võimalik saada ka Lennuametist hr Priit Lõugult, lennunduslubade osakonna juhatajalt. Temalt sain ka teada, et LA’l on kohe-kohe plaanis panna oma kodulehele täiendav info keeletaseme eksami kohta. Tasub siis pilk nende uudistel peal hoida.\nLennuameti lehel on info – http://www.ecaa.ee/atp/?id=56487. Toimuks justnagu ingliskeelse raadioside pädevuse kohustuslik uuendamine.\nKes nüüd seda eksamit teha tahab, kas ta peab olema kohal kõik 3 päeva ja maksab 20-min vestluse eest 3000 EEK? Või sisaldub siin ka mingisugune ettevalmistuskursus?\n– Kindlasti ei pea kohal olema kolme päeva. Teen iga päeva kohta ajagraafiku ning osalejatel on võimalus valida talle sobivaim aeg. Muidugi – “first come, first served” e siis, varem registeerunutel on suurem võimalus saada talle sobiv aeg. Ja kui varakult planeerida, siis ehk saab ka töö ja muud asjad nii sättida, et saaks eksamil osaleda. Hetkel uut eksamisessiooni aega määratud ei ole.\n– Eksamitasu sees ei ole lisakoolitust. Tasu sisaldab tasu Mayflower College’ile, eksamineerija transporti edasi-tagasi Plymouth – London – Tallinn ja kohalik transport, tema majutus- ja toitlustuskulu, eksamiruumi renti ning eksami organiseerimisega seotud üldkulusid.\nKui need kuupäevad ei sobi, kas ei saagi seda ICAO nõuet täita?\nHetkel uut eksamisessiooni aega määratud ei ole.\nRegistreerimise lehel on ilusamalt kujundatud järgmine tekst:\nFirst Name:\t_____________________ Surname: ___________________\n(the spelling should be exactly the same as on your passport / identity card)\nSex: male ( )\tfemale ( )\nDate of Birth: (day / month / year)\t__________________\nLanguage (mother-tongue):\t__________________\nPassport / Identity Card Number:\t__________________\nCountry (where you live):\t__________________\nE-mail address\t__________________\nATCO – en-route ( )\nATCO – approach ( )\nATCO – aerodrome ( )\nATCO – trainee ( )\nPrivate pilot (aeroplane) ( )\nCommercial pilot (aeroplane) ( )\nTransport pilot (aeroplane)\t( )\nHelicopter pilot ( )\nGlider pilot ( )\nFree balloon pilot\t( )\nPilot – trainee ( )\nOther (please specify) ( ) __________________\nExperience in the above profession (years)\t__________________\nRe: Inglise keele tasemeeksam (Skoor: 1)\nparasiil on 11. 27, 2007 – 01:36 PM\nKäsitleme seda ka tänasel EEHLi ja Lennuameti ümarlaual\nmarikak (marikak.pilots@hot.ee) on 12. 07, 2007 – 06:20 PM\nLeidsin ühest foorumist arutelu sellest inglise keele taseme eksamist, kus viidati ka ühele tabelile selle kohta, mida peab oskama erineva taseme jaoks.\nparasiil on 01. 08, 2008 – 02:50 PM\nEEHL paneb parajasti koostöös Aeronautikaklubiga kokku odavamat võimalust teha inglise keele tasemetest. Lõplik vastus lubati Lennuametist 15. jaanuariks.


VIDEO: teeme ise voobleri. II osa - viimistlemine\nIga hobi on võimalik ajada väga peeneks, vahel isegi ebaotstarbekalt kulukalt ja aeganõudvalt. Sama kehtib ka lantide viimistlemise juures, kirjutab landimeister Martin Reeder.\nAga eks ole ilusad ja täiuslikkuseni viimistletud esemed inimesele alati meelepärased olnud. Siinkohal on rõhk sõnal „inimesele“, kuna kala ei tee vahet, kas lant on värvitud sajaeurose värvipüstoli või viieeurose aerosoolvärviga. Teine teema on värvide ja lakkide kvaliteet, et nad röövkala hammaste all ka vastu peaksid.\nKui valmistad esimesi lante, siis kindlasti ei soovita ma kulutada suuri summasid viimistlusvahenditele. Eeskätt seetõttu, et mõistlik on harjutada odavate vahenditega ja soetada kvaliteetsed töövahendid hiljem, kui oled veendunud, et antud tegevus sulle üldse meeldib. Oma esimesed landid värvisin ma küünelakkide ja aerosoolidega, lakkisin need suvalise paadilakiga ja kala tõid need vägagi edukalt.\nSiinkohal on üks tähtis nüanss, mis tuleb kohe alguses ära mainida: alati, kui ostad uue värvi, markeri, liimi, laki vms, siis katseta nende omavahelist sobivust mõne suvalise asja peal rippuvas asendis. Nt võivad lahusti baasil värvid hakata voolama, kui katta nad lahusti baasil lakiga. Väga lihtne on suure vaevaga tehtud toorikut ainete omavahelise sobimatuse tõttu ära rikkuda. Seepärast soovitan värvimiseks kasutada akrüüle, vee baasil toodetud värve, üldjuhul siis reaktsiooni lakkimisel ei toimu. Järgnevalt räägin lühidalt vahenditest ja meetoditest, mida ma isiklikult kasutan ja soovitan ka teistele lantide viimistlemisel.\nLoe artiklit täispikkuses ajakirja Kalale! juuli/augustinumbrist.


Statistikaamet korraldas partneripäeva “Kuidas mõõta piirkondlikku arengut” | Statistikablogi\n← Tootjahinnaindeksid detsembris\nRahvaarv püsib 1,34 miljoni piiril →\nStatistikaamet korraldas partneripäeva “Kuidas mõõta piirkondlikku arengut”\nPosted on jaanuar 21, 2010 by airav | Lisa kommentaar\nIdeed on alati millestki inspireeritud, nii ka idee korraldada piirkondliku statistika partneripäev. Inspiratsiooniks oli kohalike omavalitsuste ja maavalitsuste statistikatarbijate tagasiside, mida oleme saanud nendega kohtudes erinevatel üritustel. Et pakkuda piirkondliku arengu kohta infot ja mõtlemisainet ning inspiratsiooni statistika kasutamiseks neile, kel oma töös statistikat vaja läheb, korraldasimegi 12.01.2010 partneripäeva. Partneripäeval räägiti erinevatest indeksitest, mille abil mõõta linnade-valdade jätkusuutlikkust (neist saab lugeda kogumikus “Linnad ja vallad arvudes 2009”), tutvustati jätkusuutlikkuse näidikulauda, mis annab omavalitsustele hea võimaluse võrrelda oma positsiooni teistega erinevate näitajate põhjal. Lisaks keskenduti sotsiaalse infrastruktuuri planeerimisele ja kuulati ülevaadet ühe Kesk-Eesti valla elust. Üheks huvipakkuvaimaks oli partneripäeval osalejate arvates esitlus, mis käsitles omavalitsusüksuse võimekuse indeksit.\nPärast partneripäeva Statistikaametile saabunud teabenõuded tõestasid, et uut infot saadi asukohainfoga seotud rahvaloendustulemuste kasutusvõimaluste kohta, mida kohe oma töös rakendada soovitakse.\nKõiki partneripäeval tehtud esitlusi saab vaadata Statistikaameti veebilehel\nPartneripäev andis korraldajatele positiivse emotsiooni ja innustas kavandama järgmisi selliseid üritusi. Osalejate tagasiside oli positiivne, laekus hulk häid ettepanekuid, mida edaspidi arvesse võtta. Üheks huvipakkuvaks teemaks on statistika kasutamine arengukavade ja strateegiate koostamisel, samuti erinevate planeeringute tegemisel. Kindlasti püüame edaspidi neid teemasid käsitleda, kui saame nii omavalitusi nende töös aidata. Ühtlasi on rõõmustav, et statistikuid hinnatakse ning meilt saadavast infost kasu saadakse. Tahaksimegi teada, millised olid need asjad partneripäeval, mille alusel osalejad midagi uut teevad või midagi paremini tegema hakkavad. Ikka selleks, et osata järgmisel partneripäeval kasulikumat infot jagada.\nRubriigid: Statistikaamet. Salvesta püsiviide oma järjehoidjasse.\t← Tootjahinnaindeksid detsembris


Diabeet tabletiraviga kontrolli all | Endokrinoloogia | Arsti nõuanded | Küsi nõu Eesti tipparstidelt! - Kliinik.ee\nDiabeet tabletiraviga kontrolli all 18.09.13 / Endokrinoloogia\nKirjutan sellepärast, et mul on mure oma abikaasa pärast, kes on siis 49-aastane, tal on diagnoositud teise tüübi diabeet ja diagnoosi saamisel määras perearst ka kohe tabletiravi, tabletiravi mõjub hästi ja veresuhkur püsib normis. Mingeid toitumisalaseid soovitusi ta pole saanud, öeldi, et lugege internetist, ja ega ta ei järgigi midagi, sööb kõike, mida hing ihaldab, sest ütleb, et tänapäeval ei peagi diabeedihaiged mingeid dieete pidama, see olevat vananenud arusaam? Kas nii ongi, et piisab vaid tabletiravist? Ta on selline korralik tabletiusku inimene, lisaks diabeedile on tal veel diagnoositud kõrge vererõhk, kõrge kolesterool, tal on podagra ja kõiki neid hoiab ta kontrolli all tablettidega, lisaks on tal tihti liigesevalud, selle vaigistamiseks võtab siis veel kangeid valuvaigisteid. Kas selline ravi on ka pikemas perspektiivis edukas, et lihtsalt söödki iga asja vastu tablette? Kas diabeedi tablettidega kontrolli all hoidmine tagab ka selle, et ei teki mingeid tüsistusi ja kas diabeediravimid kõigi nende teiste ravimitega koos võttes ei tekita probleeme?\nTeil on õigus, üksnes tablettidest ei piisa. Diabeedi ravi nurgakiviks on siiski toiduvalik ja tervislik eluviis (jõukohane liikumine ja rohke viibimine värskes õhus). Kui abikaasa on tablettravil ja püsib suhteliselt heas kompensatsioonis, on peamine dieedisoovitus magusast s.t. kiiresti imenduvatest süsivesikutest loobumine. Seega toidust, mis on maitselt magus, tuleb hoiduda - ka magusatest troopilistest puuviljadest ja meest. Kodumaiseid marju ja magushaput õuna võib veidi endale siiski lubada. Vabalt võib süüa sidrunit ja greipi, jõhvikaid ja pohli, loomulikult ka juurvilja. Ka kehakaalu tuleb jälgida ja kaalus juurde võtta ei tohiks. Ka kõrgvererõhutõve ja podagra puhul on dieedisoovitused omal kohal, kuid nendel siinkohal ei peatuks. Soovitan täpsemate ja individuaalsemate nõuannete järele pöörduda Tallinnas ITK või SA PERH-i, Tartus TÜK-i konsultatiivsesse polikliinikusse diabeediõe vastuvõtule.


Minu Austraalia Airi Ilisson-Cruz\nKuidas ma vahetasin raha aja vastu\nEestis oli mul just nagu kõik olemas, ainult et hing ei andnud rahu. Lõpuks läksin, ikka seda oma unistust otsima. Jutustasin punase kahemeetrise kängurusõbraga Austraalia unenägude aegadest ja kihutasin hiigelrekkadel läbi tuhandeid kilomeetreid kõrbeavarusi. Tassisin farmis ananasse ja arbuuse, müütasin linnatänavail loteriipileteid ning teenisin ettekandjana nagu sajad teisedki noored eestlastest ilmarändurid. Seikluste keskel leidsin ootamatult selle, mida enesele teadmata otsinud olin.\n„Aga mis siis saab, kui kogemata inimene teele hüppab?” uurin Jordylt. Selle peale kehitab mees ainult õlgu ja litsub näpuga väljendusrikkalt aknaklaasil kärbse laiaks.\n„Näed ju isegi, kui pikalt läheb pidurdamiseks aega,” ütleb ta siis vastuseks. Näen. Kõigepealt tuleb tükk aega hoogu vähendada, enne kui „kaubarong” pidama jääb. Inimene on Austraalia hiidrekkale nagu kärbes klaasi peal. „Jah, õnnetusi kahjuks juhtub,” nendib Jordy. „Aga õnneks jääb känguruid rohkem alla kui inimesi. Känguruliha, muide, on väga hea.” Edasi saame teada, et allaaetud loomad lõpetavadki sageli ümbruskaudsete inimeste supipottides, ja ka kuivatatud kängurulihast tehtud snäkid on siinkandis populaarsed. „Mõnus vürtsikas vahepala siin lõputul teel!”\nHalli ees kõnnib ootavalt ligi 80-aastane tegus vanamees: see on Colin, üks farmi kolmest omanikust. Ta on tolmus halliks kulunud teksatunkedega ja kauboikaabuga, siniste silmadega ja näonahaga, kuhu tuul ning aastate pikkune välitöö põllul ja kohalikus tuletõrjeühingus on mitu raamatut kirjutanud. Küürus ja kiitsakas, liigub ta siiski ootamatult väledalt ringi.\n„Ahah! Või teie need kaks helistajat olitegi, ma juba ootasin!” hüüatab Colin meid hindavalt silmitsedes. Ta ei raiska aega. Näitab kätte magamiskohad – esialgu pargime magamiskotid varialuse nurka tolmuse betooni peale – ning juba törtsutabki vana villis meid põllule.\nSeal peab Colin tööst lühiloengu. Parasjagu tõstavad kümmekond töölist vähemalt kümnekiloseid arbuuse maast traktorilindile. Üks mees seisab kõrgel järelkärul ja võtab lindilt põrakaid arbuuse vastu, neid kordamööda kahe kõrvalseisva naise kätte loopides. Need asetavad hiigelpallid ettevaatlikult põrandale pooletonnistesse pappkastidesse.\nVahel läheb tempo kiireks, naine saab arbuusiga pihta, vaarub ja raske pall libiseb käest. Siis on ülevalt masinalt kuulda kirumist. Põrandale lõhki kukkunud arbuusi koored koos verevpunase sisuga lükatakse jalust traktori taha põllule.\n„Töö on raske – mis te arvate, kas saate hakkama?” uurib Colin.\nAusalt öeldes olen pikast loksumisest väsinud. Üle 30 kraadine päike paistab lagipähe ja juba kaugelt võib näha, kuidas töölised higistavad. Kas tõesti on kogu reis punktis, et matame end sellesse kolkasse?\nMe ronime tol õhtupoolikul kolm numbrit suuremate raskete põlvini kummikute kolinal tagasi villisesse, et pärastlõunaseks pooletunniseks pausiks põllult köögi juurde vurada. Tööliste vedamiseks kohendatud uks käib kinni masina tagaotsast. Mahume sisse istuma isegi kümnekesi, näod vastamisi ja seljad vastu külgaknaid.\nViimane tõmbab ukse kinni. Sedakorda siis mina.\nMinu vastas istuv Mecka ei ütle sõnagi. Kuid ta on kuidagi kummaliselt vaikne, huuled kõverdunud valugrimassiks. Mehe nägu läheb järjest valgemaks. Ta käsi jääbki õhku rippu, sest…\n„Mecka, su näpud on ju ukse vahel kinni!?!” röögatan ma, nagu see poleks niigi ilmselge. Mees, nagu ikka, tahtis mind aidata ja tiris omalt poolt ust kinni ülevalt servast!\nVist me kõigi kujutlusse kerkib võigas pilt, kuidas kohe nelja näpu otsad Austraaliamaa punasesse põllumulda pudenevad.\nOleme kõik õudusest kangestunud.\nKuid kõige kurjem pahandus tuleb, kui kord üks tänavat mööda ukerdav vanem proua kuuleb, et olen Eestist. Nagu kõik välised tunnused näitavad, on tegu pensionäriga, nii et me ei riku reeglit ega tülita teda „intervjueerimissooviga”. Puhtalt omaenese uudishimust jääb vanamemm ise vahvate müügitüdrukute ette seisma ja tunneb huvi, kustkandist ka neiud pärit on – nii blondid mõlemad pealegi?\n„Saksamaalt,” pobiseb Marie mokaotsast. Kogu ta olek näitab, et parima meelega näeks ta tööd takerdavat tädi muutumas õhust lahjemaks aineks.\nMis minu vastuse peale juhtub, oskaks vast vaid armas vanajumal ette aimata. Tudisev tädike puhkeb ohjeldamatult pisaraisse, toetab kepi vastu vetelpäästjate siltidega kaetud lauda ja sõna otses mõttes haagib end kätega mu õla külge.\n„Oh-oh-oi, iss-sake küll! Minu mees oli eestlane, me olime nelikümmend aastat abielus ja mullu suri ta südamerabandusse,” nutab proua, ise vankumatult kui vahva tinasõdur ikka mu õlast kinni hoides.\nKatsun prouat rahustada: kuulan jutu ära, pakun salvrätti ja silitan lohutuseks kätt.\nLõpuks pühibki tädike viimased pisarad ja lahkub areenilt. Marie nägu teisel pool lauda on pöördunud süngemaks kui kõuepilv. Ja kohe järgneb äike. „Oled sa HULL või mis, suvalisi inimesi PUUDUTADA!?” röögatab ta.\nNoh, Sir Elton on ikka hull mees küll! Kahetunnise esinemise tarvis tiritakse ta viimasest esinemispaigast, 2300 kilomeetri kauguselt Sydneyst kohale tervelt viis rekkatäit garderoobi ja täielik garderoobisisustus, sadakond paari kingi, umbkaudu sama palju eri kostüüme ja eri värvitoonides täpselt samasuguse kujuga prille. Andy juhendamisel tuleb meil kraam poole päevaga lahti ja pärast esinemist paari tunniga taas rekkade peale kokku pakkida. Öösel alustavad rekkad reisi Eltoni järgmisele kontserdile, sedakorda Tasmaanias.\nKõigepealt vinname kuningliku kõrguse „tagasihoidliku” garderoobi rekkade pealt maha. Sinna hulka sattunud võimsad helitehnika kastid lükkame ähkides lavatööliste hoolde ja mööblitükid lava taha riietusruumidesse.\nTassime tubadesse kohale kogu mööbli: rasked nahksohvad ja voodi, lauad ja kapid. Kõigi tubade hiigelvaasidesse sätime hiigelpikad roosid: need on erivärvilised ja vartel pole ainsatki lehte. Lõpuks tirime koridorist tubadesse kümned palmipuud. „Kas need reisivad teil ka kaasas?” uudishimutsen ma.\nKoosolek kui selline on palju ägedam meelelahutus, kui seda on kliendile pinda käia: „Kas võin teile vett juurde valada? Kas valmis tellimuseks? Veel ahjukuuma lavaši?” Koosolekutel seevastu kuuleb uusi ja põnevaid uudiseid ning on lootust, et õpib midagi uut juurde.\nKõigepealt teatab Viv, et maksimaalselt kulub täna kümme minutit ja et ärgu me järgnevat isiklikult võtku, sest tema on samasugune ettekandja nagu meiegi. „Ainult et veidi kogenum,” lisab ta väikse mõttepausi järel, „Ja kui teie midagi valesti teete, tuleb boss Osman kohe järgmiseks mulle turja. Ja, vaat, ei salli ma seda!”\nHoolimata niisugustest tormilistest avaldustest armastame Vivi väga, sest tal on lihtne, osavõtlik ja otsekohene loomus. Keegi peab ettekandjaid ohjes hoidma ja käsud kätte jagama, sest muidu valitseb tipptunnil kaos, kus kõik tormavad ringi ja hulk vihaseid kliente nõuab kolmandat korda tulutult oma õlu.\nHiljuti avatud restoranis oleme juba kõiksugu bosse proovinud. Vastu pole pidanud ükski. Ilmselt on Vivil käsi süsteemis paremini sees, sest ta poeg on restoranis kokk. „Ja kokkadega on restorani omanikel, teadagi, erilised suhted,” selgitab mulle alati kõigega kursis baaridaam Sarah.\nVivi sõnavõtt on vaikus enne tormi. Nüüd hakkab ta tuure üles võtma: „Ma ei nimetaks siinkohal nimesid, aga Osman pole rahul, kui ettekandja koristab pearoa taldrikud laualt liiga kiiresti, ehk enne kui kogu laudkond on söömingu lõpetanud…”\nPisike Kolumbia tüdruk Marta vaatab Vivile tundlike pruunide hirvesilmadega otsa.\nKell kaheksa istume ammu tuttavaks saanud sumedas aias: teeküünlad säravad ja kohe-kohe on valmimas barbi ehk barbeque, mis tähendab Aussis ülipopulaarset grilliüritust värskes õhus: tule kohal säriseb pehmemaitseline luudeta kala barramundi, kõrvaseks fetajuust ja hakitud roheline salat beebitomatite, avokaado ja maasikatega.\nKorraga kiljatab kümneaastane Aussi tüdruk Edie läbilõikavalt ja tõstab jalad kõrgele laua peale. Midagi sahiseb laua all purukuivades lehtedes – kas tõesti uss?!?\nTaskulambivihule luksatab vastu täiesti tavaline paksuks söönud padakonn. Selle asemel, et rahuneda, hakkab noor neiu hüsteeritsema ja jookseb tuppa peitu.\n„Ära karda, omamoodi on konnad isegi armsad!” hüüan Ediele lohutuseks järele.\nSelle peale vaatavad kõik lauas istuvad täiskasvanud mind kui kuutõbist. Eriliselt ehmunud näoga on lapse ema Jeanette, kellest ühegi looma kartust ei ootaks. Proua kunstnik kasutab ju oma lühifilmides verd meelisteemana ja kaitses hiljuti magistrikraadi õudusfilmide analüüsis.\nJeanette’i ja minu vahel areneb maailmapilti laiendav vestlus.\n„Kas sa siis ei tea, et padakonnad on mürgised?!?”\nTaas kord saab selgeks, millises bürokraatia kuningriigis me pesitseme: keskmiselt kulub pool päeva, et ühe maja kohta sooviavaldust koostada. Skännida ja meiliga saata tuleb hulk tõendeid, näiteks viimase aasta sisssetuleku kinnitus, viimase kolme kuu palgalipikud, eelmise elukoha telefoni- ja gaasiarved, eelmise kinnisvarafirma agendi number, töökohast kaks soovitajat ja kaks eraisikust soovitajat, juhilubade-passi koopiad ja muud.\n”Teie olukord on keeruline!” teatab esimene kinnisvarafirma. Nad ei luba põhimõtteliselt ühelegi majale üürnikuks kandideerida enne, kui taotleja või mõni ta sõber pole soovitavat elamist oma silmaga „inspekteerinud”. Üks me Brisbane’i sõber lubab siis jõudumööda meid esindada ja majad üle vaadata.\nKui vaid oleks, mida vaadata! Hakkame vaikselt lootust kaotama, sest kuuleme, et Brisbane’is, hoogsalt kasvavas suurlinnas ulatuvad rendijärjelkorrad kuudesse. Kõikidest nendest kümnekonnast kohast, kuhu paberid saadame, helistab kahe nädala pärast tagasi vaid üks kinnisvarafirma. „Me kaalume teile maja andmist ja selle saamine selgub järgmise kuu jooksul!” teatab jutukas kinnisvaraesindaja.\n„Aga meil on juba järgmisest nädalast tarvis,” teatan ma nutuselt.\nTeen silmad lahti, kiirustan avama. Väike hirm poeb südamesse, sest koputus on väga nõudlik ja nagu läbi ukse kõrval asuva akna võib tänavavalgustuse abiga näha, on võhivõõral mehel kandiline siilisoeng. Äkki juhtus midagi – mõnel naabril ei lähe auto käima? Tõsi, Austraalia linnades pole absoluutselt kombeks, et inimesed üksteist öösiti „üllatavad”. Isegi kui on vaja pimedal ajal asju ajada, siis vabandatakse ja hoiatatakse juba mitu päeva ette. Või… tahab keegi hoopis sisse murda?!\nJa mis selgub! See on üks kahekümneaastane noormees Viljandist, kellele oleme lubanud nädalaks majas asuva vaba toa anda. Mees aga jõudis kaks päeva oodatust varem kohale. Ta on just lennanud otse Tallinnast läbi Malaisia Brisbane’i ega ole taibanud ette hoiatada, et laekub südaööl.\nHuh, polegi midagi halvasti, hingan kergendusega. Teen teise silma ka lahti ning meie vahel areneb kummaline jutuajamine: esinen keset ööd karjäärinõustaja rollis.\n„Kas sa tead, kust ma leiaksin ehitaja tööd?” käib noormees peale nagu uni. „Ma olen kõigega nõus! Ma olen juba täiesti lootuse kaotanud – Eestis lihtsalt pole ehitustööd! Ma olen juba pool aastat tööta! Müüsin auto ja asjad maha, jätsin pangalaenu maksmata ning ostsin viimase raha eest pileti Austraaliasse!”\nJa taas kord üllatab mind Aussi kahepalgeline suhtluskultuur. Ühelt poolt ollakse siin näiteks naiste keskel hästi avatud ja alati valmis „Seksi ja linna” stiilis seksist-meestest klatšima. Kusjuures avalikuks tulevad kõige isiklikumad detailid, nii et hiljem tolle naise mehega rääkides ei taha kuidagi muie mu suunurgast ära kaduda.\nNüüd ei suuda ma hästi oma kõrvu uskuda: tulevased aussi emad leiavad üksmeelselt, et sünnituse kõige hirmutavam osa seisneb selles, et tuleb end abikaasa ja ämmaemandate ees alasti võtta.\n„Ma harjutan seda igal hommikul,” tunnistab üks. „Kõnnin pärast dušši mehe ees paljalt ringi. Jube piinlik on ikka küll!” Teised noogutavad kaasa- ja äratundvalt pead.\nMeie soomlanna Terhiga oleme vait. Lõpuks ütleb Terhi välja: „Noh, noorusaegadel sai sageli paljalt segasaunas käidud ja kambaga lumes ringi rullitud – alasti olek on meie kultuuri osa ja karta pole siin midagi!”\nAustraallannad vaatavad talle uskumatult otsa.\nIkkagi, kuuks ajaks meie juurde elama ja seda ajal, mil mul on ilmselt niigi raske…?\n„Oijah, ma armastan oma mehe vanemaid väga, aga nädalavahetusest nende majas piisab täiesti,” hindab olukorda läbi Skype’i mu Kanadas elav õde. Eks ma ju isegi tunnen end kõhedalt. Erinevalt aasialastest pole meil, eestlastel kombeks vanematega koos elada. Meie ju kolime lahku kohe, kui täiskasvanuks saame, ja edasi elab igaüks oma elu. Omal ajal sünnitasid minu vanemad minu Hiiumaal, ja keegi ei eeldanud, et nende Lõuna-Eestis elavad vanemad oleksid sünnitusele või järgnevateks nädalateks appi tulnud.\n„Sugulastest on kaks rõõmu, kui nad tulevad ja kui nad lähevad,” tavatseb mu isa nalja visata, küll pigem nagu lohutuseks, kui Lõuna-Eesti vanaema juurest tagasi koju Hiiumaale teele sättisime. Aga eks sel ütlusel ole eestlastele omane väike tõetera sees.\nMida teeksite teie? Mina üritan eelarvamused alla neelata ja vastan Erwinile: „Sinu vanemad on meie juures alati oodatud! Vaatame parem kohe lennupiletid välja, mida varem osta, seda odavam tuleb!”\nJärgmiseks kammime läbi kõik Brisbane’i ostukeskused, sest Erwini arvates ei sobi ta emale kuidagi magada meie lahtikäival sohval ja ilmtingimata tuleb osta uus madrats ja korralik kaheinimesevoodi. „Minu ema oleks küll õnnelik, kui ta saaks meie juures kaheinimese laiusel sohval magada,” üritan ma väita, kui murelikult mõtlen, et kuhu me selle lisavoodi siis paneme, kui külalistetoa lastetoaks ümber vormistame.\nSamas tean juba ette, et vaidlus on mõttetu, sest ema-asjades jääb Erwin endale kindlaks. Ega ma vaidlegi: muidugi, ema väärib ainult parimat! Et saada hindadest ettekujutust, teeme linna peal korraliku turu-uuringu, ja peatselt ehibki meie külalistetuba uus pehme magamisase.\nSamal ajal hakkab mind kummitama järgmine mure. Ma tean, et Linda on hariduselt medõde ja mitmel korral mainib Erwin, et kui me haiglasse sünnitusele läheme, siis tuleb Linda autojuhiks.\nMis mõttes, et kas Linda tuleb sünnitama kaasa?!\n"Minu Austraalia" autor ja "Minu Okeaania" autor Austraalia reisihommikul (videoülekanne Rahva Raamatust)\nPostimehe portaalis Reisile on videokatkend Austraalia reisihommikult\nBlogija Keiti Airi Ilisson-Cruzi "Minu Austraaliast"\nPriit Kutser kirjutab Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast”\nBlogija Liisavarik oma postituse lõpus Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast”\nBlogija Merlen Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast”\nBlogija Nele Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast”, Ragne Jõeranna „Minu Bollywoodist”, Kaia-Kaire Hundi „Minu Nepaalist”, Kaja Kahu „Minu Guatemalast” ja Meeli Lepiku „Minu Omaanist”\nBlogija Meeri Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast”\nBlogija Mari-Leen kirjutab neljast „Minu”-sarja raamatust\nLugeja Ketlin sellest, miks talle meeldivad PP raamatud\nLugeja Kicki sellest, miks talle meeldivad PP raamatud\nLugeja Kaiti sellest, miks talle meeldivad PP raamatud\nBlogija Krista erinevatest Petrone Printi raamatutest\nBlogija Esther Montgomery Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast”\nAiri Ilisson-Cruz räägib saates „Estraalia” Austraaliast\nBlogija Gaili Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast”\nBlogija Eveli Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast”\nBlogija Daki Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast” ja Mai Loogi „Minu Taist”\nBlogija Sireli „Minu Austraaliast”\nHiiu Leht Airi Ilisson-Cruzist eestlaste Austraalia veebilehel\n„Minu Austraaalia” esitlus Youtube'is\nBlogija Tinzuke Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast”\n„Minu Austraalia” autor Airi Ilisson-Cruz veebruarikuu Eesti Naises\nAiri Ilisson-Cruz, „Minu Austraalia” autor, räägib veebruarikuu Eesti Naises Austraaliast ja elust\nEpp Petrone (kirjastaja) kirjutab „Minu Austraalia” tegemisest\nBlogija Jalutaja veel „Minu”-sarja raamatutest\nBlogija Airi (autor) oma raamatust „Minu Austraalia”\nBlogija Indigoaalane raamatust „Minu Austraalia”\nLiis Raidma (KUKU-raadio) intervjueerib „Minu Austraalia” autorit Airi Ilisson-Cruzi\nVeebileht Raamatumaailm „Minu Austraalia” esitlusest, intervjuu autoriga\nÕhtulehe fotogalerii „Minu Austraalia” raamatu esitlusest\nAiri Ilisson (autor) raamatu „Minu Austraalia” esitlusest\nDelfi lehel on katkend Airi Ilisson-Cruzi „Minu Austraaliast”\nAutoriõigus: Airi Ilisson-Cruz ja Petrone Print OÜ, 2009\nKaanefoto: Kristo Kukk\nJust sain selle raamatuga ühele poole. Mingil põhjusel lükkasin lugemise pikalt edasi. Raamat iseenesest päris hästi kirjutatud – näha on, et tegemist on professionaalse kirjutajaga. Stiil ja keelekasutus on väga head. Seiklused on põnevalt kirjeldatud. Ise olen suur reisihuviline ja korduvalt peast läbi käinud mõte, et oleks nii hea kontsad nurka lükata ja maailma avastama minna. Raamatu alguses tekkis sama tunne. Paraku olen vist liiga kahe jalaga maa peal ning seega piirdun lihtsalt rohke reisimisega. Siiski pean tunnistama, et üsna kiiresti läks raamat selliseks liiga “magusaks”, liiga palju ideaalse armuloo kirjeldamist. Et ikka uskumatu õnn oli kohale saabunud ja meeletu hingesugulane leitud ja kõik on nii üübertore jne. Tekkis mõte, et kas ikka on võimalik, et eduka karjääriga naine jääbki lõpliklult eemale oma senisest elust. Raamat läbi, tegin väikese Google – esimene asi, mis välja tuli, on autori Eestisse tagasipöördumise artiklid ja kodumaa ülistamine ja Austraalia mahategemine. Tundub, et siiski ei jäta üks edukas naine oma karjääri lõplikult maha. Selles valguses tundub raamatus kirjeldatu sellise ebaküpse inimese hetkevaimustusena. Mis on kurb – oleks tegelikult tahtnud lugeda raamatu neist, kes päriselt-päriselt ikkagi elavad Austraalias. Autori jaoks jäi see siiski pigem mõneaastaseks reisiks. Olles ise karjerist sain kinnituse, et ega see chill-grill ja hipielu ikka meiesugustele sobi.\nAjaviitelugemisena muidu täitsa hea,.\nraamat meeldis väga, tahaks samuti edasi lugeda autori edasistest toimetustest, kuuldavasti on ta Eestis tagasi\nTere minu kommentaar pole just raamatu kohta, aga täna kohtasin üht oma sõbrannat(mõlemid elame Londonis) ja tema läheb varsti Aussi seiklema ja luges seda raamatut, ja kuna minagi elasin 4 aastat tagasi Aussis oma 8 kuud seigeldes, töödates juur- ja puuvilja taludes peamiselt pakkijana ja mida kõikke muud. Nimelt ühel hetkel elasin ja töötasin Townsvilles ning just selles samas Türgi restoranis mis raamatus mainitud oli(kuna seal ei ole ühtki teist sellist restorani) ja tuli siuke küsimus, kuna ma mäletan väga hästi üht eesti tüdrukut kes oli sel hetkel pea dekreeti minemas(mind taheti asendada temaga) ja kes kebabis töötas, tundub,et see sama blond hüpper aktiivne tüdruk kirjutas ka selle raamatu(ma ei usu et ta mind mäletab kuna töötasin seal vaid pea kuu kui mitte vähemgi). Sealt kohe tuleb mul isu seda raamatut üks päev lugeda. Edu ja jaksu Airile ja ta pisiperele Aussis kängurude maal\nUskumatu, kui palju positiivsust sain seda raamatut lugedes:) Jagan autori seisukohta, et ootamatused tasuvad ennast 100 korda rohkem ära kui rutiin jms:) Just sellist Austraaliatma kujutasingi ette:)\nKindlasti oleks Austraalia väärinud paremat raamatut kui see. Kahju.\nVäga meeldis see raamat! Ootan järge ja autorile kiidulaul! 🙂\nAlgus oli paljulubav, kuid edasi tuli minu jaoks liiga palju infot Filipiinide ja isiklike suhete kohta. Eelistan neid Minu-raamatuid, mis ei pajata kirjutaja peigmehest. Soovitaks lugeda pigem Austraalia Down Under raamatut.\nMinu üks lemmikuid! Lugema hakates ei suuda enam käest panna, nii kaasahaarav. Väga huvitav ja siiras jutt! Ootan kindlasti järge!!\nSee oli esimene (kingituseks saadud) “Minu…” sarja raamat, mida lugesin ja tänu millele olen täielikult sattunud sarja lummusesse. Meeldis, et emotsioonid olid kajastatud siiralt, humoorikalt ja kirja pandud nii elavalt, et jäi tunne nagu oleksin ise kohapeal olnud.\nVäga vahva lugemine.\nTõeline maiuspala, mida tahaks haarata veel ja veel 🙂\nVahva lugemine. Olen ise liiga konforti armastav inimene, et lihtsalt ehku pääle kuhugi kaugele sõita…\nMina ka just lõpetasin raamatu ja tahaksin öelda kiidusõnad autorile! Väga mõnus lugemine oli ja palju uut sai teada Austraalia kohta!


Abikaasade vararežiimid on reguleeritud Sloveenia Vabariigi perekonnaseadustikuga (Družinski zakonik Republike Slovenije (DZ)).\nAbikaasade suhtes kohaldatakse seadusjärgset abikaasade vararežiimi, välja arvatud juhul, kui nad sõlmivad lepingu teistsuguse vararežiimi kohta. Viimasel juhul kohaldatakse nende suhtes lepingulist abikaasade vararežiimi.\nSeadusjärgne abikaasade vararežiim hõlmab varaühisust abikaasade ühisvara puhul ja varalahusust kummagi abikaasa isikliku vara puhul.\nAbikaasad või tulevased abikaasad saavad oma varasuhet korraldada lepinguga. Varasuhet reguleerivad lepingud on sellised lepingud, milles abikaasad määravad kindlaks seadusjärgsest vararežiimist erineva režiimi.\nSellistes lepingutes võivad nad ühtlasi kokku leppida erinevate vararežiimide kasutamises abielu ajal ja võimaliku lahutuse korral. Lepingud, mille abikaasad sõlmivad varaliste õiguste ja kohustuste kohta, peavad olema notariaalselt tõestatud. Lepinguline abikaasade vararežiim kehtib abikaasade suhtes alates seda režiimi käsitleva lepingu sõlmimisest, kui abikaasad pole kokku leppinud teisiti. Tulevaste abikaasade sõlmitud abieluvaraleping vararežiimi kohta jõustub abiellumise kuupäeval või päev pärast abiellumist, nagu tulevased abikaasad on abieluvaralepingus kokku leppinud. Abikaasade vararežiime käsitlevad lepingud tuleb kanda sellise lepingute registrisse. Kui abikaasade vararežiimi käsitlevat lepingut nimetatud registrisse ei kanta, siis eeldatakse, et suhetes kolmandate isikutega reguleerib abikaasade varalist suhet seadusjärgne abikaasade vararežiim.\nAbikaasad peavad teineteist oma varalisest olukorrast teavitama enne abikaasade vararežiimi käsitleva lepingu sõlmimist. Kui nad seda ei tee, võidakse leping kohtus vaidlustada.\nEi. Abikaasad peavad aga teavitama teineteist oma varalisest olukorrast enne abikaasade vararežiimi käsitleva lepingu sõlmimist. Kui nad seda ei tee, võidakse leping kohtus vaidlustada.\nAbielu lõpetamise korral abikaasade ühisvara jagatakse.\nKui abikaasade vararežiimi lepingus, millega abikaasad loobuvad seadusjärgsest abikaasade vararežiimist, pole sätestatud, kuidas abieluvara jagatakse, toimub selle jagamine vastavalt seadusjärgse abikaasade vararežiimi normidele, välja arvatud juhul, kui abikaasad lepivad kokku teisiti. Vara jagamisel tuginetakse olukorrale, mis valitses abikaasade vararežiimi käsitleva lepingu jõustumise ajal.\nÜldjuhul jagatakse abieluvara võrdseteks osadeks, aga abikaasad võivad esitada tõendeid selle kohta, et nad on panustanud abieluvarasse erinevas ulatuses. Väheolulisi erinevusi abikaasade panuses abieluvarasse ei võeta arvesse.\nKui abieluvara osades on kokku lepitud või need on kindlaks määratud, võivad abikaasad leppida kokku vara jagamise korras. Jagamisena käsitatakse ka seda, kui abikaasad lepivad kokku, et neist saavad vara kaasomanikud vastavalt oma osade suurustele abieluvaras.\nÜhe abikaasa surm abikaasade vararežiimi ei mõjuta.\nSurnud abikaasa vara suhtes algatatakse pärimismenetlus.\nAbikaasade vararežiime käsitlevad vaidlused lahendatakse kohtus.\nAbikaasade ühised kohustused on sellised kohustused, mis on üldiste õigusaktide kohaselt mõlemale abikaasale siduvad, kohustused, mis on tekkinud seoses abieluvaraga, ning kohustused, mis on ühel abikaasal tekkinud seoses teise abikaasaga koos elamisega kaasnevate vajadustega või perekonna vajadustega. Abikaasad vastutavad nende kohustuste eest solidaarselt oma ühisvaraga ja kummagi abikaasa isikliku varaga.\nAbikaasa võib nõuda teiselt abikaasalt hüvitist, kui ta on maksnud ühise kohustuse täitmisel rohkem kui oma osa kohustusest.\nAbikaasa isiklikud kohustused on sellised kohustused, mis olid tal enne abielu sõlmimist ja mis tekkisid tal pärast abielu sõlmimist, kuid mis ei ole perekonnaseadustiku artikli 82 lõike 1 kohaselt ühised kohustused.\nAbikaasa vastutab isiklike kohustuste eest oma isikliku varaga ja oma osaga ühisvarast.\nKui abikaasade vararežiimi käsitlevat lepingut nimetatud registrisse ei kanta, siis eeldatakse, et suhetes kolmandate isikutega reguleerib abikaasade varalist suhet seadusjärgne abikaasade vararežiim.\nAbielu lõpetamise korral abikaasade ühisvara jagatakse. Abielu ajal on võimalik abieluvara jagada lepinguga või ühe abikaasa taotluse alusel.\nNeed lepingud hõlmavad kõiki abikaasade vahelisi kokkuleppeid abieluvara ulatuse kohta. Kui abikaasade vararežiimi lepingus, millega abikaasad loobuvad seadusjärgsest abikaasade vararežiimist, pole sätestatud, kuidas abieluvara jagatakse, toimub selle jagamine vastavalt seadusjärgse abikaasade vararežiimi eeskirjadele, välja arvatud juhul, kui abikaasad lepivad kokku teisiti. Vara jagamisel tuginetakse olukorrale, mis valitses abikaasade vararežiimi käsitleva lepingu jõustumise ajal.\nEnne kui määratakse kindlaks kummagi abikaasa osa abieluvaras, tehakse kindlaks nende võlad ja nõuded seoses abieluvaraga.\nKummagi abikaasa osa abieluvaras võidakse kindlaks määrata abikaasade kokkuleppel või otsustada kohtus ühe abikaasa taotluse alusel.\nVaidluses, mis käsitleb abikaasade osasid abieluvaras, võtab kohus arvesse juhtumi kõiki asjaolusid, eelkõige kummagi abikaasa sissetulekut; abi, mida üks abikaasa annab teisele; laste hooldusõigust; majapidamistööde tegemist; kodu ja perekonna eest hoolitsemist; vara säilitamise eest hoolitsemist ning mistahes muus vormis tööd ja koostööd abieluvara haldamisel, säilitamisel ja suurendamisel.\nKui abieluvara osades on kokku lepitud või need on kindlaks määratud, võivad abikaasad leppida kokku vara jagamise korras. Jagamisena käsitatakse ka seda, kui abikaasad lepivad kokku, et neist saavad vara kaasomanikud vastavalt oma osade suurusele abieluvaras.\nKui vara jagamise korras kokkuleppele ei jõuta, jagab kohus vara, tuginedes abieluvara jagamist reguleerivatele normidele.\nAbieluvara jagamisel antakse abikaasa taotlusel talle tema osa arvelt vara, mis on ette nähtud tema kutsetegevuse või muu tegevuse elluviimiseks või mis võimaldab tal elatist teenida.\nSama kehtib vara suhtes, mis on mõeldud üksnes ühe abikaasa isiklikuks kasutamiseks, aga mis pole tema isiklik vara.\nKinnistusraamatut pidav kohus (zemljiškoknjižno sodišče) otsustab registreerimise lubamise üle, tuginedes dokumentidele, mis tõendavad registreeritava õiguse omandamise õiguslikku alust ja mis vastavad muudele õiguses sätestatud tingimustele.\nNeed dokumendid on sätestatud kinnistusraamatuseaduse (Zakon o zemljiški knjigi (ZZK-1)) artikli 40 lõikes 1.


Tööriistamarket ahi bullerjan. Mööblimaja as\nfunteqdiving.nl Tööriistamarket ahi bullerjan\nbullerjan.ee - WebShopper - lihtsaim viis e-poe loomiseks\nBulder ahi “Vesuvi 01” (7 toru) Bulder ahi “Vesuvi 01” (7 toru) on õhu kaloriifer t\nauto24.ee - Foorum » Vaba teema » Bullerjan tööriistamarket ahi bullerjan\nTööriistamarket Märts2013 by Tööriistamarket - Issuu tööriistamarket ahi bullerjan\nVesuvi bullerjan on parim küttelahendus suvilasse, tootmishoonesse, kauplusesse, kasvuhoonesse, stuudiosse, koju jne. Bullerjani tööpõhimõte on hõõguv põlemine - üks bullerjanitäis tahkekütust põleb kuni 8 tundi. See on kõige ökonoomsem ja efektiivsem viis saada ruum soojaks. Bullerjani võib kütta puidu, saepuru, puidujäätmete\nLa tortuga aaaaaa - YouTube\nLäbi oma e-poe soovime oma klientidele pakkuda mugavat ja meeldivat ostukogemust, asjalikke nõuandeid ja loomulikult soodsaid hindu.\nBulder ahjud katlad, Metalluksed, Metallitööd - Avena Projekt tööriistamarket ahi bullerjan\nINDUKTSIOONPLIIT AHI MIELE INTEGREERITAV, kasutatud; kasutatudVäga heas korras kasutatud komplekt MIELE integreeritav ahi ja integreeritav induktsioon pliit. Ahi on huvitava konstruktsiooniga. Markideks on Pliidiplaat KM493 ning Ahi H383-2B-KAT. Pliidil …\nTööriistamarket - Ja iga töö saab tehtud!\nBullerjan dot model 2017 Its clear-cut and modern design and look makes the dot stand out – however, what really sets this stove apart is the beauty of its ﬂames. The deep, rounded and brightly lined ﬁre chamber creates a very beautiful ﬁrebox, which enables exceptionally stable and balanced burning.\nHome - Bullerjan tööriistamarket ahi bullerjan\nINTERMEDIA see on intermedia serveri leht INTERMEDIA see on intermedia serveri leht\nMüüa BULLERJAN AHI, kategooria , kuulutus 7624709. VÕIMAS BULLERJAN, Müüa bullerjan toruga, seisnud kuivas ruumis. Võtsin jutuks, et keegi Eesti poolelt on huvitatu eks võta ühendust. Kas kellelgi on kogemusi bullerjan ahjuga kütmisel,Palun avaldage? Kasutatud kütte perioo metalluksega. Olen Lahutatud naine, Otsib meest Lihtsalt suhe.\nKas kellelgi on bullerjan kodu kütmas, kuidas kütate\nBullerjan asub mul all keldris ja on tavaline kivikorsten. Alt keldrist siis lähvad tubadesse need sooja õhu torud. Bullerjan on ise ehitatud nagu kasti sisse, kust alt võtab külma õhku ja ülevalt tuleb kolm toru. Üks toru on üks tuba, teine toru läheb kahte tuppa ja kolmandal torul …\nTööriistamaailm - YouTube\nMüüa BULLERJAN AHI - Ahjud, kaminad, pliidid - Müüa uus bullerjan tüüpi ahi, 7 kw, kütab ära kuni 100m3. Suitsutoru diameeter 120 mm\nBullerjan.ee BULLERJAN - Bullerjan tüüpi ahjude ja tööriistamarket ahi bullerjan\nMeil tegelikult juba 9 aastat bullerjan kodu kütmas, aga nüüd hakkasin mõtlema, et kas kütan ikka õigesti. Kusagilt lugesin, et üks ahjutäis hõõgub ca 8 tundi, aga minul vast 3 tunniga pidu läbi, kui ainult puudega kütan. Mina kütan nii, et kõigepealt panen ahju puid täis ja tule otsa. Kui juba hõõgub hästi sooja, siis tagant siibri panen (kuidas õeldagi) ida suunas ja


AUX : Scuba [Hotflush / UK] — Von Krahl\nAUX : Scuba [Hotflush / UK]\n■ SCUBA [Hotflush / UK]\nVahel on see tunne, et ei ole mõtet üldse mingit sissejuhatust ja artistipromo vaevuda kuhugi kirja panema, sest nii-ehk-f***ing-naa kõik ju teavad, kelle või millega tegu. Seekord on just täpselt nii, a la kirjutaks ürituse iseloomustusse lihtsalt nime SCUBA ja done deal.\nOkei, äkki mõni ei tea. Paul Rose ehk Scuba, tema kvaliteetleibel Hotflush ja mehe üha arenevad väljundid abstraktsest elektroonikast ja hüplevast house’ist laialt haigutava tumeda technoni on muundanud tänapäevase elektroonilise muusika maailma ehk veidi olulisemalt kui paljud teised. Tänaseks 4 edukat kauamängivat ja isiklikud hinnatud kogumiksarjad DJ-Kicks ja fabric üllitanud Scuba kuulutati 2013. aastal DJ Mag’i poolt parimaks live-act’iks ning peab siiani üleval ka peoõhtut Berliini kõige tantsulisemas kultuurimälestises nimega Berghain. Lisaks on artistid nagu Mount Kimbie, George Fitzgerald ja Sepalcure karjääritänu suuresti võlgu just Scuba’le.\nEi saa lihtne olema see öö.. Küll mitte ikea-mööbli-kokkupanemise-keeruline, aga midagi sinna vahepeale. Tempokam ja märjem kindlasti.\n■ KARRO SEEM\nN 23. veebruar 23:00


Tankler, programmiline karjerist\n(Vt Allar Tankler “Kuidas me teie töökohad üle võtame”, EPL 19.01.2001)\nKaur Hanson, www.zoom.ee\nMu tuttav sai kunagi USAsse tööle, inseneriks vist, ajutiselt. Istus suurde kollasesse taksosse ja kogu tee lennujaamast hotelli rääkis taksojuhile õnnelikult, kui hästi tal on läinud, kui äge töökoht, kui vinge palk jne. Sohver kuulas, kuulas ja lõpuks nentis: “You’re bound to be a loser.”\nKaotaja? Miks? Aga sellepärast, et inimene peab olema iseenda peremees. Eraettevõtja, omanik – aga mitte palgatöötaja. Ameeriklased näevad vabadust ülima väärtusena; see on enam-vähem ainus, mis mulle nende juures meeldib.\nTankler lubab praeguste tippjuhtide töökohad ära võtta. Rühkida mööda karjääriredelit visalt, plaanipäraselt, kuni ülemise pulgani välja. Saamata vist üldse aimu, et nende juhtide jaoks, kes on oma firmad Eesti riigiga ühes taktis ise üles ehitanud, pole töökoht üldse mingi väärtus. Neid on minu arvates taga ajanud üks kahest: kas (1) rahutu vaim ning soov luua või (2) kange tahtmine rikkaks saada. Või mõlemad. Aga mitte juhatuse esimehe tiitel, mitte soov turvalise pensionipõlve järele, ammugi mitte himu redelil aeg-ajalt pulga võrra edasi astuda.\nVaadakem ringi. Kas eduka ettevõtte üles ehitanud ja välismaale müünud, praeguseks püstirikkad tippjuhid jätkavad oma karjääri kusagil Rootsi peakontoris? Mõned vist jah, kuid enamik on alustanud tühja koha pealt uue firma (või heategeva asutuse) rajamist. Sest see on looming, see on eneseteostus. Nojaa, mõni ehk on Vahemere äärde kolinud ja naudib oma varandust; ka see on igati mõistetav viis täie rinnaga elada. Aga vähesed rahulduvad palgalise ametniku positsiooniga firmas, mis enam neile ei kuulu.\nAmetniku mõtteviis – see ongi see, mis mind Tankleri tekstis häirib. Õppida, näha vaeva, rühkida väsimatult… ainult selleks, et saada kümne aasta pärast kolleegiumiassessoriks ja kahekümne pärast võibolla koguni salanõunikuks. Neljakümneselt võib sellise saatusega ju leppida, nähes, et haare ei ulatu ideaalini. Aga kui ideaali polegi, pole kunagi olnudki? Kui inimene isegi tudengina ei taha oma Eiffeli torni rajada, kuud ja tähti taevast alla tuua?\nSuuri asju teevad inimesed, kes mõtlevad isepäi, on loomingulised ja on väga tugevad isiksused. Kõik muu, sealhulgas haridus, tuleb pärastpoole. Selge, et kusagil formaliseeritud ja standardiseeritud turva-Rootsis on sellistel inimestel vähem lootust pinnale kerkida kui USA moodi metsikus kapitalismis, ja Eesti on paraku teel turvaühiskonna suunas. Me ei saa sinna midagi parata, aga me võime vähemasti teadlikult hoiduda kõiksugu redelipulki, tiitleid, kraade ja diplomeid fetišeerimast.\nMa ei taha sugugi vähendada noorte janu hariduse järele. Olen näinud piisavalt palju lihtsustatud maailmapildiga iseõppijaid, et seda viga mitte teha. Aga mul oleks väga kahju, kui õppimise eesmärgiks saaks diplom ja karjäär, mitte aga võimalus avardada oma mõtlemist ja arendada tervet mõistust. Sest Tankleri jüngrid võivad jõuda tippjuhtideks hästi sissetöötatud firmades (seda muidugi ainult juhul, kui praegused tippjuhid selgest igavusest oma koha vabastavad), aga uusi firmasid loovad hoopis teistsugused inimesed – need, kelle jaoks juhtimine on isiklik väljakutse, mitte planeeritud karjäär.


Tallinna lennujaamas avatakse nelja olulise eesti kirjaniku skulptuurid, kelle hulgas on ka Sofi Oksanen - DELFI\nTallinna lennujaamas avatakse nelja olulise eesti kirjaniku skulptuurid, kelle hulgas on ka Sofi Oksanen\nJärgmise nädala teisipäeval avab Rahva Raamat Tallinna lennujaamas pidulikult nelja eesti kirjaniku skulptuurid, kelle hulgas on ka üldiselt soome kirjanikuks peetav Sofi Oksanen.\nVälja valitud kirjanikud on lisaks Oksanenile Anton Hansen Tammsaare, Marie Under ja Lennart Meri.\nSoome-eesti päritolu Oksanen on kirjutanud mitmeid Eesti ajalugu käsitlevaid auhinnatud romaane.\n„Eesti Vabariigi sünnist täitub peagi sada aastat ning ka Rahva Raamat tähistas paar aastat tagasi oma sajandat sünnipäeva. Rahva Raamatu värav on meie tänuprojekt Eesti kirjanikele, kirjandusele ja kultuurile,“ märkis Rahva Raamatu juhatuse esimees Viljar Ots. „Tahame tänada kõiki Eesti kirjanikke ja kui oleks mahtunud, oleksime püstitanud kordades rohkem skulptuure. Valik oli keeruline, kuna väärikaid kandidaate oli kümneid, kuid kahjuks oli ruumi vaid neljale. Koostöös Eesti Kirjanike Liiduga valisime välja neli Eestiga seotud kirjanikku, kes esindavad mõtteliselt eri ajastuid Eesti kirjandusmaailmas.“\nAnton Hansen-Tammsaare esindab esimese Eesti vabariigi ajastut, Marie Under oli üks olulisemaid paguluses olnud Eesti kirjanikke; Lennart Meri esindab Eesti kirjanikku okupeeritud Eestis ja Sofi Oksanen omakorda mõtteliselt tänapäevast globaliseerunud ja piirideta kirjandusmaailma.\nSkulptuurideks on täpsemalt suured 3D printeriga loodud tuntud kirjanike peakujud, mis kõigile Eestisse saabujatele ja Eestist lahkujatele tutvustavad olulisi Eestiga seotud kirjandustegelasi.\nAvamisel võtavad sõna Mart Meri, kirjanik Sofi Oksanen, Kirjaniku Liidu juht Karl-Martin Sinijärv, Underi ja Tuglase kirjanduskeskuse vanemteadur, PhD Õnne Kepp, A.H. Tammsaare majamuuseumi juhataja Maarja Vaino ning Euroopa Kultuuriparlamendi liige ja EV 100 korraldustoimkonna juht Jaanus Rohumaa.\nMarie Underi värsid põimib helisse muusik Genri Tron.\nRahva Raamatu lennujaama väravas nr 1 jätkab ka tasuta raamatulaenutus ning saab uuendusena alates teisipäevast mängida erinevaid lauamänge.


Kas kõik loomad ja linnud peaksid elama metsas? - Viimsi Teataja toob sinuni Viimsi uudised\nAvaleht Loodus Kas kõik loomad ja linnud peaksid elama metsas?\nJuba üle 10 aasta on hall kärbsenäpp oma pojad Leppneemes üles kasvatanud. Foto: Mart Kallas / Viimsi Fotoklubi\nKas kõik loomad ja linnud peaksid elama metsas?\nEesti Loomakaitse Selts on saanud mitmeid kõnesid, kus ollakse mures asulates elavate metsloomade pärast. Siil kortermaja kõrval, rebane nuuskimas kompostihunnikus ning orav elektriliini peal – kas ja kuidas peaks reageerima?\nEestis elab üle 60 liigi imetajaid, kellest paljud satuvad – kes harvem, kes tihedamalt – ka inimeste keskele. Kõige sagedamini kohtutakse väikeimetajatega, kes elutsevad sageli linnaparkides ja -metsades, niitudel ja veekogude kallastel. Sealt satuvad nad aedadesse, kuhu võivad ka elama asuda. Küll aga on Eesti Loomakaitsele tulnud mitmeid kõnesid, kus palutakse viia loomad metsa tagasi. Viimati helistas Eesti Loomakaitse Seltsile murelik meesterahvas Viimsist, kellel oli aias suur, terve ja tegus siil. Mees palus looma metsa toimetada, sest siilid ei ela asulas ja looma viibimine väljaspool metsa on talle ohtlik. „Sarnaseid kõnesid on tehtud, kui on kohatud asulas oravaid, jäneseid ja rebaseid. Mitmel korral on tulnud teade hüljatud küülikust, kes on osutunud hoopis tavaliseks haavikuemandaks või põgenenud hiirest, kelle näol oli tegu rändrotiga, kes otsis vanalinna prügikastist söögipoolist,“ jagab oma kogemust Eesti Loomakaitse Seltsi otseabistamisejuht Kaisa Kamm.\nEestis on ohustatud kanakull pesitsema tulnud linnametsadesse ning väikepistrik vahel lausa õuemänni otsa. Vanemate majade välisvoodri all ja pööningul on tihti päevase varjekoha leidnud nahkhiired. Kui siilid ja pardid on linnades ammused elanikud, siis aina rohkem on märgata ka jäneseid ja rebaseid.\n…siili – võid talle kosutuseks anda madalast nõust vett. Kindlasti ei tohi ühelegi loomale piima anda, see võib ta seedimise segamini lüüa. Siilid on putuktoidulised, kuid kui soovid siiski toidupoolist pakkuda, siis võid pakkuda keedetud porgandit või brokkolit. Siilidele meeldib olla loodussõbralikus aias või pargis, kus tal on koht varjumiseks ja piisavalt toitu. Ettevaatust kompostihunnikute, lõkete ja lehehunnikutega – siilid võivad seal põõnata.\n…nahkhiirt – nahkhiired on Eestis kaitse all ning nende elupaikade kahjustamine on karistatav. Kui te plaanite tegevusi, mis võivad häirida või takistada nende elutsemist või talvitumist, siis tuleb eelnevalt konsulteerida Keskkonnaametiga. Kui loomake lendas tuppa, tuleb avada uks ja aken ning oodata, kuni loom väljapääsu leiab. Kui nahkhiir klammerdub seinale või lakke, võib teda ohutult karbiga kinni püüda. Kindlasti kasutage kindaid ning hoiduge teda paljaste kätega puudutamast.\n…rebast – ärge toitke rebaseid sihilikult, nad saavad vajaliku toidu niikuinii kätte. Nende jahimaa ei piirdu ühe-kahe krundiga, vaid nad võivad öösiti teha kilomeetrite pikkusi retki piirkonna hoovides. Kui rebase tihedad külastused häirivad, siis vähendage oma aia atraktiivsust looma jaoks. Jälgige, et rebased lemmikloomadele ja lindudele välja pandud toidule ligi ei pääseks. Kompostimisel tuleks eelistada kinniseid mahuteid, kuhu loomad ligi ei saa.\n…oravat – nende põhitoiduks on kuuse- ja männiseemned, tammetõrud ja pähklid, marjad ja seened. Rosinad, maapähklid ja päevalilleseemned võivad oravale tekitada seedeprobleeme. Oravad asustavad linnades piirkondi, kus leidub piisavalt täiskasvanud seemneid andvaid puid. Sellistes paikades tuleb autoga liigeldes olla ettevaatlik. Oravad liiguvad üldiselt puult puule või mööda elektriliine. Tänapäeval on tavaks viia õhukaablid maa alla ja nii võib orav söösta üle tänava.\nOravaid võib kohta nii parkides kui ka eraaedades. Foto: Peep Kirbits / Viimsi Fotoklubi\n…konna – kahepaiksed on aiapidajale väga kasulikud loomad, pakkudes tasuta kahjuritõrjet. Linnas asuvad tiigid võivad sobita mitmetele kahepaiksete liikidele. Oluliseks eelduseks on tiigi vee puhtus, sest veeloomad hingavad naha kaudu ning on igasugusele reostusele väga tundlikud. Veekogu lähedal tuleb vältida väetiste, kahjuritõrjete või taimekaitsevahendite kasutamist. Tiikide ja kraavide kallastel rohu niitmine võib paljudele konnadele saatuslikuks saada. Kevadel ja sügisel võtavad nad ette pikemaid rändeid. Vähegi tihedama liiklusega teedel võib hukkuda sadu või isegi tuhandeid konni. Selle vältimiseks saab tee alla ehitada rändetunnel ning teeservadesse paigaldada konnatarad, mis takistavad konnadel teele minekut.\n…lindu – mõned linnud on aastasadade jooksul inimesega nii ära harjunud, et on muutunud inimestest sõltuvaks: nad vajavad elukohta ja toitu. Näiteks koduvarblane, piiritaja, räästa- ja suitsupääsuke vajavad pesitsemiseks hooneid ja muid rajatisi. Odava majutusteenuse eest annavad linnud meile vastu hindamatut kahjuri- ja umbrohutõrje teenust. Linnas varitsevad neid probleemid nagu putukate defitsiit pesitsusperioodil, kasside rohkus, hoonete klaaspinnad ja öine valgusreostus. Kõige hullem on aga elupaikade kadumine. Kõige rohkem saab linde aidata, luues talle linnusõbraliku pesitsuskoha ning tagades söögi (päevalilleseemned, pekk, maapähklid, kaer, õunad) ja joogi (madalast kausist tavaline vesi).\nSuur-kirjurähn tunneb end täitsa hästi metsast väljas pool. Foto: Raigo Tõnisalu / Viimsi Fotoklubi\nLooduses kohatud abituna tunduvad looma- ja linnupojad on vaid näiliselt üksi. Linnupesa leides või loomapoegi kohates on kõige mõistlikum neist eemalduda. Nii anname vanematele võimaluse poegade juurde tagasi pöörduda. Nad naasevad kohe, kui oht inimeste näol on möödunud. Mitte mingil juhul ei tohiks looma- või linnupoegi katsuda ega kuhugi mujale (näiteks koju) viia. Inimesega harjunud loomad ei ole võimelised enam loodusesse tagasi pöörduma.\nAvapildil olev hall kärbsenäpp on juba üle 10 aasta oma pojad Leppneemes üles kasvatanud. Foto: Mart Kallas / Viimsi Fotoklubi\nArtikli on koostanud Eesti Loomakaitse Selts\nEelmine artikkelRaamatusoovitused sügisesele lugemislauale\nJärgmine artikkelKinoteater tuleb Viimsisse kahe vaimuka etendusega


Hotellid Tintagel - Tasuta tühistamise võimalus | Hotels.com\nJärgmine peatus Tintagel?\nTintagel – populaarsemad vaatamisväärsused\nVaatamisväärsustest olgu mainitud kas või kesklinnapiirkonnast 2 km kaugusel asuv Tintageli loss, mils sobib hästi fotodele jäädvustamiseks. Sadam on siin otsekui loodud jalutamiseks ja päikeseloojaku nautimiseks.\nVaba aja veetmiseks sobib hästi King Arthur's Great Halls. Sadam on siin otsekui loodud jalutamiseks ja päikeseloojaku nautimiseks.\nKui sind tõmbab vee äärde, on Tintagel ja sealne Tintageli rand vaid 1,9 km kaugusel kesklinnast just sinu jaoks. Pikemaks jalutuskäiguks vee ääres sobib hästi läheduses asuv Bossiney Haveni rand.\nSt Nectan's Gleni loodusmaastik\nSt Nectan's Gleni loodusmaastik on vaatamisväärsus 1,8 km kaugusel südalinnast, millega tasub kindlasti tutvuda, kui sinu järgmine sihtkoht on Tintagel. Rannad on siin otsekui loodud jalutamiseks ja päikeseloojaku nautimiseks. Armastad pikemaid jalutuskäike? Selleks sobib hästi Rocky Valley, mis asub samas lähedal.\nRocky Valley on vaatamisväärsus 2 km kaugusel südalinnast, millega tasub kindlasti tutvuda, kui sinu järgmine sihtkoht on Tintagel. Rannad on siin otsekui loodud jalutamiseks ja päikeseloojaku nautimiseks. Armastad pikemaid jalutuskäike? Selleks sobib hästi St Nectan's Gleni loodusmaastik, mis asub samas lähedal.\nTintagel paistab silma mitmete vaatamisväärsustega, nagu näiteks kesklinnapiirkonnast 0,9 km kaugusel asuv fotogeeniline Tintageli külastuskeskus. Sadam on siin otsekui loodud jalutamiseks ja päikeseloojaku nautimiseks.\nTintagel on sõbraliku atmosfääriga koht, mille visiitkaardiks on meri, rikkalik ajalugu, baarikultuur ning sadam. Kohalikku ajalugu aitavad tundma õppida vaatamisväärsused nagu King Arthur's Great Halls ja Tintageli ajalooline postkontor. Tintageli külastuskeskus ja Tintageli metodistikirik tasuvad kindlasti vaatamist.\nMerlini koobas hotellid – Tintagel\nTintageli metodistikirik hotellid – Tintagel\nSt. Materiana kirik hotellid – Tintagel\nBossiney Haveni rand hotellid – Tintagel\nPengenna Pasties hotellid – Tintagel\nTintageli ajalooline postkontor hotellid – Tintagel\nTintageli mänguasjamuuseum hotellid – Tintagel\nTrebarwithi rand hotellid – Trebarwith Strand\nVeel hotelle Tintagel, Suurbritannia\nParima hindega hotellid Tintagel\nViimati lisatud hotellid Tintagel\nVeel hotelle Tintagel\nLinna Camelford hotellid\nLinna Trewassa hotellid\nLinna Treveighan hotellid\nVeel hotelle sihtkohas Tintagel


Räägib Liina: Vello analüüs - Arvamus\nRäägib Liina: Vello analüüs\n19. detsember 2009 12:12\nLiina Vikerkaar | FOTO: Pm\nVello ütleb, et ma pole naljakas, kuigi ütlen vahel naljakaid asju. Kui me hiljaaegu sõitsime mööda suurest plakatist, mis kuulutas, et Eesti on joomises Euroopas teisel kohal, ütlesin Vellole, kui hea meel mul on, et kaasmaalased on vähemalt milleski tipus.\nVello ei hakanud naerma, kuid ma nägin, et ta tähendas selle üles. Ma võin kihla vedada, et ta kasutab seda mõnes oma loos ja võtab autorsuse muidugi endale. Aga ma armastan teda, nii et sellest pole midagi.\nMina ütlen talle sageli, et ta pole naljakas, aga teeb asju, mis on naljakad. Ühel päeval veetis ta näiteks veerand tundi köögis telekokka mängides. Ta kõneles kujuteldavate kaameratega teisel pool pliiti, jagas retseptinõuandeid «vaatajatele kodus» ning õpetas, kuidas pannilabidat paremini kasutada.\nJa ainuke asi, mida ta tegi, oli kalapulkade soojendamine. Ainult tema oskab võtta midagi nii argist ja pöörata see millekski, noh, võrdväärselt argiseks, millele me kõik mingil moel tähelepanu pöörame. Muide, mina eriti ei usu, et tema telekokakarjääril oleks tulevikku.\nMa tõepoolest ei tea, kas teiste naiste abikaasad käituvad sama veidralt, aga vähemalt seni ei tundu Vello teistele inimestele ohtu kujutavat. Kanadas öeldakse, et iseendaga rääkimine on normaalne, aga murelikuks tasub muutuda siis, kui hakkad iseendale ka vastama.\nMa küsisin Vello käest, kas kujuteldavate televaatajatega rääkimine pole juba piiri peal. Ta vaatas mulle otsa, nagu oleksin hoopis mina peast segi, ja vastas: «Aga sa peaksid lugema kirju, mida nad mulle saadavad.» Ta pööras end kõrvale, näol uskumatult kurb ilme.\nSellisest iseäralikust käitumisest hoolimata oleme Velloga paljudes asjades ühel nõul. On küll ka asju, kus me oleme ühel nõul, et me pole ühel nõul. Näiteks minu taimetoitlus. Kui ta sööb kodus, mida juhtub õige sageli, on tema ees alati taimetoit.\nMulle meeldiks arvata, et ta austab minu veendumusi, aga tegelikult ta lihtsalt ei viitsi ise süüa teha. Kui ma hakkaksin järsku viis korda päevas ida suunas kummardama ja koraani tsiteerima, ei paneks ta seda imeks. Arvatavasti ta ühineks minuga, kui see tähendaks, et nii saab kiiremini süüa.\nKui me läheme külla õhtust sööma, on tal komme kella kümne paiku uniseks jääda. Ta loivab, kõht pungil täis, ringi, leiab mugava tugitooli ja sulgeb seal silmad. Mitte et ta peaks seltskondlikku vestlust igavaks, talle lihtsalt meeldib vara ärgata, et «minna lehmi lüpsma», nagu ta ütleb. Kuigi talus ei ole ta päevagi elanud.\nJa üles ei ärka ta ka sugugi vara. Sõbrad peavad tema sellist uinumist lõbusaks. Ta pääseb tihti paljudest asjadest puhta nahaga.\nSamuti meeldib Vellole kõnelda Kanada sõjaväes veedetud ajast. Ma pean möönma, et mulle meeldivad lood, kuidas ta isiklikult vabastas Prantsusmaa, pälvis croix de guerre’i, kuid sulatas selle üles, et lasta valmistada sõjas orvuks jäänud prantsuse lastele hambaplomme.\nTa valib oma kuulajaskonda hoolikalt ja räägib seda sageli noortele ameeriklastele, kes ei ole naljakal kombel sugugi kindlad, millal Teine maailmasõda aset leidis.\nMõnikord laskun ma temaga vaidlusse mõne tema kolumni pärast, eriti kui ta kujutab selles eesti mehi primitiivsete olevustena. Pilt karvastest, madala lauba ja pikkade kätega primaatidest, kellele ei meeldi teha muud kui ainult kihutada, ei ole kohe üldse õiglane.\nMinu isa on eestlane. Minu vend on samuti eestlane. Kummagi kohta see kirjeldus ei kehti. No olgu, venna kohta võib-olla veidi kehtib.\nNagu kõigil meestel, on ka Vellol oma puudused, aga üks asi, mille pärast ma teda imetlen, on see, et ta astub alati minu eest välja. Kui me kunagi läksime Ühendriikide lõunaosas pesumasinat ostma, vastas müüja kõigile minu küsimustele Vello poole pöördudes, otsekui oleks ta liiga tähtis, et vaevuda mingi naisterahvaga kõnelema.\nJah, Vello, räägi veel primaatidest... Õnneks keeras Vello, kellel polnud nagunii mingit huvi pesumasina vastu, olgu see milline tahes, selja ja astus välja, mis sundis müüjat minuga suhtlema. Ma näitasin talle, milline võib olla kindlameelse eesti naise talitsemata raev!\nÜks asi, mida ma Vello juures aga üldse ei armasta, on see, kuidas ta oma mõtteid ja tundeid välja ei näita. Ta püüab nii kangesti viisakas olla, et enese väljendamine nõuab talt tõsist pingutust.\nKui me viimati Torontos käisime, läks Vello saapaid ostma. Müüja oli väga pealetikkuv ja soovis kangesti maha ärida poe kõige kallimaid saapaid. Vello asus uurima odavamaid ja müüja sõnas: «Teate, noormees, ma ostsin ka ükskord odavad saapad ja sain eluks ajaks seljavalu.»\nVello ei lasknud ennast kõigutada ja uuris odavaid saapaid edasi, aga müüja ei jätnud jonni: «Kvaliteetseid saapaid ei asenda miski.» Ta lihtsalt ei jätnud järele.\nLõpuks pööras Vello otse müüja poole ja lausus väga külmal häälel, et tunneb suurt austust selle vastu, kuidas müüja püüab oma boonust välja teenida, aga on päris kindel, et mehe seljavalu tõeliseks põhjuseks on need 150 kilo, mida ta peab iga päev endaga kaasas tarima. Ma pole kunagi elus nii kõvasti naernud.\nMinu Eesti sõbrad märgivad sageli, et lääne mehed suhtuvad naiste emantsipatsiooni palju sallivamalt, ja kahtlemata on seda meelt ka Vello. Aga eestlannad ei mõista tihtipeale, et see on kahe teraga mõõk.\nSellega kaasneb tõsiasi, et sinu käest oodataksegi võrdsust. Vello tegi kunagi ettepaneku, et ma maksaksin talle tagasi lennukipileti raha. «Me oleme ju abielus!» hüüatasin ma. «Ei ole sinu raha ja minu raha, on meie raha!»\nLääne mehed tahavad korraga nii seda, et sa oleksid koduperenaine, kui ka seda, et sa oleksid leivateenija. See on vastuolusid täis elu, kus mehed avavad sulle lennujaamas ukse ja siis eeldavad, et sa tassid ise oma pagasit. Eestis on asjad lihtsamad.\nMa tean, et elamine eesti kultuuris on Vellole raske. Tema meelest tunnevad eestlased pidevalt vajadust endale meelde tuletada, et nad on eestlased – ta nimetab seda «oma naba põrnitsemiseks».\nOma kolumnides on ta kõik muidugi kenasti läikima löönud, aga kui ma lülitan teleka mõne kohaliku kanali peale, võib see kergesti provotseerida tema suust terve valangu «keskpärasuse ülistuse» teemal.\nNagu arvata võib, ei ole ta just Eurovisiooni või «Eesti otsib superstaari» fänn. Ent ta peab lihtsalt üle saama oma suure-kultuuri-ülbusest. Ja see on hea abikaasa ülesanne. Kui vaja, peab naine mehele mõistuse pähe lööma.\nKompenseerimaks elamist väljaspool oma kultuuri, on Vello leidnud pelgupaiga internetis, lugedes mõnikord isegi kommentaare, mida lugejad on tema lugude juurde jätnud, ehkki on selge, et paljud kommentaatorid on ehtsad sotsiopaadid või lihtsalt muserdatud hinged. Talle aga tema lugude lugejad meeldivad. Mõnikord paneb mõni kommentaar ta lausa täiest kõrist möirgama.\nHiljuti näitas Vello mulle üht artiklit veebilehe mcbride.com kohta, mis koondab filmides esinevaid alastistseene. Sel on oma «sisuosakond», mille kaheksa töötaja ainuke ülesanne ongi filmides välgatanud ihu jäädvustamine.\nVello ei tundnud aga huvi paljaste kehade vastu. Tema pähe kerkis pilt, kuidas ta töötab koos kaheksa mehega mõne sama mõttetu veebilehe heaks.\nTa ütles, et hakkaks hea meelega oma telekokkamist tegema veebis. Ta on juba tutvustanud mulle kaamerameest ja produtsenti, kujutletavaid mehi, kellele ta on andnud nimeks Ron ja Don. Ma noogutan neile viisakalt, kui saade algab, ja see paistab Vellole suurt rõõmu tegevat.\nTa ei ole haige, aga ma tean, et ta tunneks ennast märksa paremini, kui käiks sagedamini väljas. Kuigi ta kõneleb ladusalt eesti keelt, ei suuda ta lihtsalt kuidagi sulanduda meie kultuuri.\nEesti kultuur ei ole Põhja-Ameerika kultuur ja eestlased ei usu sugugi, et «seltsis segasem». Meile meeldib väikestviisi. Meile meeldivad asjad nii, nagu need on. Vello armastab tsiteerida kedagi, kes on öelnud: «Võite elada Prantsusmaal viiskümmend aastat, aga kui te pole seal sündinud, siis ei saa teist kunagi prantslast.\nElage Ameerikas viis minutit ja te olete juba ameeriklane.» Ta soovib, et eesti kultuur oleks rohkem Ameerika oma moodi ja võtaks omaks ka välismaalasi.\nTegelikult on tal muidugi välismaalastest täiesti ükskõik. Ta peab silmas ainult iseennast, aga ma võin kinnitada, et Eesti ja eestlased on olnud tema suhtes päris lahked.\nAga selles on tal õigus, et üldiselt ei soovi eestlased kuigi meelsasti teha ruumi välismaalastele. Me oleme neid võõrustanud nii palju sajandeid, et tahame vahelduseks ise oma ruumi nautida.\nJa seda mõistab ta päris hästi. Mõnikord vaatab ta oma kokasaate ajal pikalt kaamerasse ja kiidab rahvusvahelistele vaatajatele eesti köögi headust. «Sült ei ole üldse nii halb, nagu räägitakse. Tõepoolest, te peaksite seda ise proovima.» Ja siis kerkib ta näole lai naeratus, sest kõik teavad ju, et ta luiskab.


Kommentaarid: VIDEOINTERVJUU | Öed Kristel Aaslaid ja Tuuli Rand: valge mees on tänapäeval ikka jube raske olla\nPeeter Paul/ 7. aprill 2018, 01:35\nNo ega viga meestes ei ole/ 14. märts 2018, 10:50\nNeed tibinad ise sellised, et töukavad mehi eemale, saagi mimutt kaasaarvatud!\nKristel Elfriide tütar Miihal/ 13. märts 2018, 22:41\njänesemokk nüid naa kuulus?\nmari/ 13. märts 2018, 06:10\nSeda nimetatakse viisakuseks, kasvatuseks, lastetoaks, millest praegu inimestel puudu jääb. Võtke mõni 70ndates inimene ja küsige, kuidas peab mehe või naisega käituma, et kõik oleksid rahul.\nmeerika/ 12. märts 2018, 21:05\nvalged mehed,vaadake oma tinderi pilt üle\nVispel Maastleid/ 12. märts 2018, 20:17\nR./ 12. märts 2018, 19:31\nEi viitsi seda Kristel Aaslaidu iga päev näha lehes.\nkas/ 13. märts 2018, 08:54\nmeil on uus elukogenud arvamusliider pinnale ujunud?Iga päev "kaunistab"ÕL.\ntark jutt/ 12. märts 2018, 19:23\nasjalik jutt tegelikult, tasuks nii mõnelgi mehel omad järeldused teha\narvamus/ 12. märts 2018, 19:03\nKristel võiks dentisti külastada\n12. märts 2018, 18:59\nValge mehega on kõik korras ! Kogu see elamisväärne maailm on valge mehe ( koos valge naisega ) loodud . Probleem on valges naises , kes on hakanud unustama , et ta on VALGE ja NAINE ! Igasugu MTV kanalid on edukalt alates 80-t valgete maailma hävitanud ja suutnud sisendada valgetele naistele , et rass ja IQ pole tähtsad vaid tähtis on loomalik rahuldustunne .\nTo 18:59/ 12. märts 2018, 20:31\nSiin ehe näide, et madala IQ omavaid inimesi on igas rassis.\nMuix/ 12. märts 2018, 21:59\nKus siin? Sinu kommentaaris?\n13. märts 2018, 07:56\nRahuldus seksuaalelust paarisuhtes on samuti oluline, aga selleks ei pea rassi segama hakkama. Selleks on vaja kvaliteetsemaid suhteid, mida meeste tarbijamentaliteet naiste suhtes ja vastupidi, jällegi ei võimalda. Kui suhtes ei ole usaldust ja teineteises sulandumist, ei ole üldse mõtet tõsisest suhtest rääkida.\nUunu/ 12. märts 2018, 18:19\nKolm Haiget Eite\ntuleb tunnistada/ 12. märts 2018, 18:14\net Kristel pole suupeale kukkunud...\naga / 12. märts 2018, 18:30\nmulle ta absoluutselt ei meeldi.\n12. märts 2018, 19:03\nKristel Aaslaid on väga suur leid ! Terav mõistus ja julgus teha on ju väga hea !\nagale/ 12. märts 2018, 19:05\nNo ei ole oluline,mine räägi sellest naabrinaisega!\n.../ 12. märts 2018, 20:34\nNaabrinaisel sama arvamus.\n.../ 12. märts 2018, 20:38\nTemal sama arvamus.\nTaat/ 12. märts 2018, 17:57\nValgel mehel on tõesti raske olla,sest ahistatakse kogu aeg!\n12. märts 2018, 19:05\nKui valge mees lõpetab töinamise ja alguseks läheb spordisaali jõudu tegema ning siis viskab oma kodumaalt võõrad tulijad välja , siis tuleb ka kerge olemine tagasi .\ndream on/ 14. märts 2018, 00:38\njõusaalist tulles on valge naine kadunud. Vist Karika baaris võttis seltskond eestlasi musta merekooli kursandi ette, et teeme välja, kui räägid, et mismoodi. Naised teid kiidavad. Kursant seletas, et sisse järsult ja välja aeglaselt. Mehed tegidki nii. Järgmisel pühapäeval jagasid kogemusi. Kõikide naised olid vinguma hakanud, et ära jõnksuta nagu neeger, tee korralikult!\nkaua/ 14. märts 2018, 00:48\nvõib tsensuurida? Kas ka töökoht hädaohus? Hullalaa\nsee/ 14. märts 2018, 00:52\n,mis siin all on, polnud Sulle, vaid mitteavaldajatele\nRefi agent/ 12. märts 2018, 17:38\nÕige, valget meest võivad kõik vähemused, usundid ja naised süüdistada seitsmes surmapatus ning valge mees peab suu kinni hoidma ja edasi teenima!\nMofo/ 12. märts 2018, 22:38\nvalge mees peab suu kinni hoidma ja oma sõimajate ülalpidamise raha edasi teenima\nA / 12. märts 2018, 17:33\nNaised teavad ,mida nad tahavad ,aga isegi õiget riidenärakat ei suuda kunagi valida\nmel/ 12. märts 2018, 17:31\nköik ilusad eesti aised\nTo mel/ 13. märts 2018, 09:09\nAeg on silmaarsti vahetada.\nroy/ 12. märts 2018, 17:25\njääb mulje et unistus et keegi ahistaks natukenegi on väga suur ikka\n12. märts 2018, 16:39\nÖhtuleht. Vötame Mönuga! :DD\nPikknina/ 12. märts 2018, 16:13\nValge mees on eriti hea olla Taimaal,naised tulevad juurde võtavad käest kinni ja tahavad kaasa tulla.Mitte Baaris\nJa pärast/ 12. märts 2018, 18:02\nselgub, et kraaniga naine :).\n,,A,,/ 12. märts 2018, 16:11\nEhk siis teistpidi öeldes, musta elu on niivõrd valikuvõimaluste rohke, tänapäeva maailmas, et valge mees peaks pisaratest nõretama!?\nno ilusad/ 12. märts 2018, 16:06\nmehed on nad küll.\nKui blondud/ 12. märts 2018, 16:04\ntargutavad, siis on seda kurb kuulata.\nää kristel / 12. märts 2018, 15:53\njalle läkati vastu lauda ja ahistati\nei / 12. märts 2018, 15:42\nTüütud inimesed,kaduge kuhugi ära.\nMillest jutt ?/ 12. märts 2018, 15:26\nkui keegi luges ,siis võiks paari lausega kokku võtta


VE: Viljandi tikuvabrik - www.virumaa.ee\n« VE: Eesti kaitseväelased\nVE: Rakvere Palliklubi »\nVE: Viljandi tikuvabrik\nAutor Avo | Avaldatud: 25. nov. 2004\nViljandi tikuvabrik üritab Guinnessi rekordit teha\n25.11.2004 08:35PM Online\nViljandi ettevõte Estonian Match üritab pääseda Guinnessi rekordite raamatusse, süüdates laupäeval Ugala teatri ees põlema kuue meetri pikkuse tiku, kirjutab Sakala.\nViljandi tikuvabrik tähistab rekordipurustamise üritusega oma saja aasta juubelit.\nPidustused algavad laupäeva õhtul kell viis teatri ees sellega, et põlema üritatakse süüdata kuue meetri pikkune ning 28-sentimeetrise läbimõõduga tuletikk. Läbimõõdu ja pikkuse suhe on identne tavalise tuletiku omaga.\n«See on tikk nagu tikk ikka, ainult natuke suurem,» selgitas aktsiaseltsi Estonian Match juhataja Tarvo Moss.\n«Lõpuni me seda põletada ei kavatse, rekordite raamatusse pääsemiseks piisab sellest, kui tikk süttib.»\nPraegu pikima tiku rekordit Guinnessi rekordite raamatus pole. Mossi sõnul on selle koostajad siiski lubanud, et kui sündmus korrektselt fikseeritakse, pannakse tiku rekord ka kirja.\nRekordtiku valmistamiseks on Estonian Matchis tehtud hoolega eeltööd.\n«Oleme suvi läbi katsetanud eri pikkusega tikke, et leida õige parafiinisegu ning sobiv puidu kuivatamise tehnoloogia. Alles esmaspäeval, kui viimane katse õnnestus, otsustasime rekordit siiski üritada,» rääkis Tarvo Moss eile.\nKatsetiku läbimõõt oli sama nagu laupäevasel rekordiüritajal, kuid see oli umbes poole lühem.\nVõimsa haavapuu, millest rekordtikk on lõigatud, sai vabrik Saarepeedi valla Moori küla talumehelt.\n«Veel pikemat tikku oleks raske teha juba ainuüksi sellepärast, et nii suured haavad on enamasti kas kõverad või seest mädad,» lisas Moss.\nEstonian Match kaasab rekordi registreerimisse ekspertfirma SGS Estonia. Selle töötaja Oleg Stasiy kinnitusel on rekordi registreerimiseks tarvis tikk täpselt üle mõõta ning foto- ja videomaterjaliga raport koostada.\n«Kui selle asja juures midagi untsu peaks minema, siis me väga ei kurvasta. Kõige tähtsam on ikka see, et vabrik saab saja-aastaseks,» ütles Tarvo Moss.\nKui kuuemeetrine tikk laupäeval tõesti põlema saada õnnestub, on tegemist teise Viljandimaal sündinud Guinnessi rekordiga. Rekordite raamatus registreeritud parima tulemuse naiste kiikingus püstitas Kätlin Kink Kõpust.


Paberi- või tsellulooskiumassi valmistamiseks või paberi ja papi tootmiseks ning viimistlemiseks kasutatavad seadmed (v.a autoklaavid, katlad, kuivatid, muud kuumutamisseadmed ning kalandrid); nende osad | Data Estonia\nPaberi- või tsellulooskiumassi valmistamiseks või paberi ja papi tootmiseks ning viimistlemiseks kasutatavad seadmed (v.a autoklaavid, katlad, kuivatid, muud kuumutamisseadmed ning kalandrid); nende osad\nHS4 ID 8439\n26,3 miljonit eurot\n2004 jaanuar2020 märts\n4,93 miljonit eurot\nPaberi- või tsellulooskiumassi valmistamiseks või paberi ja papi tootmiseks ning viimistlemiseks kasutatavad seadmed (v.a autoklaavid, katlad, kuivatid, muud kuumutamisseadmed ning kalandrid); nende osad on kaubavahetuse väärtuse poolest 160. toode HS4 tasemel.\n2019 olid peamised riigid, kuhu toodet Paberi- või tsellulooskiumassi valmistamiseks või paberi ja papi tootmiseks ning viimistlemiseks kasutatavad seadmed (v.a autoklaavid, katlad, kuivatid, muud kuumutamisseadmed ning kalandrid); nende osad eksporditi, Venemaa (11 miljonit eurot), Soome (8,76 miljonit eurot), Ameerika Ühendriigid (1,87 miljonit eurot), Rootsi (1,58 miljonit eurot) ja Lõuna-Aafrika Vabariik (1,21 miljonit eurot).\nSamal perioodil olid peamised riigid, kust toodet Paberi- või tsellulooskiumassi valmistamiseks või paberi ja papi tootmiseks ning viimistlemiseks kasutatavad seadmed (v.a autoklaavid, katlad, kuivatid, muud kuumutamisseadmed ning kalandrid); nende osad imporditi, Rootsi (2,38 miljonit eurot), Soome (1,67 miljonit eurot), Saksamaa (206 tuhat eurot), Hiina (158 tuhat eurot) ja Itaalia (109 tuhat eurot).\nPaberi- või tsellulooskiumassi valmistamiseks või paberi ja papi tootmiseks ning viimistlemiseks kasutatavad seadmed (v.a autoklaavid, katlad, kuivatid, muud kuumutamisseadmed ning kalandrid); nende osad on 4-kohalise koodiga toode (HS4 ID 8439).\nSee graafik näitab, mis riikidesse eksporditakse Eestist toodet Paberi- või tsellulooskiumassi valmistamiseks või paberi ja papi tootmiseks ning viimistlemiseks kasutatavad seadmed (v.a autoklaavid, katlad, kuivatid, muud kuumutamisseadmed ning kalandrid); nende osad.\nSee graafik näitab, mis riikidest imporditakse Eestisse toodet Paberi- või tsellulooskiumassi valmistamiseks või paberi ja papi tootmiseks ning viimistlemiseks kasutatavad seadmed (v.a autoklaavid, katlad, kuivatid, muud kuumutamisseadmed ning kalandrid); nende osad.\n2020 märtsis oli toote Paberi- või tsellulooskiumassi valmistamiseks või paberi ja papi tootmiseks ning viimistlemiseks kasutatavad seadmed (v.a autoklaavid, katlad, kuivatid, muud kuumutamisseadmed ning kalandrid); nende osad ülejääk 1,33 miljonit eurot. 2019 märtsis oli kaubavahetuse ülejääk 3,5 miljonit eurot.


Seda sa küll oma eksilt ei taha - DELFI Naistekas\nKui paljud meist on ikka ja jälle libastunud ning ärganud hommikul selle kõrvalt, kelle juurest juba mõnda aega tagasi kohvritega lahkuti? Ükskõik, kas tegu on ühekordse kõrvalepõikega või juhtub seda sagedamini, ettevaatlik tasuks ikka olla.\nIga hädakuulutajat ei tasu küll uskuda, kuid uuringud tõendavad järjepidevalt, et just sellised sõbralikud suhted toovad kõige sagedamini kaasa suguhaiguste ohu. Eriti tihti on mängus just endised elukaaslased ja partnerid.\nTegelikult on see ju igati loogiline. Inimesega, keda kunagi usaldasid ja kellega kaitsmata vahekord tundus nii loomulik, on ju nii lihtne samamoodi jätkata. Kuid sa ei tea kunagi, kui kaua — või vastupidi vähe — aega võttis tal oma seksuaalse eluga edasiminek. Pealegi on sellised ”sõbralikud” läbikäimised väga harva monogaamsed. Ja sa tead ju ise ka, kuidas on kõige lihtsam suguhaigusi saada…\nIlmselt pole sellises olukorras õigeid lahendusi. Ei tasu ju öelda, et hoia oma eksist kaugemale. Vastupidi — vahel ahvatleb just see, et sa ei pea uuesti õppima ja näitama, mis on voodis hea ja mis mitte. Kindel kvaliteet võib tihti ahvatleda. Tegelikult tuleks lihtsalt silmas pidada, et uue inimesega voodisse minnes, ei teeks sa ju seda kondoomita? Ära riski ka eksiga, sest hoolimata ühisest minevikust võib teil olla küllaltki erinev olevik.\nUued viisid eelmänguks


Mõtlev ja kavandav kirik - Eesti Kirik\nKui tahta panna punkt siis, kui lõputöö või dissertatsioon on veatu, jäävad kõik tööd kaitsmata. Kui loota võtta vastu arengukava siis, kui tekst on kõigi arvates õige ja täiuslik, kaotatakse ülemäära palju aega.\nKas ma kiidan poolikust? Ei, ma ei taha seda teha, vajalikkuse piires tuleb lõputööd ja arengukavad ümber teha ja ära parandada. Kui aga miski peegeldab kirjutaja või kollektiivi tegelikku taset ja olukorda oma ajas, on parem punkt panna ja edasi minna. Nii sündis EELK arengukavaga aastateks 2008–2017 ning elu hakkab nüüd mõjutama mitte sõrme vedamine mööda kava teksti, vaid kirjapandu põhjal edasi mõtlemine ning kokkulepitu ühes kohas täpsemalt ja teises kohas fantaasiaküllasemalt ümber kujundamine ja rakendamine.\nArengukava võib vaadelda mitte torni ehitamise projektina, vaid torniehitaja käsiraamatuna. Täpsemad projektid tehakse kohtadel. Hingelt vabadel ja loomingulistel kirikuliikmetel on hea võimalus, õigus ja muidugi ka moraalne kohustus kokku lepitud suundades edasi ehitada, siis jälle kokku tulla ja tehtu üle aru pidada. Arengukavaga edasi töötamine võimaldab loomult mitteprojektilise kiriku kogudustel, töövaldkondadel ja haridussüsteemil seada etapilisi või isegi projektilisi eesmärke, neid täpsustada, realiseerida ja paariaastaste intervallidega põhjalikumalt üle kontrollida.\nLugedes kogu kava näevad ühed töövaldkonnad ja kogudused siin mitte ainult iseend, vaid olulisi jooni üle kogu kiriku. See protsess annab võimaluse end organismina ja ka organisatsioonina paremini tunnetada, toetada ja kasvatada kollektiivide positiivset eneseväärikust ning tuletab meelde vastutust misjonikäsu täitmisel.\nEELK arengukava visiooni peatüki esimene ja viimane lõik kõnelevad kirikust kui kõlbeliste väärtuste kujundajast ning kõlbelisest teenimisest. Kõlblus, see vaid vähestes keeltes moraali või eetika mõistetest eristatav sõna, ei ole hõlpsalt seletatav ega kõlbeline käitumine lihtsalt teostatav. Ometi on siin tegu tõsise kohustusega. Kõlblus ühe olulise märksõnana ei anna kirikule ülesannet olla ühel päeval ühiskonnale moraali lugeja ega õigust teisel päeval vaadata taktikaliste kaalutluste tõttu pahedele läbi sõrmede. Pigem on ülesandeks olla esmalt iseenda kriitiline hindaja ning alles siis tunnetatud ja läbi elatud veendumuste ühiskondlik kaitsja.\nSeoses peatselt toimuva prof Elmar Salumaa isikule ja tööle keskenduva kahepäevase teaduskonverentsiga tuletan meelde Salumaa poolt 1958. aastal kirja pandud mõtet, et sotsialistliku ja kapitalistliku ühiskonnakorra võistluse võidab see, kellel on suuremad kõlbelised reservid. Salumaa ei idealiseerinud kapitalismi ja oli kohati väga kriitiline kapitalismi iseloomustavate suhtumisviiside suhtes. Tema mäletatud vabariigi esimese iseseisvuse aegsest õhkkonnast ning viiekümnendate aastate läänemaailma kuvandist erineb meie kaasaeg märgatavalt, kuid meie asi täna ja homme on tegelda praeguse maailmakorra kriitilise analüüsiga ning anda kõlbeline hinnang seal, kus vaikida ei tohi.\nNüüd oleme ajas, kus arendavatele tegevustele keskendudes tuleb kogu aeg kohendada ka vaimseid aluseid. Väliselt kerged ajad lasevad kirikul tänuväärsel viisil laiuti kasvada, mida on väga vaja. Samas on oht, et sügavuti süüvimine taandub. Raskused sunnivad sagedamini printsiipe meenutama ning koos sellega juhin tähelepanu suurele teoloogilisele tööle, mida tehti pärast Teist maailmasõda.\nSellel ajal rajatud käsikirjalist raamatukogu vaadates tundub mulle, et Eestis tehti näiteks 1960. ja 1980. aasta vahel rohkem teoloogilist tööd kui kahe aastakümnega kahe maailmasõja vahel. Väline sund mobiliseeris ja motiveeris, muutis niisuguse töömoraali seesmiselt paratamatuks.\nMeil on parasjagu suur vabadus konkreetsete eesmärkide seadmisel ja nendeks vahendite leidmisel. A. Wrighti järgi ei seisne autentne vabadus mitte isiklikel eelistustel põhinevate valikute suvalisuses, vaid tarkade valikute tegemisel tuleb juhinduda rikkast inimliku tarkuse pärandist. Peame siinkohal meeles, et kui tahame kirikuna teha õigeid valikuid, siis saavad need alguse veel varasemast punktist – selle teadvustamisest, et inimliku tarkuse väärtuslik varasalv on Jumala poolt kingitud tarkuse «kohalik» esinemisvorm, mis vaid jumalakartuse kaudu päriselt tegelikuks saab.\nMa ei tea, aga võib-olla öelnuks Elmar Salumaa siin nii, et loomupärane tarkus saab jumalakartuse läbi loodupäraseks tarkuseks. Võib-olla on selletüübiline Salumaa poolt eesti keeles kujundatud terminoloogia viimase paari aastakümne teoloogiaüliõpilastele juba võõraks jäänud. Tema mõttesüsteemi aspekte aitab mõista kava kohaselt sügisel avaldatav raamat «Dogmaatika märksõnades». Tänades kõiki juba annetuse teinuid on mul hea meel tõdeda, et pool vajalikust summast on olemas. See annab lootust, et suurteos sügisel ka avaldatud saab.


CICCARELLI SOS KÜÜNTE NÄRIMISVASTANE GEEL 10ML\nCiccarelli S.O.S. küünte närimisvastane geel on mõeldud laste ja täiskasvanute küünenärimisharjumuse vältimiseks ning ebameeldivast harjumusest vabanemiseks. Mõeldud paikseks kasutamiseks küüntel. Pliiatssüsteem teeb geeli kasutamise väga mugavaks. Dermatoloogiliselt testitud!\nGeeli regulaarne kasutamine stimuleerib küünte tagasikasvamist, samal ajal tugevdades küünte struktuuri tänu erilistele looduslikult aktiivsetele komponentidele: põldosja ekstrakt tugevdab küüsi ja annab elastsust; biotiin (vitamiin H) toimib küünerakkude kasvule; pantenool (provitamiin B5) niisutab ja tugevdab ning toimib küünerakkude kasvule. Tsitosaan kaitseb ja niisutab. Tugev punase pipra kibe maitse aitab vältida küünte närmist ning sellega närimisharjumusest vabaneda.\nKanda S.O.S. küünte närimisvastast geeli kaasasoleva pintsliga nii küünele kui ka küüne ümbrusele ja lasta täielikult kuivada. Parimate tulemuste saavutamiseks kanda geeli küüntele mitu korda päevas, eriti pärast kätepesu. Pärast kasutamist sulgeda koheselt tuub.\nAQUA, ALCOHOL DENAT., PROPYLENE GLYCOL, PANTHENOL, CAPSICUM ANNUUM FRUIT EXTRACT, POLYACRYLIC ACID, HYDROXYPROPYL CHITOSAN, EQUISETUM ARVENSE EXTRACT, AMINOMETHYL PROPANOL, METHYLPARABEN, DENATONIUM BENZOATE, BIOTIN.\nAllergiliste reaktsioonide ilmnemisel lõpetada kasutamine. Lastel kasutada ainult täiskasvanute järelvalve all. Hoida eemale külma ja kuuma allikatest. Mitte kasutada ärritunud, punetaval ja kahjustunud nahal ega limaskestadel. Ainult välispidiseks kasutamiseks!


EKM uudised 17.–24. jaanuar: Laupäevast avaneb Kadrioru kunstimuuseumis näitus “Küllus ja kaduvus. Natüürmort Soome ja Baltimaade kogudest“! — EKM\nEKM uudised 17.–24. jaanuar: Laupäevast avaneb Kadrioru kunstimuuseumis näitus “Küllus ja kaduvus. Natüürmort Soome ja Baltimaade kogudest“!\n21. jaanuarist avanev näitus “Küllus ja kaduvus” toob kokku 17. ja 18. sajandi Lääne-Euroopa meistrite vaikelud ja nüüdiskunstnike teosed. Ajaloolise vaikelu meistritest on näitusel esindatud Willem Claesz. Heda, Pieter Claesz, Hans van Essen, kelle loominguga astuvad dialoogi Eesti nüüdiskunstnikest näiteks Lauri Sillaku, Aarne Maasiku, Tõnis Saadoja ja teiste teosed. Näitusega kaasneb rikkalikult illustreeritud raamat, milles artikleid rahvusvaheliselt autoriteringilt. Esimene kuraatoriekskursioon Kerttu Männistega toimub 25. jaanuaril kell 18.00, Näitus jääb avatuks 14. maini 2017.\nKolmapäev, 18. jaanuar kell 18.00\nKuraatoriekskursioon näitusel “Vägi ja valu”\nTuntud meestearsti Margus Punabi kunstikollektsioon suhestub lähedalt tema elukutsega ning mahub mõistete „mees”, „seksuaalsus” ja „kunst” vahelisse kolmnurka. Käesolev näitus pöörab tähelepanu kunstiga seotud nurgale. Kolmapäeval teeb näitusel ringkäigu Aleksandra Murre.\nAuditooriumis: Kumu Dokumentaal. XXX Pärnu Filmifestivali auhinnatud filmid\nEsitlusele tulevad lühifilmid “Lendamise kunst” Jan van Ijkeni film kuldnokaparve lennust, “Kaamelimees Goran” professionaalse rännumehe elust ning “Pulmafilm” Iraani pulmatavadest. Filmid juhatavad sisse Mark Soosaar ja Vaiko Edur.\nNeljapäev, 19. jaanuar kell 16.30\nSeekordse kursuse fookuses on näitus „Värvide dirigendid“, millest on inspireeritud ka ateljees üles seatud kompositsioonid. Malle-Reet Heidelbergi juhendatud kursusel arutletakse värvi, kompositsiooni, faktuuri, valguse ja varju küsimusi ning tutvustatakse lühidalt õlivärvidega maalimise põhialuseid. Hind 60 € sisaldab kõiki vahendeid. Edasi…\nEsmaspäev, 23. jaanuar kell 17.30\nKursusel joonistatakse modelli, natüürmorti ja interjööri. Vaadatakse üle ka joonistamise algtõed: proportsioonide mõõtmine, kompositsioon, perspektiiv, anatoomia. Juhendab graafik Lembe Ruben, kursusetasu 120 €. Edasi…\nPalume eelregistreeruda: piret.lindpere@ekm.ee; tel 5331 0318, 6026134\nNeljapäev, 19. jaanuar kell 18.00\nÜritustesari Drink & Draw toimub igal kuul erinevates kohtades ning nüüd on see kujul “Delvaux & Draw.” jõudnud ka Kumusse! Joonistamissessioonil elustatakse modelli abil Delvaux’ maagilised teosed ning enne sessiooni toimub ka lühike teemat ja teoseid tutvustav sissejuhatus. Kohapeal võimalik osta joonistusvahendid 3 € eest.\nLaupäev, 21. jaanuar kell 12.00\nLossidaamid ootavad külla 5–9-aastasi lapsi koos ema või isaga, vanaema või vanaisaga, et veeta koos tore hommik Kadriorus.Jooga muuseumis võib esialgu kõlada pööraselt, aga tegelikult leiab mitu tasakaalukat punkti, kuidas jooga ja muuseum omavahel ühe terviku moodustavad. Muuseumijooga eesmärk on kunsti keskel leida hetk iseendale, keskenduda kunstiteostele ja vaadata maailma kõige ilusama teose sisse. Soovitame selga panna mugavad riided!\nÜhekordsel külastusel on perehommiku pilet 6 € (üks laps ja üks täiskasvanu), pere iga järgmise lapse pilet 2,50 €.\nPalume eelregistreeruda: kadriorg@ekm.ee\nLaupäev, 21. jaanuar kell 18.00\nSari “Kumu galeriides” võimaldab ühtaegu nautida nii kunsti kui muusikat. Laupäeval esinevad Robert Jürjendal (puutekitarr, kitarrorel, live-elektroonika) ja Madis Metsamart (löökpillid), esitusele tuleb Robert Jürjendali looming. Piletid hinnaga 15 € müügil Eesti Kontserdi kassades, Piletilevis ja Piletimaailmas ja tund enne algust kohapeal\nKontserdipiletiga saab samal päeval külastada ka Kumu kunstimuuseumi näitusi.\nPühapäev, 22. jaanuar kell 17.00\nInspireerituna Venemaal tegutsenud saksa päritolu kunstniku Ivan Weltzi (1866–1926) maalist “Talvine mets” esitab Tartu Ülikooli kammerkoor dirigent Lodewijk van der Ree (Holland) juhtimisel talvega seotud kooriteoseid 19. saj lõpu – 20. saj alguse Venemaalt ja Saksamaalt. Piletid Piletilevist.


Mida rohkem, seda uhkem ehk erinevad lisad autodele – Harju Elu\nEsileht / Mida rohkem, seda uhkem ehk erinevad lisad autodele\nAutosid on võimalik täiendada väga paljude erinevate lisade ning funktsioonidega. Raske on aga otsustada, mida valida, kui ei tea, mis on üldse valikus.\nÜheks võimaluseks on küsida sõpradelt ja perelt, mis lisavidinatega nad on rahul ja mida soovivad, et ei oleks soetanud. Või lugeda läbi see artikkel. Siit saate hea ülevaate turul leiduvast ning võite mõelda, mida teil endal vaja võib minna.\nKaks asja, ilma milleta ei saa\nAlustame dokumendimaailmast. Liikluskindlustus on kohustuslik, ent kaskokindlustus vabatahtlik. Vabatahtlikkusest hoolimata tasub kaaluda selle soetamist. Nimelt katab kaskokindlustus auto remondikulud ka siis, kui satute näiteks avariisse, milles olete ise süüdi. Lisaks tuleb kasko appi olukordades, kus kahju tekitaja pole teada või on probleemide põhjustajaks erinevad loodusjõud. See on üks lisa, mida enamasti loodetakse mitte kasutada, aga kui vaja, olete selle olemasolu eest tänulik.\nPalju rohkem on aga lisasid, mida kasutate iga kord, kui autosse istute. Enamikul on olemas igapäevaelus asendamatuks kujunenud nutitelefonid ning on loogiline tahta, et telefon ja auto omavahel koostööd teeksid. Appi tuleb sinihamba ühendus ehk Bluetooth. Ja kuigi tänapäevastel nutitelefonidel on Bluetooth reeglina olemas, ei pruugi autodega sama olla. Lahenduseks on Bluetooth võimekuse lisamine konverteri abil. Konverter paigutatakse sigaretisüütajasse ning ühendus auto ja telefoni vahel ongi loodud! Nüüd saate kasutada auto helisüsteemi kas muusika kuulamiseks või ka käed-vaba kõnede tegemiseks.\nNeed külmad-külmad ilmad\nKülmemal aastaajal on kõige tüütumaks osaks külmkapiks muutunud auto. Mõnikord muutub auto piisavalt soojaks alles siis, kui olete juba sihtkohta kohale jõudnud. Jah, osad mudelid pakuvad kaugkäivitust, ent kaugeltki mitte kõik. Sel juhul on lahenduseks auto eelsoojendussüsteem. Eelsoojenduse saab tööle panna käivituskella, taimeri või juhtpuldi abil ning selliselt on salong juba sõitu alustades sobiva temperatuuriga. Eriti tähtis on see lisa väikelastega peredele.\nSooja salongi armastajatele on teisigi häid lisasid. Näiteks roolisoojendus – unustage ära jääkülm rool, mis sunnib kindaid kasutama. Või istmesoojendus – tõeliselt luksuslik lisamugavus, mis muudab ka külmad hommikud tunduvalt talutavamaks.\nKes on kord juba püsikiirusehoidjat kasutanud, need enam ilma sõita ei taha. Peamiselt eemaldab see ohu, et ületate kogemata kiirust.\nPüsikiirusehoidja abil hoiab auto ise oma tempot etteantu juures või reguleerib vastavalt vajadusele. See tähendab, et tõusust üles minnes lisab auto kiirust, langustel aga vähendab. Eriti kasulik on see neile, kes sõidavad pikemaid vahemaid.\nParkimisanduri abil saab auto ilma mingi mureta pargitud ka kitsamates oludes või kui nähtavus on mingil põhjusel takistatud. Lisaks parkimisprotsessi kiirendamisele, tõstab parkimisabi parkimise ohutust. Võite valida displeiga, helisignaalidega või ka mõlema variandiga mudeli.\nAlati ei ole vaja igapäevaelu jaoks soetada suure pagasiruumiga autot. Küll aga võib lisaruumi vaja minna siis, kui on minek pikemale reisile ning autosse peavad ära mahtuma nii reisisellid kui ka kogu varustus. Lahenduseks on katuseboks. Katuseboksi paigaldamine ning ka eemaldamine on väga lihtne, ent tuleb järgida, et oleksid olemas kõik vajalikud vahendid. Katuseboks kinnitatakse katuseraamile ning katuseraam omakorda reelingutele. Reelingud võivad juba olemas olla või on vaja need juurde soetada.\nVahet pole, millisest lisast jutt, vali see, mida ka päriselt vaja läheb. Nii mõnedki võivad olla kallid, aga kui neid regulaarselt kasutada, tasub ost end ära.\nMida mina Euroopa Liidu toetustest saan? (0)\n3 uut täienduskoolitust, 16 eriala, 30 000 vilistlast ja 115 tegutsemisaastat – TMK! (0)\nKookoni nutilaod – uuenduslik lahendus, mida hinnatakse Eestist kaugemalgi (0)\nÜhiselamu ootab! Aga mida küll kaasa pakkida? (0)