S Josefem Škvoreckým o pádu komunismu v Československu | 15. 11. 2004 | Britské listy\nPátek 25.9. 2009\n27.9. 2009 / Nesmyslný vědecký výzkum je klíčem k evoluci 28.9. 2009 / Uwe LadwigVěda a peníze, neboli Jak se nedostat do pasti na mamuty 28.9. 2009 / Boris CvekVědecké i umělecké myšlenky musejí při hodnocení obstát 27.9. 2009 / Merkelová zřejmě vyhrála volby v Německu 27.9. 2009 / Miloš DokulilNejsme dojatí dojemnou péčí politiků o blaho nás všech? 28.9. 2009 / Miloslav ŠtěrbaZjevení Panny Marie papeži a Gabriele 28.9. 2009 / Jan ČulíkNa obranu práva rozhodovat si o vlastním životě 28.9. 2009 / Boris CvekPohoršení světu 28.9. 2009 / Oskar KrejčíČínský dlouhý pochod 27.9. 2009 / Jan ČulíkJosefu Škvoreckému je pětaosmdesát let 15.11. 2004 / S Josefem Škvoreckým o pádu komunismu v Československu 27.9. 2009 / Režisér Roman Polanski byl zatčen ve Švýcarsku 27.9. 2009 / Michal Spáčil"Brnem pochodovali katolíci" 27.9. 2009 / Jan KadubecKrystalicky Průzračná Pravda Bytí 26.9. 2009 / Petr Fleischmann"Mehr Licht!" 28.9. 2009 / Jan SovaMilion korun: To nemáme právo být prodáni dráž? 25.9. 2009 / Bohumil KartousStát by měl zavést dálniční poplatek pro katolickou církev 25.9. 2009 / Jan Čulík, Jan PotměšilMá stát podporovat jen ty akce, které podporuje 100 procent občanů? 25.9. 2009 / Bohumil KartousSentimentální média, sentimentální otázky 25.9. 2009 / František ŘezáčMučedník lásky k bližnímu 25.9. 2009 / BENEDICTE, REHABILITA IOHANNEM HUS ! 25.9. 2009 / Vladimír NindelNejsme zbabělci, Václave Havle! 26.9. 2009 / Václav Havel je na rozdíl od vás světově respektovaná osobnost 26.9. 2009 / Jan ČulíkPoslal nám užitečný materiál k rozboru nekvalitního myšlení. Děkujeme 26.9. 2009 / Honduras: Policie prý zaútočila na velvyslanectví nervovým plynem, v ulicích nejméně jeden mrtvý 25.9. 2009 / Miroslav PolreichFunkce "hlupství" v politice a společnosti 25.9. 2009 / O čem se v ČR možná píše, ale není to nic platné 25.9. 2009 / Jakub RolčíkAlexandr Vondra: Já radar chci! 25.9. 2009 / Daniel VeselýObama holubicí? 25.9. 2009 / Štěpán SteigerVáclav Klaus nevystoupil na summitu o změnách klimatu 26.9. 2009 / Lukáš JelínekRadar bez ideologické slupky 25.9. 2009 / Jak si Wall Street kupuje americký Kongres 25.9. 2009 / Pokles na trhu s bydlením a kolísání cen ropy se promítly do akciového trhu 25.9. 2009 / John Michael GreerProč ekonomové selhávají 25.9. 2009 / Stanislav A. HošekÚspěšný vzdor v Česku je přednější než mediální popularita v Londýně 25.9. 2009 / Stanislav A. HošekÚsměvné, leč tragické 25.9. 2009 / Paroubek aktuálně nejnegativněji prezentovaným politikem v českých denících 25.9. 2009 / Uwe LadwigO některých malých rozdílech v práci specialistů na prodej výrobků a prodej politiky 25.9. 2009 / Krize genderu a subverzivní druhá děloha 25.9. 2009 / Četku budou řešit poslanci 25.9. 2009 / Češi se bojí zodpovědnosti 25.9. 2009 / Web konference Aktivní rodičovství je spuštěn 23.9. 2009 / Karel HušnerOtevřený dopis panu ministru Janotovi 24.9. 2009 / Doplňující otázka ministru Janotovi 23.9. 2009 / Jan SternOdcizení, kojenec a Lenin 24.9. 2009 / Luděk TomanVzestup a pád Ne základnám. Ale díky i za to 24.9. 2009 / Americký radar, svět a čeští politikové 24.9. 2009 / Josef BrožKdo ve skutečnosti vyvolal výzvu "Děkujeme, odejděte!" 25.9. 2009 / Část odsouzených squatterů podá odpor proti trestním příkazům 24.9. 2009 / Takřka pětina příznivců Republikánské strany se domnívá, že Obama je Antikrist 24.9. 2009 / Dva úly nedaleko Champs-Elysées upozorňují na ohrožení francouzských včel 24.9. 2009 / Ukrajinské společnosti Naftogaz hrozí bankrot 24.9. 2009 / Iráčana Bahu Musu zavraždili britští vojáci poté, co je přistihl jeho otec, jak kradou 23.9. 2009 / Tomáš KolocCo dodat k Vyprávěj? 23.9. 2009 / Zrušení protiraketové obrany není důležité 23.9. 2009 / Boris CvekThe Wall Street Journal 21. září 2009 23.9. 2009 / Nesmrtelnost "bude k dispozici do dvaceti let" 23.9. 2009 / Fabiano GolgoJak se Manuel Zelaya dostal na brazilské velvyslanectví v Hondurasu 23.9. 2009 / Jiří NezvalVox populi - čí vlastně hlas ? 23.9. 2009 / A je to venku aneb upřímný Robejšek 23.9. 2009 / Michal SpáčilBudete se zabývat tím, že 15 z 20 členů Svazu jahodářů je proti hajzlíku? 23.9. 2009 / Josef LiškaAmerické znalosti o Evropě 23.9. 2009 / Nový britský vládní panel zlikviduje "nesmyslný" výzkum 1.9. 2009 / Hospodaření OSBL za srpen 2009\n27.9. 2009 / Nesmyslný vědecký výzkum je klíčem k evoluci\n28.9. 2009 / Uwe LadwigVěda a peníze, neboli Jak se nedostat do pasti na mamuty\n28.9. 2009 / Boris CvekVědecké i umělecké myšlenky musejí při hodnocení obstát\n27.9. 2009 / Merkelová zřejmě vyhrála volby v Německu\n27.9. 2009 / Miloš DokulilNejsme dojatí dojemnou péčí politiků o blaho nás všech?\n28.9. 2009 / Miloslav ŠtěrbaZjevení Panny Marie papeži a Gabriele\n28.9. 2009 / Jan ČulíkNa obranu práva rozhodovat si o vlastním životě\n28.9. 2009 / Boris CvekPohoršení světu\n28.9. 2009 / Oskar KrejčíČínský dlouhý pochod\n27.9. 2009 / Jan ČulíkJosefu Škvoreckému je pětaosmdesát let\n15.11. 2004 / S Josefem Škvoreckým o pádu komunismu v Československu\n27.9. 2009 / Režisér Roman Polanski byl zatčen ve Švýcarsku\n27.9. 2009 / Michal Spáčil"Brnem pochodovali katolíci"\n27.9. 2009 / Jan KadubecKrystalicky Průzračná Pravda Bytí\n26.9. 2009 / Petr Fleischmann"Mehr Licht!"\n28.9. 2009 / Jan SovaMilion korun: To nemáme právo být prodáni dráž?\n25.9. 2009 / Bohumil KartousStát by měl zavést dálniční poplatek pro katolickou církev\n25.9. 2009 / Jan Čulík, Jan PotměšilMá stát podporovat jen ty akce, které podporuje 100 procent občanů?\n25.9. 2009 / Bohumil KartousSentimentální média, sentimentální otázky\n25.9. 2009 / František ŘezáčMučedník lásky k bližnímu\n25.9. 2009 / BENEDICTE, REHABILITA IOHANNEM HUS !\n25.9. 2009 / Vladimír NindelNejsme zbabělci, Václave Havle!\n26.9. 2009 / Václav Havel je na rozdíl od vás světově respektovaná osobnost\n26.9. 2009 / Jan ČulíkPoslal nám užitečný materiál k rozboru nekvalitního myšlení. Děkujeme\n26.9. 2009 / Honduras: Policie prý zaútočila na velvyslanectví nervovým plynem, v ulicích nejméně jeden mrtvý\n25.9. 2009 / Miroslav PolreichFunkce "hlupství" v politice a společnosti\n25.9. 2009 / O čem se v ČR možná píše, ale není to nic platné\n25.9. 2009 / Jakub RolčíkAlexandr Vondra: Já radar chci!\n25.9. 2009 / Daniel VeselýObama holubicí?\n25.9. 2009 / Štěpán SteigerVáclav Klaus nevystoupil na summitu o změnách klimatu\n26.9. 2009 / Lukáš JelínekRadar bez ideologické slupky\n25.9. 2009 / Jak si Wall Street kupuje americký Kongres\n25.9. 2009 / Pokles na trhu s bydlením a kolísání cen ropy se promítly do akciového trhu\n25.9. 2009 / John Michael GreerProč ekonomové selhávají\n25.9. 2009 / Stanislav A. HošekÚspěšný vzdor v Česku je přednější než mediální popularita v Londýně\n25.9. 2009 / Stanislav A. HošekÚsměvné, leč tragické\n25.9. 2009 / Paroubek aktuálně nejnegativněji prezentovaným politikem v českých denících\n25.9. 2009 / Uwe LadwigO některých malých rozdílech v práci specialistů na prodej výrobků a prodej politiky\n25.9. 2009 / Krize genderu a subverzivní druhá děloha\n25.9. 2009 / Četku budou řešit poslanci\n25.9. 2009 / Češi se bojí zodpovědnosti\n25.9. 2009 / Web konference Aktivní rodičovství je spuštěn\n23.9. 2009 / Karel HušnerOtevřený dopis panu ministru Janotovi\n24.9. 2009 / Doplňující otázka ministru Janotovi\n23.9. 2009 / Jan SternOdcizení, kojenec a Lenin\n24.9. 2009 / Luděk TomanVzestup a pád Ne základnám. Ale díky i za to\n24.9. 2009 / Americký radar, svět a čeští politikové\n24.9. 2009 / Josef BrožKdo ve skutečnosti vyvolal výzvu "Děkujeme, odejděte!"\n25.9. 2009 / Část odsouzených squatterů podá odpor proti trestním příkazům\n24.9. 2009 / Takřka pětina příznivců Republikánské strany se domnívá, že Obama je Antikrist\n24.9. 2009 / Dva úly nedaleko Champs-Elysées upozorňují na ohrožení francouzských včel\n24.9. 2009 / Ukrajinské společnosti Naftogaz hrozí bankrot\n24.9. 2009 / Iráčana Bahu Musu zavraždili britští vojáci poté, co je přistihl jeho otec, jak kradou\n23.9. 2009 / Tomáš KolocCo dodat k Vyprávěj?\n23.9. 2009 / Zrušení protiraketové obrany není důležité\n23.9. 2009 / Boris CvekThe Wall Street Journal 21. září 2009\n23.9. 2009 / Nesmrtelnost "bude k dispozici do dvaceti let"\n23.9. 2009 / Fabiano GolgoJak se Manuel Zelaya dostal na brazilské velvyslanectví v Hondurasu\n23.9. 2009 / Jiří NezvalVox populi - čí vlastně hlas ?\n23.9. 2009 / A je to venku aneb upřímný Robejšek\n23.9. 2009 / Michal SpáčilBudete se zabývat tím, že 15 z 20 členů Svazu jahodářů je proti hajzlíku?\n23.9. 2009 / Josef LiškaAmerické znalosti o Evropě\n23.9. 2009 / Nový britský vládní panel zlikviduje "nesmyslný" výzkum\nS Josefem Škvoreckým o pádu komunismu v Československu\n15. 11. 2004\nRozhovor Jana Čulíka s Josefem Škvoreckým je z roku 1990.\nNo, to bylo dost trapné. Mně volal redaktor z Wall Street Journal, jestli bych po ně nenapsal úvodník, jak to, že komunismus už padl v Polsku, v Maďarsku, dokonce i v NDR a v Československu pořád ještě nepadl. No tak já jsem napsal takový článek, kde jsem se poctivě zamýšlel nad tím, proč ti Češi ještě ten režim nesvrhli, a odeslal jsem ho a oni to tedy v tom Wall Street Journal otiskli a den nato byl 17. listopad.\nJakým způsobem jste se, pane doktore, dověděl o pádu komunismu v Československu, a jak to na vás zapůsobilo?\nNo, to bylo dost trapné. Mně volal redaktor z Wall Street Journal, jestli bych po ně nenapsal úvodník, jak to, že komunismus už padl v Polsku, v Maďarsku, dokonce i v NDR a v Československu pořád ještě nepadl. No tak já jsem napsal takový článek, kde jsem se poctivě zamýšlel nad tím, proč ti Češi ještě ten režim nesvrhli, a odeslal jsem ho a oni to tedy v tom Wall Street Journal otiskli a den nato byl 17. listopad. Tak mi volali, jestli bych to nemohl ještě trochu přepsat pro jejich evropské vydání, které vychází později. Což jsem udělal. Tak tímhle způsobem to vlastně začalo.\nCo jste napsal v tom úvodníku?\nNo, uvedl jsem obvyklé důvody, že ano, že jednak hospodářská situace v Československu je na rozdíl od Polska a Maďarska příliš dobrá, takže neexistují materiální příčiny a jednak že holt Češi mají dlouhou tradici všelijakých takových Bílých Hor a Mnichovů. Hodně jsem citoval z Václava Černého, který ve svých Pamětech uvádí onu trapnou skutečnost, že když přišli nacisti do Československa, tak se v roce 1940 přihlásilo asi 90 000 českých dělníků na práci do Říše, dobrovolně, to ještě Němci neodváděli jako později. Taky jsem napsal, že Češi nikdy nebyli nacisti, že vždycky byli silně protinacističtí, že pořád vyprávěli ohromné anekdoty, ale moc zase toho proti Němcům nedělali, čekali, až to praskne. Že je to taková tradice. Bohudíky se ukázalo, že jsem se mýlil, že tentokrát Češi skutečně do těch ulic vytáhli.\nTakže vám to taky připadalo, že už to trvá moc dlouho, než se někdo k něčemu zmůže?\nPodívejte, já jsem v zásadě nikdy nekritizoval lidi doma, protože já myslím, že člověk má právo kritizovat jenom události, u kterých sám byl a zachoval se jinak, než způsobem, který kritizuje. Takže já jsem naprosto nekritizoval Čechy, že se nevzbouřili proti komunismu, protože jsem tam nežil, tak nemám právo je kritizovat. Ale fakt je, že nám to už na Západě začalo být vůči Američanům a Kanaďanům trapné, protože pořád chodili a říkali, prosím vás, co to Československo, proč se tam nic neděje? Člověk jim musel říkat, no, víte, ono to není tak jednoduché, ale ono to přijde, a tak. Takže proto jsme pak velice uvítali, když k té revoluci došlo. Já jsem si vždycky dělal takové srovnání s otrockými vzpourami v devatenáctém století v Americe. Jak moderní průzkum víceméně prokázal, poměry na amerických plantážích zdaleka nebyly tak otřesné, jak to líčili abolicionisté. Otroci si většinou žili materiálně docela dobře, krutost byla na těch plantážích spíš výjimkou. Je to logické, protože otroci byli cenný majetek. Mladý otrok stál tři tisíce dolarů, což byly veliké peníze. Otrocký život materiálně vzato byl lepší než život takových těch různých českých přistěhovalců někde v Minnesotě, kteří museli těžce dřít a jedli kukuřičnou kaši. A přesto se ti otroci bouřili, a to čistě proto, že nebyli svobodní. Když výsledky tohohle nového zkoumání v Americe vyšly, já jsem si řekl no to je ohromné. To dokazuje, že člověk především potřebuje svobodu a že vykrmit ho jako prase na krmníku, to je fajn, ale lidem to nestačí.\nVy jste se vždycky díval na jakoukoliv možnost reformovat nebo zlikvidovat komunismus v Československu velice skepticky.\nNe zlikvidovat, zreformovat. Já si myslím, že žádný totální systém nelze zreformovat. Totalitní systém stojí a padá s ortodoxií. Jakmile to začnete uvolňovat, tak se to uvolňuje, uvolňuje a uvolňuje, až se to najednou rozpadne, anebo se to potom zastaví policejně a vrátí se to zpátky. Totalitní systémy nejsou reformovatelné, protože jsou založeny na ortodoxii.\nVšichni jsme se mýlili, protože jsme nečekali, že by se sovětské impérium mohlo rozpadnout takovou rychlostí. Vždyť to vypadalo na věčné časy.\nV tomhle ohledu jsem se já nemýlil, já jsem vždycky tvrdil, že komunismus nelze zreformovat, že ho lze pouze zničit anebo nechat. A on je vlastně zničený. Samozřejmě jsem ovšem taky nečekal, že to skončí teď tak najednou. Byl jsem ale pevně přesvědčen, že jednoho dne se komunismus zhroutí. Jenomže jsem si myslel, že to bude někdy v příštím tisíciletí, v roce 2050 nebo 2100. Já jsem se domníval, že komunismus se udrží tím, že oni jednu věc vypracovali perfektně, a to policejní dozor a armádu. Bohudík se tedy neudrželi.\nNěkteří lidé v Československu vzpomínali přesně na ten moment, kdy se komunismus začínal hroutit: bylo to, když se na Václavském náměstí prvně sešlo dvě stě tisíc lidí. To byl, jak by řekl Stefan Zweig, "hvězdný moment" Československa. Měl jste vy nějaký takový "hvězdný moment", okamžik, kdy jste si uvědomil, že opravdu jde do tuhého?\nNo když byl ten 17. listopad, když hlásila americká televize, že ty červené barety a policajti zmasakrovali studenty a dokonce se mluvilo o tom, že jeden z nich přišel o život, o čemž se pak ukázalo, že to byl nějaký policejní trik. Říkal jsem si, že jsou hloupí, že tu demonstraci potlačili zrovna na 17. listopadu, kdy bylo výročí Jana Opletala. Od toho 17. listopadu jsem už jsem si myslel, že se to nějak sesype. Samozřejmě člověk neměl žádné přesné představy, ale bylo jasné, že už dál nebylo možno takhle pokračovat. Začali mlátit do dětí a to je konec každého režimu.\nŘekl byste, že jste během těch dvaceti let, co jste strávil na Západě, byl od Československa izolován?\nMy jsme byli s lidmi dost ve styku,, protože jsme měli to nakladatelství. Takže jsme si dopisovali s disidenty, s Havlem, s Vaculíkem, s Klímou, s Klimentem, s Peckou, s Kriseovou, s Ivou Kotrlou.\nA to šlo normální poštou?\nTo šlo, já nevím, jestli to můžu říct, ale šlo to většinou přes dr. Prečana. Bylo ještě několik jiných kanálů, ale on byl ten hlavní. Poštou jsem posílal jedině pohledy. Situace se ale postupně měnila. Potom ke konci mi Vaculík začal psát už úplně normálně, Iva Kotrlá také, tak těm jsme pak také ke konci té jakešovské éry odepisovali normálně poštou.\nA měli jste i jiné než poštovní styky? Jezdili vás lidi navštěvovat?\nDisidenti samozřejmě ne, ale třeba Iva Kotrlá, to bylo zajímavé, jsou tomu asi dva roky, se do Kanady dostala. V roce 1988 pořádaly feministky v Montrealu ženský knižní veletrh. Obrátily se na moji ženu, pozvaly ji, aby se zúčastnila a aby taky navrhla dvě spisovatelky z Československa, že je pozvou. Tak Zdena navrhla Lenku Procházkovou a Ivu Kotrlou. Lenku Procházkovou nepustili, ale ona poslala velice krásný příspěvek, který jsem přeložil do angličtiny a moje žena ho tam přečetla. A Iva Kotrlá úřady nějakým způsobem přefoukla: má totiž dceru v Belgii. Požádala o povolení navštívit ji a povolení dostala, protože to už byl rok 1988, kdy už to bylo takové rozložené. Z Belgie pak přijela do Kanady. A pro ten veletrh - její projev taky četla moje žena, protože Iva neumí anglicky - taky připravila velice krásný a velice ostrý projev.\nAsi jim to tam rozvrátila, ne?\nNo úplně. Procházková např. napsala, že feminismus je hezká věc, ale že v Československu jde především o to, aby byla nejprve svoboda obecně a pak teprve také svoboda žen. A Iva Kotrlá ve svém projevu zdůraznila, že žádná žena nemůže přijmout vyznamenání z rukou člověka, který má na svědomí život Milady Horákové. Mínila Klementa Gottwalda. Čili že žádná žena by neměla přijmout státní cenu Klementa Gottwalda. A to měla pravdu. Oba projevy byly velice odvážné a já jsem měl dost strach z toho, co se Kotrlé a Procházkové v Československu stane, ale ony dobře odhadly situaci.\nMožná že někteří lidé v Československu, kteří mají dojem, že Češi, kteří žijí na Západě, jsou nutně izolovaní, si o vás třeba mohou myslet, že do jisté míry nevíte, co se v Československu za posledních dvacet let dělo. Měl jste pocit, že dnešnímu Československu už nerozumíte?\nJá myslím, že jestli byl někdo izolovaný, tak spíš lidi, kteří žili takzvaně normálně, neposlouchali Svobodnou Evropu ani Hlas Ameriky a četli Rudé právo. Disidenti, kteří se starali o Západ, ti rozhodně nebyli izolovaní, a my, kteří jsme neustále sledovali různé exilové časopisy, které tiskly články od československých disidentů, a kteří jsme četli i západní tisk, který o Československu přinášel hodně zpráv, jsme myslím izolovaní vůbec nebyli. Domnívám se, že jsme měli o situaci v Československu poměrně přesné představy. Taky do Kanady jezdili pořád různí rodiče, takové ty babičky a dědečkové, co je pustili, protože doufali, že v Kanadě zůstanou a čs. úřady jim nebudou muset dávat penzi. Ti lidi nám samozřejmě vykládali z první ruky, co se děje. Já myslím, že kdo se zajímal o Československo jako já, tak ten izolovaný nebyl.\nMěl jste dojem, že se po 17. listopadu nějak váš život v Torontě změnil?\nNás ta revoluce samozřejmě strašně zpomalila. Člověk se pořád jenom díval na televizi a četl noviny a telefonoval s Prahou a nic jsme nedělali. Proto jsme taky velice zpozdili ročník našeho nakladatelství, který teprve teď dokončujeme. Život se změnil v tom smyslu, že jsme měli ten nádherný pocit, že teď už můžeme do Prahy jet a nic se nestane, naopak. Jinak, podívejte, my jsme v Kanadě už jednadvacet let a stali jsme se v jistém smyslu Kanaďany. Nikdy jsme nepřestali být Češi. Doma se ale cítím v Torontě. Jednadvacet let žiju v Torontě, což je krásné město. To město mi dalo všechno, co jsem kdy v životě chtěl: svobodu, přístup k bezvadným časopisům, k literatuře, k informacím. Máme dům, což bychom v Československu nikdy neměli - tedy dům: rodinný domek. Ovšem necítím se být Američanem nebo Kanaďanem, ale stoprocentním Čechem. To je taková zvláštní dichotomie nebo schizofrenie, že člověk je doma na tomhle kontinentě a přitom je pořád Čech. Ale to není žádný nový jev: když čtete všelijaké články, které vycházely v devatenáctém století v amerických českých časopisech, takhle se tehdy cítili všichni. To je úplně běžný jev každé emigrace. Člověk si vytvoří citové vztahy k té zemi, v které žije a která mu dala to, co mu jeho stará vlast nedala, ale přitom samozřejmě je Čech a mluví česky. Já jsem napsal takovou esej, která se jmenuje Bohemia of the Soul, Čechy duše. A tam jsem doma.\nKdyž po 17. listopadu pronikl do Československa jako jeden z prvních Jaroslav Hutka, zažil takový skok ze situace, v níž ho nikdo neznal, do situace, v níž byl najednou hvězdou. Později napsal, že tohle byl jev, který bude muset teprve zpracovat a bude se s ním teprve muset vyrovnat. Máte nějakou takovou podobnou zkušenost?\nTyhle věci jsou strašně individuální. Já jsem měl to štěstí, že jsem byl amerikanista, čili přišel jsem do severní Ameriky a dostal jsem hned místo. Takže jsem se úplně integroval na té katedře anglistiky a neměl jsem takový pocit, jaký snad měl Hutka. Byl jsem univerzitní profesor. Pak mi dokonce tady začaly vycházet knihy, které se četly a recenzovaly. Čili já jsem byl v úplně jiné situaci. Když jsem přišel v dubnu v květnu do Československa, tak jsem měl pocit neskutečna. Měl jsem dojem, že je to takový nějaký sen. Bylo mi to naprosto blízké, jako bych tam byl včera, ale zároveň jsem měl pocit, že je to jako ve filmu. Tyhle věci se strašně těžce popisují. Když jsme přiletěli do Ruzyně, jako první se odehrál gag. V letadle jsme seděli v kuřáckém oddělení, protože moje žena kouří, a byli jsme až úplně na konci v tom ocase. Vstali jsme a chtěli jsme jít k východu, ale letuška nám řekla, pojďte tady zadem, tudy se dá taky vyjít a otevřela nám dveře v tom ocase. My jsme vylezli z letadla ven a jdeme po letišti a koukáme, že vepředu, jak jsou schůdky, stojí pět kamer a všichni čekají na nás, zatímco my jsme to obcházeli zezadu. Někdo vykřikl: "Tamhle jsou," tak ty kamery otočili a běželi k nám. Už to bylo neskutečné, jako z nějaké grotesky. Pak jsme přišli na letiště a oni nás hned zavedli do takového toho salónku, co tam vodí celebrity, a udělali s námi tiskovou konferenci - zase zcela nečekaně - a pak nás vzali do auta a jeli jsme na Václavák položit věnec k soše svatého Václava, což už bylo plánované, to jsme objednali. Všechno to proběhlo tak rychle. Praha mi připadala maličká. Z Ruzyně na Václavák, míval jsem dojem, že to je nekonečná cesta. My jsme tam byli za chvilku.\nDošlo k nějaké mentální proměně mezi vámi coby proklínaným antikomunistickým spisovatelem a významnou národní osobností?\nJá jsem se cítil absolutně doma. My jsme měli všelijaké besedy, v knihkupectví bratří Čapků, u Zlatého Melounka, na různých univerzitách, byli jsme v Olomouci, v Bratislavě, v Brně, samozřejmě taky na Karlově univerzitě. Jakmile jsem začal mluvit a začal jsem odpovídat na otázky, měl jsem dojem, že jsem absolutně doma anebo že jsem taky v Calgary, kde se konaly přesně takovéhle besedy s českými čtenáři žijícími v Kanadě. Dávali mi úplně stejné otázky. Vztah publika ke mně byl úplně stejný, takže jsem si připadal, že jsem odešel včera na týdenní zájezd do Ameriky a teď jsem zase doma. Já jsem neměl vůbec žádný pocit, kolik že uplynulo času nebo že by ti lidi byli nějací jiní. Připadal jsem si, že jsem byl pryč jenom nějak chvilku.\nNa co se vás ptali?\nNo na různé postavy z těch románů a pro koho jsem to psal, jestli pro lidi v exilu nebo doma. Já jsem jim vždycky říkal, že jsem to psal pro sebe. Každý spisovatel píše pro sebe a když se mu to povede, tak se to líbí i jiným. Taky se ptali, jestli se vrátíme. To byla vždycky trochu trapná otázka, potože ono je těžké lidem, kteří tam žili celou dobu, vysvětlovat, že se člověk cítí doma někde jinde, aniž by na sebe vrhl nepříjemný stín, že se "odrodil". Člověk se opravdu neodrodil, ale prostě - bydlíme v Kanadě. Já cituju vždycky toho slavného Kollára, jsou to už takové oříkané verše, ale mají pravdu: "Nepřikládej svaté jméno vlasti tomu kraji, v kterém bydlíme. Pravou vlast jen v srdci nosíme, kterou nelze bíti ani krásti." Já myslím, že to je přesná analýza toho pocitu.\nJá jsem si tam opravdu připadal doma. Byli jsme třeba v ústavu slepců, kde se moje žena rozbrečela a ačkoli já jsem velký cynik a tak snadno se nedojmu, taky jsem měl tam co se držet, abych i já nezačal slzet. Když vidíte ty lidi, kteří jsou postižení, nevidí, a oni nám dali vydání Lvíčete v Braillově písmu. Udělali to během dvou měsíců. Zdeně tam dali Honzlovou namluvenou na asi deseti kazetách. Taky poslouchali, ptali se, bylo to strašně dojemné. Vůbec jsem si nepřipadal jako nějaký strejček z Ameriky, který už holt je úplně někdo jiný.\nCo jste tam v tom Československu celou dobu dělali?\nZažili jsme mnoho a bylo to krásné. Krásný byl třeba večer v Lucerně, kde pro nás naši přátelé muzikanti uspořádali koncert, který se jmenoval Škvoreckým doma a kde vystupoval kdekdo, od Bobka až po Dědečka a Suchého - no všichni. Pilarová zpívala tak krásně, že jsem ji ještě tak krásně zpívat snad neslyšel. Soukromě můj nejzajímavější zážitek byl v Náchodě, to je moje rodné město. Tam mi udělili čestné občanství. To samo o sobě by se dalo popsat výrokem z Havlovy hry: "To jsou paradoxy". Na radnici byla taková slavnost a vystoupil tam študentík, asi osmnáctiletý, a začal strašně vážným hlasem předčítat úvahu o svobodě umění. Mně se to strašně líbilo. Jen mi na tom vadilo, že tam byly samé infinitivy na -ti. Říkal "Musíme usilovati, aby umění bylo svobodné, protože se musíme přesvědčiti, zdali neexistuje cenzura..." Já jsem si říkal, hergot, to je ten Náchod takový Balíkov, že tady ještě pořád používají infinitivy na -ti? Načež student skončil a řekl, že to byla esej, kterou Josef Škvorecký napsal 15. května 1945 a otiskl ji v místních náchodských novinách.\nPotom večer s námi udělali takovou besedu v místním divadle, kde hrál velký swingband. Všem těm hudebníkům bylo takových čtyřicet padesát let, a hráli výborně. Dirigoval to Slávek Zachoval, což byl dirigent toho původního jazzbandu za války, kterého jsem použil jako modelu ve Zbabělcích a jinde. Pak přestali a bylo oznámeno, že vystoupí pan starosta a že bude volební projev, protože zrovna začínala volební kampaň. Objevil se náchodský pan starosta za OF - jmenuje se Čermák - já čekal, že bude něco povídat, ale on vzal tenorsaxofon a zahrál sólo a ten orchestr ho doprovázel. Zahráli velmi dobře nějakou glenmillerovku. Tak jsem si říkal, to je nejlepší volební projev, jaký jsem kdy slyšel. Řekl jsem si, tady to bude v dobrých rukách. A ta zvláštní náhoda. Kancelář Občanského fóra je v našem starém bytě, kde my jsme před mnoha lety bydleli s otcem a s matkou. To je náhoda, ne že by si ten byt vybrali. Tak nás tam pozvali a to jsem se zas přesvědčil, jací jsou Češi, když nouze naučí Dalibora housti. Za nás tam byla obrovská předsíň, která byla úplně nevyužita. Tihle lidi z OF, kteří tam bydlí, mají tři děti, si udělali z předsíně obývák. Je to teď krásně útulný byt a člověk má dojem, že je to velký byt, ale on není ani o decimetr větší, než když jsme tam bydleli my.\nJá jsem v Československu podepsal smlouvu na film podle Tankového praporu, a to se soukromou společností, která se jmenuje Bontón. Jestli se ten film uskuteční, tak by to byl první český film po půl století, který by byl vyrobený v soukromé produkci. Bontón patří jazzovému pianistovi Martinu Kratochvílovi, který absolvoval na Berklee School of Music v Bostonu, mohl jezdit na Západ hrát jazz a postupně si zařídil v Budíkově nahrávací studio, které je teď bezvadně vybavené nejmodernější technikou. Bontón vydal Karlu Krylovi tu desku Rakovina, které se prodalo, když my jsme byli v Praze, už asi čtvrt miliónu. Tím Kratochvíl získal kapitál, který teď chce investovat do filmu. Takoví lidi jako on jsou podle mě ti lidi, na nichž by republika měla stát.\nVy jste se také stal členem nového svazu filmových a televizních umělců.\nPozvali mě tam, tak jsem tam samozřejmě vstoupil, protože jsem v tomto svazu už kdysi byl. Poslali mi pak první číslo svého bulletinu, kde mě ale zarazilo, že oni podali rozklad snad prezidentovi nebo vládě, že by film měl být vyňat z nového zákona o živnostenském podnikání, protože jde o umění a když bude kinematografie v soukromých rukách, došlo by ke komercializaci. To mi připadá naprosto nesmyslné, protože za prvé, když se povolí soukromé podnikání, na základě jakých kritérií by se z toho mělo cokoli vyjímat? Za druhé, pokud zůstane film ve státním vlastnictví, bude to monopol a bude to mít všechny nepříjemné symptomy monopolu. Ovládne to nějaká skupina, nebudou to sice komunisti, ale budou to třeba, já nevím, surrealisti a budou chtít točit jenom surrealistické filmy. (To samozřejmě přeháním.) Za třetí, to, že se povolí soukromé podnikání ve filmu, přece vůbec neznamená, že stát nemůže investovat. V Kanadě je takzvaná Canadian Film Development Corporation, to je státní podnik, který má státní fondy, a když soukromý podnikatel chce dělat film, opatří si scénář, dá ten scénář do CFDC, ti si ho přečtou a když se jim líbí, uzavřou smlouvu s tím soukromým podnikatelem, že na výrobu filmu poskytnou polovinu peněz. Zisk se pak také dělí fifty-fifty. Soukromé podnikání přece vůbec nevylučuje státní účast. Existují všelijaké možnosti, ale nejhorší možnost je zakázat a udělat monopol, který se pak může krásně zvrhnout do bůhví čeho.\nV Československu má asi hodně lidí představu, že v Americe, v Kanadě a v těchhle zemích je ekonomie v rukou velkých podniků. Jestli ale čtete statistiky, zjistíte, že většinu národního důchodu vytvářejí malé a střední podniky. A to je právě ta ekonomická oblast, která by se měla v Československu oživit. Já věřím, že to půjde, když se najde víc lidí, jako je ten Kratochvíl.\nKdy a kde a jak vyjdou v Československu vaše knížky?\nZe začátku byl strašný zmatek, protože když ta revoluce začala, najednou všichni chtěli vydávat všechno a ve velkých nákladech a pořád mi někdo telefonoval a já už jsem v tom ztratil úplně přehled. Tak jsem požádal Dilii, což je sice monopolní instituce, ale zatím nikdo jiný tam není, aby mi to kontrolovala. Už mi vyšla v Galaxii Prima sezóna, teď vyjde také v Galaxii Tankový prapor a v nakladatelství Atlantis pak Inženýr lidských duší a Mirákl.\nA to se celé přesazuje nebo se ta vydání dělají fotograficky?\nJá jsem jim řekl, aby to přesadili. My jsme totiž neměli redaktory a v našich knihách jsou samozřejmě všelijaké tiskové a pravopisné chyby. Sjednocovat podle Pravidel, kdo na to měl čas: já jsem byl rád, že jsem ty korektury vůbec přečetl. Takže já chci, aby se to přesadilo znova. Jinak mi bude Odeon vydávat Sebrané spisy. Mají to rozpočítáno asi na čtrnáct svazků, které mají vyjít během pěti let. Jestli to skutečně vyjde během pěti let, to nevím. Jaký o to bude zájem, taky nevím: to jsou všechno neznámé veličiny. Ty Sebrané spisy ale nemají zdržovat jiná vydání. Když se najde někdo, kdo bude chtít vydat jiné mé knihy dřív, má na to práva.\nVy jste dostal od prezidenta Řád Bílého lva, viďte. Je na tom řádu ještě ten starý lev nebo je to už nový znak od Josky Skalníka?\nJe už na tom lev bez rudé hvězdy. Jestli je od Skalníka, to nevím, ale ta rudá hvězda už tam není. Už když jsem byl ještě v Torontě, tak mi někdo říkal, že dostanu Řád Bílého lva, ale já jsem myslel, že je to nějaký drb. Kromě toho nebylo jasné, jestli takový řád mohou dostat manželé. Tak jsme šli na Hrad, já už jsem pak věděl, že ten řád dostanu, ale Zdena to vůbec nečekala. Najednou přišel Havel a tím svým způsobem, že jako o nic nejde, jí dal taky Řád Bílého lva. Takže máme každý jeden. Ona se tam zase rozbrečela. Byla úplně vedle. Nečekala to.\nMy jsme v Praze zjistili, že nemůžeme absolutně chodit na soukromé návštěvy. Byli jsme tam vlastně oficiálně, za Kanadu. Celou tu naši cestu financovala a organizovala kanadská vláda a my jsme museli jít přesně podle toho programu, který pro nás připravili a který obsahoval různé besedy a setkání a zájezdy a tak. Tak jsme si řekli, že místo abychom chodili na soukromé návštěvy, protože těch by bylo příliš moc a nemohli jsme, že uděláme party, velkou, pro sto lidí. Bylo to v Dejvicích, v takové hospodě, kterou nám doporučila Hana Zagorová. Bylo to opravdu pěkné. Tam ke mně přišla taková paní, kterou jsem odhadoval tak nejmíň na šedesát a takovým vyčítavým hlasem mi řekla: Ty už se na mě nepamatuješ, že jo. Já jsem se na ni koukal a říkal jsem: no, nezlob se, ale opravdu - nevím. Načež vyšlo najevo, že tuto paní jsem viděl v životě jen jednou, a to v roce 1938 za mnichovské krize, když přišla se svými rodiči k nám poslouchat Hitlerovu řeč, o které se čekalo, že rozhodne, jestli bude válka nebo mír. Bylo jí dvanáct let a mně bylo čtrnáct. Předpokládala, že si ji budu pamatovat. Ale ono to nebylo tak úplně nelogické, protože mně tahle návštěva velice utkvěla v hlavě. Protože ona to byla taková strašně krásná holčička. Přišla tam v žlutém tričku a v teniskách, blondýnka, mně se strašně líbila, na Hitlera a na válku jsem zapomněl a jenom jsem pořád čuměl na ni. A tuto epizodu jsem pak včlenil do Inženýra lidských duší. Ona si to přečetla a z toho usoudila, že zřejmě si na ni pořád pamatuju. Já jsem si na ni skutečně pořád pamatoval, jenomže, když jí bylo dvanáct. A teď je jí šedesát dva. Vypadá pěkně, ale dvanáctiletá holka v teniskách to není, to je marné.\nKdy pojedete do Československa znovu?\nAž někdy na jaře, dá-li pámbu, budu-li živ. Teď jedu do Austrálie na tři měsíce a pak já vždycky na vánoce musím jet někam na ty Bahamy nebo tak kvůli astmatu. Nepojedu do Československa v lednu nebo v únoru, kdy je tam nejhorší počasí. A jestli se budou natáčet filmy podle mých knížek, měly by se taky dokončovat na jaře.\nZatím jste mluvil jen o jednom filmu.\nJeště Menzel podepsal s kanadskou producentkou smlouvu na Inženýra lidských duší. Měl by to být takový kanadsko-americko-český film.\nDá se ale tenhle román vůbec zfilmovat?\nNo to já taky nevím. Nicméně na podzim se to má začít natáčet. Filmu já ale nevěřím, dokud se nezačnou točit kamery.\nKdo by hrál toho Dannyho?\nKdyž je to kanadsko-americká produkce, budou to čeští nebo američtí herci?\nAmerický spoluproducent říká, že pokud se to odehrává v Čechách, má se mluvit česky a v Americe americky. To znamená, že Dannyho by měl hrát český herec, který by byl schopen ovšem mluvit potom anglicky.\nVždyť Menzel ale nikdy ještě nenatočil žádný film v západní produkci.\nTo on právě zřejmě chce začít, protože dneska už má opravdu velké mezinárodní jméno. Letos dostal cenu Akira Kurosawy v San Francisku: to je velice prestižní cena. Menzel je snad jediný z českých režisérů, kteří přežili rok 1968, jehož filmy mají v Americe úspěch. Třeba ten film My sweet little village, Vesničko má středisková, to mělo velice dobré kritiky, hrálo se to a lidi to viděli, takže teď Menzel zřejmě taky chce natočit nějaký americký film.\nPražský časopis Respekt nedávno uveřejnil velice sžíravou kritiku Menzelových Skřivánků na niti, v níž Menzela obvinil, že sentimentalizuje padesátá léta a vybírá si z Hrabala prostě jen to, co je nejspornější a nejkýčovitější.\nTo já nemůžu posoudit, protože už jsem zapomněl tu Hrabalovu povídku. Ale podívejte, film znamená vždycky, že se musí vybírat. Těžko můžete přenést na plátno všechno.\nAle takový román-řeka jako Inženýr lidských duší...\nUrčitě z toho bude jenom fragment, vybere se jenom pár motivů a z toho se to udělá, pokud se to vůbec realizuje.\nTakže byste do Prahy jel na premiéry těchto filmů.\nJel bych tam na ty dokončovací práce - ne že bych se nutně chtěl zúčastňovat premiér. Chtěl bych se prostě zase podívat do Československa a nejbližší příležitost se vyskytne napřesrok na jaře.\nCo budete dělat v Austrálii?\nDoufám, že v Austrálii dopíšu ten román Nevěsta z Texasu. Už mám napsaných přes 400 stránek a počítám, že mi ještě schází tak 60 - 80 stránek. Chci to tam dopsat. Do Austrálie mě pozvali na Australian National University v Canbeře jakožto tzv. writer in residence. Je to vlastně takové stipendium, protože to neobsahuje žádné povinnosti. Jedině musím pronést jednu přednášku a jednou týdně se mám sejít s nějakými studenty, kteří něco píšou.\nVy teď už v Kanadě neučíte?\nJsem už v důchodu.\nOd tohohle roku.\nTakže teoreticky byste měl mít čas na psaní.\nJenomže v Kanadě jsem už zase tak známý, že pořád zvoní telefon a neustále na mně chtějí interviewy a články a někam mě zvou, to je jak v Praze. Kdežto v té Austrálii mě tak neznají, zejména v té Canbeře, což je sice hlavní město Austrálie, ale je to malé, venkovské město, takže doufám, že tam bude klid.\nA stýská se vám po studentech?\nNe. Já jsem nikdy neučil rád. Já jsem to dělal jenom proto, že jsem se musel něčím živit.\nA proč jste neučil rád?\nDorothy Sayers řekla, I don't like to be in contact with unripe minds. Ale já jsem je měl docela rád, ty studenty. Ovšem já nejsem učitel. Dobrý učitel buď musí opravdu všechno znát anebo musí být dost hloupý na to, aby si myslel, že všechno zná. A já jsem samozřejmě zdaleka neznal všechno, protože jsem se nikdy nepřipravoval na profesorskou dráhu a nebyl jsem zas tak blbý, abych si myslel, že všechno vím. Takže pro mě to učení byla pořád improvizace. Taky jsem tomu nevěnoval dost času, protože jsem dělal spoustu jiných věcí. Čili já jsem se vždycky honem nějak připravil a pak jsem to tam zimprovizoval. Bylo to trochu o nervy. Oni mě měli sice studenti rádi, protože jsem se asi lišil od běžných profesorů, že jsem byl exot odněkud z Československa. Ale já nerad dělám věci, které nemohu dělat naplno. Já jsem ty studenty měl taky rád, stýkal jsem se s nimi... Měl jsem s nimi různé takové příhody. Ale učení, to mě nebavilo. Nerad dělám chytrého, víte. A když jste profesor, tak chytrého dělat musíte. Nemůžete říkat, podívejte se, já jsem blbej, já toho vlastně nevím tolik, co bych měl.\nV Inženýrovi lidských duší je Danny velice frustrován tím, že jeho studenti nejsou schopni pochopit středoevropskou skutečnost. Měl jste tutéž zkušenost?\nMěl, samozřejmě. Jenomže mě to ani tak moc nefrustrovalo. Mně to připadá absurdní.\nAbsurdní, ne normální?\nByla to taková legrace, no. Když jsem poslal studenty, aby se šli podívat na film Costy Gavrase Doznání, řekl jsem jim, že jsem znal ženu jednoho z těch popravených. Oni pak přišli a ptali se mě, ženu kterého herce jsem znal. Já jsem říkal, že jsem neznal ženu žádného herce, že jsem znal jednu z těch obětí, a oni říkali, but sir, it's a movie, isn't it. Jim nepřišlo vůbec na mysl, že by ten film mohl být o skutečných událostech. Oni si mysleli, že je to takový film o kruťárnách... Prostě se vymykalo jejich zkušenosti, že by dvanáct chlapů pověsili za něco, co neudělali. Pro ně to byla science fiction.\nJak to bude dál s vaším nakladatelstvím?\nMy chceme ještě vydat jeden ročník, abychom to jen tak neusekli. Ani pak to nezavřem nikdy úplně, ale nebudeme už vydávat pravidelně. Když se najde v exilu nějaký pozoruhodný rukopis, tak ho vydáme.\nMáte tam něco opravdu zajímavého, čím to plánujete ukončit?\nZajímavých věcí máme dost. Například Fasádu Libuše Moníkové, to česky nikdy nevyšlo a v Německu to dostalo cenu Alfreda Döblina, máme připraven i nový román Milana Kundery Nesmrtelnost, budeme mít i ten můj román o Češích v americké občanské válce Nevěsta z Texasu, vydáme Smolnou knihu Lenky Procházkové a novou sbírku povídek od Jaroslava Vejvody Provdaná nevěsta. Plánujeme vydat i vynikající novelu z dostihového pražského prostředí od takového kluka z Vídně, který se jmenuje Petr Kouba, a román Ivy Hercíkové Cesta domů o zvláštní tragické příhodě exulantů, kteří se vrátili - prostě je tam ještě celá řada zajímavých věcí.\nA pak já jsem objevil jednu věc, o které se vědělo, že existuje, ale myslelo se, že se to ztratilo. Když byl Dvořák ředitelem americké National Conservatory of Music, tak pro výroční koncert svého prvního akademického roku zaranžoval písničku Stephena Fostera 'Old Folks at Home'. Předvedl to smíšený sbor konzervatoře a orchestr. Psali o tom recenze, takže se vědělo, že to Dvořák napsal, ale domněnka byla, že se to ztratilo. Já jsem se seznámil v Detroitu s takovou černoškou, má krásné jméno, jmenuje se Josephine Love. Je to už stará paní, bude jí tak asi k sedmdesáti, jestli ne víc. Jako mladá holka byla gilrfriendkou člověka, který se jmenoval Harry Burleigh. To byl Dvořákův žák, z kterého se stal slavný zpěvák v kostelích. Zpíval spirituály a zpíval taky v synagogách. No a tahle Josephina mně řekla, že ví o člověku, který má původní Dvořákovo aranžmá toho 'Old Folks at Home', ale nechce to nikomu ukázat. Já jsem mu asi třikrát napsal, on mi neodpověděl, tak jsem ho nechal být. Letos na jaře mi ale ta Josephina telefonovala, že ten člověk umřel a že ona ten dokument získala a věnovala ho Stephen Foster Memorial, což je na pittsburské univerzitě. Tak jsem tam volal, oni mi řekli, že to aranžmá mají, a já jsem s nimi podepsal smlouvu, že tento Dvořákův rukopis vydáme jako faksimile. Josephina k tomu napíše úvod, jak to přišlo na svět. Bude to dvojjazyčné, česko-anglické vydání. Napsal jsem Jirkovi Suchému, jestli by pro to nenapsal nový český text a když to všechno dobře vyjde, tak bych to dal nahrát, protože v Detroitu je takový černošský smíšený sbor, který je ochoten to nazpívat, zadarmo, a já doufám, že v Praze se najde nějaký sbor, který by to nazpíval česky. Doslov by snad napsal nějaký odborník na Dvořáka, třeba někdo jako Jarmil Burghauser, a vydali bychom i kazetu s těmi dvěma nahrávkami. Je to taková kuriozita, není to žádné vrcholné Dvořákovo dílo, ale je to jediné Dvořákovo dílo, které skutečně zpracovává autentický americký materiál. Jinak existují jenom takové ty dohady, jestli v Novosvětské symfonii jsou ozvuky spirituálů nebo jestli je v spillvilském kvartetu nějaká pentatonika a tak. Na tuhle věc jsem moc zvědav. Tím bychom se v nakladatelství chtěli s čtenáři rozloučit.\nČeská literatura | 17. listopad\nObsah vydání | Pátek 25.9. 2009


Tahounem obchodních center je gastronomie | MediaGuru\nTahounem obchodních center je gastronomie\nstředa, 14. června 2017, 14:30 Marketing MediaGuru\nGastronomie je co do růstu obratu nejdynamičtějším sektorem v obchodních centrech.\nObrat obchodních center se meziročně zvýšil, a to v průměru o 7,7 %. Nejdynamičtějším sektorem je přitom gastronomie, jež zaznamenala dvouciferný meziroční růst, o 15,4 %. Vyplývá to z aktuálního průzkumu Shopping Centre Index, provedeného společností CBRE.\n„Tento nárůst byl způsoben především výsledky provozovatelů rychlého občerstvení a restaurací. Gastronomie je dynamický sektor, který se významně rozvíjí na celosvětové úrovni. Je to sektor, který momentálně zaznamenává malou revoluci v hlavním městě v Praze,“ popisuje za CBRE Katarina Brydone, Head of Retail.\nGastronomie se také stává důležitým lákadlem pro zákazníky. „Když se podíváme na nově chystající projekty, nebo projekty, které momentálně procházejí rekonstrukcí, tak jednoznačně vidíme zvyšování důležitosti tohoto sektoru. Vlastníci center zásadně navyšují plochy dedikované tomuto sektoru. Zároveň také vnímáme vstup nových konceptů na trhu a zvyšování požadavků na velkosti jednotek mnohých konceptů, a to hlavně těch, které poskytují zážitek z jídla a celkové atmosféry a také konceptů zaměřených na zdravý způsob života,“ dodává Brydone.\nNa český trh vstupuje například nový koncept Mr. Kebab, vrací se Pizza Hut. O expanzi hovoří mladé koncepty jako VeggGo či Regal Burger i zavedené koncepty Fruitisimo, Ugo či Costa Coffee.\nVíce o plánované expanzi franšízových konceptů se můžete dočíst zde.\nVětšina dalších sektorů rostla ve stejné výši, jako je průměrný obrat, tedy meziročně mezi 7–9 %.\nV pronájmech dominuje móda\nV pronájmech maloobchodních jednotek jednoznačně dominuje móda (37 %). Speciální maloobchod pokrývá 15 %, z čehož 40 % tvoří sektor zdraví & krása. Třetí největší sektor představuje sport s 13 %.\nNejvyšší nárůst byl zaznamenán u potřeb a vybavení pro domácnost a nábytek (o 13,5 %), kde přibyl velký počet nových místních nájemců na trhu. Počet jednotek se meziročně zvýšil o 21 %. V sektorech gastronomie a sport je nárůst počtu jednotek o 5 % meziročně.\nTrendem je rozšiřování již stávajících obchodních center\nZ pohledu samotného rozvoje obchodních center je významným trendem rozšiřováním již stávajících obchodních center. Podle studie Rozvoj evropských nákupních center společnosti Cushman & Wakefield se očekává, že jen letos přibude v Evropě 4,5 milionu m2 nových ploch, ve čtvrtině případů půjde právě o rozšíření.\nV České republice se v letošním roce připravuje 57 tisíc m2. Oproti předchozím odhadům se číslo snížilo o přibližně 15 000 m2, neboť došlo k posunu otevření obchodního domu Kika, který rozšíří stávající obchodní centrum Galerie Butovice, na začátek roku 2018. Meziročně se však i tak jedná o výrazný nárůst ve výstavbě. K rozšíření dojde u center IGY České Budějovice a Centrum Chodov. Jediné nově postavené obchodní centrum Jablonec nad Nisou bylo dokončeno již začátkem tohoto roku.\n„Rozšíření stávajících obchodních center pro developery dává smysl. Fáze přípravy projektů je kratší, řešení pro hromadnou dopravu jsou již k dispozici a lze se také opřít o stávající klientelu. Tím, že se jednotlivé projekty rozšíří, mohou přitáhnout více návštěvníků a stát se v regionálním měřítku významnými destinacemi, což se může projevit jako přínos pro konkrétní město i širší region,“ říká Jan Kotrbáček, partner a vedoucí týmu pronájmu maloobchodních prostor pro středovýchodní Evropu společnosti Cushman & Wakefield.\nNa investice bude letošní rok bohatý\nOd začátku tohoto roku investoři uzavřeli transakce v hodnotě téměř miliardy eur, což je více než za celý silný rok 2015. Majitele změnili Tesco Letňany, Olympie Brno, OC Nisa Liberec, Olympia Plzeň a Zlatý Anděl.\nOproti tomu investice do nákupních center za rok 2016 zaznamenaly po celé Evropě dramatický meziroční pokles. Ve střední a východní Evropě poklesly o více než 30 %. V České republice se proinvestovalo 432 milionů EUR, což byl pokles oproti roku 2015 o 49%. Mezi největší transakce patřily akvizice obchodních center Forum Ústí nad Labem, Forum Liberec, Galerie Harfa a OD Kotva.\nNákupní centra v České republice\nZa rok 2016 v České republice přibylo 33 300 m2 plochy nových obchodních center, jmenovitě Aupark v Hradci Králové a Galerie Přerov. Celková plocha tuzemských nákupních center tak činila k začátku letošního roku 1, 630 mil. m2. V Praze se čeká rozšíření prémiových nákupních ulic o nové obchodní plochy v rámci projektu Savarin o velikosti přibližně 35 000m2 či výstavby Květinového domu na Václavském náměstí. Potenciál skýtají také Dejvice Center na Vítězném náměstí v Praze 6 či Palác Stromovka na Praze 7. Dále se plánuje výstavba či rekonstrukce projektů na významných dopravních uzlech hromadné dopravy a revitalizace menších obslužných obchodních center pro nejbližší komunitu. Příkladem projektu na hlavním dopravním uzlu je rekonstrukce a rozšíření brněnského obchodního domu Tesco, který se nachází v těsné blízkosti Galerie Vaňkovka a brněnského hlavního nádraží. Zásadní revitalizace čeká i centrum Plzně na území podél ulice Americká.


Kdy budu mít nárok na důchod a jak vysoký bude? Informativní důchodová aplikace ČSSZ Vám to vypočítá – Tripartita\nKdy budu mít nárok na důchod a jak vysoký bude? Informativní důchodová aplikace ČSSZ Vám to vypočítá\nPoprvé v historii mají šanci i mladší než předdůchodové ročníky získat online aktuální informaci o svých důchodech. Informativní důchodová aplikace (IDA) je nová online služba ePortálu České správy sociálního zabezpečení, která pojištěncům poskytne přehlednou a srozumitelnou informaci ohledně jejich dosud evidovaného počtu let důchodového pojištění. Jedinečnost nové služby IDA spočívá především v zodpovězení základních otázek, tj. zda jsou v databázi ČSSZ evidovány všechny informace, zda budou mít nárok na starobní důchod, odkdy a jak vysoký by mohl být. Aktuálně probíhá testování služby IDA širokou veřejností.\nIDA tak pomůže splnit požadavky na transparentnost a srozumitelnost důchodů. „Důchodová kalkulačka je součástí námi předložené reformy. Slíbili jsme, že lidé budou mít potřebné informace o svých důchodech kdykoli po ruce. A nyní mají lidé poprvé v ruce nástroj, s jehož pomocí na jednom místě získají informace o stavu svých současných nebo budoucích důchodů,“ vyzdvihuje ministryně práce a sociálních věcí Jana Maláčová (ČSSD). „Především pomůže lidem v produktivním věku 30 a více let, kteří už mají něco odpracováno a chtějí mít přehled do budoucna,“ dodává ministryně.\n„Nová on-line důchodová kalkulačka je určena pro všechny pojištěnce v produktivním věku. K přístupu je nutná pouze elektronická identita,“ říká František Boháček, ústřední ředitel ČSSZ. Ztotožnění uživatele sama ČSSZ neprovádí, ale využívá Národní bod pro identifikaci a autentizaci, který nabízí poměrně širokou škálu možností, jak se v elektronickém světě identifikovat, například prostřednictvím datové schránky, přes bankovní identitu nebo eObčanku. „Odhad výše starobního důchodu u pojištěnců, kteří jsou v produktivním věku, je proveden z údajů o dobách pojištění a vyměřovacích základech, které má ČSSZ ve své evidenci,“ doplňuje František Boháček.\nCo je hlavním cílem služby IDA?\nDíky této službě teď jednoduše a rychle každý pojištěnec zjistí, co ještě musí splnit pro nárok na starobní důchod, tj. zejména kolik let mu ještě chybí do dosažení důchodového věku nebo pro získání potřebné doby pojištění. K zodpovězení všech těchto otázek využívá IDA údajů o dobách pojištění uložených v evidenci ČSSZ. Některé informace o chybějících dobách pojištění lze také doplnit přímo pojištěncem, ty jsou využity pouze jednorázově a nejsou ukládány v evidenci ČSSZ. Služba IDA také poskytne informaci, jak vysoký by mohl starobní důchod pojištěnce být, pokud by do dosažení důchodového věku pracoval, a to s ohledem na jeho získané roky pojištění, dosavadní výdělky a počet vyloučených dnů.\nProč je dobré službu IDA používat?\nČSSZ novým projektem reaguje na poměrně velkou poptávku lidí v produktivním věku, kteří se zajímají o své důchodové nároky s dostatečným předstihem.\nPro koho je určena služba IDA?\nSlužba IDA je určena každému pojištěnci, který dosáhl alespoň věku 19 let\na zároveň získal alespoň 1 rok placeného pojištění. IDA pracuje zásadně s údaji obsaženými v evidenci ČSSZ, doplnit chybějící doby umožňuje pouze u těch dob pojištění, kterými ČSSZ nemusí disponovat a zároveň jde o doby, k nimž má každý pojištěnec příslušné doklady – jde o dobu studia na střední, vyšší odborné či vysoké škole, dobu vojenské nebo civilní služby, poslední dva roky výdělečné činnosti a v neposlední řadě dobu péče o dítě do čtyř let jeho věku, která je u žen dosazena službou automatizovaně po zadání data narození dítěte. Cílem služby IDA je poskytnout uživateli informace týkající se jeho důchodových nároků s maximálním využitím dat uložených v databázi ČSSZ a s minimalizací požadavků na doplnění či úpravy ze strany uživatele. To vše proto, aby takto poskytnutá informace byla co nejautentičtější. Jak službu jednoduše použít, se dozvíte ve videu, které najdete na ePortálu ČSSZ.\nJak přesné údaje ze služby IDA získáme?\nSlužba IDA neprovádí výpočet výše starobního důchodu do budoucna. Pracuje s informacemi o dosavadních výdělcích a získaných dobách pojištění konkrétního pojištěnce. Na základě takto získaných údajů a predikce ekonomické aktivity pojištěnce až do dosažení důchodového věku stanoví přibližnou hodnotu důchodového nároku vyjádřenou v současné hodnotě peněz v aktuálním okamžiku. Výpočet záměrně nezahrnuje budoucí valorizace důchodů ani inflaci a další faktory. Tyto faktory mohou být pro pojištěnce značně matoucí, pokud nebude mít současně k dispozici informaci, jaká bude reálná hodnota finančních prostředků například za 20 let. Díky tomu, že IDA ukáže, jak by mohla v daný okamžik vypadat výše starobního důchodu v současné hodnotě peněz, si může člověk lépe představit, o jakou částku se sníží jeho měsíční příjem oproti dosavadní mzdě či platu, a vyhodnotit, jak se nejlépe připravit na pokles příjmů v důsledku přechodu do starobního důchodu. Služba má jednoduchý design, který zaručí snadnou orientaci v zobrazovaných údajích týkajících se budoucích důchodových nároků.\nProč lze službu IDA spustit pouze po přihlášení elektronickou identitou?\nSlužba pracuje s konkrétními údaji konkrétního pojištěnce. Tyto údaje jsou velmi detailní a je třeba zajistit jejich ochranu. Poskytnout tyto údaje je proto možné pouze pojištěnci, kterého se týkají. ČSSZ pracuje se standardními nástroji eGovernmentu a pro elektronickou identifikaci proto využívá elektronickou identitu, která garantuje, že informace jsou poskytovány konkrétnímu pojištěnci.\nVíce informací naleznete v přiloženém dokumentu „IDA_otázky a odpovědi (PDF 576,26 kB)“.\nPodnikatelská mise do Polska s předsedou Senátu Parlamentu ČR\nPodpora zemědělství je nutná pro udržení lidí na venkově


Klimatická změna ohrožuje přírodu, člověka i civilizaci, varuje klimatolog Philippe Ciais — ČT24 — Česká televize\nKlimatická změna ohrožuje přírodu, člověka i civilizaci, varuje klimatolog Philippe Ciais\nGlobální oteplování, extrémní výkyvy počasí, růst hladin oceánů, tání ledovců a mořského ledu, snižování biodiverzity i sucho. To jsou jen některé z dopadů klimatické změny. Jak vypadají možné scénáře vývoje? Co je ovlivňuje? A co může každý z nás udělat? V Hyde Parku Civilizace o největším problému současného světa mluvil klimatolog Philippe Ciais.\nDominový efekt může změnit Zemi ve skleník, varují vědci. Klimatické problémy se kumulují\n„Teplota od začátku přístrojového měření vzrostla do osmdesátých let dvacátého století přibližně o jeden stupeň. V posledních deseti letech zase teploty velmi rychle rostou, rok 2018 je rekordní,“ začal rozhovor Ciais. Ke stejným závěrům jako klimatologové podle něj došli i experti, které financuje uhelný průmysl – stačilo jim jen, aby prostudovali syrová data.\nTento trend rozhodně není způsobený jen takzvanými „městskými ostrovy“, tedy tím, že by se teplota měřila pouze ve městech nebo jejich nejbližším okolí, kde je logicky tepleji: několik desítek tisíc měřicích stanic je umístěných ve městech, na venkově i v přírodě. A údaje ze všech říkají to stejné: planeta se otepluje. A klimatologové k tomu dodávají: vinou člověka.\nVůbec nejrychleji se zahřívá severní polokoule a v jejím rámci je rekordní západní Evropa. Vědci zatím přesně nevědí proč – ale fakta jsou jasná.\nMění se počasí i klima\nZměna klimatu je vidět z řady grafů nejrůznějších organizací světa – Národního úřadu pro letectví a kosmonautiku (NASA), Národního úřadu pro oceán a atmosféru (NOAA), Světové meteorologické organizace a dalších. Ale podle Ciaise je už také vidět, že se následky těchto změn projevují v počasí. „Změna klimatu trošku posouvá rozsah extrémů i to, jak často se opakují – tedy jak často se opakují sucha, záplavy,“ vysvětluje vědec.\n„Bojím se, že mnoho lidí na Blízkém východě a v subsaharské Africe už teď čelí problémům s nárůstem populace a nestabilitou. Pokud se k tomu přidají klimatické problémy, vznikne obrovská nestabilita.“\nDobrým příkladem je pro něj sucho z roku 2003, které jsme zažili v Evropě. To by bylo bez změny klimatu méně extrémní – podle Ciaise vzniklo na toto konkrétní téma velké množství studií, které souvislost přesvědčivě prokazují. „Všechny modely, které máme pro Evropu, ukazují, že pokud se klima ohřeje globálně o dva stupně, bude se takové sucho, jaké jsme zažili roku 2003, opakovat přibližně každých deset let.“ To bychom ale dokázali zvládnout, i když by to nebylo nic lehkého. „Kdyby se klima ohřálo o 4 stupně, pak už by se ale takové sucho opakovalo každých 4–5 let. A to je mnohem obtížnější,“ ukazuje Ciais různé potenciální scénáře i jejich dopady.\nDva stupně neznamenají, že bude v létě tepleji o dva stupně a v zimě také o dva stupně. To je jen globální průměr, problém je v tom, že ve světě jsou oblasti, které se zahřívají mnohem rychleji – a patří mezi ně například západní Evropa. Že budou klimatické i meteorologické změny pro lidstvo představovat zatím netušenou výzvu, předvídají rovněž experti OSN na zemědělství. Pokud stoupnou globální teploty o jeden stupeň, způsobí to pokles výnosů o zhruba pět procent. Profesor Ciais si myslí, že dopady budou ještě horší: jeho tým studoval, jak pole reagují na větší teplo. A u těch klíčových plodin, které lidstvo živí, jako je rýže, kukuřice nebo pšenice, je pokles výnosů při oteplení o dva stupně sedm až deset procent. A to jsou průměry, nikoliv extrémní roky.\nKlima způsobilo roku 2017 největší škody v dějinách. Zpráva WMO varuje před oteplováním planety\nCiais v budoucnosti vidí velký souboj mezi změnou klimatu a lidským důvtipem ve vývoji lepších a přizpůsobivějších druhů plodin. „Nedokážeme předvídat, jestli se nám bude dařit zvyšovat výnosy podobně jako v uplynulých padesáti letech během takzvané zelené revoluce.“ Podobně velkou výzvou bude i hospodaření s vodou: tento problém se projevuje už nyní, například v Číně – ta spotřebovává již v současné době více sladké vody, než tam naprší. Přizpůsobit se oteplování bude vyžadovat obrovské změny v infrastruktuře, způsobu života i dalších oblastech. Podobný problém budou mít podle Ciaise i některé evropské země.\nTání ledovců a stav oceánů\nMořský led je nesmírně důležitý pro klimatický systém na Zemi – je bílý, takže odráží světlo a teplo zpět do vesmíru. Kdyby zmizel, oceány by musely přijímat mnohem více tepla z kosmu a to by mělo na rovnováhu na Zemi obrovský dopad.\nOceány na měnící se situaci už také reagují. Podle dat NASA se jejich hladina od roku 1993 do roku 2015 zvýšila o 85 milimetrů. Hlavní faktory jsou dva: tání ledovců na souších, jejichž voda pak odteče do moře, ale také samotné oceány – když se voda ohřeje, mírně se zvětší její objem. Voda uložená v podobě ledovců u pólů je ale tou hlavní příčinou.\nStoupající hladinou oceánů jsou nejvíce ohroženy země, které jsou relativně chudé. Jedná se například o velkou deltu v Bangladéši, kde žije asi miliarda lidí. Ta je už nyní vystavena zvyšující se hladině – a když přijde cyklon, objevují se oblasti, které jsou dlouhodobě pod vodou a tedy neobyvatelné.\nNavíc se oceány stávají v důsledku oteplování kyselejšími, což má dopad na mnoho procesů v mořích: kyselejší voda poškozuje schránky korálů, které tvoří základ oceánských ekosystémů u pobřeží. „Také to bude mít dopad na celý potravinový řetězec v oceánech, ale nevíme přesně jaký – jde o velmi složité procesy,“ popsal Ciais. Úroveň kyselosti je podle něj těsně na hranici toho, že organismy, které tvoří potravinový ekosystém v oceánech, to nezvládnou.\nOceán přitom dává lidem potravu, absorbuje uhlík i teplo. To se rozvádí po celé jeho rozloze – teplá voda klesá ke dnu, pak stoupá vzhůru. Kdyby se teplota planety zvýšila, mohlo by v oceánech dojít k „reorganizaci“ – tedy i ke změně v proudění Golfského proudu, který je klíčový pro Evropu. Řada modelů ukazuje, že tyto proudy jsou na změny značně citlivé – mohlo by to zcela dramaticky změnit tepelnou výměnu po celé planetě.\nPříroda bude mít problém – a člověk také\nŽivot, jenž bude mít největší problém s klimatickou změnou, bude ten, který je velmi úzce specializovaný na jistý způsob existence – také ale bude hrát velký vliv to, zda se organismus dokáže rychle pohybovat. Paradoxní podle Ciaise je, že v tom mají velkou výhodu některé stromy, které se z lidského úhlu pohledu vlastně nepohybují vůbec. Ve skutečnosti ale jejich semena přenášejí ptáci na obrovské vzdálenosti, takže by mohly proměny klimatu zvládnout lépe než málo pohyblivá zvířata.\nNejzranitelnější budou oblasti, kde už nyní ekosystémy fungují na samé hraně udržitelnosti – pokud již dnes vyschlé oblasti ještě více vyschnou, bude to mít na tamní život a tedy i lidská společenstva, která tam žijí, dramatické dopady.\nNapříklad západní Evropa, kde žijeme, je sice klimaticky mírná, ale současně je naše klima velmi silně ovlivnitelné suchem – „bohužel nejvíc v době, kdy dozrávají plodiny“, varuje klimatolog. „Pokud rostlina čeká, že dostane vláhu, ale ona nepřijde, může mít značné problémy.“\nKlimatolog Ciais uvádí, že je nutné, pokud chceme udržet oteplování planety do dvou stupňů, emise začít v podstatě okamžitě snižovat asi o sedm procent ročně. Přitom v současné době stále rostou. Vidí několik reálných kroků, které by mohly udělat vlády:\nSnížit emise metanu, velmi silného skleníkového plynu.\nRychle přejít na obnovitelné zdroje, tedy rychle odejít od fosilních paliv.\nVe zbytku století pak bude potřeba velmi výrazná mezinárodní spolupráce a také úplná reorganizace přepravy lidí i toho, jak se chovají.\nA co může udělat každý člověk?\nLepší využití dopravy.\nZměnit stravovací návyky, jíst víc rostlinné stravy a méně té živočišné.\nNakonec ale podle Ciaise nebude existovat jen jedno jediné řešení – určitě bude muset být komplexní. Celý díl Hyde Parku Civilizace si nyní můžete poslechnout jako podcast – tedy jen jako vyprávění bez obrazu:\nVydáno pod VědaSvětZměny klimatuPodcasty\nDluhy-Smith: Hody skončí, globální systém selhává\nSnížíme emise aut o 35 procent, shodly se země EU. Pro hlasovalo i Česko\nVálky o vodu se zřejmě blíží. Vědci vytvořili mapu míst, kde hrozí největší riziko


Semináře pro zájemce o kvalifikaci stavitel\nČJF ve spolupráci se skokovou komisí pořádá vstupní semináře pro zájemce o kvalifikaci stavitel III. třídy. Semináře proběhnou 7.5.2016 v Hradištku u Sadské a 28.5.2016 v Olomouci.\nAktualizace dokumentu vzdělávání\nDotace ČJF na projekty – Severomoravská oblast\nVložena příloha – tabulka pro projektOV se obrací na všechny subjekty naší oblasti, aby podaly návrhy na tvorbu projektů v roce 2016. Termín podání do 24.02.2016.\n4.-.6.3.2016 proběhne v areálu TJ Slovan Frenštát p.R. školení stylových rozhodčích pro skoky\n17.1.2016 Školení sudích pro Pony-games\nV neděli 17.1.2016 se v areálu JK Trojanovice uskuteční školení pro uchazeče na rozhodčí soutěží Pony-Games\nSestavujeme reprezentační družstvo dětí 2016\nReprezentační komise ČJF žádá rodiče a trenéry dětí 12-14.let , u kterých předpokládají v sezoně 2016 výkonost 120-130 cm a mají zájem o reprezentaci na ME v Dublinu o přihlášení na email staj.zila@seznam.cz do 30.11.2015. Více informací v článku\nKategorizace jezdců 2016\nČJF uveřejnila na svých stránkách dokumenty k plánované kategorizaci jezdců , která by měla začít platit v roce 2016 . Tímto dokumentem žádá jezdeckou veřejnost o připomínkování dokumentu.\nInstruktor v jezdectví\nVzdělávací kurz pro nové uchazeče o licenci instruktora v jezdectví (civčitel) je vypsán v termín 3.10.-20.2.2016 a bude se konat v areálu JK Dvůr Nové Zámky\nVýběrové řízení SCM\nČJF vyhlašuje výběrové řízení na sportovní centra mládeže v disciplínách skoky, drezura+všestrannost a voltižTermín podání nabídek je 17.8.2015\nMCI je jedinečným projektem drezurních soutěží pro „Iberijské koně“ (Lusitano a PRE). Tento mezinárodní projekt vznikl v roce 1998 a v roce 2015 bude odstartován již 18 ročník. Jeho zakladateli jsou manželé Philippe a Bianca Roch. Současně je Philippe Roch nynějším prezidentem MCI. Každoročně se tak jezdci z evropských zemí jako Francie, Itálie, Španělsko, Belgie, Lucembursko, Německo, […]\nSeznam jezdeckých škol\nČJF na svých stránkách zveřejnila seznam jezdeckých škol v ČR, odkaz najdete v článku


Útočná hra Míry Fochta přinesla ovoce - Babolat ATTour\nHlavní stránka \_ Zprávy \_ Útočná hra Míry Fochta přinesla ovoce\nÚtočná hra Míry Fochta přinesla ovoce\nZveřejněno 1. 4. 2019 13:03\nPoslední březnový den se sešly dvě kategorie na Hajnovce.\nTěmi byla dvouhra SPORT a dvouhra START B. Dvouhry SPORT se zúčastnilo 5 hráčů. Hrálo se tedy systémem každý s každým bez vyřazovacích bojů. Bohužel Vlastimil Polášek po prvním zápase, který trval skoro hodinu a půl, kvůli viróze odstoupil. Dohrávalo se tedy pouze ve čtyřech. Nasazený Robert Holman zvládal všechny své zápasy dobře, ovšem v posledním klání nestačil na Ondru Dohnala, což ho stálo první místo. Vítězem turnaje se tak stal právě zmiňovaný Ondra Dohnal. Na třetí pozici se umístil Michal Odvárka. Čtvrtý skončil Libor Knoll, pro kterého to byl vůbec první turnaj na našem okruhu. Svými výkony se však nenechal vůbec zahanbit.\nStartu B se zúčastnilo 11 hráčů. Turnaj trval o poznání déle než dvouhra sportu. Hrálo se systémem tří skupin, přičemž druhá byla tříčlenná. V první skupině si hned 3 hráči připsali po dvou výhrách. Nasazený Míra Focht z této trojice vyšel nejlépe, druhý skončil Marek Lomoz, třetí Lenka Kostková. Na čtvrtém a nepostupovém místě se umístil Marek Bařtipán. Druhou skupinu ovládl Pavel Kubant po výhrách nad Sebastiánem Kostkou a Honzou Berounským shodně 9:7. Sebastián skončil druhý. Třetí skupinu jasně zvládl Václav Petřík s třemi výhrami a celkovým skóre 18:3. Další 3 hráči měli shodně po jedné výhře. Nejlepší skóre ze vzájemných zápasů měl Tomáš Hudák, za ním byl Karel Hron a čtveřici uzavřela Nikol Porazilová.\nVyřazovací boje začaly překvapením, když Sebastián Kostka dokázal porazit do té doby suverénního Václava Petříka 6:3, který se tímto s turnajem rozloučil. I ženská polovička rodiny Kostků byla úspěšná, jelikož si Lenka poradila s Pavlem Kubantem také v poměru 6:3. Dále do semifinále postoupili Miroslav Focht výhrou 6:1 nad Karlem Hronem a Marek Lomoz výhrou 6:2 nad Tomášem Hudákem. Míra Focht v semifinálovém zápase proti Sebastiánovi Kostkovi neustále proklínal tenisového Boha, který byl údajně na straně Sebastiána, a umožňoval mu hrát údery s ohromným štěstím. Bůh se však nakonec přece jen přiklonil k Mírovi a Sebastián byl poražen 6:2. Lence Kostkové se svou taktickou hrou bez větších útoků podařilo zdolat i Marka Lomoze 6:3 a postoupila tak do finále. Tam už však nestačila na rozjetého Míru Fochta, který naopak útočnou hrou vyniká. Byla z toho jasná výhra 6:0 a šlo o nejkratší zápas tohoto dne. Míra Focht si tak odnesl zlato. Lenka Kostková předvedla také velmi úctyhodný výkon, přihlédneme-li k tomu, že ráno ještě nevěděla, jestli vůbec bude kvůli nemoci hrát.\nO deváté místo si zahrál Honza Berounský s Markem Bařtipánem. Zápas vyhrál Honza v poměru 6:3.\n2. Miroslav Focht 56\n3. Jan Dinga 55\n4. Lucie Fojtíková 52\n5. René Šenk 50\n6. Čestmír Malec 48\n7. Petr Šimánek 47\n10. Michal Horálek 41\n11. Patrik Vraspír 40\n12. Jiří Vaněček 37\n13. Štěpán Knot 36\n14. Petr Podaný 35\n14. Viktor Lukáš 35\n16. Tomáš Sklenička 34\n16. Martin Vojta 34\n16. Jitka Urbánková 34\n19. Martin Procházka 33\n20. Michal Ráž 32\n21. Roman Vaňouček 31\n21. Lenka Kostková 31\n24. Miroslav Urbánek 30\n24. Jiří Sobíšek 30\nPrávě je online: 127 návštěvníků a 0 hráčů


Spa zábaly Thalaspa\nMASÁŽE PURE FIJI\n- DOTEK EXOTIKY\nna Krytém Bazéně\nDo naší nabídky jsme nově zařadili i exotické rituály z FIJI ostrovů. Vydejte se s námi na cestu do exotického světa Pure Fiji rituálů, které zkrášlují nejen Vaše tělo, ale i Vaši mysl.\nTerapie jsou neodmyslitelně spojeny s produkty Pure Fiji, jejichž základem jsou extra panenské BIO oleje z ořechů kokosu doplněné přírodními extrakty z exotických květin a trav. Pure Fiji znamená především hloubkovou detoxikaci a důkladnou očistu těla. Stoprocentní přírodní tradiční oleje, většinou na bázi kokosového mléka, mají v kosmetice Pure Fiji široké využití. Lidé na ně nejsou alergičtí, krásně voní a především zanechávají pokožku neuvěřitelně vláčnou a hydratovanou už po jednom použití.\nPokud máte rádi ojedinělé věci a netradiční zážitky rituály Pure FijiVám poskytnou tu nejlepší relaxaci jakou si můžete přát. Pochlubte se výjimečnými zážitky, které jsou horkou novinkou v relaxaci.\nTato speciální kůra, je natolik příjemná a harmonizující, že si jí oblíbíte hned při první návštěvě.\nNejdříve zhydratujeme pokožku kokosovým mlékem, čímž ji připravíme na peeling z cukrové třiny. Peelingové ošetření směsí krystalků cukrové třtiny a tropických oříšků jemně odstraní odumřelé kožní buňky a umožní výstavbu nové kožní tkáně. Uvolní zanesené póry a umožní pokožce dýchat.\nNa závěr si můžete dopřát exotickou masáž kokosovým olejem a olejem z makadamiových oříšků bohatých na vitamíny A, B, C a E. Ktreré dodávají pleti živiny potřebné k její regeneraci a do hloubky ji hydratují.\nOšetření těla zahrnuje:\nMasáž obličeje a těla exotickým olejem\nTrvání procedury: 75 minut\nMASÁŽNÍ RELAXAČNÍ STUDIO / HARMONIE TĚLA, MYSLI A DUŠE


Glosa předsedy Dětí Země Miroslava Patrika o novináři Čestmíru Klosovi jako vítězi 1. ročníku Ceny Ivana Dejmala, která vyšla 19. října 2009 v týdeníku Euro.\nReportér týdeníku EURO se stal laureátem Ceny Ivana Dejmala za přínos ekologii. Lidi obvykle potěší, když zjistí, že z nenápadného "týpka od vedle" čiší jakási neúnavnost a vytrvalost. Později si jaksi uvědomí, že dělá něco užitečného a zajímavého, aniž by to musel dávat okázale najevo.\nMěřítkem kvality jeho snažení se totiž stal čas. Jako v případě muže, který po desetiletí obětavě sázel stromy kdesi ve Francii, až se z téměř liduprázdného místa stala krajina kulturní s doménou lesa jako symbolu domova a stability našeho lidského hemžení.\nJe také až úsměvné zjistit, že v roce 1966, kdy mi byly pouhé tři roky, se z absolventa Letecké fakulty Vojenské akademie v Brně stal za dva roky programátor sálového počítače ICT 1905. Mezi programováním ovšem pravidelně dojížděl z Prahy do Brna připravovat rozhlasové hudební pořady, které se postupně staly ojedinělou doménou českého rocku - Nedělníček a Brněnské beatforum.\nV této souvislosti si nelze nevzpomenout na jeho působení v časopise Melodie v letech 1968 až 1983, než byla redakce rozprášena. V těchto letech bylo možné jeho um rovněž zaznamenat v televizním pořadu Písničky pod rentgenem a při pořádání prestižních Cen Melodie, jímž se v tehdejší ČSSR aspoň zčásti podařilo upozorňovat na kvalitní hudební počiny.\nA pak jakoby s novou mužnou mízou v roce 1983 přeskočil na životní profesi "ekologického novináře". Tehdy se totiž uchýlil do nejvyšších českých hor a pracoval v časopise Krkonoše. Opět zjistil, že také snahy o ochranu přírody byly podrobeny cenzuře tehdejších vládců, neboť o emisních kalamitách se nesmí moc psát. Naštěstí mu žánr "ekologie" zůstal po dlouhých dvacet šest let, jeden měsíc a dva dny do převzetí jmenované ceny.\nNejvětším publicistickým úspěchem je prý pro něj podíl na zastavení výstavby megalomanské lanovky na Sněžku v 80. letech. Jelikož veřejně angažovaných osob bylo tehdy poskrovnu, výsledkem jeho břitkých ekoslov pak byla klasická absurdita: jako redaktor časopisu Krkonoše měl zakázáno psát o Sněžce.\nI když tvrdí, že už šest let přesluhuje důchodovou čáru, schvaluji, že se nadále míní ekologické gramotnosti českého občana věnovat. Podařilo se mu například srozumitelně vysvětlit komplikovaný systém emisních povolenek, jemuž do podrobností často nerozumějí ani někteří jeho aktéři. Vřelý vztah ke krajině, nejen k té české, se nedá naučit, ten se musí postupně příkladně vštěpovat. To ovšem neúnavný milovník krajiny jménem Čestmír Klos právě umí.\nStejně jako mnoho let v hudební branži stále totiž dokazuje, že se v ekologické publicistice správně ptá správných lidí, a znepokojivě pak upozorňuje, že možná existují i jiná řešení, která nemusejí mít zbytečné zničující vlivy na krajinu a přírodu. A nepřímo i na nás na lidi, kteří v ní žijeme a nějak jsme už na ni pozapomněli.\nTematický rozptyl jeho článků i rozhlasových pořadů je široký. Proto jeho znalosti od roku 1993 lehce "zneužívám" v anketě o antiekologický čin Ropák roku, jejímž jsem za Děti Země pořadatelem. Stal se totiž jedním z prvních členů komise pro její udělení a je jím naštěstí dodnes.\nDoufám proto, že mu přívlastek neúnavného milovníka nadále zůstane, a to v ekologické publicistice i v osobním životě. Ani nemusí vadit jeho malý nešvar: od mého narození v roce 1963 se neholí, takže Krakonoš mu může jeho obrovský vous stále závidět. Já také.\nSezma zakládajících členů Komise pro udělení Ropáka roku


Preview zápasu Sevilla FC - Real Betis, předzápasové informace\n11.06.2020 22:00 CET\nKurzy sázkové kanceláře Tipsport: 1.99 - 3.65 - 4.02\nLaLiga odstartuje bombou v Seville. Na programu je derby\nLaLiga je zpátky! A po restartu odstartuje výjimečným utkáním, kterému se přezdívá El Gran Derbi. Velké derby mezi domácí Sevillou a Realem Betis s pořadovým číslem 131 se sice odehraje bez diváků, ale to na indexu natěšenosti nic nemění.\nKonečně je to tady! Po týdnech a měsících odříkání se na televizní obrazovky zase vrací hra, kterou všichni tak milujeme. Začalo to v Německu a příklad si po jeho vzoru vzaly i další skvělé soutěže. Na řadě je španělská LaLiga, která odstartuje velmi atraktivním a emotivním utkáním. Sevillu totiž rozdělí derby, které slibuje parádní podívanou.\nTohle utkání, které se poprvé v rámci profesionálních utkání hrálo v dubnu 1929, patří mezi nejvypjatější a nejemotivnější derby na světě. Ve Španělsku má snad jen El Clásico a duely Atlética s Realem Madrid historicky větší náboj, který každoročně doprovází bouřlivá atmosféra už dávno před utkáním. Tentokrát se do sebe obě jedenáctky pustí, aniž by za sebou měly plné ochozy.\nCož bude velká změna, kterou na profesionální úrovni ne každý hráč zažil. V rozhovoru pro oficiální stránky o tom mluvil obránce domácího FC Jules Koundé. "Důležitý bude mentální aspekt. Tohle je pro mnoho z nás něco úplně nového, co jsme ještě nikdy nezažili. Když vás nepodporují fanoušci, hraje se velmi těžko. Musíte na to být dobře připravení. Důležité bude, jak to každý zvládneme v hlavě."\n"Trénujeme víc jak měsíc, i když začátky byly velmi náročné. Tohle je pro všechny úplně jiná situace, které se musíme přizpůsobit. Všichni v klubu ale táhnou za jeden provaz ještě víc než před koronavirem. Trenér nás neustále motivuje a snaží se udržet naši pozornost na sto procent soustředěnou. Jsme odhodlaní bojovat o třetí místo a udržet ho až do konce," dodal francouzský obránce.\nSevilla třetí příčku zatím drží, ale spíš než na druhý Real se musí dívat za sebe. Real Sociedad a Getafe jsou týmy, kterým začátek sezony vyšel parádně, a nyní na Sevillu ztrácejí jen jeden bod. Čili žádné zaváhání nepřichází v úvahu. Bavit se o formě týmů je asi nesmysl vzhledem k tomu, že mají za sebou tříměsíční pauzu.\nČeský brankář Tomáš Vaclík se nyní pokusí udržet jedenáctou nulu v sezoně, což by v derby mohlo znamenat obrovskou morální vzpruhu. Real Betis je papírově jasným outsiderem. Nyní mu patří až 12. příčka, protože už desetkrát prohrál a jen osmkrát se mu povedlo vyhrát.\nByla by ale velká chyba ho odepisovat, protože před vynucenou pauzou několikrát zazářil. Překvapil například Real Madrid, nad nímž vyhrál 2:1. Už ve třech posledních duelech s městským rivalem to vždy skončilo o gól.\nVaclík - Navas, Diego Carlos, Koundé, Reguilón - Banega, Fernando, Oliver Torres - Suso, De Jong, Nolito\nRobles - Emerson, Mandi, Bartra, Moreno - Joaquín, Guardado, Guido Rodriguez, Fekir, Canales - Loren\nAutor: Ondřej Pražák / football-espana.net, marca.com, sevillafc.es\n16.12.1995 Primera División 17. kolo\n28.04.1996 Primera División 38. kolo\n17.05.1997 Primera División 38. kolo\n12.10.1999 Primera División 7. kolo\n27.02.2000 Primera División 26. kolo\n19.11.2000 Segunda División 13. kolo\n22.04.2001 Segunda División 34. kolo\n10.11.2001 Primera División\n28.02.2004 Primera División 26. kolo\n19.12.2004 Primera División 16. kolo\n07.05.2005 Primera División 35. kolo\n01.02.2007 Copa del Rey ČF 1.z\n20.03.2007 Copa del Rey ČF 2.z\n07.02.2009 Primera División 22. kolo\n12.04.2013 Primera División 31. kolo\n19.12.2015 Primera División 16. kolo\n12.01.2016 Copa del Rey OF 2.z\n24.04.2016 Primera División 35. kolo\n16.12.1995 17. kolo\n28.04.1996 38. kolo\n17.05.1997 38. kolo\n12.10.1999 7. kolo\n27.02.2000 26. kolo\n19.12.2004 16. kolo\n07.02.2009 22. kolo\nPortugal. - Real Betis\nno konecne! Snad sa ta pliaga znovu do kadrov nedostane a liga sa dohra.\nVacliku rozluc se s nulou,tip 4:2


Placené dotazníky - funkční - populace.cz | Výhodné a šikovné nápady\nPlacené dotazníky - funkční - populace.cz\n9. března 2018 v 9:15\t| Toro\t| Funkční - prověřeno\nvyzkoušel jsem na internetu další způsob jak online jednoduše získat nějaké peníze. Jak už z názvu článku vyplývá, jedná se o vyplňování dotazníků. Ty vám nejsou nikam zasílány, pokud samozřejmě nechcete.\nJednoduše se zaregistrujete na:\nA poté přímo na jejich stránkách vyplníte dotazník, který vám zrovna k vyplnění nabízejí. Předem víte jakou za něj dostanete odměnu a kolik vám jeho vyplnění zhruba zabere času. Dotazník vyplňovat nemusíte, ale má určitý termín a může se tak stát, že ho vyplnit nestihnete. Rozdělaný dotazník můžete uložit přesně tam, kde jste skončili.\nJednou za čtvrt roku vám vyplatí všechny slíbené částky za dotazníky, které jste si tam vydělali. Nepočítejte s velkým výdělkem, nejedná se o cestu ke zbohatnutí. Myslím si že maximální výdělek za jedno období (čtvrt roku) je něco kolem 200 ,- Kč. Osobně můžu říct, že mi peníze poslali a byla to částka do dvaceti korun, byl jsem rád, že to funguje a že to proběhlo naprosto bez problémů. Dotazníky jsou někdy i zajímavé, takže vás to může dokonce bavit.\nScreenshot z webu:\nHodnotím proto tento systém jako funkční.\nJeden screen dotazníku a odměny za něj:\nDelší dobu jsem na dotazníky pozapomněl, nicméně zde jsou nějaké aktuální výsledky:\nPlacené dotazníky a výše získané odměny.


ŽENA-IN - Krásná dívka sťata, později je svatá\nKrásná dívka sťata, později je svatá\nVíru, kterou otec z duše nenáviděl a křesťany považoval za sebranku. Když se jí odmítla vzdát, předala ji vlastní rodina soudu, kde byla krutě mučena a nakonec popravena rukou vlastního otce. Ani ten však neušel božímu trestu. Ve chvíli, kdy sťal své krásné dceři hlavu, zabil ho blesk...\nV širokém okolí vyhlášená kráska Barbora žila kdysi dávno na území dnešního Turecka. Pocházela z rodiny bohatého šlechtice. Otec se až příliš obával o její počestnost, a dal ji proto zavřít do věže, aby ji ochránil před svody nápadníků. A i když měla ve věži veškerý komfort, jaký si jen mladá šlechtična mohla přát, stále to bylo jen a jen vězení. Jednou jedinkrát se jí podařilo ze svého vězení utéci, ale díky upovídanému pastýři byla dopadena a vrácena zpět. Proradný pastýř byl však potrestán samotným Bohem, z jeho obživy – ovcí se staly přes noc kobylky.\nBarbora dál dlela ve svém vysokém vězení a aby se svému otci pomstila, rozhodla se přijmout křesťanskou víru. Víru, kterou otec z duše nenáviděl a křesťany považoval za sebranku. Když se jí odmítla vzdát, předala ji vlastní rodina soudu, kde byla krutě mučena a nakonec popravena rukou svého otce. Ani ten však neušel božímu trestu. Ve chvíli, kdy sťal své krásné dceři hlavu, zabil ho blesk.\nPo své smrti byla prohlášena za svatou a stala se ochránkyní všech, co měli co do činění se střelným prachem a zbraněmi. Je patronkou horníků, hasičů, tesařů, stavebních dělníků i řezníků. Podle ní byl také pojmenován náš nejznámější Chrám v Kutné Hoře.\nV dřívějších dobách se v předvečer svátku Sv. Barbory pořádaly bujaré veselice a hrálo se divadlo o nešťastném osudu krásné dívky. Domy obcházely ženy zahalené do bílých prostěradel, s pomoučenými obličeji a zeleným věnečkem v rozcuchaných vlasech. V jedné ruce měly metlu na zlobivé děti a ve druhé košík s jablíčky, ořechy a křížalami pro ty hodné. V dnešních dnech se tato tradice udržuje už jen v mizivém množství, nahradila ji totiž Mikulášská nadílka.\nZvykem však zůstalo i do dnešních dob řezat do vázy s vodou větvičky třešně nebo višně zvané “barborky”. Pokud nezadané dívce rozkvetly větvičky bílými květy na Štědrý den, mělo ji čekat štěstí, láska a také vdavky. Někdy dívky pojmenovávaly jednotlivé větvičky jmény mladíků a podle pověry se měly za toho, jehož větvička vykvetla jako první, vdát.\nJinde zase věřili, že nevykvete-li svobodné dívce větvička, znamená to, že dotyčná už není panna. Není divu, že v těchto krajích dívky vázičky schovávaly, zvláště pak před svými rodiči.\nTak nezapomeňte v neděli přizdobit byt “barborkou”.\nPetronilka 16: Myslíš tím osobní zkušenost černého kašle, pouštění žilou a porodu 1x do roka po dobu, dokud prababička držela pohromadě? :-D\nChudák holka, jak si z toho můžete dělat legraci? Já mám hroznou představivost a hned všechno tohle mám před očima, tu hrůzu. Tedy pokud se to zakládá alespoň z části na pravdě.\nConvalaria: To rozhodně. Nebyla komunikace tak, jak je dnes, takže potom nevěděli, že ve Lhotě o dvěstě kilometrů dál slaví cosi jinak. Ono stejně není nad osobní zkušenosti babiček a prababiček.\nConvalaria: Aja vysvětlila vše:-)\njejda, to jsem já\nJá, když vidím sošku sv. Barbory, tak mi vytane scénka z pohádky Dařbuján a Pandrhola, jak nachmelený S. Neumann zpívá "svatá Barboráá, panna poctivááá", leze na ni a cpe jí jitrnici. Po zásluze padá na zem a natluče si koleno:)\nPřed Barborou chodily bíle oblečené Barborky a rozdávaly sladkosti a dárečky.\nPřed Lucií chodily bíle oblečené a ušmudlané Lucky, nosily s sebou kartáče a uklízecí předměty :-), protože se uklízelo, bílilo, gruntovalo....\nPěkné, děkuji ... předám dětem, ať se poučí. :o))\nConvalaria: chodily v předvečer svaté Barabory, alespoň podle dochovaných zdrojů. Později se tento zvyk spojil s Mikulášem až úplně odpadl a Mikuláš ho plně nahradil.\ntyrkys: třeba byla i sťatá:))))))\njá četla sťatá :-)))) holt ta ranní hodina...:-)\nLéthé: mne by nejen nevykvetla, ale i chcipla, kruci kde sou smajlove. Sem prijde ten zelenej co se tak zubi.\nvdavky néééééé....už nééééééé.....prdím na Barboru.


Václav Kužel's tech blog: 2009\nPřepínání klávesnice v Xubuntu 9.04\nPři přechodu na novější verzi Xubuntu mi přestalo mimo jiné fungovat těžce vydobyté nastavení přepínání klávesnice.\nNevím proč, ale konfigurace v /etc/default/console-setup přestala fungovat. Hledal jsem různě po internetu a narazil jsem dokonce na fórum ve kterém uživatel stepron odkazoval na tento blog s tím, že mu to pomohlo. Ale mě paradoxně ne.\nNakonec jsem narazil na stránku týpka z Rumunska, naštěstí psanou v angličtině, ve které se zmínil, že nová verze pluginu pro přepínání klávesnice dodávaného společně s novou verzí xfce, která je v Xubuntu 9.04 obsažená přepínání umožňuje.\nTak tedy, pokud máte nainstalovaný plugin xfce4-xkb-plugin ve verzi vyšší, než 0.5.0 (moje aktuální verze je 0.5.3) přidejte si ho na panel a zbytek je už otázkou pár kliknutí myši do formuláře.\nLabels: jaunty jackalope, xubuntu 9.04


Češi mají na soupisce pro MS dvacet hráčů, šestice na šanci čeká — Hokej — ČT sport — Česká televize\nČeši mají na soupisce pro MS dvacet hráčů, šestice na šanci čeká\n4. 5. 2012 09:36, autor: ČT sport\nStockholm - Vedení hokejové reprezentace zařadilo na soupisku před dnešním úvodním utkáním v základní skupině na mistrovství světa proti Dánsku podle předpokladů dvacet hráčů. Šestice hokejistů bude čekat na svou šanci a jisté je, že jeden z pětice v poli se startu na turnaji ve Švédsku a Finsku nedočká.\nNezapsaní zatím zůstávají brankář Petr Mrázek, obránci Tomáš Mojžíš s Jakubem Krejčíkem a útočníci Petr Koukal, Tomáš Vincour a Jan Kovář. Mrázek, Krejčík, Vincour i Jan Kovář by si v případě doplnění na soupisku připsali premiérové starty na světovém šampionátu. Dvaadvacetiletý Kovář byl ve stejné pozici i při mistrovství světa v Německu v roce 2010. Tam naopak nechyběli v sestavě tehdejší debutanti Mojžíš a Koukal, který následně o rok později také byl s mužstvem, ale start na turnaji si nepřispal.\nZ hokejistů, kteří budou na turnaji reprezentovat, je nezkušenější obránce Petr Čáslava, který si připíše šestý start na mistrovství světa a sehraje 40. zápas. Celkem jej čeká 148. duel v národním týmu. Pošesté je na MS i kapitán Tomáš Plekanec, jenž navíc startoval i na olympijských hrách v Turíně v roce 2010. Naopak mezi dvacítkou zatím vyvolených jsou čtyři nováčci MS - bek Jakub Nakládal a útočníci Jakub Petružálek, Michal Vondrka a také čtyřicetiletý Petr Nedvěd. Zkušený centr ale má na kontě start v roce 1994 v dresu Kanady na olympijských hrách v Lillehammeru, odkud si přivezl stříbro, a v českém dresu hrál na Světovém poháru v roce 1996.\nStartuje hokejový šampionát\nTitulem mistra světa se mezi jistými účastníky šampionátu mohou pochlubit gólman Jakub Štěpánek, beci Čáslava, Miroslav Blaťák a Ondřej Němec i útočníci Lukáš Kašpar a Jiří Novotný (všichni 2010), Aleš Hemský a Petr Průcha triumfovali na šampionátu už v roce 2005 ve Vídni. Další útočník David Krejčí má na kontě z loňska zisk Stanleyova poháru s Bostonem.\nJe to tady, Češi vstupují do MS s Dány, 4. 5. 2012\nKovář se těší na premiéru s Dány, 3. 5. 2012\nHokejisté už trénovali ve Stockholmu, 3. 5. 2012\nAtmosférou jsem trochu zklamaný, vzkázal Záruba ze Stockholmu, 3. 5. 2012


Česko si musí o uprchlících rozhodovat samo, shodují se lídři do evropských voleb – Novinky.cz\nMělo by Česko přijímat uprchlíky? A pokud ano, mělo by se tak dít na základě kvót? A jakou jinou pomoc by v Evropě pro lidi prchájící z válečných zón prosazovali čeští lídři kandidátek ve volbách do Evropského parlamentu? Přečtěte si jejich názory.\nUprchlíci ze Sýrie na nádraží v Bělé pod Bezdězem mířící do Německa.\nstředa 22. května 2019, 17:12\nKandidáti se v první řadě shodují, že je třeba dodržovat mezinárodní závazky a pomáhat lidem v zemích, odkud prchají. „Jsme humánní společnost a naše azylové právo odpovídá mezinárodním závazkům. Česká republika by tudíž měla pomáhat lidem prchajícím před válkou,” uvedl kandidát ČSSD Pavel Poc.\n„Přijmout uprchlíky prchající před válkou bychom měli. Jsme navíc signatáři Ženevské dohody z 1951 o uprchlících, k uprchlíkům máme nejenom lidské, ale i právní závazky,” podporuje přijímání lidovecký lídr Pavel Svoboda.\nČesko si musí rozhodnout samo\nVětšina se zároveň shoduje na tom, že Česko si o jejich přijímání musí rozhodnout samo a ne k tomu být nuceno. „Jen a pouze Česká republika a její orgány mají právo rozhodnout, kdo má nárok na udělení azylu nebo jiného typu mezinárodní ochrany na našem území a v jakém počtu,” napsal Novinkám lídr ODS Jan Zahradil.\n„Nesouhlasím s kvótami na přerozdělování uprchlíků. Česko nesmí být přinuceno k přijetí migrantů bez svého svolení. My rozhodneme o tom, kdo na našem území bude žít a pracovat,” reagovala kandidátka za ANO Dita Charanzová.\n„Jsme a musíme to vždycky být my, kdo žadatele důsledně prověří a rozhodne o udělení nebo neudělení azylu,” doplnil ji Poc.\nStejně hovoří i lídr kandidátky STAN a TOP 09 Jiří Pospíšil. „V rámci evropských návrhů, které se týkají azylové politiky, jsme nikdy nepodporovali kvóty na přerozdělování uprchlíků,” uvedl. Česká republika by podle něj ale měla přijmout ty, kterým se rozhodne udělit azyl. „Rozhodování o azylu pro jednotlivé žadatele by mělo zůstat na úrovni jednotlivých členských států,” dodal.\nPiráti: Nemusíme přijímat každého\nSpolečně s Piráty připomíná i nutnou podporu Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž.\n„Potřebujeme dobře chráněné hranice Schengenského prostoru skrze lépe fungující Frontex, kontaktní centra mimo Evropu. Považujeme za nutné poskytnout azyl lidem prchajícím před válkou či diktátory, ale nemáme žádnou povinnost přijímat do Evropy každého,” řekl Novinkám pirátský lídr Marcel Kolaja.\nPodporu pouze v místě konfliktu prosazuje lídr SPD Ivan David. „Pomozme jim na místě, podpořme řešení konfliktů a jiných příčin prchání,” uvedl.\nLídryně za KSČM Kateřina Konečná upozorňuje na problém levné pracovní síly. „Rozhodně by se pod rétorikou přijímání uprchlíků neměl skrývat dovoz levné pracovní síly do ČR i do EU. Rozhodnutí o přijímání musí učinit česká vláda a nikoliv EU, Česká republika má dobře nastavený azylový systém a toho bychom se měli držet,” řekla Konečná.


Cukrovka (diskuze) | VašeDěti.cz\nasi si ještě vzpomínáte na můj těhotenský deníček. Narodil se nám v březnu Pepánek.\nMěla jsem těhotenskou cukrovku,dost jste mi držely palce,s tím že to potom už bude dobré.\nNu uteklo 8 měsíců a ze mně se bohužel stal diabetik 2. typu\nTak nějak s tím bojuju,mám prášky na noc,stačí se nenajíst a je mi zle,pořád zapomínám.\nChci vyzkoušet nějaké bylinky,tak uvidím. Máte tu nějaká tuhle nemoc? Poradíte,případně podělíte se o své zkušenosti?\nDiskuzi založil/a knizkova8 13.11.2012.\n14.11.2012 v 9:28\nPetro myslím že máš pravdu má 1 já naštěstí 2 tam není hned nutný inzulin\nBamisko už je to nevratné,bohužel. A těch 8m je nám až 15.11 ale přesto móóóc děkujeme,akorát má malej zánět průdušek\n14.11.2012 v 8:47\nneporadím…jen po nakouknutí musí i přesto napsat…drž se je to škoda, že nevyšlo takové to že po těhu se to zase vrátí k normálu….drž se….vůbec se v tom nevyznám, je to už napořád a nebo je ožnost to postupně dostat zase dolů??\na jinak gratuluji k včerejším 8 měsícům….to snad není možný jak to letí\n13.11.2012 v 17:53\nz bylinných věcí – ačokča – zasyrova, ale bohužel je po sezoně:-( no a odvar z fazolových lusků.\n13.11.2012 v 12:53\nTak to mě mrzí, že se ty dobré předpovědi nenaplnily.\nOhledně těch rad zkus kontaktovat bokul (třeba do OV), už tu o cukrovce psala i nějaký článek, kdyžtak zkusím pohledat. I když ona má teda diabetes 1. typu (doufám, že ty typy nepletu).


Mateřská dovolená - na co mám nárok? - Modrý koník\nMateřská dovolená - na co mám nárok?\nAhoj holky,vím,že se to tu řeší pořád,ale nějak nevím,jestli nárok mám,nebo nemám,tak se chci poradit s moudřejšími a zkušenějšími.\nOd 18.1. 2018 jsem na nemocenské/rizikové těhu.\n3.1.2018 jsem nastoupila do nové práce se smlouvou na dobu neurčitou.\nPřed tím jsem byla 10.8-31.12.17 na nemocenské kvůli těhu,ale to bohužel dopadlo špatně :-/\nZa poslední dva roky jsem tedy byla zaměstnaná 02.2016-konec 04.2016,pak hned nástup 1.5.2016 do jiného zaměstnání až do konce listopadu 2016.Pak jsem se stěhovala a byla doma a nastupovala jsem až v únoru 2017,kde jsem byla právě do toho 10.8.,než jsem šla na neschopnost.Po celý rok 2016,do konce května 2017 a pak ještě od 1.1.2018 do 31.5.2018 jsem byla vedena jako osoba pečující,z čehož se příjem počítá normálně do důchodu a bylo za mě odváděno i soc. a zdrav. pojištění.Mám tedy nárok?\nJeště bych chtěla uvést,že k dnešnímu dni jsem dala výpověď,protože můj zaměstnavatel je v insolvenci,neproplatil mi ani nemocenskou za leden a neměla bych se kam vrátit a já chci mít vše vyřešené do porodu.\nOmlouvám se za román a snad se tu najde někdo,kdo zvládne poradit\nNejlepší máš zavolat si na okresní správu sociálního zabezpečení, tam jim nahlásíš rodné číslo a oni ti řeknou jestli máš nárok a nebo kolik ti případně chybí. Nebylo zbytečné dávat výpověď? Ať ti to pak neuteče.\n@jankol Děkuju za radu,zavolám tam.\nZbytečné to určitě nebylo,aspoň z mého pohledu\n@pintule01 Co ti řekli na okresní zprávě? Jo znovu jsem četla důvod proč jsi dala výpověď, tak to se nedivím a zbytečné to nebylo, nějak jsem ty důvody přehlédla.\n@jankol že splňuju těch 270 dní,ale neví jestli i těch 180 dní ochranné lhůty.\nTa se ale počítá až ode dne ukončení smlouvy pokud vím,tak by neměl být problém.\nKaždopádně,kdybych prý nakonec neměla nárok,kvůli ochranné lhůtě,vyplácí se prý speciální nemocenská,po dobu 6ti týdnů před porodem a 6ti týdnů po porodu.\n@pintule01 JO myslím že se to počítá od ukončení poměru, tak to mě zajímá ta speciální nemocenská, o tom slyším poprvé, řekla ti k tomu něco víc?\n@jankol Nn,nic víc neřekla.\nJen jsem se jí ptala,co když ukončím nemocenskou a pak nebudu mít nárok na mateřskou,jestli jako budu 8 týdnů bez peněz a ona mi řekla,že v tom případě,je vyplácena speciální nemocenská po dobu 6 týdnů před porodem a 6 týdnů po porodu,nic víc nevím\nMám nárok na MD, když jsem na rizikovém těhotenství?5


Kde mají mají nejpřívětivější městský úřad? | Týden.cz\nNejpřívětivější městský úřad v České republice mají v Litoměřicích, následují Liberec a Žďár nad Sázavou. Celorepublikovou soutěž o nejlepší radnici velikosti okresního města každoročně vyhlašuje ministerstvo vnitra, které o jejích letošních výsledcích informovalo na svém webu.\nV Ústeckém kraji za Litoměřicemi skončily Děčín a Most. V soutěži ministerstvo vnitra hodnotí poskytování nadstandardních služeb nebo běžných služeb v nadstandardní kvalitě. Města jsou posuzována podle 51 kritérií dostupnosti, transparentnosti a komunikace úřadu, možnosti participace obyvatel a dalších aktivit. "Za poslední období jsme ušli velkou cestu. Společně zavádíme řadu opatření, která usnadňují život občanům," uvedl na webu města Litoměřice starosta Ladislav Chlupáč (ODS).\nMěsto mimo jiné připravuje spuštění tzv. mobilního úřadu, který by rozšířil služby. "Dalším plánem může být realizace detašovaného pracoviště matriky v nemocnici," uvedl tajemník Milan Čigáš.\nMinisterstvo uvedlo, že do soutěže se pro letošek přihlásilo 146 obcí tzv. III. typu (a městských částí hl. m. Prahy), tedy 64 procent z těchto obcí.


Běžecký trenažér LifeSpan TR5000i | FitnessČR.cz\nÚvod Fitness trenažery Běhací pásy profi Běžecký trenažér LifeSpan TR5000i\nBěžecký trenažér LifeSpan TR5000i\nCENA: 59 985 Kč\nKategorie: Fitness trenažery | Běhací pásy profi\nDomácí běžecký pás od společnosti LifeSpan nese označení Treadmill TR5000i. Masivní konstrukce propůjčuje tomuto kardio stroji vlastnosti profesionálních trenažerů. TR5000i je vhodný pro sportovce do hmotnosti 150 kg, kterým nabídne běžeckou plochu 150 x 50 cm. Navíc je trenažér vybaven motorem o síle 3 HP, který umožňuje trénink i při nižších otáčkách. Minimální rychlost lze zvolit od 0,6 km/h, maximum je pak 21,7 km/h. Běžecký trenažér umožňuje náklon až 15°.\nTR 5000i nabízí moderní konzoli, která je vybavena velkým barevným LCD displejem. Ten nabízí jednoduché ovládání, okamžitý přehled o Vašem dosavadním výkonu a možnost zvolit si z 19 tréninkový programů. V nabídce naleznete konkrétně 5 programů, které cílí na spalování tuků, 5 kardio programů, vhodných pro údržbu kondice, 7 programů, které pomáhají posilovat problematické partie (především stehenní svaly a hýždě), program na stretching před silovým tréninkem či program na vyběhání po zátěži. Navíc je zde možnost vytvořit si 2 vlastní programy na základě Vašich potřeb. Do konzole můžete připojit LifeSpan USB, do kterého sbíráte data z vašich tréninků. Ta poté můžete nahrát do vašeho osobního PC a zde kontrolovat průběh Vašich tréninků a přizpůsobovat tak cvičení Vašim potřebám.\nJak už jsme zmínili na začátku, tento kardio trenažér je vybaven motorem o síle 3 HP, který v tahu dokáže utáhnout i 360 kg. Motor tak poskytuje více než dostatečný točivý moment i při nízkých otáčkách. Proto je pás vhodný pro robustní sportovce, kteří jej užijí pro rychlou chůzi, nikoliv přímo pro běh. Běžecká plocha pásu nabízí komfortní rozměry 152 x 50 cm, tedy opět dostatečný prostor pro všechny uživatele.\nKLÍČOVÉ CHARAKTERISTICKÉ VLASTNOSTI TR5000i:\n✔ Prestižní americká značka LifeSpan\n✔ ZÁRUKA 10 LET na motor a konstrukci\n✔ Robustní konstrukce připravená i pro váhově náročnější sportovce do 150 kg\n✔ Silný a výkonný motor se silou v tahu až 360 kg\n✔ USB port pro propojením s vaším mobilním zařízením pro ukládání dat nebo případné dobíjení Vašeho zařízení\n✔ Přehledný displej zobrazuje v jeden okamžik : program, čas, tepovou frekvenci, rychlost, náklon, vzdálenost, kalorie a další\n✔ Barevný LCD displej\n✔ Bluetooth konzole v ceně\n✔ Fenolická běžecká deska o šíři 2 cm, dva centrované válce\nNejvýkonnější a nejspolehlivější motor na trhu: Běžecký trenažér LifeSpan má pod kapotou výkonný motor o síle 3 HP. Takto silné motory se obvykle instalují do trenažerů, které jsou umisťovány do komerčních posiloven. Kombinace silného motoru s rozmezím rychlostí 0,6-21,7 km/h a možnost náklonu trenažéru až do úhlu až 15° dává tomuto trenažéru unikátní vlastnosti. Kvalita motoru je vždy jedním ze základních stavebních kamenů u všech běžeckých pásů. Trenažéry LifeSpan představují to nejlepší, co lze na trhu nalézt.\nAbsolutní komfort bez kompromisů : Kvalitní trénink na běžeckém pásu potřebuje v základu dvě věci. V první řadě je to dostatečná běžecká plocha, která vám dá prostor a jistotu během tréninku. LifeSpan nabízí dopadovou plochu o rozměrech 152 x 50 cm. Druhou podmínkou pro dobrý trénink je kvalitní odlehčení při dopadu chodidla. Běžecký trenažér LifeSpan je vybaven kvalitním celoocelovým rámem který drží obvod běžecké plochy a umožňuje 8 tlumičům absorpci nárazů. Takto trenažér šetří váš pohybový aparát a minimalizuje tlak, který při dopadu chodidla namáhá klouby.\nVeškeré výsledky v mobilní aplikaci : Patříte mezi ty sportovce, kteří mají rádi průběh svých tréninků pod kontrolou? Baví vás si analyzovat data ze cvičení nebo se jenom hecujete mezi přáteli? Kardio trenažéry LifeSpan lze synchronizovat s vaším mobilním zařízením. Ať už používáte produkty Apple nebo vaše zařízení patří do rodiny Android, není nic snazšího, než si stáhnout aplikaci Active Trac.Jednoduše tak pak synchronizujete data se svým běžeckým pásem. Díky aplikaci můžete porovnávat data z tréninků a zaměřit se tak na dosažení lepších výsledků. Pro synchronizaci je nutné pořídit LifeSpan Bluetooth adapter.\nExkluzivní vybavení trenažerů : O konstrukci a motoru jsme již psali výše, LifeSpan má však vychytávek mnohem více. Trenažér disponuje vestavěnými bezpečnostními prvky, které počítají s vaším krokem a automaticky rozpoznají když něco není v pořádku a následně pás zastaví. Další pomůckou je ochrana Motion - ta vypne trenažér v okamžiku, kdy na něm nebude nikdo přes 20 sekund cvičit. Nemusíte se bát, že jste jej nechali zapnutý a odešli z domova - pás nespotřebuje ani energii ani se neopotřebí, prostě se jenom vypne.\nJednoduchý a přehledný displej : Přední konzole trenažéru LifeSpan nabízí snímač tepové frekvence v madle, držák na vodu, prostor pro odložení drobností a 3-rychlostní větrák pro osvěžení vzduchu. Přední panel je osazen i reprobednami, do kterých lze přes standardní jack zapojit hudební přehrávač - můžete si tak užít naplno oblíbené interprety v průběhu tréninku. Barevný LCD displej s úhlopříčkou 16,5 cm zobrazuje všechny potřebné hodnoty. Do konzole lze připojit i USB, do kterého můžete zaznamenat průběh tréninku. Do konzole je též připojitelný hrudní popruh, který snímá vaší tepovou frekvenci.\nDomácí běžecký pás od společnosti LifeSpan nese označení Treadmill TR5000i. Masivní konstrukce propůjčuje tomuto kardio stroji vlastnosti profesionálních trenažerů. TR5000i je vhodný pro sportovce do hmotnosti 150 kg, navíc je trenažér vybaven motorem o síle 3 HP, který umožňuje trénink i při nižších otáčkách. Na přehledném displeji lze zvolit rychlost od 0,6 do 21,7 km/h při 0° až 15° náklonu.\nDelka: 190 cm\nSirka: 83 cm\nVyska: 139 cm\nVaha: 106 kg\nPrepravni kolecka: ano\nNapajeni el pripojka trafo 230v 50hz: ne\nNapajeni elpripojka 230v 50hz: ano\nProgramy vlastni nastaveni: Ano\nPodsviceni displeje: ano\nMereni pulsu v madlech: ano\nUkazatel vykonu ve wattech: ano\nDrzak na lahev: ano\nVykon motoru: 3 PS\nRozmer ciste bezecke plochy: 150 x 50 cm\nNaklon: 0-15 °\nRychlost: 0,6 -21,7 km/h\nKompatibilni s merici pulsu polar: ano\nBěžecký trenažér LifeSpan TR3000i\n57 985 Kč\nBěžecký trenažér Strength Master TM5030\n24 485 Kč\nOffice pás Horizon Fitness Citta TT5.0\n84 991 Kč\n112 991 Kč\n173 991 Kč\n130 991 Kč\nBěžecký pás BH Fitness SK7990 SMART\n218 991 Kč\nBěžecký pás BH Fitness RC09 TFT\nBěžecký pás BH Fitness i.F9R\n44 985 Kč\nBěžecký pás HORIZONFITNESS Paragon 5S\nBěžecký pás HORIZONFITNESS Paragon 7E\nBěžecký pás Horizon Elite T5.1\nBěžecký pás Horizon Elite T7.1\nCena: 59985 Kč