Informace: ekonomika\nv 15:40 Štítky: ekonomika, informace, Německo, politika, USA\nNové americké sankce proti Nord Stream 2 jsou hrubým zásahem do evropské energetické bezpečnosti a suverenity EU, uvedlo popuzeně německé ministerstvo zahraničí.\nÚředníci ministerstva zahraničí jsou přesvědčeni, že extrateritoriální sankce jsou nepřijatelné. Ke kritice Američan se rovněž připojili poslanci Bundestagu, referoval Frankfurter Allgemeine.\nZdá se, že, že zatím jde o dělostřeleckou přípravu. Jaká bude odpověď Německa na americké plány ještě není jasné.\nAmeričtí senátoři neopustili svůj záměr zabránit dostavbě Nord Stream 2, píše Frankfurter Allgemeine. Chtějí přijmout nový balíček sankcí proti společnostem a útvarům podílejícím se na výstavbě rusko-německého plynovodu. Kromě provozovatelů plavidel na kladení potrubí budou nyní sankcionováni také dodavatelé projektu, provozní, certifikační a pojišťovací společnosti Nord Stream-2 a vládní agentury, které řídí jejich činnost. Seznam sankcí může zahrnovat německé energetické společnosti EON a Wintershall.\nV Berlíně, jak se dalo očekávat, plán Američanů tvrdě zkritizovali. Na ministerstvu zahraničních věcí Německa byl tento krok nazván „hrubým porušením energetické bezpečnosti Evropy a suverenity EU“. Podle pracovníků ministerstva jsou extrateritoriální sankce nepřijatelné.\nSankce USA proti Nord Stream 2 zasáhnou i německou vládu !\nAmeričany kritizovali také přední poslanci Bundestagu. Zástupce Sociálně demokratické strany (SPD) v parlamentním obranném výboru Fritz Felgentreu uvedl, že Washington sleduje politiku „hegemonie“. Roderich Kizewetter, vedoucí koalice CDU/CSU ve Výboru pro zahraniční politiku Spolkového sněmu, obvinil Spojené státy z „dvojí morálky“, protože oni sami kupují ruskou ropu. „Tímto způsobem Putinovi dávají mnohem více peněz než Nord Stream," zdůraznil. Zástupce vůdce zelených Oliver Krischer uvedl, že Američané........ „rozhodně zašli se svými sankčními plány příliš daleko“.\nKoupit Smartwings je ze strany českého státu ekonomický zločin\nv 23:03 Štítky: ekonomika, finance, informace, názory, politika\nKdybych chtěl jako soukromý investor koupit Smartwings, tak bych se prodávajících zeptal: fajn, a teď mně prosím řekněte, kolik set miliónů korun přihodíte za to, že to od vás vezmu za jednu korunu českou?\nTo není žádná jízlivost vůči současným majitelům. Smartwings jsou prostě malou, lokální, slabou, podkapitalizovanou aerolinkou. Aerolinií jako jsou oni v dnešní krizi popadají ve světě nejspíše STOVKY. (Na světě je cca 6000 aerolinií, pro informaci). Stovky aerolinek zmizí ze světa, jednoduše skončí, krachnou, zavřou krám. S tím se nic nedá dělat, to je důsledek mizérie v leteckém byznysu, který padl ze sta na deset procent. Nikdo tyhle firmy nebude zachraňovat, není proč. Nejedná se o špatně řízené firmy, i Smartwings vedou kompetentní lidé - ale zmizel jim trh.\nKdo koupí (nebo dostane dárečkem) Smartwings, bude muset do firmy lít peníze, aby ji udržel při životě - po dobu, kterou nelze moc dobře odhadnout, a která může být docela dlouhá. Měsíc co měsíc bude do firmy lít peníze, s tím že někdy v dalekém konci, když se fakt zadaří to bude slavnostně šul-nul, možná. To je ta výhra?\nJe potřeba si říci jak typicky fungují menší aerolinky. Mají skoro nulový majetek, jejich hlavní pracovní nástroj, letadla, jsou na leasing. Tedy patří leasingové společnosti, které aerolinka platí měsíční částky za to, že je smí používat. Letadlo je drahá hračka: měsíční splátky standardního stroje od Boeingu nebo Airbusu jsou někde v intervalu 7 až 30 miliónů korun za jedno letadlo. MĚSÍČNĚ, jen za to že to letadlo provozujete. Pokud sedí na zemi, je toto čistá ztráta, a většina letadel na světě bude na té zemi ještě pár měsíců sedět. Tak si to spočítejte a vynásobte počtem letadel, která SmartWings+ČSA (jejich dcera) mají.\nToto je celosvětový standard. Leasingovky specializující se na letadla mají dnes v majetku přes osm tisíc letadel (!), které půjčují aerolinkám. Jsou to vlastně specializované banky, finanční instituce, které podnikatelům toužícím po aerolince zbavují nutnosti nachystat si na to velké peníze. Velká většina leteckých flotil je dnes takto leasovaná, a dokonce stále rostoucí část letadel je v režimu "wet lease", kdy společnost finančně kryje nejen letadlo, ale platí i palivo, financuje posádky, servis, pojištění a podobně.\nCo se nyní stane? Leasingovkám zůstanou "na dvoře" stovky, možná tisíce letadel po zkrachovaných aerolinkách. Protože to je samozřejmě obrovská finanční zátěž, leasingovky je nabídnou - za levno. Namísto předlužených, zkrachovaných aerolinek se objeví plejáda nových. Budou to většinou low-costy (nízkonákladovky), které s výhodou využijí toho, že dostanou letadla od leasingovek velmi levně (jsou už z nemalé části splacená a pro leasingovku bude samozřejmě výhodnější, když z letadla má aspoň něco než nulu, respektive zápor, protože se o uzemněný stroj musí starat). Počítejme na jistotu s tím, že oblohu po zkrachovalých aerolinkách okamžitě zaplní desítky nových, velmi levných. PO EVROPĚ SE BUDE LÍTAT LEVNĚ JAKO NIKDY PŘEDTÍM. (Což chápu že se nám to z důvodu emisí CO2 atd. líbit nebude, ale zde jen konstatuji realitu).\nPokud tedy vyděračsky Smartwings tvrdí, že když zkrachují, tak čeští turisté budou mít dražší svoje lety na Kanáry, je to prachobyčejná lež. Po (případném) krachu bude nabídka krátkou dobu horší (ne ani tak cenou, ale nebudou lety z Prahy), ale letové řády se rychle zaplní, a za lepších cen. Paradoxně, pokud by stát Smartwings vykoupil od českých majitelů a Číňanů, musel by, "s péčí řádného hospodáře", jak praví zákon, ceny letenek zvýšit, protože řádný hospodář přece nepodniká se ztrátou.\nA to se ani raději neptám... nebo se naopak raději zeptám: a proč prosím pěkně o druhou poloviny firmy neměl zájem čínský spoluvlastník, státní gigant CITIC? Jestli tu dnes na planetě někdo má volné peníze, jsou to Číňané, a pokud si dobře pamatuji, chtějí jako svou naprosto zásadní iniciativu budovat Novou hedvábnou stezku, dopravní infrastrukturu mezi Čínou, Evropou a Asií, po pevnině, po moři, ve vzduchu? To najednou neplatí nebo je problém jinde?\nZkraťme to. Koupit Smartwings je ze strany českého státu ekonomický zločin, a to i kdyby to bylo za korunu (což zcela jistě "není v plánu", to by se přece kámošům kámošů nelíbilo). I koupě zdarma by totiž stát tak jako tak zatížila dalšími vysokými náklady - v situaci, kdy se státní rozpočet hroutí, kdy se škrtá zleva zprava, kdy se škudlí každá koruna na podpoře živnostníkům nebo zaměstnancům, kteří se v krizi ocitají bez práce. Znovu a znovu se ukazuje, že tato slaboučká vláda snadno podléhá tlakům těm kteří ji drží pod krkem, na osudu země jí nezáleží, vlastní občané jsou jí lhostejní - jediné o co jde je držet se u moci jak dlouho to půjde.\nv 16:48 Štítky: ekonomika, finance, informace, koronavirus, pandemie, vláda\nPředkládáme úplný seznam živností, řemesel a dalších činností, která budou povolena. Neplatí zatím pro provozovny v obchodních centrech nad 5 tis m2, pakliže nemají samostatný vchod.\npokud nedojde ke zhoršení epidemiologické situace\n⇨ Vysoké školy (vědecko-akademické instituce) – individuální aktivity v rámci studia na vysoké škole pro studenty v posledním ročníku studia vždy do max. počtu 5 studentů.\nIndividuální konzultace; individuální zkoušky, zejména státní závěrečné nebo státní rigorózní zkoušky, kterými se řádně ukončuje studium; individuální přítomnost při laboratorních, experimentálních, uměleckých a praktických aktivitách a praxích nebo klinické a praktické výuce, které jsou nezbytné pro dokončení bakalářského, magisterského nebo doktorského studia, popř. dokončení bakalářských, diplomových nebo disertačních prací); individuální návštěvy knihoven a studoven pro všechny ročníky za účelem pouze příjmu či odevzdání studijní literatury.\n⇨ Řemesla s provozovnou\n⇨ Farmářské trhy a tržiště, další trhy a tržiště\n⇨ Autobazary a autosalóny\n⇨ Venkovní tréninkové aktivity profesionálních sportovců s vyloučením veřejnosti v menších skupinách za přesně definovaných podmínek (sportovci s profesionální smlouvou, vrcholoví sportovci MO – AČR, MV ČR a VSC MŠMT)\n⇨ Svatby do 10 lidí za specifických hygienických podmínek\nPodívejte se také na Doporučení MZ ČR k uvolnění opatření od 20. 4. 2020 ...\nv 10:43 Štítky: ekonomika, finance, informace, k zamyšlení, neziskovky, politika, svoboda, vláda\nVyslanectví Deep State v Praze: Kdo kavárně vychovává 'kádry'? Školící zájezdy do bažin. Prokurátoři, politici, novináři. Všechno upekli Bakala s Albrightovou. Zahraniční agenty si tu alespoň neplaťme z našich daní!\nO co vlastně v tomto případě jde?\nThe Aspen Institute (oficiální název) je mezinárodní „nezisková“ organizace. Založil ji v roce 1950 chicagský podnikatel Walter Paepcke jako Aspen Institute of Humanistic Studies (Aspenský institut humanitních studií). Oficiálně se zaměřuje na podporu „hodnotově orientovaného vedení lidí a otevřeného dialogu o současných globálních problémech.“ Institut sídlí ve Washingtonu, D.C., a má školící centra v Aspenu ve státě Colorado a na Wye River v Marylandu. Jeho prezidentem a výkonným ředitelem je Walter Isaacson, v minulosti mimo jiné šéfredaktor časopisu Time a ředitel televize CNN. Ve správní radě institutu zasedají například Madeleine Albrightová, Condoleezza Riceová nebo Javier Solana.\nThe Aspen Institute (AI) je z velké části financován nejrůznějšími americkými nadacemi, jako jsou Carnegie Corporation, The Rockefeller Brothers Fund a Fordovy nadace. Partnerské (podřízené) instituty působí také v Berlíně, Římě, Madridu, Paříži, Kyjevě, Mexico City, Tokiu, Dillí, Bukurešti, Aucklandu a od července 2012 i v Praze.\nCílem této (dokonce středoevropské) pobočky AI (založené pod oficiálním názvem Aspen Institute Prague o.p.s., od ledna 2016 pak přejmenované na Aspen Institute Central Europe) je – dle oficiálních materiálů - „rozvíjet mezioborovou spolupráci, podporovat středoevropské lídry z různých sektorů a přispívat k analýze a řešení naléhavých otázek současného hospodářského, sociálního a myšlenkového vývoje na expertním a nestranickém základě, a to jak v rámci České republiky, tak širšího středoevropského, evropského a euroatlantického prostředí ve spolupráci s ostatními Aspenskými instituty.“\nPobočka vydává čtvrtletník Aspen Review. Jejím výkonným ředitelem je v současné době Jiří Schneider, bývalý český diplomat a politik, v minulosti poslanec Sněmovny lidu a Sněmovny národů Federálního shromáždění za Občanské fórum, později za ODS, v 90. letech český velvyslanec v Izraeli, v letech 2010 až 2014 první náměstek ministra zahraničních věcí ČR a také bývalý státní tajemník pro Evropskou unii.\nPředsedou její správní rady je Ivan Hodáč, někdejší tajemník Asociace evropských výrobců automobilů (ACEA).\nVe správní radě zasedají mj.:\n• Dita Charanzová, europoslankyně ANO 2011\n• Jan Farský, poslanec STAN\n• Pavel Kavánek, dlouholetý ředitel ČSOB a prezident České bankovní asociace\n• Peter Stračár, generální ředitel spol. GE pro střední a východní Evropu\n• Tomáš Salomon, generální ředitel České spořitelny\n• Tanja Vainio, generální ředitelka spol. ABB Česká republika\n• Tania le Moigne, generální ředitelka spol. Google Česká republika\nJedná se o „think-tank“ úzce propojený s americkou vládní administrativou a establishmentem (bez ohledu na to, zda pochází z lůna Demokratické či Republikánské strany), označovanými jako americký „Deep State“, o organizaci, která zcela naplňuje definici „zahraničního agenta“ ve smyslu například maďarské, izraelské, americké, ale i ruské legislativní úpravy činnosti nestátních politických neziskových organizací.\nOtevření středoevropské pobočky v Praze bylo do rozhodující míry výsledkem aktivity M. Albrightové, stále čestné funkcionářky vedení institutu – a v reálné praxi byl hlavním iniciátorem a financiérem jejího vzniku Zdeněk Bakala, historicky nejbohatší český krejčí, legendární privatizér OKD a hornických bytů, dříve též člen orgánů Institutu (jeho dozorčí rady) a dodnes fakticky rozhodující hybatel jeho české afiliace.\nNeskrývaným motivem otevření pobočky bylo „internacionalizovat Českou republiku“, tedy zásadně působit při oslabování ČR jako suverénního národního státu ve prospěch upevňování jeho integrace do nadnárodních struktur typu NATO a EU. V širším „středoevropském“ měřítku pak rozkládat tendence upevňování vztahů a společného postupu zemí V4. A také, opět oficiálně deklarovaná, snaha změnit "stále ještě omezené až uzavřené intelektuální prostředí v České republice"… "Chceme být institucí, která by ráda internacionalizovala náš region, protože když se světu skutečně neotevřeme, jen těžko uspějeme“. Tak zněl vzkaz „Aspenu ČR“ českým občanům v době vzniku.\nKlíčovým rysem (nejen) českého AI je také jeho propojení na nadnárodní, globální, byznys, reprezentované i významným zastoupením reprezentantů nadnárodních korporací v jeho vedení. I z toho je jasné, kam až jeho "prsty" sahají a jaké politické a ekonomické zájmy prosazuje. Jedním z hlavních, ne-li nejdůležitějších, proklamovaných záměrů AI je pak výběr a rekrutace "potenciálních budoucích politických leaderů". Tedy ideová a jiná příprava „politických kádrů“, které nebudou preferovat ve své činnosti české národní zájmy, ale zájmy jiných států či subjektů. Například zájmy supranacionálních organizací a zájmy nadnárodního byznysu.\nPokud se podíváme na další personální obsazení české filiálky AI historicky, nalezneme zde další staré známé:\n• Michaela Žantovského, ředitele Knihovny Václava Havla\n• Tomáše Klvaňu, ("pan Radar" při pokusu instalovat u nás za Topolánkovy vlády americkou vojenskou základnu)\n• Vladimíra Dlouhého (poradce Goldman Sachs pro střední Evropu),\n• Jana Hamáčka, (současného šéfa ČSSD a ministra vnitra)\n• Zdeňka Tůmu, (exguvernéra ČNB)\n• Jana Zahradila, ("věčného" europoslance za ODS)\nV poradním sboru českého AI figurovali i další vyznavači nadnárodního politického řízení a „podvolení“ ČR cizím zájmům - Jacques Rupnik, Petr Pithart, dále též „prověření“ novináři Martin Šimečka, Jan Macháček, Adam Černý, či Martin Ehl.\nPražský Aspen organizuje též projekt Aspen Young Leaders Program, což je v podstatě školící a rekrutační „kurs“ pro výběr budoucích politických a mediálních „kádrů“. Oficiálně má jít o „interaktivní workshopy, diskuse, které mají vést ke sdílení osobních zkušeností nad společenskými hodnotami, které jsou zásadní pro dnešní společnost, a které mají formulovat nezbytné kvality a schopnosti současného lídra.“\nUkázka ze školení programu v roce 2018:\n„Účastníci si během víkendu poslechli řadu inspirativních osobních příběhů - například od generálního ředitele České spořitelny Tomáše Salomona, který nabídl svůj pohled na to, co to znamená být dobrým lídrem. Nebo od generála Petra Pavla o jeho cestě na pozici předsedy vojenského výboru NATO a o leadershipu v armádě. Zakladatel mezinárodního festivalu dokumentárních filmů věnovaných problematice lidských práv Jeden svět, Igor Blaževič, si pro účastníky připravil workshop zaměřený na dilemata, kterým humanitární pracovníci a organizace musí čelit při podpoře lidských práv po celém světě“.\nAbsolventy tohoto programu jsou mj.:\n• Adam Vojtěch, (ministr zdravotnictví za ANO 2011)\n• Aleš Michl (člen Bankovní rady ČNB)\n• Andrea Procházková – (novinářka z Bakalova Respektu)\n• Emma Smetana, (novinářka z Bakalovy DVTV)\n• Vít Rakušan, předseda STAN\n• Jiří Mádl, (aktivistický herec a režisér, mj. protagonista někdejší nechutné předvolební kampaně „Přemluv bábu“)\n• Lukáš Kovanda, ("mediální ekonom")\n• Markéta Pekarová Adamová, předsedkyně TOP 09\nA kdo třeba přednáší na výročních konferencích Aspen Institut Central Europe?\n• Bob Kartous, (EDUIN, lobbistická společnost snažící se zcela změnit systém českého školství, podpora inkluze atd.)\n• Ivan Gabal\n• Josef Středula, šéf největší odborové centrály ČMKOS\n• Jiří Fajt, exředitel Národní galerie\n• generál Petr Pavel\n• Vladimír Dlouhý\n• Jana Maláčová\n• Jan Lipavský, poslanec za Pirátskou stranu\n• Robert Plaga, ministr školství za ANO 2011\n• Aleš Chmelař, náměstek ministra zahraničí, dříve státní tajemník pro EU, ČSSD\nProjektem, který je z činností poboček AI mimo USA též velmi těsně propojen, a jehož cílem je taktéž uplatňování americké politické agendy v cílových zemích (tedy i v ČR) na základě vhodného „personálního managementu“ je program International Visitors Leadership.\nJde o americký vládní program (konkrétně je podřazen pod ministerstvo zahraničních věcí USA) několikatýdenní stáž placená a organizovaná americkou exekutivou. Jde v podstatě o projekt exekutivy USA na získání "klientů" z řad (často mladých resp. budoucích) zahraničních politiků. U nás jde vesměs o lidi předem vytipované velvyslanectvím USA v ČR, kteří již předtím prošli například výše zmíněným školícím programem české pobočky Aspen institutu pro „mladé lídry“.\nTito „lídři“ jsou poté v rámci studijního pobytu v USA instuováni k prosazování zahraničněpolitických zájmů USA ve své vlasti. Jde o program (zahájený již v roce 1940), v němž americká administrativa vždy připraví okružní stáž pro perspektivní kádry. Ti pak absolvují řadu setkání s americkými politiky, univerzitními osobnostmi, lidmi z vedení amerických think-tanků a politických neziskovek, zpravodajských služeb atd.\nMezi frekventanty projektu lze nalézt již více než 500 českých občanů, kteří tento americký program absolvovali po roce 1989. V ČR dokonce působí Klub českých absolventů International Visitors Leadership, a to v rámci Amerického centra v Praze na adrese Tržiště 13, Praha 1, Malá Strana - a je financován ministerstvem zahraničí USA…\nZmiňme alespoň některé zajímavější "účastníky zájezdu":\n• Lenka Bradáčová, vrchní státní zástupkyně, Praha\n• Ivo Ištvan, vrchní státní zástupce, Olomouc\n• Petr Šereda, Vrchní státní zastupitelství, Olomouc\n• Daniela Zemanová, soudkyně, předsedkyně Soudcovské unie\n• Pavel Bělobrádek (KDU-ČSL), Jan Farský (STAN), Jan Chvojka (ČSSD), Helena Langšádlová (TOP 09), Marek Ženíšek (TOP 09), Martin Půta, hejtman Libereckého kraje (STAN)\nVelmi zajímavý je rovněž vysoký počet vedoucích funkcionářů českých politických neziskovek, kteří projektem prošli. Právě zde leží kořeny současného neúměrného vlivu těchto organizací na politické rozhodování v ČR včetně jejich inkasa desítek miliard korun z českých veřejných rozpočtů.\nProgram absolvovali mj.:\n• Radko Hokovský, dlouholetý ředitel think tanku Evropské hodnoty\n• Jiří Kopal, Evropské hodnoty\n• Iveta Jordánová, ředitelka "protikorupční" neziskovky Růžový panter\n• Lucie Sládková, dlouholetá předsedkyně české pobočky mezinárodní Organizace pro migraci\n• Tomáš Vyhnálek, ředitel fundraisingu agentury Člověk v tísni\n• David Záhumenský, někdejší ředitel Ligy lidských práv, který mj. nedávno podal ústavní stížnost proti vyhlášení nouzového stavu na českou vládu\n• Czeslaw Walek, organizátor Prague Pride\n• Oldřich Kužílek, Open Society Fund Praha\n• Magdalena Karvayová, koordinátorka projektů Romské iniciativy v Open Society fund Praha\n• Vlaďka Votavová - Asociace pro mezinárodní otázky AMO, asociace DEMAS - Asociace pro podporu demokracie a lidských práv.\n• Jelena Silajdžić, Slovo 21, spolek, který jen v roce 2015 obdržel celkem na grantech a dotacích více než milion korun a který je také podporován Norskými fondy resp. fondy Evropského hospodářského prostoru\n• Lucie Mádlová, výkonná ředitelka Asociace společenské odpovědnosti, o.p.s.\n• Jarmila Balážová, členka správní rady Romea o.p.s..\n• Patrik Banga. Člen dozorčí rady Romea o.p.s.\n• Katarínu Klamková, bývalá ředitelka IQ Roma servis.\nProjektem prošli i někteří novináři, např. Nora Fridrichová z ČT, anebo Ondřej Kundra z Respektu. Mezi absolventy tohoto amerického vládního programu jsou tedy vrcholoví politici, reprezentanti nevládních organizací, představitelé médií, akademici, ekonomové a\ndalší, vytvářející poté vzájemně propojenou síť „nové elity“, utužovanou i do budoucna právě skrze zmíněný Klub absolventů programu. Společným jmenovatelem je jednotná agenda a ideologie, jeden směr uvažování a prosazování shodných strategických zájmů - rozhodně ne těch českých.\nVidíme složitý propletenec téměř neviditelných chapadel obří medúzy. Je i zřejmé, že veřejně dostupné informace (a z žádných jiných autoři tohoto textu nečerpali) nepokryjí zdaleka vše, nicméně dávají dostatečný obraz o tom, kdo a proč se nachází na určitých pozicích. Dává to i obraz k pochopení toho, proč zaujímají někteří z absolventů uvedených programů například vysoké exekutivní posty a navzdory zdaleka patrné nekompetenci, jsou z nich nesestřelitelní. Jak si lze všimnout, není mezi nimi žádný člen SPD - a i to je jednou z odpovědí na otázku, proč po volbách do Poslanecké sněmovny v roce 2017 hnutí SPD nebylo přizváno k vládní zodpovědnosti.\nJe zde řada důkazů o tom, jakým způsobem naši domácí vrcholovou politiku ovládl tzv. deep state po česku. Systémem dlouhodobé "přípravy kádrů", masivním financováním nátlakových politických neziskovek pomocí systému různých fondů ze zahraničí a prostřednictvím (pod)placených novinářů vytvářejí neustálý tlak na společnost a politickou scénu, aby se neodchýlila od té jediné správné cesty do amerického pozadí. Představa například našich standardních a pragmaticky vedených vztahů s Ruskem a s Čínou, je pro ně noční můrou.\nCelý tento cirkus je financován částečně ze zahraničí a částečně z českých veřejných zdrojů. Nejenom dlouhodobě SPD, ale v poslední době už i KSČM volají po zastavení financování vlivových politických neziskovek ze státních peněz. Je totiž jasné, že demokratické struktury plánům těch, kteří řídí absolventy všech výše uvedených "kurzů", nevyhovují. Snaží se je infiltrovat a ovládnout, anebo alespoň ovlivnit. Jsou to vpravdě "zahraniční agenti".\nJe jasné, že ani případná stopka státního financování této chobotnice její podvratné aktivity zcela nezastaví. Zahraniční fondy jsou natolik silné, a jejich zájmy natolik velké, že takový výpadek časem nahradí. To, co potřebujeme, je kompexní obdoba amerického zákona FARA - o financování neziskovek ze zahraničí a o povinnosti deklarovat se jako zahraniční agenti.\nDočkáme se, když mezi těmi, kdo o tom budou spolurozhodovat, jsou právě oni?\nJ.K a .T.D.\nv 06:52 Štítky: ekonomika, finance, k zamyšlení, názory, politika\nV roce 1989 jsme prožívali konec reálného socialismu. Ve srovnání s kapitalismem se ukázal ne konkurence schopný. Majitel firmy má větší motivaci k tomu, aby podnik prosperoval než někdo, kdo na zisku či ztrátě firmy příliš zainteresován nebyl. Tržní ekonomika prosperovala víc než plánovací. Jenže je tu jeden problém. Aby společnost fungovala dobře s volným trhem vyžaduje stabilitu. Stačí přitom jen velmi malý zásah z vnějšku a systém padá. Proč je tomu tak?\nOdpověď může být překvapivá. Je to stejný důvod jako ten, který vedl ke krachu reálného socialismus. Je to lidský egoismus, který vždy oslabí každou lidskou společnost na něm založenou, což se nejvíce projeví v čase krize.\nVšimli jste si, jak nyní ve společnosti takřka vymizely pravicové neoliberální metody ekonomické politiky? Je zde ještě příliš čerstvá historická vzpomínka na třicátá léta minulého století, kdy hospodářské krizi byl zpočátku dán poměrně volný průběh. Každý jen trošku vědoucí státník si uvědomuje, že nechat nyní působit volnou ruku trhu bude znamenat hromadné sebevraždy tisíců lidí, fronty nezaměstnaných na polévku, tlupy lidí zapalujících auta v ulicích a možná i příchod diktátora podobného Hitlerovi.\nA tak aby tomu vlády předešly zvolili jinou cestu. Obrovské finanční investice do ekonomiky. Investice, na které sice zadlužené země nemají peníze, nicméně díky centrálním bankám je především mocné státy typu USA mohou vytvořit prakticky neomezeně. Není třeba již ani papíru a tiskárny. Stačí jen pár kliků na počítači úředníka centrální banky a máme tu z ničeho tisíc, milión, miliardu či bilión dolarů, kolik jen budeme chtít.\nJak dlouho může ten experiment fungovat? Peníze mají takovou hodnotu, jakou se těší ve společnosti důvěře. Je jen otázkou času, kdy si lidé začnou hromadně uvědomovat, že to centrální banky neomezeně vytváří nemá žádnou reálnou hodnotu, začnou se toho zbavovat a pokoušet se to měnit za něco co faktickou hodnotu má. Může se spustit hyperinflace, či to co se v ekonomii nazývá “run na banku”. Lidi v panice se začnou hromadně pokoušet vybírat své vklady, což banky nemající v sejfech příslušnou hotovost rychle položí. A chaos v ulicích kterému jsme se snažili vyhnout je opět tu.\nJaké je tedy řešení? Jsme v pasti, ze které je jediná cesta. Změna filozofie lidské společnosti, která upřednostní spolupráci a solidaritu před bojem a konkurencí. Ale ne v podobě státní direktivy, ale dobrovolně. Pak se objeví i řešení, které například za nějaký čas povede k systému, ve kterém již peníze nebudou potřeba, ač se to dnes bude většině zdát naprostou utopií.\nSoučástí řešení problému je ještě jedna zásadní věc, o které se bohužel vůbec nemluví. Funkční změna musí být spojena s dobrovolným snížením populace lidí na Zemi. Žádný trvale udržitelný rozvoj neexistuje. Planeta není schopna dlouhodobě snést tolik lidí na zemi, a tedy jen otázkou, zda problém přelidnění se bude řešit na dobrovolné či nedobrovolné bázi. Klimatická změna je reálná a nezmizí jen proto, že tu máme problémy z koronavirem. Příště to může být třeba zase nějaká klimatická epizoda, která spustí všechny společenské problémy, třeba náhlý kolaps Golfského proudu který podle mnohých měření nebezpečně slábne díky tání grónských ledovců.\nJak je to tedy. Čeká nás socialismus nebo se opět regeneruje kapitalismus? Jsou to jen ismy. V egoistické společnosti bude socialismus i kapitalismus zlem. Ve společnosti, kde egoismus bude v rovnováze s altruismem budeme zažívat ráj bez ohledu, zda bude formálně více připomínat kapitalistickou či socialistickou formu vlády. Článek jsem zvolil jako příspěvek do diskuze o tom, zda současný situace vede k návratu k myšlenkám a postupům socialismu.\nv 12:42 Štítky: ekonomika, finance, k zamyšlení, názory, politika\nMartin Jaroš přišel s vizí restartovat stát. To bude potřeba. Bohužel to bere zase z toho socialistického konce jak někoho víc zrovňoprávňovat, někomu přidávat, tomu kdo nasekal dluhy to odpouštět a schopným víc sebrat. Takže přispěju se svojí trochou do mlýna i když mi to asi tolik lajků nepřinese. (A prosím, berte to s rezervou, je to facebook příspěvek co mi zabral asi 10 minut, ne programové prohlášení vlády)\n1. Budeme potřebovat nastartovat ekonomiku. A to znamená několik věcí. Maximálně zjednodušit podnikání ať všichni ti co nemají práci, nebo přišli o živnost kvůli krizi, můžou začít znovu a líp. Zjednodušit založení firmy, papírování, povolení... Prostě naprosto omezit buzeraci a omezování státu, nechat lidi pracovat a podporovat je v tom.\nSoučástí toho je deregulace. Trump, ze kterého si tady všichni tak rádi dělají srandu zrušil v prvním roce své vlády několik desítek tisíc regulací. A překvapivě jim to nakoplo růst a průmysl neskutečným způsobem a taky se díky tomu zvedaly mzdy a tak dále.\n2. Když se tohle udělá, nebude potřebovat tolik ouředníků a ti se budou moci místo razítkování a obtěžování pracujících věnovat skutečné práci a tvorbě hodnot. Ano přátelé, když někdo staví dům, peče housky, nebo vyrábí 3D tiskárny, tak pracuje. Když někdo jiný někde sedí a vyžaduje po tom pracujícím nějaké lejstra, razítka, povolení a potvrzení, tak škodí a žádné hodnoty nevytváří.\n3. Snížit daně - To samozřejmě nepůjde tak úplně snadno, když bude výpadek jejich výběru díky krizi a celkově budeme ve svrabu. Každopádně je mnohem lepší, když někdo pracuje, nic od státu nechce, uživí se sám a platí aspoň trochu daně, než když je nezaměstnaný, nebo dělá načerno a chce po státu podporu, protože se mu nevyplatí se snažit, když mu toho stát pak půlku sebere a dá to úředníkům. A ti tolik nenávidění boháči, když jim ty peníze stát nesebere a nedá je úředníkům, si za ty peníze budou kupovat věci, které ti chudší vyrobili a taky budou zakládat firmy, zaměstnávat v nich lidi, stavět domy a to všechno efektivněji a lépe než stát.\n4. Digitalizace státu - Tak už jsme zjistili, že spousta firem vlastně nepotřebuje drahé kancle a zvládnou stejně dobře fungovat po Skajpu. To samé by zvládnul stát. Obzvlášť, když podle předchozích bodů bude mít míň úředníků a bude míň buzerovat svoje občany.\nExistuje možná ještě lepší možnost. Sebrat úředníkům počítače. To by se najednou ukázalo, kolik úkonů není potřeba.\n5. Školství - potřebujeme zásadně zmodernizovat školství. A to ani ne tak způsobem, že děti nebudou dostávat známky a budeme jim ve škole dělat přednášky o věcech, které zajímají redakci A2Alarmu, ale že tam začnou učit kvalitní učitelé, moderní předměty a dostanou za to dobře zaplaceno. Spousta peněz se dá ušetřit, když se vyhází všichni trockisti a marxisti z FFUK a MUNI. Protože místo všelijakých věčných darmožroutů z nejrůznějších pseudověd, kteří pak píšou do novin, kdo by měl skončit v práci, protože nasdílel na facebooku špatný vtip a chtějí zavádět cenzuru, potřebujeme programátory, doktory, chemiky a inženýry. Teď se to ukázalo v plné kráse.\n6. Volební systém - konečně bychom mohli něco udělat s volebním systémem. Je debilní. Po každých volbách se ukazuje, že nastává patová situace. Parlament je plný vyžírků, kteří jsou v zásadě jen stroje na hlasování. V tolik nenáviděném senátu podle mě sedí mnohem inteligentnější lidé, kteří nejsou jen loutky předsedů stran. Díky volebnímu systému se tady už dekády koukáme na bandu stejných darmožroutů, kteří si pod sebou větev sami nepodříznou a šikovné lidi v této zemi brzdí v rozvoji a škodí.\n7. Soudní systém - jestli něco stojí v této zemi opravdu za hovno, jsou to soudy. Naprosto banální spory tu trvají až desítky let. Každý ví, že se u soudu spravedlnosti nedovolá a podle toho to vypadá. Stát, kde nefunguje právo a nedokáže zajistit spravedlnost, je na hovno a brutálně brzdí rozvoj, protože v takovém prostředí nejde podnikat, plánovat do budoucna a mít aspoň nějaké jistoty stability.\n8. Odřezat od státních penězovodů nejrůznější parazity, kteří se tváří, že suplují funkce státu, ve skutečnosti ovšem pouze parazitují na často virtuálních problémech a obcházejí demokratické pravidla na prosazování svých politických cílů bez toho, aniž by byli někam zvoleni. Ano mluvím o neziskovkách. Pokud se chce někdo věnovat "zlepšování světa", tak by to měl dělat za svoje a z darů a nikoliv z daní. Pokud chcete zlepšit sociální systém, vstupte do strany, předložte svůj program, nechte se zvolit do funkce, kde to můžete na základě mandátu voličů změnit. Na řízení státu tady máme vládu a její instituce a ty si na rozdíl od aktivistů volíme ve volbách.\n9. Korupce, policie, infrastruktura. Za posledních několik dekád se tu téměř nic nepostavilo, to co se postavilo je hnusné, drahé, nebo to ujíždí ze svahu dolů. Vyznat se v tom, jestli se dálnice nestaví, protože všichni kradnů, chtějí pozabíjet vzácného broučka, nebo jsme všichni rukojmí šílenců, kteří se přivazují ke stromům, protože prostě nechtějí v této zemi ŽÁDNÉ dálnice, prakticky nelze. Já chci dálnice, tunely, rychlovlaky...\n10. Soběstačnost a nezávislost - v nouzi poznáš přítele a teď se dobře ukázalo, že nejlepším přítelem jsme mi sami a pak naši sousedi na východě, severu a jihu, nikoliv západě. V EU v době všeobecné apokalypsy se všichni starají především sami o sebe a Evropská komise dokázala akorát tak zavádět dny optimismu, varovat před fake news, buzerovat, reagovat tak s měsíčním zpožděním (a ještě špatně) a dál kout svoje retardované plány o tom, kterak až tohle skončí a všichni se budou topit v dluzích, automobilky budou krachovat a bude obří nezaměstnanost, bude nejdůležitější omezování používání igelitek a donutit všechny nezaměstnané aby si koupili Teslu. Místo toho by bylo nejlepší zajistit si aspoň částečnou potravinovou, bezpečnostní a výrobní nezávislost, protože se ukazuje, že být závislý na totalitní nespolehlivé mocnosti na jedné straně a partě tupých úředních šimlů je trochu problém.\nA to je přátelé to nejdůležitější. I když chápu, že řeči o tom, že sebereme bohatým víc peněz, se poslouchají líp.\nv 12:28 Štítky: ekonomika, finance, informace, vláda\nministr financí oznámil záměr předložit vládě návrh zákona o elektronické evidenci tržeb. Budete rozhodovat o důležitém zákonu, který by měl zasáhnout podstatnou část občanů, proto Vám chceme touto cestou poskytnout informace, které ministerstvo financí, jako předkladatel ignoruje či bagatelizuje. Dochází tak k nevyváženému a jednostrannému informování o elektronické evidenci tržeb, její potřebnosti i dopadech.\nDovolte, abychom Vás seznámili s důvody, proč nemá být elektronická evidence tržeb zavedena, i s důvody, proč má být zavedena.\nŠest důvodů proti zavedení EET:\n1. EET je zbytečná. Finanční správa má všechny informace potřebné k tomu, aby identifikovala ty, kdo případně krátí daně nebo neplatí DPH. Úředníci místních pracovišť finančních úřadů nežijí ve vzduchoprázdnu a dobře znají poplatníky ve svém okolí.\n2. Protože je EET nepotřebná, byly by veřejné prostředky za ni vydány zbytečně, a tedy nehospodárně.\n3. EET má vysoký korupční potenciál. Nemalým nebezpečím jsou korupční rizika, spojená jak se zaváděním, tak i provozem systému.\n4. EET je robustní a drahý nástroj, zacílený na nepatrnou část daňových úniků. Podle zprávy NKÚ je pouze 7% výpadku DPH zaviněno malými podnikateli a živnostníky. Přesto ministerstvo financí na ně zaměřuje svoje hlavní úsilí.\n5. Zavedení EET je typickou plošnou restrikcí. To porušuje principy subsidiarity a proporcionality. Laicky řečeno, stát má stíhat nepoctivé, aniž by tím obtěžoval poctivé a stát má vždy přijmout nejmírnější nástroj restrikce z těch, které jsou k dispozici. Oba tyto principy by byly zavedením EET zjevně porušeny.\n6. EET nepřinese zvýšení výběru daní, ale pravděpodobně zaviní ukončení podnikání velkého počtu malých podnikatelů a živnostníků. Protože se MFČR rádo zaštiťuje příkladem Chorvatska, pak nemůže popřít, že podle údajů Eurostatu nedošlo v Chorvatsku po zavedení EET k navýšení výběru daní, zvýšil se však rozpočtový deficit a zaniklo asi 5600 maloobchodních firem.\nTři důvody pro zavedení EET:\nEET je obrovská obchodní příležitost, kde se budou rozdělovat miliardy. Můžeme jen spekulovat, zda ty obrovské prostředky už nemají předem určené příjemce.\nEET pomůže velkým firmám likvidovat konkurenci malých podnikatelů a živnostníků. Tady je příklad Chorvatska na místě, protože přesně to se tam děje.\nEET dále zvýší tlak na malé podnikatele a živnostníky. Zatímco dosud jsou celkem svobodnou a svébytnou částí společnosti, pomocí EET se dostanou zcela pod kontrolu státu a velkých korporací.\nVážený pane premiére, místopředsedové vlády a ministři, jistě cítíte velkou odpovědnost za řízení země. Proto, prosím, uvažte, že EET je ku prospěchu jen úzké skupině lidí a firem, a naopak: EET má být zavedena v neprospěch a proti malým podnikatelům a živnostníkům. Doufáme, že to nepřipustíte.\nŽádáme Vás, abyste zamítli návrh zákona o elektronické evidenci tržeb.\nZa Asociaci podnikatelů a manažerů, z.s.\nRadomil Bábek, předseda asociace\nv 12:20 Štítky: ekonomika, finance, pandemie, vláda\nRestauratéry spojily obavy o výplaty zaměstnancům. Poslali kvůli tomu otevřený dopis vládě.\nSkupina provozovatelů restaurací a kaváren, která dává práci téměř 4000 zaměstnanců, požaduje po vládě jasně formulované záruky přímé finanční pomoci ze strany státu.\nMezi signatáři dopisu jsou šéfkuchaři Zdeněk Pohlreich, Radek Kašpárek, Jan Punčochář či Emanuel Ridi, zakladatelé sítí Ambiente, Together a La Collezione, provozovatelé Potrefených hus a řada majitelů dalších vyhlášených podniků.\nPane předsedo vlády, vážená vládo,\nobracíme se na vás coby provozovatelé restaurací a kaváren. Většina z nás zasvětila celý svůj profesní život rozvoji gastronomie v České republice. Za ta léta dobře víme, že podniky poskytující gastronomické služby jsou křehkým organismem. Některým se daří lépe, jiným hůře. Máme zkušenost i s podniky, které jsme museli zavřít. Ale za celou dobu jsme nikdy nenechali žádné dluhy u našich zaměstnanců, pronajímatelů, dodavatelů ani partnerů a nikdy jsme neměli žádné pohledávky vůči státu. Chováme se jako řádní hospodáři. Necháváme si rezervu, abychom pokryli výkyvy sezon i popularity, havárie, opravy, renovace a nepředvídatelné události. Všechny restaurace máme za nemalé částky pojištěné. Proti dopadu nařízení, která vláda vyhlásila v rámci boje proti onemocnění COVID-19, se však pojistit nelze. Na takto náhlé zastavení tržeb není a ani nemohl být nikdo z nás připraven. Většina gastronomických podniků v České republice je tak dnes ve vážném ohrožení.\nPodle rozboru právních kanceláří na tuto situaci pamatuje zákon 240/2000 Sb. – Zákon o krizovém řízení a o změně některých zákonů (krizový zákon). Je v něm jasně uvedeno, že „stát je povinen nahradit škodu způsobenou právnickým a fyzickým osobám v příčinné souvislosti s krizovými opatřeními“. Je evidentní, že náhradou škody nelze rozumět například poskytnutí záruk u bezúročných půjček, pozdržení platby daní ani částečnou náhradu mezd. Nikdo z nás nechce dlouhodobě zadlužit své podniky, které v blízké budoucnosti nejspíš nebudou prosperovat. Profesní čest a zdravý podnikatelský rozum nám nedovolují vstoupit s našimi společnostmi do tak nejisté situace s dluhy. Neseme zodpovědnost za budoucnost tisíců zaměstnanců – a týmy našich lidí jsou to nejcennější, co máme. Snažíme se o solidaritu a i v těchto dnech nadále vaříme jídlo všem, kteří jsou na stravování v gastronomii odkázáni, i přesto, že takovýto provoz je podnikatelsky velmi ztrátový. Považujeme to za svou povinnost.\nI když je jasné, že současnou prioritou vlády je ochrana zdraví občanů, v důsledku opatření, která souvisí s vyhlášením nouzového stavu, je situace všech podnikatelů v gastronomii neudržitelná.\nBez včasné, jasně formulované záruky přímé finanční pomoci ze strany státu nebude moci většina restauratérů pokračovat v podnikání. Pokud pomoc vlády nebude rychlá, budou naše statutární orgány podle současné legislativy povinny vyhlásit insolvenci. Nejen my, ale hlavně naši zaměstnanci a celý dodavatelský řetězec se tak ocitne ve vážné životní nejistotě.\n26 restaurací Potrefená husa\nMiloš Hodan a František Koutal\nGrosseto Průhonice, Grosseto Náměstí Míru, Grosseto Brumlovka, Grosseto Dejvice, Kulinářská akademie\nTomáš Karpíšek a Daniel Kronďák\nPasta Fresca, Pastacaffé, Brasileiro Slovanský dům a U Zelené žáby, Kuchyň, Myšák, Eska, Dva kohouti, Grils, Pizza Nuova, Café Savoy, Eska, La Degustation Bohême Bourgeoise, Bokovka, Kantýna, Naše maso a Lokály Dlouhááá, U Bílé kuželky, U Zavadilů, Nad Stromovkou, Hamburk, U Caipla, Pod divadlem, Korunní\nŠenk a restaurace Lékárna, Červený jelen, Kozlovna, Doubravka, Potrefená husa Plzeň, Plzeňka, Sokolovna Bolevec\nSIA, Potrefená husa Hybernská, Potrefená husa Pardubice, Cukrář Skála, Vinohradský Parlament, Bruxx, FoodWay, Catering, Sisters\nNext Door, Imperial, Divinis\nOndřej Rákosník a Riccardo Lucque\nAromi, La Finestra, Amano, La Bottega di Finestra, La Bottega Bistroteka, La Bottega Linka, La Bottega Tusarova, La Bottega Gastronomica\nManu Risto, Manu Praga\nLa Bodeguita del Medio, La Casa Argentina, Dutch Pub, Asia Temple, U Císařů, El Toro Negro, Café 80’s, La Republica, Oliva Verde, Cohiba Atmosphere, U Zlaté konvice, Georgia\nMincovna, Tiskárna, Potrefená husa Národní\nBugsy’s bar, Špejle, Phenomen, F&B Catering, Potrefená husa Na Verandách, Potrefená husa Albertov\nv 13:27 Štítky: cestování, ekonomika, finance, k zamyšlení, survival, zkušenosti\nToto téma není nové. Když Argentina spadla po spirále do sociálního a ekonomického kolapsu na konci 90. let, změnil se každému život. Bez ohledu na příčiny je zde mnoho, z čeho se můžeme poučit od země, která byla prosperující, ale dnes se vzpamatovává z ekonomické krize, která uvrhla okolo 60% lidí do chudoby.\nPopulární článek survivalové sféry „Lekce z ekonomického kolapsu Argentiny“ od Ferfala dokumentuje zápasy o přežití lidí v kolabující společnosti. Stáhnout si jej můžete ve formátu PDF zde: Argentinský kolaps (v angličtině) nebo si jej jednoduše přečíst níže:\nMůj bratr před několika týdny navštívil Argentinu. Žije již několik let ve Španělsku. Během prvního týdne onemocněl silnou chřipkou, i když nebyl v chladném klimatu a pečoval o sebe. Není pochyb o tom, že onemocněl kvůli spoustě nových virů v mé zemi, které nenaleznete v zemích první třídy. Bída a hlad nás vedou do situace, kdy i přestože máte potraviny, přístřeší a zdravotní péči, většina ostatních toto nemá a proto onemocní a šíří nemoci po celém regionu.\nCo mě zarazilo na této zprávě je to, že jsem to vlastně viděl přicházet měsíc předtím, než se nové viry rozšířily a ve zprávách začali mluvit o tomto novém zdravotním poplachu, což dokazuje, že mluvení, přemýšlení a sdílení myšlenek s podobně myslícími lidmi (ano, vy) pomáhá vidět věci, které přicházejí a připravit se na ně s předstihem. Tak jsem začal přemýšlet o několika otázkách, o kterých jsem se dozvěděl (buď tvrdě, nebo pomocí tohoto fóra) po všech těch letech života ve zkolabované zemi, která se pokouší dostat z ekonomické katastrofy a všeho co s tím souvisí. I když je moje angličtina omezená, doufám, že budu schopen předat hlavní myšlenky a koncepty, která vám poskytnou lepší obrázek o tom, jak se vypořádat se dny, kdy ekonomika ve vaší zemi zkolabuje.\nČást 1: Město nebo venkov?\nJednou se mě někdo zeptal, jak se žije lidem na venkově. Jestli se mají lépe, než obyvatelé měst. Jako vždy, neexistuje jednoduchá odpověď. Přeju si, abych mohl říct, že venkov je dobrý a město špatné, ale nemohu, protože – pokud mám být plně upřímný, a snažím se o to – existuje řada otázek, které musí být analyzovány, obzvláště otázka bezpečnosti. Samozřejmě, ti na venkově mají kus země a zvířata a jsou lépe připravení v otázce potravin. Není potřeba mít několik akrů plodin. Pár ovocných stromů, pár zvířat (např. drůbež , krávy a králíci) a malý sad by vás zajistily roky dopředu oproti lidem ve městech. Kuřata, vejce a králíci by poskytovali proteiny, jedna nebo dvě krávy na mléko a sýr, trochu zeleniny a ovoce, vejce a králíci by mohli být obchodováni za mouku na chléb, za těstoviny a cukr, nebo za sůl.\nSamozřejmě že existují výjimky, například některé provincie na severu mají pouštní podnebí, a téměř nikdy tam neprší. Je téměř nemožné žít bez země a zvířat vyžadujících potravu a vodu, kterou budete muset koupit. Takoví lidé to měli těžké; není divu, severní provincie trpí nejvíce v mé zemi. Ti žijící ve městech se prostě musí zařídit jak mohou. Ceny potravin se zvýšily o 200 až 300%. Lidé snižovali náklady co jen mohli, ab si mohli koupit jídlo. Někteří jedli co se dalo; lovili ptáky nebo jedli toulavé psy a kočky, jiní hladověli. Pokud dojde na potraviny, při krizi města prohrávají. Obvykle nedostatek potravin nebo nemožnost je získat je to, co spouští nepokoje a rabování při SHTF (SHTF = Shit Hits The Fan = výraz používaný survivalisty pro popis katastrofické situace).\nKdyž dojde na otázku bezpečnosti, je to ještě více komplikované. Zapomeňte na střílení z 300 metrů na ty, kteří vám chtějí ublížit. Toto přenechejte ozbrojeným komandům a 12ti letým dětem, které vyrostly na Internetu a předstírají dospělost.\n1. Ti, kteří vám budou chtít ublížit nebo vás okrást nepřijdou s mávající pirátskou vlajkou nad hlavami.\n2. Ani na vás nezačnou střílet 200 metrů od vás.\n3. Nepřijedou za velkého randálu na kolech, nebo oblečeni do oranžové, uprchlí trestanci prostě utečou v trestaneckých uniformách, takže je lépe poznáte. Ani nebudou nosit řetězy okolo krku a kožené bundy. Kdybych dostal dolar pokaždé, když mě okradla osoba, která vypadala normálně, oblečená stejně běžně jako my, pak bych měl dost peněz na pěknou zbraň. Existují výjimky, ale nebudou oblečeni jako ve filmech.\n4. Muž se ženou se dvěma nebo třemi dětmi se nemůže jen tak zastavit a čekat. Nezajímá mě, jestli jste SEAL, SWAT, nebo Rambo, žádný šestý smysl vám neřekne, že na vás někdo míří zbraní, když se právě snažíte opravit rozbitou vodní pumpu, nebo když nesete velký batoh sušených fazolí, které jste ráno koupil.\nNejlepší alarm, který každý může mít na farmě, jsou psi. Ale psi mohou být zabiti a otráveni. Mému příteli přes jednu noc někdo otrávil čtyři psy, všichni zemřeli. Po všech těch letech jsem se dozvěděl, že i když osoba, která žije v této zemi, je bezpečnější, když přijde čas na malé loupeže, tatáž osoba je vystavena extrémně násilným domácím loupežím. Zločinci vědí, že jsou izolovaní a jejich pocit nezranitelnosti je posílen. Když zaútočí na venkovský dům nebo hospodářství, obvykle zůstanou po celé hodiny nebo dny a budou mučit vlastníky. Slyšel jsem to všechno: Ženy a děti stále znásilňovány, lidé přivázáni k posteli a mučeni elektřinou, biti, páleni acetylenovou pochodní. Velká města nejsou o mnoho bezpečnější pro survivalistu, který se rozhodne zůstat ve městě. Bude muset čelit únosům, loupežím a docela hodně riskovat, že ho postřelí kvůli tomu, co má v kapsách, nebo dokonce i kvůli jeho oblečení.\nTak kam jít? Betonová džungle je nebezpečná a tak žití daleko od toho všeho je na vlastní pěst. Řešením je zůstat daleko od měst, ale ve skupinách a to buď v malé městské komunitě nebo pokud máte přátele nebo rodinu, která myslí jako vy, tak s nimi vytvořit vlastní malou obci. Někdo si může myslet, že sousedé v rámci vzdálenosti, na kterou je slyšet mluvení, znamená ztrátu soukromí a svobody, ale to je cena, kterou budete muset zaplatit, pokud chcete mít někoho, kdo vám pomůže, pokud byste to někdy potřeboval. Pro ty, kteří si myslí, že nikdy nebudou potřebovat od někoho pomoc, protože budou mít vždy po ruce svou pušku, kontrolovat obzor puškohledem každých pět minut a celou dobu mít na zádech v batohu lékárničku …. Dospěte!\nJakémukoliv scénáři čelíte, služby pravděpodobně utrpí na kvalitě nebo zmizí. Myslete dopředu, analyzujte možné scénáře a které služby by měly být ovlivněn ve vaší oblasti. Přemýšlejte o nejpravděpodobnějším scénáři, ale také myslete „mimo krabici.“ Co je pravděpodobnější? Tornádo? Ale teroristický útok není tak šílený, jak jste si myslel před několika lety, že?\nTaké analyzujte důsledky upadajících služeb. Pokud nepůjde elektrický proud, budete muset něco udělat se vším tím masem co máte v lednici – můžete jej vysušit nebo zavařit. Přemýšlejte o zásobách, které pro tyto úkoly budete potřebovat, ještě dříve, než budou potřeba. Máte ve vašem počítači kompletní návod, jak připravit maso…ale jak si jej přečtete, když nepůjde elektrický proud? Vytiskněte si vše, co považujete za potřebné.\nNikdo nevydrží dlouho bez vody. Městský survivalista může zjistit, že voda je nekvalitní (v takovém případě může využít vodního filtru), nebo že není voda k dispozici vůbec. Když se to stane, ve velkých městech miliony lidí vyčerpají balenou vodu během několika minut. V mém případě voda z vodovodu není příliš dobrá. Vidím v ní malé černé částečky a některé další věci, které vypadá jako mrtvé řasy. Chuť ale není tak špatná. Není dobrá, ale vím, že existují části země, kde je to mnohem horší. Mám-li být upřímný, vysoké procento země nemá pitnou vodu vůbec.\nPokud si můžete postavit studnu, udělejte to, dejte si to na začátek svého survivalového seznamu priorit. Voda má větší prioritu než zbraně, léky nebo dokonce jídlo. Našetřete tolik vody, kolik jen můžete. Naplňte PET lahve vodou a uskladněte na studené místo a dejte do černého plastového pytle, aby na vodu nesvítilo slunce. Voda bude mít po pár měsících plastovou pachuť, ale je to lepší než vodu nemít. S jakýmkoliv scénářem se setkáte, voda bude problém. V mém případě ekonomická krize vytvořila problémy firmám s vodou, které omezily údržbu a kvalitu kvůli snížení nákladů. Voda vyžaduje zvláštní péči a bude tak či tak v nějakém katastrofickém scénáři problémem. I pokud máte vodu z vodovodu, tak kvalitní filtr je nutný, stejně tak jako čerpadlo, pokud nějaké seženete. Snažte se mít zásobu vody alespoň na 2 až 4 týdny.\nStrávil jsem spoustu času bez elektřiny. Elektřina byla problém v mé zemi i před krizí v roce 2001. Opravdový problém začíná, když jste několik hodin bez světla. Při krizi v roce 2001 byla polovina země bez elektřiny 3 dny. Buenos Aires bylo jedním velkým temným hřbitovem. Lidé uvízli ve výtazích, potraviny se kazily, nemocnice měly palivo do generátorů jen na několik hodin. Bez elektřiny jsou dny kratší. Po západu slunce není moc co dělat. Četl jsem při svíčkách a svítilnách, po chvíli z toho začne bolet hlava. Můžete pracovat okolo domu, ale jen s nářadím bez elektřiny. Zločinnost po západu slunce stoupá, takže pokud po západu slunce někam jdete, mějte v jedné ruce svítilnu a ve druhé zbraň.\nBýt ve městě bez světla je po chvíli depresivní. Strávil jsem noci posloucháním rádia, jedením jídla z konzerv a čištěním mých zbraní pod světlem čelovky. Pak jsem se oženil, měl syna a zjistil, že když máte koho milovat, výpadky elektřiny nejsou tak špatné. V takových situacích rodina morálně pomáhá.\nCo se týče baterek – mějte dvě nebo tři LED čelovky. Nejsou drahé, mají hodnotu své váhy ve zlatě. Silně svítící baterka je nezbytná, zvláště pokud kontrolujete váš majetek kvůli vetřelcům. Ale na prozaičtější věci, jako je příprava jídla, odchod na toaletu nebo dělání věcí kolem domu, je LED čelovka k nezaplacení. Zkuste mytí nádobí ve tmě, zatímco držíte 60ti lumenovou baterku v jedné ruce a budete vědět, o čem mluvím. LED diody mají také tu výhodu, že mají schopnost téměř celý týden nepřetržitého provozu a diody vydrží navždy. Nabíjecí baterie jsou nutností. Mějte zdravé množství náhradních kvalitních baterií a snažte se je sjednotit co nejvíce to půjde. Také mám 2 nebo 3 balení obyčejných Duracell baterií, pro případ nouze, datum spotřeby mají do roku 2012.\nDobíjecí NM baterie mají nevýhodu ztráty energie po určité době, takže mějte běžné baterie i nabíjecí a jednou za čas je zkontrolujte.\nPo všech těch letech problémů s elektřinou, které dva přístroje bych nejraději vlastnil?:\n2) Nabíječka baterií, která má solární panel, nebo malou kliku.\nPlyn klesl na kvalitě a je ho málo. Snažte se mít elektrický sporák v případě, že jste bez plynu. Pokud elektřina a plyn přestane fungovat, lze použít plynový vařič pro kempování, pokud máte dostatek plechovek s plynem. Ty, které pracují s kapalným palivem se zdají být dlouhodobě lepší, protože mohou používat různé typy paliva.\nMůžete skladovat pouze omezené množství stlačeného plynu. Mimochodem, město, které je bez plynu po dobu delší než dva týdny je smrtící past, vypadněte odtamtud, než bude příliš pozdě.\nDíval jsem se na kanál People & Art v noci s manželkou. Byla to show, kde se natáčel pár během daného časového období a jiní lidé hlasovali o tom, kdo z nich má nejhorší zlozvyk. Byli jsme v naší posteli a když jsem se snažil usnout, slyšel jsem, že ten chlápek je policejní zbrojní instruktor a to mě zajímalo a snažil jsem se neusnout. Manželka toho chlápka řekla, že jí vadí, že její manžel utrácí 500 dolarů měsíčně za krém na obličej, speciální šampon a kondicionér a vyleštění nehtů! „Co to je za idiota? 500 dolarů – to je malý generátor a zbraň a několik balení munice,“ řekl jsem manželce. „To je jídlo na dva měsíce,“ řekla. Oba dva jsme přemýšleli nad praktickým využitím pro tyto peníze, peníze, které ten chlápek v podstatě vyhazoval. Při SHTF se peníze již neměří penězi, ale uvidíte je jako nezbytné zboží, které si za ně můžete koupit. Věci jako potraviny, léky, paliva, soukromé lékařské služby. Mně přijde nepřijatelné utratit 500 dolarů za kosmetiku. Já to vidím tak, že někdo s takovou mentalitou nedokáže přežít týden bez kreditní karty.\nJakmile jednou zažijete nedostatek věcí, které berete za samozřejmé, jako jídlo a léky, vaše priority se náhle změní. Například jsem si nechal odstranit dva zuby moudrosti v loňském roce. V obou případech mi byla předepsána antibiotika a silný ibuprofen proti bolesti. Vzal jsem si antibiotika (koupil jsem si dvě balení na stejný předpis, abych měl jedno balení pro případ nouze) ale nepoužil jsem ibuprofen, přidal jsem ho ke své hromádce léků. Proč? Protože léky nejsou vždy dostupné a nejsem si jistý, jestli budou dostupné v budoucnu. Jistě, bolelo to jako čert, ale bolest sama o sobě vás nezabije. Dobré pro budování charakteru, pokud se mě ptáte.\nPřinášet oběti kvůli lepší budoucnosti – to je mentalita, kterou byste měli mít, pokud chcete být připraveni. Jsou věci, u kterých je „hezké je mít“, které ale musí být obětovány kvůli získání nezbytných věcí. Jsou věci, které nejsou základní, ale přesto jsou důležité. Moje žena jde ke kadeřníkovi jednou za měsíc nebo dva. Není to otázka života a smrti, ale díky tomu se cítí lépe a zvyšuje to její morálku.\nKoupil jsem si konzoli Xbox a nebo se dívám se ženou na filmy, prostě jen pro relaxaci. 7 nebo 10 dolarů měsíčně mě nezabije. Survivalisti by se měli vyhnout závislostem na alkoholu, drogách a cigaretách. Jsou špatné pro vaše zdraví, stojí spoustu peněz, které byste mohli utratit jinak a vytváří závislost na něčem, co by v budoucnu nemuselo být dostupné. Kdo by pak musel tolerovat vaši nevrlou náladu, když budete při SHTF bez cigaret?\nČást 2: Černý / šedý trh\nPři SHTF se černý / šedý trh objeví všude kolem vás. V mé zemi jsou nakonec šedé trhy přijatelné. Zpočátku to bylo o obchodních dovednostech nebo řemeslných výrobcích za potraviny. Okresy a města si vytvořily své vlastní trhy, a vytvořily si vlastní lístky, podobně jako peníze, které byly použity k obchodu. Toto netrvalo dlouho. Lístky bylo snadné vytvořit na svém domácím počítači, nebyla žádná kontrola a nakonec se lidé vrátili k papírovým penězům.\nTyto trhy se obvykle nacházely ve skladech nebo na prázdných pozemcích a byly řízeny několika chytrými chlápky a několika gangstery, nebo bezpečnostní službou. Každý si může pronajmout stánek uvnitř těchto trhů za 50 až 100 pesos (20 až 30 dolarů) za den a prodávat své zboží nebo služby. Mír na těchto trzích je obvykle respektován…řekněme, že organizátoři nevolají policii, když někdo zkusí něco jako krádež, bitku nebo využívání žen. Není to dobré pro jejich obchod a kdokoliv zkusí takový bordel tak zjistí, kolik bolesti lidské tělo schytá. Někdy dokonce sami uniformovaní policisté zajišťují bezpečnost na těchto trzích, samozřejmě za malý poplatek. Ale jako vždy, musíte být opatrní. Můžete se setkat s kapesními zloději, nebo dokonce s útokem, když opustíte trh. Jakmile opustíte trh, jste v tom sám na vlastní pěst, jako vždy.\nTyto trhy se vyvíjí a nyní je dostupná spousta produktů. Dnes jsem navštívil svůj místní trh – sklad, který je celkem dobře zařízen a udržován čistý. Měli před pár dny problémy s prodejem odcizeného zboží a falešných značek oblečení.\nCo se dá najít na těchto trzích? Většinou jídlo a oblečení. Některé mají větší výběr, ale obecně vždy mají sýr, konzervovaná jídla, koření, med, vejce, ovoce, zeleninu, pivo, víno a maso, stejně tak pečivo a těstoviny. Je to levnější než v supermarketech. Někdy jsou k dispozici i čerstvé ryby, ale ne vždy, lidé nevěří potravinám, které potřebují lednici – dostanou je naopak v supermarketech.\nOděvy jsou také populární a najdete kopie značek, napodobeniny, nebo dokonce ukradené originály, to samé platí pro boty. Dětské oblečení, spodní prádlo, ponožky, ložní prádlo a ručníky jsou velmi populární. Někteří prodávají hračky, ale vždy z Číny, především se špatnou kvalitou i když existují výjimky. Jiní prodávají nástroje, také z Číny, ale jsou také většinou nekvalitní. Některé nabízejí své služby a opravy věcí nebo nabízí práci jako údržbář. Divili byste se, jaké haraburdí,tito lidé dokážou opravit: televize, CD přehrávače, elektrické nářadí, atd.\nPo jídle a oblečení jsou třetí nejpopulárnější skupinou CD, DVD, filmy, hudba, herní konzole, programy, videohry, prostě to co zde skončí dva dny po oficiálním uvolnění v USA. Každopádně, je možné sehnat téměř vše, pokud chcete, zeptejte se v okolí, promluvte si těmi správnými lidmi a seženete i ilegální věci, jako jsou drogy, nebo na černém trhu zbraně a munici.\nKaždý chce koupit zlato! „Kupuju zlato. Platím v hotovosti .“ signály jsou všude, i v TV! Nespojil jsem si to s tím, co se tady děje, protože šlo o podřadné zlato jako šperky a to buď ukradené nebo vyprodané, protože potřebovali peníze, ne zlaté mince o kterých mluvíte. Nikdo neplatí za skutečnou hodnotu věcí, takže velký POZOR! Zaměřte se na lidi kupující zlaté mince. Vzhledem k tomu, že není možné určit skutečný minerální podíl zlata, tak malé obchody a prodejci za ně zaplatí stejně jako za běžné zlaté šperky. Co bych dělal být vámi: Místo kupování zlatých mincí kupte mnoho malých zlatých prstýnků a dalších šperků. Měly by být levnější než zlaté mince a pokud nastane SHTF, tak nebudete ztrácet peníze prodejem kvalitních zlatých mincí v hodnotě podřadného zlata. Kdybych mohl cestovat zpátky v čase, tak bych koupil malý sáček naplněný zlatými prsteny.\nMalý zlodějíčci budou krást zlaté řetízky přímo z krku a prodávat je u těchto malých všudypřítomných prodejců. To je velmi běžné na nádražích, v podchodech a další přeplněných oblastech.\nTakže moje rada – pokud se připravujete na malou ekonomickou krizi, zlaté mince mají smysl. Zachováte hodnotu věcí a budete schopni je prodat za tuto hodnotu dealerům zlata, nebo jiným survivalistů, kteří znají skutečnou hodnotu této věci. V mém případě byly zlaté mince výborná investice, zabránily abych přišel o peníze, když místní ekonomika zkrachovala. I když je to tu špatné, můžu jít do banky a dostat za zlaté mince skutečnou hodnotu, to samé platí o čistém stříbru. Ale tam kde žiji vám místní dealeři zaplatí za zlaté mince stejně jako za obyčejné zlaté šperky, bez ohledu na to o jaký typ zlata jde. Takže musím říct, že pro obchodování jsou lepší zlaté šperky než zlaté mince.\nČást 4: Mezihra\nUčitel sociálních studí vysvětloval různé druhý sociálních pyramid. První pyramida vysvětluje základní společnost. Pyramida se dvěma horizontálními liniemi rozdělující ji na horní část (vyšší sociální třída) , na prostřední část (střední třída) a na spodní číst (chudí, proletariát). Učitel vysvětloval, že střední třída se chová jako polštář mezi bohatými a chudými a že se stará o sociální napětí.\nDruhá pyramida měla velkou prostřední část, to je pyramida reprezentující nejrozvinutější země světa (1st Word countries). Spodní část je velmi tenká a šipky naznačují, že je možnost dostat se z nejnižší do střední třídy a ze střední do nejvyšší třídy sociální pyramidy. Náš učitel nám řekl, že to byla klasická demokratická kapitalistická společnost a v zemích, jako jsou ty evropské a socialistické, je pyramida podobná, ale o trochu plošší – střední střída zabírá nejvíce místa a zbylé dvě málo místa. Je jen málo rozdílů mezi těmito třemi pyramidami.\nTřetí typ pyramidy ukazuje komunistickou společnost, kde šipky z nejnižší a střední třídy se snaží dosáhnout vrcholku, ale pak se odrazí zpátky. Malá nejvyšší vrstva a jedna velká nižší vrstva, mezi nimi je minimální střední třída. Pak jsme otočili stránku a uviděli čtvrtou pyramidu, na které šipky vedou ze střední do nejnižší chudé třídy.\n„Co to je?“ zeptali se někteří z nás. Učitel se na nás podíval a řekl: „Tohle jsme my. Je to zkolabovaná země, která se proměnila v zemi třetího světa, kde střední třída skoro neexistuje – jedna velká chudá nejnižší třída a velmi malá nejvyšší třída.“\n„Co jsou ty šipky, které směřují ze středu do spodu pyramidy?“ zeptal se někdo. „To se střední třída mění v chudé.“\n„Jak vidíte, příjmy střední třídy nestačí, aby vůbec mohla fungovat jako střední třída. Někteří z nejvyšší spadnou na střední třídu, ale obrovská většina střední třídy se změní na chudé.“ řekl učitel.\nNevím kolik lidí v místnosti najednou pochopilo, že jsou chudí.\nUčitel pokračoval: „Máme střední třídu, která se náhle promění v chudé – v podstatě vytvoření společnosti chudých lidí, již neexistuje střední třída, která by zmírnila napětí. Střední třída náhle zjišťuje, že mají příliš vysokou kvalifikaci pro práci, kterou najdou, nezaměstnanost vyletí do závratných výšek – příliš mnoho nabídky, příliš málo poptávky. Vy nyní studujete architekturu, ale jen 3 nebo 4 procenta z vás se tím bude skutečně živit.“\nPo několika měsících se vše vyplnilo. I počet studentů se snížil alespoň o 50%. Neviděli smysl ve studiu něčeho, čemu se nebudou moci věnovat, nebo neměli na studium peníze.\nNěkdo kdysi na tomto fóru řekl, že pokud by se toto stalo v USA, sociální nepokoje by byly mnohem horší. Za prvé, řekl jsem mu, že nesouhlasím, protože se všichni lidé přizpůsobí, když nemají jinou možnost. Ale nyní to více zvažuji, možná měl pravdu. Většina z nás jsou lidé, jejichž prarodiče unikly z občanské války, buď ve Španělsku, nebo v Itálii – naši rodiče přežily špinavou válku. Mohou občané USA přežít to co jsme přežili my? Samozřejmě že mohou, i když si myslím, že jich tolik nebude – mnoho se jich nepřipravuje a berou vše jako samozřejmost. To budou ti, kteří budou zodpovědní za sociální nepokoje při SHTF, kteří jsou příliš líní se o sebe postarat před SHTF, nebo kteří si zvykli během let na pohodlí a věří, že se o ně vláda „postará, protože platili daně.“ Ale nakonec se přizpůsobí, lidé se vždycky přizpůsobí. Byli byste překvapeni. A ti, kteří se nebudou chtít přizpůsobit nové realitě, tak umřou mladí a tím se vyčistí genofond a zajistí se pokračování druhu. Bylo to tak po tisíce let.\nTrestné činnosti a nebezpečí\nI když trestné činy byly vždy problémem v Jižní Americe, moje země byla celkem výjimka. Bylo to nebezpečné, ano, ale nic podobného jako po ekonomické krizi v roce 2001. Člověk byl schopen nechat hrát si děti na chodníku nebo je nechat vracet se domů z párty. To se vše ale změnilo. Na chodnících si už děti nehrají. Možná děti jezdí na kole pár metrů po chodníku, ale vždy pod dohledem dospělé osoby. Dítě jedoucí na kole na vlastní pěst by bylo o kolo ihned okradeno, pravděpodobně by při tom bylo zraněno – proto rodiče nikdy nenechávají zodpovědní rodiče děti na ulici samotné. Teenageři představují větší problém. Nemůžete je držet celý den doma a i když jsou dokonce tak velcí, že můžou sami ven, když zapadne slunce, je zle.\nKdyž je rodiče organizují sami, vezmou je s sebou k někomu dom, nebo do klubu a v určitý čas si je vyzvednou. Taxíky se používají zřídka, bylo zde totiž hodně případů znásilnění, takže žádný rodič za babku nepustí svého syna či dceru do rukou cizího člověka. Po letech takového života, se téměř každý naučil být opatrný, někdy se to museli tvrdě naučit. Prakticky nikdo nenechává otevřené nebo odemčené dveře a okna. Také se nikdy nevyklání z okna, aby mluvili se svými přáteli. Mohl by to zahlédnout špatný člověk, vidět vás jako snadný cíl, vytáhnul by zbraň a vzal by vás dovnitř vašeho domu.\nNeexistují žádné „zbojnické zákony“. Dříve jste slyšeli, jak lidé říkali: Neměl by ses při přepadení bránit, dej jim co chtějí a oni tě nechají jít.“ To už neplatí. Tihle chlápci jsou pod vlivem drog a nebo vás prostě nenávidí, protože máte lepší život než o kterém oni kdy snili, protože byli od narození zneužíváni, takže vám ublíží a poníží vás jak jen můžou. Puštění kriminálníka do domu rovná se tomu, že znásilní/zmlátí/bude mučit a zneužívat kohokoliv koho najde.\nPřed pár lety jsem osobně nakreslil čáru a po dlouhé a vážné konverzaci s mou ženou jsem se rozhodl, že nikoho za žádnou cenu za tuto čáru nepustím. Zjistili jsme, že jsou horší věci než smrt. Rozhodl jsem se, že u sebe budu mít vždy zbraň. Draze by zaplatili za můj život, i s úroky.\nZdaleka nejnebezpečnější okamžik dne je, když já (nebo moje manželka) opouštím/vstupuji do mého domu. Pevný bezpečný dům nemůže být snadno prolomen, takže zločinci počkají, až budete stát přede dveřmi s klíči a pak na vás skočí. To je důvod, proč si dávám veliký pozor, když se přibližuji k domu – rozhlédnu se po okolí a pokud nevidím nic zvláštního, pokračuji v chůzi nebo jízdě okolo bloku. Nikdy neotevírám dveře, pokud je v okolí podezřelá osoba. Kdokoliv, koho neznáme, zaťuká na dveře je tázán z druhého postranního okna. Zločinci se často vydávají za pracovníky energetických společností, že prý jdou něco opravit. NE! Pokud něco musí opravit, můžou to opravit na chodníku. Cokoliv uvnitř vašeho domu je vaše zodpovědnost a společnost vám to neopraví. Ať tak či onak, je vždy lepší hrát na jistotu – je lepší být hrubý, než mrtvý.\nCo se týče dopravy autem – okna a dveře musí být vždy zavřena, zbraň musí být na dosah ruky a dopravní značky a semafory mají při SHTF naprosto nový význam. Pokud vaše země zkolabuje stejně tak jako ta moje, tak si na mě vzpomenete, kdykoliv uvidíte semafor. Nikdy nezastavujte na červenou nebo na stopce, pokud není velký provoz – a to zejména v noci.\nNejprve by vám policie napsala pokutu za nezastavení na červenou, pokud vás uvidí (další způsob, jak si říct o úplatek, pokud vás uvidí projet na červenou), ale po několika měsících si uvědomili, že nic nezmůžou – lidé raději riskují pokutu než své životy, tak se rozhodli permanentně dát na semafory žlutou po osmé nebo deváté večer. To je samozřejmě velmi nebezpečné. Noční dopravní nehody bývají časté a brutální, protože někdy se oba vozy mezi sebou srazí v plné rychlosti.\nMissinLink položil dobré otázky, které by vás mohly zajímat, protože jde o bezpečnostní problém, tady jsou:\n„Jezdí si zločinci v autech nebo v nákladních vozech? Skrývají se nebo plíží? Jak tito zločinci útočí na venkově? Podobná otázka by mohla být položena i co se týče měst.“\nNěkdy prostě přijedou na místo kde pracujete, pokud jste daleko od domova, ale většinou času se za vámi plíží. Zločinci nejsou hloupí – stráví celé dny čekáním na určitých místech, především na místech vašich každodenních činností. Například pokud uvidí, že zamykáte v noci bránu, tak počkají za stromem dokud se nepřiblížíte. Toto se děje často. Psi jsou nejlepším alarmem, který můžete sehnat – a zločinci to ví. Otráví je léky když spíte a zaútočí uprostřed noci. Vím o mnoha lidech, kteří takto přišli o psa. Pokud mají strach z bezpečnosti, ukryjí se blízko hlavní brány a počkají si na vás dokud neodcházíte, nebo se nevracíte. Když zastavíte u brány a musíte vystoupit z vozidla abyste otevřeli/zavřeli bránu, tak zaútočí. Řekl bych, že je to nejčastější typ útoku.\n„Nejčastější doba útoku? Den, noc, večer, ráno? Chápu, když je to při odchodu/příchodu domů, atd.“\n7 hodin ráno, 9 hodin ráno, 1 hodina odpoledne, 7 hodin odpoledne – to jsou nejčastější doby útoků. Neexistuje žádná „bezpečná hodina“. Noc je obzvláště nebezpečná. Možná jsou útoky během dne rychlejší, chtějí vás oloupit a pak rychle zmizet, zatímco v noci mají více času. Ale nejsou zde žádné pevné vzorce chování. Pokud bych mohl dát jednu radu ohledně bezpečnosti při SHTF, bylo by to: Mít oči a uši otevřené při příchodu/odchodu do/z domova. Pokud je to možné, mějte v obou případech po ruce zbraň. Pokud se vám zdá něco divné, pak objeďte blok a znova to pečlivě zkontrolujte. Pokud to pořád vidíte, zavolejte policii (pokud je ještě dostupná) nebo vyhledejte pomoc. Pokud jdete k domu s velkým počtem lidí, odejdou. Jednou jsem uviděl pár divných lidí vyhlížejících u mých dveří. Objel jsem celý blok a stále je tam viděl. Začal jsem blikat světly a troubit a oni odešli. Měl jsem u sebe zbraň, tak buďte opatrní pokud to zkoušíte. Také si pamatujte, že auto je jeden těžký a silný kus stroje. Znal jsem týpka, který měl na nárazníku velké chromované trubky – specielně na odrážení těch, kteří byli tak hloupí, že se jej snažili zastavit postavením se před auto.\nTu a tam se mě někdo pokouší zastavit tak, že se mi postaví před auto (předpokládám, že jsou stále blázní, kteří se takto nechají okrást) uprostřed ulice. Prostě jsem se plnou rychlostí rozjel proti nim. Vždy uskočili stranou. Poprvé mě tohle znervózňovalo, ale věřte mi, nyní je to pro mě běžné stejně jako řazení. Myslím, že je to trochu smutné.\nČást 5: Nezbytné věci\nSeznam věcí, které byste si obstarali, pokud byste „měli druhou šanci.“\nJe to dobrý nápad, protože vám může pomoci vyhnout se chybám, které jsem udělal já. Jsou věci, na které nemyslíte dokud je nepotřebujete – a pak už je pozdě.\nŘekněme, že jste varování 2 roky předem – objeví se víla s kouzelnou hůlkou a řekne: „Tvá země se propadne do stoky do dvou let, byl jsi varován.“\nExistuje několik věcí, které bych byl býval udělal jinak a věci, které bych si koupil jsou:\nPotraviny – Brzy se dostanu k otázce jídla, ale nikdy nemůžete mít dostatek konzerv a jiných trvanlivých potravin. Toto byla pravděpodobně moje největší chyba, přehlédl jsem otázku potravin.\nPtal jsem se své ženy co by udělala, pokud by se vrátila zpět v čase před krizi v roce 2001. Moje žena se moc nezajímá o přípravu (preparedness), ale odpověděla: „Koupila bych potraviny“. Pamatuješ si všechny ty prázdné regály v supermarketech?\nRozhodně více potravin – zvláště ty, co vydrží několik let.\nKoupil bych si auto s pohonem 4×4, i pro život do města, které vám umožní jezdit přes chodníky i pustiny – daleko od zátarasů a nepokojů. Vůz 4×4 má také více hmoty a síly v případě, že by se vás někdo snažil srazit jiným autem.\nNejen kanystry, ale i velké kovové nádoby. Nejsem si jistý jejich kapacitou, ale viděl jsem je na stavbách a nebyly tak drahé před krizí v roce 2001. Nyní nevím, nějakou dobu jsem je neviděl.\nGenerátor: Jsou k nám dováženy a pro nás velmi drahé. Myslím si, že je v dnešní době vyrábějí u nás, ale nejsem si jistý kvalitou.\nTelevize a DVD přehrávač\nChození na večeři nebo do kina je nejen nebezpečné, ale i drahé. Najdete mnohem lepší využití pro tyto peníze při SHTF.\nV Buenos Aires jsou místa, kde si můžete zajít na večeři, filmy či divadelní představení a strávit čas v bezpečí. Mají buď vlastní zabezpečení, nebo jsou dohodnutí s policií na zvýšené bezpečnosti. Ale to jsou místa jen pro turisty a pro extrémně bohaté. Mám dobré socio-ekonomické postavení, lepší než 96% populace, takže si mohu dovolit tento obnos peněz utratit jednou, nebo dvakrát do měsíce. Chození na procházku je také možnost a my to děláme každou chvíli, ale řekněme, že ten pohled není tak dobrý – a můžete chodit pěšky pouze 6 bloků stejným směrem, než se dostanete mimo bezpečnou zónu, pak jste na území „na vlastní pěst.“ Můžete jít ven na procházku, ale neriskoval bych to.\nPřed pár dny čekala mladá žena se svou šestiměsíční dcerou na autobusové zastávce. Policista pronásledující zločince v autě zahájil palbu bez ohledu na kolemjdoucí – tak jako vždycky. Kulka ráže 9mm prošla přímo skrze dítě i matku. Zázrakem kulka nezasáhla žádný důležitý orgán dítěte a matka také přežila. Byla to jen náhoda? Možná, myslím si, že Bůh koná nevyzpytatelně. Máme zde mnoho případů jako je tento, kdy nevinní lidé byli postřeleni policií.\nTakže zpět k televizi. Dobrá místa jsou příliš drahá a procházka v noci se ženou/přítelkyní je vyloučena. Popcorn, pizza a film zní jako dobrý plán. Neříkám, abyste strávili celý den před TV jako zombie. Čtení je fajn, sám ho mám rád, ale při SHTF. Kopie DVDček lze nalézt všude a stojí jen pár dolarů. TV je levná a bezpečná zábava. Play Station nebo Xbox se také hodí. Dokonce i když země zkolabuje, vždycky se najde týpek s DVD vypalovačkou co dělá kopie. Je o čem přemýšlet, pokud máte rádi filmy.\nPokud máte rádi knihy, kupte si je nyní, i když je nějakou dobu nebudete číst. Pokud vaše ekonomika zkolabuje, stane se papír pro mnoho lidí zdrojem příjmu. Máme zde tisíce sběračů papíru a kartonu. Výsledkem je, že knihy nejsou levné, protože mají samy o sobě hodnotu v papíru. Knihy jsou také těžké a dělají transport dražší, mnoho z nich je tištěno v cizině. Jeden příklad: Vrátil jsem se z návštěvy rodičů ve Španělsku se třemi kufry. Jeden kufr byl plný knih. Knihy tu stojí o 80 až 200% více než v USA nebo ve Španělsku.\nVždycky jsem měl rád zbraně, takže jsem je vždycky měl. Pokud nemáte dobrý výběr zbraní pro přežití, kupte je nyní, nebo jakmile to rozpočet dovolí. Je to jedna z vašich priorit hned po potravinách, vodě a obydlí. Sežeňte si alespoň pistoli a poloautomatickou vojenskou pušku, opakovací pušku.\nMoje rada je vidět to co pravidelně používám o čem si myslíte, že budete po SHTF potřebovat. U těchto výrobků zjistěte kde jsou vyráběny. Pokud se vyrábí mimo vaši zemi, tak jejich cena buď vzroste, nebo se přestanou kompletně dovážet po SHTF. V mém případě jsou dobrým příkladem žiletky Gillette. Vyrábí se v USA a právě teď stojí majlant. Ale jak jsem řekl předtím – zkontrolujte si, co se dováží. Věci, jako je alkohol / víno, hezké pero, parfémy, make-up a další obdobné druhy předmětů se budou hodit, když se budete potřebovat „skamarádit“ s určitými typy lidí. Rtěnka před krizí stála 4 dolary, ale protože se vyrábí ve Francii, tak stála 20 dolarů a před dvěma měsíci ji přestali úplně dovážet.\nV ostatních případech lidé dají vědět, že chtějí prostě a jednoduše „úplatek“, tu a tam 50 nebo 100 dolarů v závislosti na situaci odvede svou práci. Používal jsem „dárky“ (parfémy), abych rychleji dostal pas – ušetřil jsem několik měsíců a použil jsem úplatek pokaždé, když mě policie zastavila kvůli „kontrole“. Vím, že to neplatí pro vyspělé země, kde je většina důstojníků čestných, ale prosím pochopte, že v zemích třetího světa se to děje, nenechám se zastřelit rozzlobeným policistou za 10 nebo 20 pesos, dám jim jejich úplatek. Jednou jsem je zkusil neuplatit a už to nikdy znova neudělám.\nChoulostivá otázka. I když ne stejným způsobem, týká se nás všech. Mějte na paměti, že při SHTF, ať už jste připravení nebo ne, potraviny budou vždy ve vašich myšlenkách. Pokud potraviny nemáte, uděláte COKOLIV, abyste je získali a pokud jste připravení, budete mít starosti, abyste jich získali více do budoucna. Jakmile ceny potravin vzrostou o 200 až 300%, nebo jednoduše nebudou, tak si uvědomíte, jak cennou komoditou potraviny jsou. Pro ty co si myslí, že v USA nikdy nebude problém s potravinami: Přijeďte se podívat do mé země, ačkoliv je tu na severu pár pouští, většina země je úrodná „pampa“.\nTěsně po druhé světové válce Argentina prakticky krmila Evropu, Argentina byla známá v Evropě jako „obilnice světa“. Dobytek a obilí uživily svou vlastní zemi a jiný kontinent. Takže co se stalo? Proč tu máme tak málo, pokud vůbec nějaké, jídla a nakonec ho jíme z kontejnerů? Ta země tu přece pořád je ne? No, země je pořád stejná, ta země, která se kdysi nazývala obilnice světa, ale některé věci se změnily. Několik velkých nadnárodních společností jako je Benetton koupily stovky tisíc akrů přírodních zdrojů. Neznám přesné číslo, ale vzpomínám si, že média začala mluvit o integritě suverenity země, která je v nebezpečí, takže si dovedete představit, kolik akrů bylo koupeno. Poté záhadně média opustila toto téma.\nDalším důležitým faktorem je, že s naší novou ekonomikou není pro obchod dobré prodávat argentinské potraviny v Argentině. Proč prodávat 1kg masa na tuzemském trhu za 17 pesos, když může být prodáno do Španělska za 17 euro, přičemž 1 euro = 3,5 pesos? [Poznámka redakce: Irský bramborový hladomor nebyl výsledkem nedostatku jídla v Irsku, ale irští rolníci byli příliš chudí na to, aby si cokoliv koupili, angličtí vlastníci pozemků prodávali zboží tomu, kdo zaplatil nejvíce.]. To vše v kombinaci s vysokou nezaměstnaností, platy, které nestačí na zakoupení minimálního množství kalorií pro typickou rodinu a vysoké ceny vyústily v to, že země začala pomalu trpět hladem.\nMohu přesně zaostřit na okamžik, kdy si celá země uvědomila, co se děje. Po krizi v roce 2001 to bylo špatné, ale lidé v Buenos Aires, v hlavním městě a nejbohatší provincii, si neuvědomili, jak špatné věci ve skutečnosti jsou v ostatních provinciích. To bylo do doby, než si učitelé všimli, že děti mají problémy se vzděláním. Všimli si, že mají problémy se soustředěním, že usínají a že je pro ně obtížné řešit matematické rovnice.\nPozději zjistili, že to bylo kvůli podvýživě, děti nedostávaly minimální množství živin pro zdravě fungující tělo. Zlomový bod byl, když reportér vedl rozhovor s malou holčičkou okolo 8 nebo 9 let. Reportér se holčičky zeptal, čím by chtěla být až vyroste. Dívka se rozbrečela a řekla, že nechce být ničím, že jí to je jedno. Reportér se ji zeptal, proč brečí. Řekla, že brečí, protože má hlad, že po celé dny nic nejedla – a pak jsem si uvědomil, jak hubena ta holčička vlastně byla.\nVidět hladové děti je hrozné, myslím, že jsme všichni viděli obrázky hladovějících dětí v Africe. Ale když je vidíte, jak mluví stejným jazykem, se stejným přízvukem ve vaší vlastní zemi, pak je to skutečně na nervy.\nLidé o tom mluvili celé týdny a vedli rozhovory s pediatry, kteří potvrdili, že počet dětí umírajících hladem v posledních několika měsících prudce stoupl. Takže ať se stane cokoliv – hurikán, ekonomický kolaps, zemětřesení, nebo Zemi zasáhne meteorit – potraviny a voda jsou vždy na prvním místě.\nV ideálním případě již máte zásobu jídla ve sklepě na jeden rok…nebo nemáte? Ani já jsem ji neměl při SHTF a řekněme, že jsem měl knedlík v krku po celou tu dobu, měl jsem strach, že supermarkety budou úplně zavřené a že já a moje rodina budeme ponecháni bez jídla. Pokud nemáte vyřešenou otázku potravin, udělejte to co jsem udělal já: začněte kupovat navíc trochu potravin pokaždé, když jdete do supermarketu. Znaky potravin, které byste měli hledat, pro skladování jsou (seřazeny podle důležitosti):\n1) Není potřeba lednička.\n2) Vysoká nutriční hodnota.\n3) Datum spotřeby v rozmezí 1 až 5 let.\n4) Není potřeba voda.\n5) Není potřeba vaření.\nObvykle jde o konzervy masa, ryb, zeleniny, sušené těstoviny, dehydrované polévky, čokoláda, sušené mléko, marmelády, polévky, rýže a sušené fazole. Potraviny v konzervách jsou dobré z hlediska data spotřeby, většinou nejsou dehydrované, takže nepotřebují vodu a můžete je jíst rovnou z konzervy. Jen si dejte pozor, aby se konzerva nepoškodila, jakmile se do ní dostane vzduch, tak se zkazí – pokud se to přesto stane, tak obsah konzervy rychle snězte. Mou oblíbenou konzervou je tuňák. Vydrží dlouho a obsahuje proteiny a bez ohledu na to, jak často ho jím, tak mi chutná. Kromě toho je možné ho zkombinovat s mraženou zeleninou nebo s rýží. Konzervované ovoce a zelenina jsou také dobré, ale mají méně vitamínů, než když jsou čerstvé, proto pijte i tekutinu, ve které jsou naložené.\nSušené těstoviny sice potřebují velké množství vody a vaření, ale jsou nejlepším způsobem jak uchovat sacharidy k pohodlnému použití. Pšenice může být také skladována ve velkém množství a je výživná, ale vyžaduje více přípravy ke konzumaci.\nStali jsme se celkem nezávislí na lednici a používáme ji jen ke zmražení našich čerstvých těstovin, pizzy a kadeřavé zeleniny. Prakticky zmrazíme vše, protože to déle vydrží, prakticky napořád a i když vypadne proud, tak zmražené potraviny vydrží ještě hodiny, někdy i den nebo dva. Čím větší množství potravin zamrazíte, tím déle si udrží svou teplotu. Přesto každý, kdo byl nějakou dobu bez čerstvého ovoce ví, že po určité době začne trpět kurdějemi. Jakmile začnete jíst opět čerstvé ovoce a zeleninu, tak kurděje zmizí.\nNavštivte IHNED vašeho doktora a nechte se dát do pořádku. Navštivte zubaře a ujistěte se, že vaše zuby jsou v perfektním stavu. Není nic horšího než mít bolesti zubů a nikoho kdo by se o to postaral. Pamatujte, že doktoři nemusí být v budoucnu tak snadno dostupní jako nyní. Například jsem podstoupil operaci očí a teď vidím dobře i bez brýlí. To se hodí, při SHTF by se brýle mohly rozbít a pak by bylo téměř nemožné je nahradit. Lidé vás pak i jinak hodnotí, když nenosíte brýle. Lidé jsou pořád po tom všem instinktivní zvířata.\nZločinci se na vás budou dívat jako na slabou osobu, pokud nosíte brýle. Staří lidé a ženy jsou obzvlášť zranitelní. Po nich a dětech přichází na řadu menší lidé, čím menší jste, tím více zranitelní vypadáte a je větší pravděpodobnost, že si vás vyberou jako oběť. Zní to krutě, ale takovým způsobem to prostě funguje. Mladý, dobře vyvinutý a svalnatý muž se širokými rameny se jen tak nestane obětí zlodějů. Pokud si vás ale vybere profesionální skupina, pak je to samozřejmě o něčem jiném.\nPtej se hodně svého doktora. Zvykni si na tuhle filozofii a ptej se všech – mechaniků, doktorů, policistů – vždycky se můžeš naučit něco nového od lidí s kvalifikací. Jako survivalista a chytrá osoba byste měli vědět od všeho trochu, vždycky buďte zvědaví. Takto jsem se naučil mít rozšířené zásoby antibiotik. Doktor mi řekl, že si tělo zvykne, pokud používáte stejný druh antibiotik, což je poté dělá částečně nefunkční, obzvláště to platí u malých dětí, takže mám nyní dva rozdílné druhy antibiotik.\nCvičení na sobě pár hodin třikrát do týdne vás udrží ve formě. Cvičím doma, mám lavičku a pár činek. Zkuste třeba aerobik a nebo posilování. Boxovací pytel se také hodí – procvičuje většinu svalů a budete mít v pěsti větší údernou sílu. Běžecké pásy a cyklistická kola jsou také dobré.\nSurvivalista, který stráví týdně 3 hodiny cvičením se zbraněmi a žádný čas cvičením svého těla to nedělá správně. Představte si, kdyby jste museli utéct daleko od nepokojů/střelby/útoků – popadnete své evakuační zavazadlo a bojujete holýma rukama proti někomu, kdo vás překvapil. To platí pro život obecně, před i po SHTF, člověk by měl vědět, jak bojovat holýma rukama. Nemusíte být Bruce Lee nebo Miek Tyson, stačí jen vědět, jak vykrýt úder, jak si krýt obličej a nebo znát něco z bojového umění. Procvičování obranných pohybu je užitečné, zvláště pokud to cvičíte s někým, kdo v tom má praxi.\nZnát první pomoc je vždy užitečné. Projdu kurzem první pomoci u Červeného kříže. Mějte lékárničku a další speciální leky, můžete je potřebovat. Pokud berete pravidelně nějaké léky, mějte jich zásobu alespoň na jeden rok. Léky je těžké sehnat a jsou drahé, mnoho z nich se vyrábí v zahraničí a při SHTF můžou být nedostupné.\nMám v zásobě tolik léků, kolik jen můžu. Vedle běžné lékárničky první pomoci mám i Ibuprofen a antibiotika, oboje jak pro děti, tak pro dospělé. Antibiotika jsou zde vzácná. Plicní infekce jsou velmi nebezpečné. Také nezapomeňte udržovat dům čistý a větraný, což je jedna z cest k prevenci nemocí. To je těžké, když je město plné špíny, švábů a krys. Moje okolí není tak špatné, jsou mnohem horší místa, kde lidé doslova spí a jí s krysami. Švábi jsou problém, ale držím je na uzdě jeden, který je dodávám ve stříkačkách, které se rozmístí okolo domu.\nTo mi připomíná, že byste měli mít zásobu jedů na krysy a švábi. Služby jsou obecně špatné a popeláři nejsou výjimkou. Jednou týden stávkovali a pak jste mohli vidět pobíhat krysy v hromadách odpadků, které lidé vyházely na ulice. To je samozřejmě nezdravé a pomáhá to šířit nemoce po městě, takže to mějte na paměti.\nČást 6: Více o bezpečnosti\nMěli byste znát své auto a vědět, čeho je schopné. Otočka o 180 stupňů s použitím ruční brzdy není zase tak těžká a po jednom nebo dvou dnech zkoušení ji budete schopni snadno provést. Pokud vás někdo pronásleduje a situace je vážná, použijte náhle brzdu, pronásledující auto do vás narazí, zničí si chladič a motor. Nabouráte si zadek auta, ale vaše auto bude pořád fungovat, auto pronásledovatelů nikoliv.\nAutům blokujících vozovku (únosci, zloději) se vyhněte otočkou o 180 stupňů, nebo rychle zařaďte zpátečku a otočte se pomocí brzd, tak se též otočíte skoro o 180 stupňů. Pokud vám zablokují auty cestu, nebourejte do nich jako v TV. Měli byste POMALU přijet nárazníkem vašeho auta k ose kola auta blokujícího cestu (obvykle dají auto napříč cestou, aby pokryli více místa) a pak zrychlit. Zavazadlový prostor v zadní části auta není tak těžký jako předek auta s motorem. Střelba z pistole během tohoto manévru udrží ostatní dál od vás.\nExistuje několik obranných řidičských technik. Jako mnozí, rád jsem poslouchal hudbu během řízení a rád jsem ji měl puštěnou nahlas. Rychle jsem zjistil, že to není příliš chytré, protože neslyšíte, co se děje okolo vás: střelba, řev lidí, zvuk aut, atd. Mějte hlasitost tak nízkou, abyste slyšeli, co se děje okolo vás. Nebo ji vypněte úplně v rizikových oblastech.\nSamozřejmě by po celou dobu měly být zavřeny okna a dveře. Také mějte alespoň palivo o objemu poloviny nádrže v kanystrech. Může se stát, že narazíte na zátarasy, se kterými jste nepočítali a které budete muset objet delší cestou. Pak je dobré mít navíc palivo. A vždy mějte oči na stopkách a dívejte se na cestu. Nejen kvůli ostatním autům a lidem, ale i kvůli poškozením na silnici (někdy skoro jako kráter), kvůli objektům, kteří můžou dát zločinci na cestu, aby vás zastavili.\nČást 7: Čaj s tetou Sheeple\n„Proč se chceš přestěhovat do Španělska? Tady se žije mnohem lépe. Tady si můžeš dovolit 3 pokojské, zahradníka, soukromou školu, soukromé zdravotnické hodiny a hodiny tenisu. Můžeš žít v něčem, co Evropané považují za vilu.“\nTo byl starý argument, když má matka, teta a babička měly čaj v obýváku mých rodičů. Má matka se opět hádala s mou tetou. Můj otec byl pryč, než hádka vůbec začala. Šel opravit něco v domě, jako vždy, když je v okolí má teta. Je to již několik let, kdy vedle ní naposledy vydržel 5 minut, vedle její ploché mysli a mentality ovce.\nV této zemi existuje mnoho lidí, jako je moje teta. Lidé, kteří se překvapivě nebojí SHTF, ale těší se na něj. Znamená to levnější pracovníky, levnější služby a nové využití příležitostí. A nemluvím jen o místních, ale samozřejmě i o mezinárodních korporacích.\nCo místní ignorují, nebo je jednoduše nezajímá, je to, že jsou stále nuceni žít s těmi, kteří jsou v mnohem horší pozici. Možná jste bohatý, ale kamkoliv pak půjdete, budete muset být v obrněném voze s bodyguardy. Nebudete mít svobodu, alespoň ne tu reálnou.\nJak jsem již několikrát psal, lidé vás překvapí tím, jak jsou neuvěřitelně vynalézaví a/nebo neuvěřitelně hloupí. Většina je jen „stádo“, které se snaží proplout životem, být šťastný, že jejich oblíbený fotbalový tým vyhrál finále a že si můžou dát pár piv s kamarády.\nPovšimněte si, jak se nic nezměnilo od dob starověkého Říma, kde císař tvrdil, že jediné co musíte lidu dát jsou „chléb a hry“, abyste je udrželi pod kontrolou. Lidé jako má teta jsou hlupáci, kteří milují rekreaci v Brazílii a myslí si, že komunismus na Kubě je nejlepší dílo, hned vedle krájeného chleba. Vrátí se zpět zamilovaní do Kuby. Oh! Ty letoviska, jídlo, tolik veselých lidí. Zdá se, že zapomínají, že když Kubánci neudělají hezký úsměv, tak jsou popraveni a mají příležitosti. A mají skvělý čas, protože jsou to turisti s penězi a mohou si dovolit žít jako králové. Proč se tam nepřestěhují bez peněz, tak jak žijí Kubánci? Podívejme se, jestli nekupčí se svými manželkami a dcerami, aby přežili, podívejme se, jestli nežijí jako krysy.\nDalší problém, který chci vypíchnout. U SHTF jako politické krize nebo ekonomického kolapsu trvá, než se objeví. Nebude deklarován SHTF den. Ano, jsou události jako hraniční kameny a milníky v historii. Ale nějaký čas trvá, než se společnost změní kousek po kousku, dokud není nová realita asimilována a přijata, vědomě či nevědomě, celou populací. Po několika měsících uslyšíte, jak si lidi povídají o minulosti a o určitých událostech, které změnily jejich svět. Pro někoho to může být kurz 1 dolar za 1 peso, pro někoho krize v roce 2001. Lidé to používají v běžné konverzaci. „Takže jsi byl na Havaji? Wau!“, „Ano, ale vrátili jsme se před 1:1, teď je nemožné platit za takový výlet“, „Ano, je to špatné.“\nTento čas nejistoty, dokud lidé nepřijmou, že se svět kolem nich změnil, trvá měsíce nebo dokonce roky. Jednoho dne uvidíte více žebrajících lidí, více prostitutek, domů bez nátěru, auta začnou vypadat opotřebovaně, protože lidé nemají peníze na jejich opravu, a řeknete si: „Wau, takhle to před 6 až 12 měsíci nebylo.“ Věci se nepřijmou ze dne na den, SHTF se může objevit během vteřin, ale trvá měsíce, než se naplno projeví. To důvod, proč byste měli mít otevřenou a nezávislou mentalitu, mít oči a uši nastražené okolo sebe a držet se napřed před stádem.\nFinanční bezpečnost a schopnost přestěhovat se = nejlepší survivalová vlastnost\nCož mě přivádí k mé finální úvaze o survivalu, můj konečný závěr ohledně přežití velké krize.\nAno, papírové peníze, zlato, investiční stříbro, ale většinou peníze na účtech v několika“bezpečných zemích“ a peníze investované do nemovitostí.\nNaše založení společnosti je na penězích. Nejen na těch papírových, ale i na těch na účtech a na virtuálních penězích. Kdyby peníze byly nepoužitelným konceptem, přineslo by to velký celosvětový kolaps, prakticky konec lidstva. Země, několik zemí, dokonce i kontinent se může dostat do bídy, přičemž s sebou strhává i papírové peníze, ale úměrně tomu vyvstává druhý konec. Opravdu věřím a historie také ukazuje, že vždy jsou vítězové a poražení, dobývaní a dobyvatelé, rovnováha jing jang vždy zůstává. Obrovský meteorit by mohl zničit Zemi a malý zelený mužíček by nás mohl zotročit, ale z nekonečného spektra možností jsou tyto scénáře nepravděpodobné. Raději bych se připravil na ty nepravděpodobné. A je velice pravděpodobné, že si vaše země projde ekonomickým kolapsem, zažije občanskou válku nebo přírodní katastrofu, pravděpodobně budete mít možnost utéct někam do bezpečí.\nTo je přesně to, co tisíce Argentinců udělali, co má rodina udělala a co zamýšlím udělat co nejdříve.\nPrávě minulý týden mi rodiče řekli, že narazili na staré přátele, kteří se nedávno odstěhovali do Španělska. Zločinci se k nim vloupali domů, když byli doma, nevím co se přesně stalo, ale muselo to být hrozné, takže měli plné zuby nebezpečí a přestěhovali se se svou dcerou do Španělska.\nPovažuji sám sebe za občana světa a nemám problém se přestěhovat, když musím. Silně vám odporučuji o tom popřemýšlet, protože to může být poslední řešení. Sice věřím v koncept „pevnost-ústup“, ale nevěřím, že je možné odrazit celý hladovějící a poblázněný národ.\nPokud bychom zvažovali dlouhodobý a permanentní TEOTWAWKI (The End Of The World As We Know It = konec světa tak jak ho známe), zvažte přestěhování do jiné vzdálené země a plánujte podle toho. To znamená mít peníze na účtech, mít připravené doklady a cestovní pasy, možná se i naučit jiný jazyk.\nKdyž teď o tom přemýšlím, solidní finanční situace a zajištění světské a bohatě zásobené mentality pro své děti je to, co můj otec, vědomě či nevědomě, zajistil své rodině, aby přežila a skutečně uspěl, zatímco miliony otců selhalo.\nŠetřete peníze, investujte, cestuje, hledejte si nové kamarády, navštěvujte dlouho ztracené příbuzné, rádi vás uvidí, cestujte okolo a učte se o rozdílných kulturách, jak být flexibilní a adaptovat se na ně. To jsou nejlepší rady, jaké vám můžu dát, když nastane SHTF. Někdy vám jednoduše dojdou možnosti. Stalo se to tady, stalo se to předtím, stalo se to na několika místech. Může se to stát i vám.\nČlověk není survivalistu jednoduše proto, že žije v lesích, nosí celý den maskáče a má vždycky pušku pes rameno. To není to, co v životě chci a není to typ člověka, kterého považuji za flexibilní adaptabilní osobu. Dle mého názoru se survivalista může cítit pohodlně v lesích stejně tak jako na párty obklopený ovcemi. Může hrát oboje, může se adaptovat. Je to osoba, která se umí usmát na ty, kteří myslí jinak. Osoba, která nedokáže tolerovat přítomnost lidí, kteří nejsou jako on, má omezenou schopnost adaptace a je proto omezená, když dojde na přežití. Možná je nejlepší v survivalu v přírodě, ale ne v reálném světě v přežití ve společnosti. Je dobrý v přežití vyžadovaného při pádu letadla v Amazonii, což je skvělé, ale neumí se vyrovnat se společnosti a ostatními lidmi.\nMusíte opustit myšlenku, že ústup je jediná poslední odpověď na krizi. To je chybné. Poslední možností je opustit zemi nebo region. A to vyžaduje sociální dovednosti a úspory. Mějte to na paměti, než začnete utrácet peníze za poslední ústup. Ústup do domu, zabarikádování se v něm je velmi důležité, je to předposlední řešení, je to místo, na kterém jste v bezpečí během malých a středních krizí (které jsou pravděpodobnější než velký SHTF) a je to také váš domov, místo, kde strávíte většinu života, když se nic nestane. Ale při SHTF velkého rozsahu musíte odejít, jako mi už mnoho lidí doporučilo.\nČást 8: Poslední myšlenka – poselství naděje\nNakonec vám všem chci dát poselství naděje a připomenout vám i mně, že survival je o přežití, ale ne o pouhém faktu žití, ale šťastného a bohatého žití.\nPřipravujte se, protože je chytré to dělat a ne proto, že se těšíte na SHTF a jiné katastrofy.\nNedělejte tu chybu, že si budete myslet, že je pro vás SHTF novým čistým začátkem a že všechny vaše problémy prostě jen tak zmizí a budete mít nový začátek v novém skvělém světě.\nTakto to nefunguje. Spíše opačně – všechno se zhorší, malé problémy se přelijí ve velké, mnohem vážnější problémy. Pokud máte problémy s pitím, budete pít více, pokud si neumíte podržet zaměstnání, strávíte celé roky nezaměstnaní, pokud máte nějakou vážnou chorobu, budete mít těžší sehnat léčbu. Opakuji – všechno se zhorší.\nNěkdo se mě jednou zeptal: „Jaké to je, když nemůžeš zastřelit zločince 200 metrů od tebe, ale policie nedělá nic pro to, aby ho zastavila?“\nSHTF, či jakýkoliv jiný typ krize, není fér. Bude to absolutně nefér.\nBudou dobří a čestní lidé, kteří budou hladovět, zatímco ti zkažení budou mít zisk, nebudete mít policistu, který by vás chránil, ale zajisté po vás půjdou, když vás někdo falešně obviní. Takhle to funguje.\nTakže kdo se těší na TEOTWAWKI jako na nový začátek – raději se znovu a lépe zamyslete a vyrovnejte se se svým životem nyní.\nSurvivalisti jsou často považování za temné fatalisty, uctívače konce světa. Tak to není, opravdový survivalista by takový neměl být. Negativní lidé to budou mít těžké v krizi. Naopak to budou mít positivní osoby s dobrou náturou.\nVězte, že jsou nebezpečí a situace, které nemůžete předpovídat a na které se nemůžete připravit jak nejlépe umíte. Ale nikdy nezapomeňte žít život naplno. Vy ani já nevíme, jak dlouho budeme ještě žít, takže z toho dostaňte to nejlepší, každou probíhající minutou.\nSurvivalista by neměl být pesimista, měl by být vždy pozitivní, veselý a užívat si života víc než kdokoliv jiný, protože chápe, že každá minuta míru, kterou máme, je drahocenná a unikátní a nikdy to nepovažuje za samozřejmost.\nJak to vidím já: survivalista je vitální, v kondici, zvědavý a osoba s humorem. Je v kondici, protože se stará o své tělo a jeho tělo se stará o něj, je zvědavý, protože si myslí, že je důležité se celou dobu učit novým věcem a to učení si užívá, má smysl pro humor, protože si je sám se sebou jistý a zachází s druhými tak, jak chce aby bylo jednáno s ním.\nTo je způsob, jakým bychom se měli chovat. Být survivalistou je z 90% dáno mentálním postojem. A i když se SHTF neobjeví ve vašem životě, tak tento mentální postoj dělá váš život více bohatým a naplňujícím.\nV životě jsou věci, které máme pod kontrolou a které pod kontrolou nemáme. Survivalový způsob myšlení je ten, že jsme si jistí, že máme pod kontrolou to, co můžeme a přijímáme to, co pod kontrolou nemáme.\nTakže pokud máte takovou mentalitu, ať už díky plné soběstačnosti, nebo díky zásobám, zbraním, evakuačním zavazadlům, tak si nastavte laťku o kousek výš, choďte napřímení, bez ohledu na to, jestli jste doktor nebo účetní, řidič nebo dřevorubec, buďte hrdí.\nJste nepochybně lepším člověkem.\nVím, že si mnoho z vás klade otázku: Kdo je ten člověk s takovým obrázkem?\nPánev je v mé zemi symbolem. Byla použita pro odstranění zbytečných prezidentů, celkem jich bylo pět v jednom týdnu. Lidé bušili pánvemi doma i na ulicích jako znak protestu. Zvuk milionů pánví je…pokořující. Je to jako obrovská vibrační vlna, kterou nikdo nemůže ignorovat, proto musel prezident utéct z vládní budovy ze střechy vrtulníkem.\nJe to také znak hladu. Tisíce Argentinců bušily pánvemi na protest vůči zavřeným dveřím u bank, které jim odmítly vrátit peníze.\nVskutku mocný symbol. To jen dokazuje, že nezáleží na zbraních jako M16, FAL, M1A1, je to síla vůle, na čem záleží. Pánev. Když každý Argentinec s ní bušil, síla všech sjednocených byla dostatečná, aby odstranila prezidenta podporovaného celou armádou. Nepadl žádný výstřel, to jen vůle lidí…a byly slyšet pánve.\nPřeklad článku The Argentina Collapse – Lessons from Argentina’s economic collapse\nčást převzat z : http://www.freepub.comehere.cz/


Procter & Gamble, Český červený kříž a COOP opět pomáhají | WOMAN&STYLE\nProcter & Gamble, Český červený kříž a COOP opět pomáhají\nProcter & Gamble, Český červený kříž a COOP opět pomáhají\t05. 10. 2018Představujeme0 komentářů\nProgram, který trvá od 1. září do 30. listopadu, je dobrou příležitostí, jak může každý pomoci během denního nákupu pro svoji domácnost. Každý nákup produktů P&G – Ariel, Lenor, Jar, Pampers, Always, Gillette, Pantene, Head & Shoulders, Old Spice, Oral-B a dalších – v některém z obchodů COOP bude představovat příspěvek do iniciativy. Část z prodeje výrobků, konkrétně 1 %, bude věnována Českému červenému kříži, který pořídí to nejnutnější pro děti z azylových domů.\n“Jsme hrdým partnerem programu už čtvrtým rokem a těšíme se na letošní ročník, díky kterému, doufejme, budeme pokračovat ve významných změnách v životech dětí v nouzi. Naše značky zlepšují každodenní život rodin po celém světě, ale tímto programem bychom chtěli ovlivnit i kvalitu života dětí, kterým často schází základní potřeby. Věříme, že uskutečnění programu v obchodech po celé zemi tomu dodá náležitý rozsah, aby se mohlo zapojit více spotřebitelů a mohli podpořit co nejvíce dětí,“ říká Justyna Rymkiewicz, manažerka korporátní komunikace Procter & Gamble. Petra Černá z obchodního oddělení COOP dodává: „Jsme rádi, že jsme se s našimi prodejnami mohli do projektu opět zapojit. Loňský zájem byl obdivuhodný a děkujeme všem, kteří se rozhodnou přidat i letos.“\nSvaz českých a moravských spotřebních družstev (Skupina COOP) sdružuje 46 spotřebních družstev, která provozují dohromady téměř 2.600 prodejen s celkovou prodejní plochou okolo 350.000 m2 a zaměstnávají necelých 13.500 lidí. V roce 2017 vykázala česká a moravská spotřební družstva obrat v hodnotě 28,3 mld. Kč. Počet členů spotřebních družstev je cca 130 000. Členská družstva vystupují pod společnou značkou COOP, která je tak největší sítí prodejen potravin v České republice. Centrální nákup zajišťují dvě nákupní centrály COOP Centrum družstvo Praha a COOP Morava Brno. Více než 400 prodejen potravin je začleněno do maloobchodních řetězců COOP TUTY, COOP TIP, COOP TERNO a COOP DISKONT. Kromě obchodní činnosti provozuje SČMSD také 9 středních odborných škol, manažerský institut, půjčovnu automobilů pod značkou Europcar, nebo vlastního mobilního virtuálního operátora COOP Mobil.