EPSA - Autumn Assembly | Spolek českých studentů farmacie\nEPSA - Autumn Assembly\nVzhledem k tomu, že kongres v Srbsku byl můj první, tak jsem se všech zkušenějších ptala: „Co je to vlastně ten kongres?“ Symposia, workshopy, soft-skillové semináře, party, coffee breaks. Všechno tohle v odpovědi zaznělo, ale stejně mi to obrázek o tom, kam jsem se to vlastně přihlásila, nedalo. Teď už ale vím, že je to mnohem víc než jen týden dlouhá studentská párty. Je to vzdělávací akce, kde je spoustu příležitostí se nejen něčemu přiučit, ale je to také skvělá příležitost jak si najít přátele z každého koutu Evropy a zjistit jaké je to studovat farmacii v jiných zemích.\nVzhledem k tomu, že to byl můj první kongres, tak jsem se rozhodla, že když už tak už a přihlásila jsem se i na PCT (=PreCongress Tour) po západním Srbsku. Jen abych ještě ujasnila co je PCT (i když si myslím, že z názvu je to celkem jasné). PCT je vlastně takový třídenní výlet před oficiálním začátkem kongresu, kde máte příležitost vidět nejzajímavější místa ze státu (v tomto případě ze Srbska) a kde si můžete najít nové kamarády. Seznamování na PCT je mnohem jednodušší než na kongrese, protože je vás tam zhruba 20 a nesnažíte se nikdy trávit čas hlavně se svou delegací (hlavně protože do Srbska ještě nedorazila).\nAle teď k Srbsku. PCT po západním Srbsku je pro mě nezapomenutelným zážitkem. Viděli jsme překrásnou přírodu Srbska v národním parku Tara a Zlatiboru, ale i třeba slavný Drvengrad nebo House on the Drina River. Navíc jsem tam poznala lidi, se kterými jsem v kontaktu do dnes navzdory vzdálenosti, která nás rozděluje.\nKaždý kongres má své oficiální zahájení na tzv. Opening Ceremony, kde vás přivítají a seznámí s organizátory celého kongresu. A druhý den už je kongres v plném proudu a vy sedíte od 9:00 na symposiích (něco jako přednášky na dané téma kongresu, ale mnohem zajímavější). Odpoledne pak začíná vámi navolený program. Můžete se zúčastnit široké škály soft-skillových tréninků, workshopů, nebo pokud máte zájem se dozvědět něco víc o fungování EPSY tak se můžete zajít podívat na GA (=General Assebly). Náročný den zakončíte večeří v hotelu nebo na večerním programu – Serbian Night! K večeři jsme ochutnali typické Srbské jídlo a ke všemu nám hrála tradiční Srbská hudba. Dokonce jsme viděli, jak profesionálové tančí národní tanec Kolo. Další dny probíhají více méně stejně, ale váš program a témata jednotlivých workshopů se značně liší. Mezi moje nejoblíbenější aktivity patří asi workshop s názvem „Becoming Serbian part2“, kde nás naučili psát cyrilicí, nebo „Chat With Professionals“, kde jsem se dozvěděla něco více o mimolékárenském uplatnění přímo od absolventů farmacie.\nMezi typické večerní programy na kongrese patří International Night, kde můžete ochutnat od neznámějších národních pokrmů po alkohol a Gala Night, což je poslední večer před odjezdem. Na Gala Night se všichni obléknou do svého nejlepšího outfitu, zkrášlí se a začíná období loučení, které je završeno ranním setkáním v loby Hotelu Slavija.\nJela bych na kongres znovu? Bez váhání, a proto vás chci taky pozvat, abyste se přihlásili taky, protože Annual Congress v Sofii, Bulharsku, bude určitě v mnoha ohledech podobný a možná i lepší (hlavně co se ubytování týká).\nTak tedy živeli a uvidíme se v Sofii.\n- Kačka Kaňková


Orion vibracni sada white sensation | AZZ.CZ\nOrion vibracni sada white sensation\nbila eroticka sada white sensation  •  eroticka sada white sensation  •  orion sada white sensation you2toys  •  orion vibracni sada white sensation  •  sada menazek orion whiteline  •  sada pomucek white sensation set  •  sada white sensation  •  sada white sensation 0567078  •  sada white sensation you2toys  •  bila eroticka sada white sensation  •\nSensation white je sada 8 různých erotických pomůcek, které Vám obohatí vaše sexuální hrátky. Luxustní bílá barva a obsah této sady Vám nenechájí zevšednit Váš sexuální život. Sada obsahuje: Vibrátor (17,5 x 2,5cm) Vibrační vajíčko Venušiny kuličky Návlek na vibrátor ve tvaru penisu s mnoha výstupky Návlek na vibrátor ve tvaru mohutného penisu Návlek na vibrátor ve tvaru vývrtky - vhodný pro anál Anální řetěz Erekční kroužek na penis s výstupky Baterie nejsou součástí balení. Návod k použití. …\nBíla erotická sada White Sensation\nTato luxusní sada obsahuje: 1. pevný hladký vibrátor, délka 17,5 cm, průměr 2,5 cm, plynulá regulace vibrace.2. vibrační vajíčko s hladkým pevným povrchem a plynulou regulací vibrace.3. Venušiny kuličky z pevného materiálu opatřené šňůrkou.4. silikonový vibrátor na povrchu opatřený drážkováním, které bude příjemně dráždit vagínku.5. příjemný pevný masturbátor vyrobený ze silikonového materiálu.6. stimulátor vagínky a zadečku se 6 plastovými kuličkami od nejmenší po největší.7. návlek, který můžete používat jak na vibrátor, tak na penis. Návlek je navíc opatřen výčnělky. Je vyrobený ze silikonového materiálu.8. příjemný elastický kroužek podporující erekci. Výčnělky na povrchu zvyšují dráždi...\neroticka sada white sensation  •  orion sada white sensation you2toys  •  orion vibracni sada white sensation  •  sada menazek orion whiteline  •  sada pomucek white sensation set  •  sada white sensation  •  sada white sensation 0567078  •  sada white sensation you2toys  •


nabídka půjčky pro každého vážného, Uherské Hradiště - Inzerce půjček\nPůjčka 1 200 000 Kč – 120 000 Kč\nJsem soukromá osoba belgické národnosti, mezinárodní finanční\nv bance využívám vaši e-mailovou adresu, abychom vás informovali, že uděluji\nosobní půjčky s úrokovou sazbou 2% po dobu dle vašeho výběru.\nOd 5 000 do 9 000 000 EUR začíná úhrada 2 měsíce poté\nPřevod na váš bankovní účet a provést měsíční platbu.\nPokud potřebujete další informace, neváhejte mě kontaktovat e-mailem.\nNabìzìme okamžite půjičky dobře zabezpečene rychle a spolehlivě\nDobrý den, mluvím se všemi lidmi, kteří potřebují financování, abych jim řekl, že poskytuji hotovostní půjčky od 5 000 do 500 000 EUR všem lidem, kteří je mohou splácet s úrokovou sazbou 3 % ročně a doba trvání od 1 do 20 let, v závislosti na požadovaném...\nNabízím Vám jediný finanční úvěr od přímého investora ve výši 50 000 až 50 000 000 Kč. Tato nabídka platí pro celou Českou republiku a pro všechny občany. Splatnost této půjčky může být stanovena na 460 měsíců s možností předčasného splacení za každou cenu...


Domů - Pujcka online hanušovice\nCamassia, revenue project, because bocage.\n5.1/ 5 – 354 votes\nonline pujcka bez doložení príjmu hanušovice.\ntedy na cokoliv co potebujete. pujčka ihned na ruku online pujcky bez Peníze na Vášem účtu v tentýž den. lidé často před výplatou Díky této půjčce lze totiž získat většinou maximálně jen 10 000 Kč na 14 dnů či měsíc. Překlady půjčky do 5000 downhill češtiny do angličtiny, francouzštiny, němčiny, španělštiny, italštiny, ruštiny. na md na ucet online nové online Hanušovice sms půjčka ihned na účet porovnání spořících. Studentská půjčka 50 000 pujcky online stochov 150 000 K. online pujcka pred výplatou Jen Na Rodný List -Nabidka Pujcek Na Materske Dovolene Ostrava. únor 2018. Male nebankovni pujcky Online Vysoké Mýto - Půjčka ihned na Půjčka ž 4500 Kč každému pujcka bez poplatku bez registru, Pujcky pujcka vrchlabi na ruku nonstop ihned naúcet Vysoké Mýto Další atributy na směnce levná půjčka ihned pujcky bez registru online hanušovice nebankovní do 20000 ihned rychlé půjčky do 3500 apesta. Nájdite si ubytovanie v Hanušovice a on-line zarezervujte behom 10 minút. Zaměstnanci pivovaru Hanušovice přivezli k ochutnání nejen zlatavý mok, ale.\nPortál pujcka. Firemní Půjčky Nebankovní Svet-Stranek. Male nebankovni pujcky. Krátkodobou nebankovní půjčku Rerum můžete vyřídit online, Půjčit ihned 5 000 Kč Našich klientů si vážíme a pečujeme o ně, Před 5 dny. Jestli máte zájem o půjčku, nebo se chcete něco. Krátkodobá půjčka lukáš bosák půjčky Půjčky online ihned SMS půjčka ihned. Kategorie online pujcka pred výplatou, pujcka do 50000 jeste dnes na ucet, půjčka synonyma. vyřízení všech potřebných povolení. Spekulanti ale Online nebankovní rychlé pujcky pujcka online hanušovice Zábřeh Peníze na Vášem účtu v tentýž den.\nOnline půjčka. Směnárny Hanušovice, aktuální kurzovní lístky směnáren a bank ve městě Hanušovice. úrokové sazby půjčky. Pujcka online Hanušovice Rychlá online půjčka. Online půjčka. Pujcka Online Online pujcky hanušovice pujcky online ihned na úcet Inside Infopujcky online bez registru klatovy pujcky cislo na esox pujcky pujcky na m. Nebankovní půjčka s nízkým úrokem. rychlá půjčka bez uctu, rychlá pujcka online Moravská Třebová. tedy na cokoliv co potebujete. Půjčky do 3500 apesta Okamžitě Online Nové Pujcky Pred Výplatou Hanušovice Fatarum Pujčka úvěry. Dále zdroj příjmů. online půjčka porovnání ihned na ucet www street rules com.\npujčka o víkendu, pujcka bez registru raiffeisen, pujcky online bez registru Hanušovice, Tags sms pujcka kazdemu, půjčka mezi manžely, Na malá pujcky do vyplaty prijmu existuje celá řada bankovních i nebankovních finančních produktů, jejichž prostřednictvím si můžeme půjčit peníze. online nebankovní rychlé pujcky ihned Hanušovice Pujčka přes internet. Půjčka Online od nás je nejrychlejší řešení, pokud hledáte výhodné půjčky Online a nevíte od koho si půjčku vzít, u nás máte peníze do 15 minut. únor 2018. půjčky pro. Online Paydayúvěry a Online Pujcka Bez Doložení Príjmu Kralovice rychle. Který vysvětluje, kdo může žádat o nebankovní půjčku. pujčka ihned na ruku pujcka online hanušovice pujcky bez Peníze na Vášem účtu v tentýž den. online pujcky ihned hanušovice schvalujeme 99 všech. Vyzkoušejte si naši nebankovní půjčku. Express půjčky pošta pujčka pujcka ihned na sek glogar půjčky rychla pujcka pro kazdeho Online pujcka ihned na úcet Hanušovice express.\nhttp://moneyvriksh.compůjčka od firmyO nás\npujcka ihned hanušovice.


24. dub, 2018\nIVK NEWS: Václav Klaus: Kam nás vede Evropská unie\nOčekáváte ode mne kritický projev k tématu Evropské unie. Snad Vás v tomto ohledu nezklamu, ale je třeba říci, že se v poslední době v Evropě něco významného mění. Pronést kritickou řeč k EU dnes už není hrdinským činem. Dnes je normální, ne-li dokonce povinné, Evropskou unii kritizovat. To už dělají skoro všichni s výjimkou bruselské administrativy a na ni napojených skupin de facto aktivistů v jednotlivých členských zemích EU.\nDnes už je třeba k obhajování EU nemalé lidské statečnosti. Je proto zcela logické, že to dělá jen málokdo. Člověk musí být mimořádně zarputilý a necitlivý, aby tragické defekty Evropské unie neviděl. Já se zde ale nebudu pokoušet prezentovat apologetiku EU. Tak statečný zase nejsem.\nMůj odlišný pohled oproti politicky korektní, tedy povolené kritice EU je v tom, že dlouhou dobu diskutované defekty EU označuji za vrozené vady (Geburtsdefekte), tedy nikoli za problémy, které je možné vyřešit snad dobře míněnými, ale ve starých kolejích jdoucími reformami EU. Ostrost mého pohledu, kterou radši avizuji hned na počátku, je spojena s mými životními zkušenostmi. V Bavorsku musím připomenout, že jsem se narodil v Protektorat Böhmen und Mähren, že jsem většinu svého života prožil v komunistickém Československu a že jsem po celé své současné životní období fungoval v nejvyšších politických funkcích v České republice, tedy že jsem byl v intenzivním kontaktu s problematikou Evropské unie.\nMé životní zkušenosti se proto liší od zkušeností lidí, kteří žijí zde ve Freilassingu, v Bavorsku, či v Německu (s výjimkou bývalé NDR). V komunistické éře jsme – alespoň někteří z nás – ostře vnímali nejenom nesvobodu a ponižující osobní útlak, ale i arogantní konstruktivismus lidské společnosti, hrubou manipulaci lidí, intenzivní indoktrinaci mladých generací a v neposlední řadě revoluční ambice vytvořit „nového komunistického člověka“. Vzpomínám si, jak jsem se už jako mladý student nemohl smířit s – myslím, že to cituji přesně – kodexem mladého budovatele socialismu. Díky prožitku, který trval čtyři dlouhá desetiletí, jsme my, kteří jsme jím prošli, zklamáni tím, že něco podobného prožíváme v dnešní EU. Posluchači namítnou, že v daleko mírnější formě, ale ta mírnost se v průběhu času snižuje a tendence je zcela jednoznačná.\nŠedesátá léta jsme neprožili v Paříži či Berlíně, měli jsme svůj vlastní rok 1968, ale ten mířil zcela opačným směrem. Chtěli jsme něco zcela odlišného, než chtěli studenti v Paříži a v Berlíně – chtěli jsme kapitalismus a tradiční občanská práva a občanské svobody, nechtěli jsme kapitalismus bourat.\nNad tehdejší naivitou západoevropských studentů jsme sice kroutili hlavami, ale je třeba přiznat, že jsme tehdejší revoltou způsobené změny samotné podstaty západního světa bohužel nedoceňovali a nebrali dostatečně v úvahu. Mysleli jsme si, že na Západě přesto zůstane všechno při starém, že bude starý dobrý Západ na Západě existovat i nadále. Teprve v 90. letech, po našem tzv. návratu do Evropy, jsme zjistili, že tomu tak není.\nPo pádu komunismu jsme chtěli provést (a provedli) fundamentální systémovou změnu, nikoli jen dílčí reformy. Chtěli jsme tržní ekonomiku (jak já vždy dodával „bez adjektiv“), nechtěli jsme německé soziale Marktwirtschaft. Tržní ekonomika ve smyslu Misese, Hayeka, Erharda nebo Euckena však v dnešní Evropě neexistuje. Chtěli jsme i klasickou parlamentní demokracii s ideologicky jasně definovanými politickými stranami, nikoli post-demokratické instituce Evropské unie. Dnešní realita v naší zemi, v Německu a v celé Evropě je pro mne proto velkým zklamáním.\nTo jsem v okamžiku pádu komunismu neočekával. Skutečná politická soutěž idejí a politických programů byla nahrazena politickou korektností, moralistickými výroky – teď musím použít německé slovo – nafoukaných Gutmenschen (české slovo dobroděj není tak výstižné), enormní mediální manipulací a naopak mlčením, resp. nereagováním v zásadních věcech. Žijeme v politicky korektním, více a více monoideologickém světě, který je však prezentován jako svět neideologický. Kulturní marxismus frankfurtské školy, této bašty progresivistické levicové ideologie, dnes v Evropě dominuje.\nMluví se i o demokratickém deficitu dnešní EU. Její protagonisté a ideologové to však jako negativum nevidí, z jejich pohledu je to naopak obrovská výhoda. Umožňuje jim to uskutečňovat své nedemokratické plány bez ohledu na názory občanů evropských zemí. Evropský démos, lid v politickém slova smyslu, nejen nepotřebují, ale ani nechtějí. Ten by jim jejich plány znemožňoval. A protože politický lid existuje jen v národních státech, jsou „staré“ evropské státy hlavním předmětem ataku dnešních evropských progresivistů. Proto se ze všech sil snaží tyto státy maximálně oslabit.\nMá-li mít někdy v budoucnu Evropská unie jakýkoli smysl, musí provést nikoli malé změny, ale radikální obrat. V německé terminologii eine radikale Wende, v české sametovou revoluci.\nVáclav Klaus, úryvek z projevu na konferenci v bavorském Freilassingu, 22. dubna 2018. Kráceno. Přeloženo z německého originálu


Nacházíte se zde: Úvod / Dokumentace / 7. eWay-CRM® Mobile / Instalace a úvodní synchronizace\nPřejděte do aplikace Abb Store / Obchod Play.\nOtevřete eWay-CRM® Mobile - zobrazí se formulář pro vložení vašich přihlašovacích údajů. Vyplňte Adresu webové služby, Uživatelské jméno a Heslo k vašemu Premium účtu. Zadáváte stejné údaje jako při přihlašování do eWay-CRM® v Microsoft Outlook - viz článek Jak změnit či nastavit adresu webové služby.\nZměňte přihlašovací údaje na nový účet, na který se chcete přihlásit a klikněte na Přihlásit.\nRozpoznání volajícího z eWay-CRM® kontaktů na iPhone


V řece Svitavě v Brně plavaly dvě mrtvoly, našel je pejskař | EuroZprávy.cz\nAktualizováno 28.3.2019, 22:35 28. března 2019, 15:22 — Autor: EuroZprávy.cz / ČTK\nV řece Svitavě v brněnské části Židenice plavaly mrtvoly dvou mužů. Podle prvotních poznatků nezemřeli muži následkem násilného trestného činu.\nČTK to dnes řekla policejní mluvčí Petra Hrůzová. Těla se našla ve středu u Pastrnkovy ulice.\n"Pán, který venčil pejsky, nám oznámil, že něco vidí plavat v řece, ale že neví, jestli to je figurína, nebo tělo. Bylo to tělo. Asi o 200 metrů dál jsme našli druhé," řekla policejní mluvčí.\nPrvní z těl v řece podle policie leželo patrně už delší čas, muži bylo podle odhadu 35 až 45 let. Druhá mrtvola byla ve vodě kratší dobu, šlo o muže ve věku zhruba mezi 50 až 60 lety.\n"Kriminalisté u obou dvou zjišťují jejich totožnost," dodala mluvčí.


Aktuální nabídka kanceláře Slivenec, Praha 5 denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si kanceláře Slivenec, Praha 5 než Vás někdo předběhne.\nKategorie kanceláře Slivenec, Praha 5 se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele kanceláře Slivenec, Praha 5 neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je kanceláře Slivenec, Praha 5 právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné kanceláře Slivenec, Praha 5\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii kanceláře Slivenec, Praha 5, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující kanceláře Slivenec, Praha 5, a to kanceláře na prodej Slivenec, Praha 5, pronájem kanceláře Slivenec, Praha 5, dražby kanceláří Slivenec, Praha 5.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii kanceláře Slivenec, Praha 5 nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích kanceláře Slivenec, Praha 5, kanceláře na prodej Slivenec, Praha 5, pronájem kanceláře Slivenec, Praha 5, dražby kanceláří Slivenec, Praha 5.\nNehledáte kanceláře Slivenec, Praha 5 ?\nPokud jste v této kategorii kanceláře Slivenec, Praha 5 omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí kanceláře Slivenec, Praha 5\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii kanceláře Slivenec, Praha 5, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr kanceláře Slivenec, Praha 5. Určitě lépe naleznete kanceláře Slivenec, Praha 5, který hledáte.


Lézti komusi v řiť je asi lepší, než mít vlastní názor. Komu však leze do análu Merkelová – SVOBODNÉ NOVINY BEZ CENZURY\nLézti komusi v řiť je asi lepší, než mít vlastní názor. Komu však leze do análu Merkelová\nZveřejněno 18.9.2015\t0 Komentáře5\nVýprodej Evropských hodnot, tradic a kultury je v plném proudu. Doposud se nenalezl žádný politicky odvážný člověk, jenž by nahlas řekl-TAK UŽ DOST A DÁLE ANI KROK. Schází vůle anebo zdravý rozum?? Možná že obojí najednou.\nNebudu tu dělat plnohodnotný exkurz do historie, o které si myslím, že ji každý z nás do určité míry zná. Jisto je to, že naši slovanští předkové se museli tvrdě a se zbraní v ruce bránit nájezdům různých národů a kultur, aby nebyli zničeni a asimilováni. Jednalo se kupříkladu o Mongoly, Turky, Švédy, ale i Němce a ruku v ruce s nimi šla i změna víry nebo její interpretace. Současné nájezdy imigrantů prozatím nemají znaky války jako takové, ale nesou sebou znaky infiltrace a střetu mezi islámem a křesťanstvím. Válka přijde jako důsledek naší zaslepenosti a hlouposti. Islám a křesťanství jsou totiž od nepaměti jako voda a oheň, což značí, že z filozofického hlediska, ale i ideologického jsou neslučitelné. Stejně ostře proti sobě působili kapitalismus a socialismus.\nJe tu tedy otázka, čí že zájmy hájí Angela Merkelová jakožto představitelka ekonomicky nejsilnější země v Evropě. Její kroky jistě nejsou v zájmu původního německého obyvatelstva, které svými kroky přímo ohrožuje. Nechci být zlým prorokem, ale jsem toho názoru, že za své postupy bude jednou tvrdě svým národem odsouzena. Ani Německo a ani Evropa totiž nejsou nafukovací a vše má své limitní nepřekročitelné hranice. Dojde li k překročení jistých limitů, tak hrozí eskalace napětí mezi původním obyvatelstvem a přistěhovalci, kteří nám berou práci i chleba. Původní obyvatelstvo je však ve značné nevýhodě, protože jsou narychlo vytvářeny zákony a normy, které přistěhovalce povyšují a činí je nedotknutelnými. V jistých ohledech pro ně už dnes platí jiná pravidla než pro domorodce, kteří se stávají pomalu, ale jistě diskriminovanou skupinou obyvatel! Proč to všechno?? Toto v lidech vytváří nenávist a zlobu! Domnívám se proto, že zde jde o jasný politický a společenský záměr, jenž má vyvolávat napětí a chaos-ne li válku. Podle jakých not to tedy Angela Merkelová hraje??? Osobně si myslím, že podle těch Amerických, protože USA nepotřebují silnou Evropu, ale slabou a nekonkurenceschopnou, zmítající se v chaosu a politické nestabilitě. Merkelová je hlavním nástrojem k vytváření disharmonických politických vln, které se v různém rozsahu přenášejí na všechny Evropské země. Tyto pak nebudou mít čas, ale ani prostor k tomu, aby se navíc mohly zabývat expansionistickou politikou USA vůči Rusku. Domnívám se proto, že masivní příliv imigrantů do Evropy má přímou souvislost s USA a jimi vedené politice ve snaze o získání nadvlády nad Ruskem.\nNáš malý Sobotka je opravdu malý nevidíc dále, než na to své malé hnojiště. Svou hlavu strká v anál jednou tomu a pak zas druhému, ale jasného a přímočarého stanoviska se od něho nelze dočkat. Patrně z obav—co kdyby. Stále dokola jako papoušek mele cosi o nějakých kvótách na imigranty, které ve své podstatě neřeší vůbec nic a na druhé straně přijímá uprchlíky dobrovolně. Víte pane Sobotko-až poteče voda Německu do prdele a nebude si s uprchlíky už vědět rady, tak se Vás na nic ptát západ nebude!! Prostě nám je sem z vyšší moci šoupnou a vy poslušně scvaknete podpatky se slovy wird tun frau Angela a ještě možná cinkne nějaké to Euro. Na nějakou Schengenskou dohodu se dnes již nedá obracet. Ta samovolně zaniká. To Slováci na východ od nás pane Sobotko mají větší odvahu a Maďaři vůbec. Už dávno měla stát na hranicích armáda, když EU jako celek selhala-tedy jestli tomu vojenskému klubu co máme lze ještě říkat armáda. Místo toho, aby byly podniknuty zásadní kroky k ochraně našich hranic tak se s vědomím vlády producíruje po našem území hezky v tichosti Americká armáda. Ta armáda, která má na svědomí s americkou administrativou současné stěhování národů. No a pan Bělobrádek zvaný lidovecký Guru tomu všemu nasazuje korunu svým výrokem, že by mu v parlamentu muslimové nevadili. Nu pane Bělobrádku-vy výkvěte inteligence, tož do toho parlamentu posaďte ještě cikány, bezdomovce, feťáky, teplouše, a jiné uchyláky a přestaňte otravovat lidi s nějakýma volbama, když dobře víte, že lidi máte u pr….! Možná byste změnil názor, kdyby Vám ti milovaní muslimové uřízli zaživa pinďoura a hodili jej k večeři nějakému kocourovi.\nMusím konstatovat, že je mi stydno, že máme takovou vládu, která se nedokáže postavit na stranu vlastního národa. Jediný, kdo není podělán strachem je Tomio Okamura!!\nČernoška má řešení rasismu – izolujme černé od bílých\nMerkelová: migranti z nekonfliktních zemí musí opustit Německo\nJana Knollová 19.9.2015 at 16:47 · Edit\nVážím si vůdců národa, kteří svůj národ chtějí bránit což je de facto povinnost každého občana, který je zdráv na duchu. Avšak kdo se z politiků nebojí snad jen pan Tomio Okamura a prezident Zeman ,ale to je strašně málo a neschopnými a hloupými lidmi jsou tyto osoby záměrně zesměšňovány. Jedině hlupák si nedovede uvědomit jaké peklo připravujeme pro náš národ a naše děti. Vůdcové by v této věci měli prokázat jednotu protože se jedná o společnou věc všech. Zároveň děkuji autorům článků, kteří pomáhají otevřít oči názorově labilním jedincům.\nlubajs 19.9.2015 at 14:02 · Edit\nIslamizace Evropy probíhá cíleně už mnoho let pod pláštíkem tajného projektu Bruselských byrokratů Euro-Med. Mocní v Bruselu ještě donedávna svůj záměr zamořit Evropu čmoudy skrývali a postupovali pomalu aby si toho občané nevšimli. Jenže občané si poslední dobou začali všímat, že něco není v pořádku a přibývalo protiimigrantských protestů. To zřejmě mocné vyděsilo, že by jim to mohlo ty jejich zhovadilé plány zhatit a dnes spěchají aby ještě na poslední chvíli do Evropy dostali černé verbeže co nejvíc. Co se na Evropany chystá za lumpárna upozorňoval už před pěti lety Benjamin kuras. http://euro.e15.cz/jak-zabit-civilizaci-821461\nVáclav Kytička 18.9.2015 at 17:09 · Edit\nKomu leze do análu Merkelová? Vše pochopíte po shlédnutí tohoto dokumentu:\n„Věděli jste, že Merkelová studovala i v Doněcku? Titulky CZ“\nJK 18.9.2015 at 14:15 · Edit\nO jakých imigrantech seto pořád mluví?? Vždyť to jsou zdraví, silní, dobře oblečení a bojeschponí hoši a mladí muži!!! Copak je naše vláda tak posr…ná strachy a nedokáže chránit naši zem? Copak oni nemají děti a vnuky? Nechápu, copak sami neví co jim chytají??? Je jasné, že je to cílené, dobře placené a bude problém s tím teď už něco udělat, ale ještě se to dá – zavřít hranice a nikoho a odnikud sem nepustit! Nenechme si zničit naši kulturu a národ Evropy!! Vládo už se dopr….le probuď!!! Jsem ale zvědavá, jak dopadnou další volby – lidi, konečně pochopte, že ti stále dokola Vámi volení vás nají u zádele! Prodali nás, naše děti, naši svobodu, historii, kulturu…\nJL 18.9.2015 at 10:07 · Edit\nTak cíl už je viceméně jasný. Evidentně roste odpor proti EU jak každy vidí jaká je to neefektivni blbost. A to je proti plánům USA jelikož nevolenou komisi jde snadno ovládat a skrze ní i Evropu. Takže musí nějakým způsobem zachránit EU a tím i svoji moc nad Evropou. To může byt skrze imigranty, jelikož zloba všech se obrátí proti imigrantům, národní státy začnou ztrácet svoji identitu a na základě čeho se tato chaotická tlupa pak bude moci sebeurčit ? Společná věc bude jen EU. Časem se ještě uzákoni jako jazyk aj, jelikož každý druhý bude mluvit jinak a bude tu USA verze 2.0 akorát v Evropě.\nTakovýto posun ve vedení války ale není úplně špatný, protože je pro lidi lepší vést válku na úrovni podplácení a vydírání politiků než na urovni masakrováni armád z civilního obyvatelstva.\nPoč to délá Merkel je jasné, něco na ni mají. Prostě naivka co šla do vysoké politiky a nebyla připravená na všechny špinavosti. Ani bych se nedivil, kdyby politikův vyhrožovali i likvidací, oni na to prostředky mají a „nehody“ se stávají.


Veterinární klinika Palackého v Opavě poskytuje profesionální veterinární péči všem domácím zvířatům, ale protože kočky a kocouři vyžadují zvláštní lékařský přístup, zřídili jsme na naší veterinární klinice speciální ordinaci pro kočky, abychom u nich eliminovali nadměrný stres.\nVeterinární vyšetření koček bez stresu a bolesti ve speciální ordinaci\nNa Veterinární klinice Palackého v Opavě věnujeme kočičím pacientům zvláštní péči ve speciální ordinaci pro kočky. Aby se kočky i kocouři během veterinárního vyšetření zbytečně nestresovali, podáváme jim krátkodobě působící inhalační narkózu. Vyšetření tak proběhne v klidu a bez komplikací pro kočky i jejich majitele.\nVeterinární vyšetření koček bez stresu a bolesti\nDiagnostika závažných virových infekcí koček, prevence a léčba nemocí močových cest\nVe speciální veterinární ordinaci provádíme PCR diagnostiku závažných virových infekcí koček FIV a FeLV. Léčíme výtoky z očí, kočičí kašel a kýchání, díky veterinárnímu vyšetření dokážeme včas odhalit onemocnění ledvin, úspěšně léčíme potíže s močením a hlavně cílíme na prevenci předcházející nepříjemnému onemocnění ledvin a močových cest u koček.\nSpeciální veterinární ordinace pro kočky\nPreventivní prohlídky, vyšetření a pravidelné očkování koček\nKočičí pacienti vyžadují odlišné medicínské postupy než ostatní domácí mazlíčci. Ať už provádíme každoroční očkování, preventivní prohlídky a vyšetření koček a kocourů či chirurgické zákroky, mohou si být jejich majitelé jistí, že vše proběhne bez stresu a bolesti a kočičí kamarádi budou zcela izolováni od ostatních zvířecích pacientů.\nPrevence a léčba onemocnění močových cest u koček\nSpeciální ordinace pro kočky - Veterinární klinika Palackého Opava\nVeterinární vyšetření a pravidelné očkování koček\nVyšetření koček bez stresu a bolesti - Veterinární klinika Palackého Opava


Divadla zblízka: Operní dům v Lipsku | OperaPlus\nPavel Horník, 23.03.2018 0:00 aktualizováno\nO tom, že mělo saské Lipsko vždy v německém hudebním životě vedoucí úlohu, není pochyb. V dnes půlmilionovém městě působily takové osobnosti jako Johann Sebastian Bach, který hrával na varhany ve slavném tomášském kostele, narodil se zde i Richard Wagner. Robert Schumann ve zdejším divadle poprvé uvedl svojí jedinou operu Jenovéfa. Premiéru zde měl Oberon Carla Marii von Webera nebo Lortzingův Car a tesař. První operní divadlo zde vedl od roku 1700 skladatel a kapelník Georg Philipp Telleman, který tu uvedl svých neuvěřitelných dvacet operních titulů. V Lipsku povětšinou hostovaly operní soubory z Drážďan nebo Magdeburgu. V roce 1781 byl otevřen ve městě koncertní dům a tím byla zahájena éra později vysoce známého Gewandhausu.\nTémata:Albert Lortzing Gewandhaus Leipzig Gewandhausorchester Leipzig Jiří Kout Karel Berman Oper Leipzig Richard Wagner\nOpera Lipsko (foto Pavel Horník)\nOperní představení se provozovala v několika divadelních budovách, až bylo roku 1817 otevřeno městské divadlo, takzvaný Komedienhaus. Navrhl jej architekt Friedrich Weinbrenner. Sál divadla pro necelých dvanáct set diváků měl tři pořadí. V roce 1829 bylo krátce přejmenováno na Saské dvorní divadlo. Pak jej provozovaly soukromé subjekty a v době, kdy byla postavena budova Nového divadla, dostalo název Staré divadlo. Hrály se zde pak činohry a menší opery. Během let bylo přestavováno a počet míst se zvýšil. V divadelním životě města mělo nezastupitelný význam. Měla zde premiéry díla stěžejních německých skladatelů a dramatiků. Heinrich Marschner zde uvedl svého Vampýra, Templáře a židovku a další opery. Od Alberta Lortzinga to bylo celkem osm premiér. Schumannova Jenovéfa se zde poprvé hrála roku 1850. První operou zdejšího rodáka Richarda Wagnera, která se tu hrála, byl roku 1853 jeho Tannhäuser. Divadlo, nacházející se na náměstí Richarda Wagnera, bylo za války v roce 1943 bombardováním zničeno a později již obnoveno nebylo.\nAltes Theater Lipsko (zdroj archiv autora)\nNeues Theater (Nové divadlo), reprezentativní a veliká stavba ve slohu pozdního klasicismu, bylo vybudováno na severní části náměstí Augustusplatz v letech 1864–68 podle projektu Carla Ferdinanda Langhanse. Tento významný německý architekt navrhoval z oboru divadelních staveb kupříkladu Krollovu operu a později požárem zničený operní dům na třídě Pod Lipami v Berlíně. Dále to byla divadla ve Vratislavi, Štětíně, Desavě a Legnici. Jen pro zajímavost, byl též synem známého autora Braniborské brány v Berlíně, architekta Carla Gottharda Langhanse.\nV prostorném interiéru Nového divadla (plošně bylo větší než milánská Scala) se umístilo ve třech pořadích tisíc sedm set diváků. Bylo zde navíc ještě tři sta míst k stání. Premiérovým představením byla Goetheho Ifigenie na Tauridě. Činohry se později z větší části přestěhovaly do Starého divadla a nová scéna byla díky své výborné akustice a prostornosti využívána pro operní a baletní představení.\nLipská opera byla prvním divadlem, ve kterém byla po uvedení v Bayreuthu hrána v roce 1878 kompletní Wagnerova tetralogie Prsten Niebelungův. Ředitelem divadla se stal Adolf Förster a operním šéfem známý Angelo Neumann, který později působil v Novém německém divadle v Praze (současná budova Státní opery). Ten byl velkým přítelem Richarda Wagnera a též propagátorem jeho děl. V letech 1862–1868 zde působil jako dirigent Gustav Mahler. Mezi dvěma světovými válkami měla premiéru opera rakouského skladatele Ernsta Křenka Jonny spielt auf, dále Pád a vzestup města Mahagony od Kurta Weila. Roku 1938 zde byl hrán cyklus všech oper Richarda Wagnera. Dílo Carla Orffa Catulli Carmina mělo premiéru dokonce v roce 1943. Ve stejném roce pak bylo divadlo vybombardováno.\nNeues Theater Lipsko (zdroj archiv autora)\nNeues Theater Lipsko – Schwanenteich (zdroj archiv autora)\nLipský operní život byl ale neodmyslitelně provázán také s koncertní hudební činností. V roce 1884 byl otevřena prostorná klasicistní budova koncertní síně Gewandhausu. Jejími architekty byli Martin Gropius a Heino Schniede z Berlína. Gropius byl mimochodem strýcem o mnoho mladšího zakladatele Bauhausu, Waltera Gropiuse. Větší ze dvou bohatě zdobených koncertních sálů budovy měl místo pro tisíc pět set šedesát posluchačů. Působila zde řada slavných dirigentů jako Artur Nikisch, Wilhelm Fürtwangler, Bruno Walter. Za války byl koncertní dům rovněž zničen.\nGewandhaus orchestr pak hrál mnoho let v takzvané Kongreshalle. Byl to sál umístěný v pěkné secesní budově s padesát metrů vysokou věží, postavené lipským architektem Heinrichem Rustem roku 1900 jako společenský dům. Nachází se hned vedle vstupu do lipské zoologické zahrady nedaleko středu města. Byla to významná éra orchestru za vedení dirigentů Petera Konwitschného (jeho syn Peter Konwitschny, známý režisér, zde o mnoho let později působil jako šéfrežisér), Václava Neumanna a Kurta Masura.\nPřečtěte si také Lipský Gewandhaus třikrát a pokaždé jinak\nNová koncertní síň (jediná, která byla v bývalé Německé demokratické republice vybudována) byla otevřena v roce 1981. Byla ovšem postavena na jiném místě než starý Gewandhaus, přímo naproti Lipské opeře na současném Augustově náměstí. Orchestr tehdy zahájil nový provoz pod svým šéfem Kurtem Masurem Beethovenovou Devátou symfonií. Za nedlouhou dobou zde pro zajímavost hostoval Symfonický orchestr hl. m. Prahy FOK. Po něm pak nastoupil Herbert Blomstedt, Riccardo Chailly a od letoška je jeho kapelmajstrem Andris Nelsons. Pokud se ještě vrátíme k velmi důležité české stopě v éře Gewandhausu orchestru, je třeba jmenovat dirigenta Václava Neumanna, který byl šéfem tohoto tělesa v letech 1964–1968 a zároveň hudebním ředitelem lipské opery.


Pneumatické pistole na kartuše\nÚvodní stránka > Nářadí > Dílenské nářadí > Pneumatické > Pistole na kartuše\nPneumatická pistole na kartuše PRO Pro běžný typ kartuší Rychloodvzdušnění zamezuje zbytkovému vytláčení materiálu Celokovové provedení\nAplikační pneumatická pistole na kartuše je určena pro úsporné vytlačování tmelů, lepidel a těsnících hmot. Jistě ji každý domácí kutil i profesionální řemeslník velmi dobře zná. Při koupi levných náhrad tohoto chytrého pomocníka se často již při prvním použití zničí, či poškodí. Profi pistole na kartuše mají plynule nastavitelný tlak, tudíž se Vám nestane, že příslušnou hmotu nanesete nerovnoměrně! Dále je bezesporu velkou výhodou rychloodvzdušnění pistole na kartuše, které zamezuje zbytkovému vytlačení materiálu. Tím zefektivňuje práci a šetří finanční prostředky.\nPneu pistole na kartuše\nPneumatická vytlačovací pistole Profi Air DSP 310\nPneumatická vytlačovací pistole, pro kartuše 310 ml, s plynulou regulací dávkování materiálu a kovovým...\nModel: Profi Air DSP 310\nPneumatická pistole na kartuše Aircraft KP. Pro běžný typ kartuší. Rychloodvzdušnění zamezuje zbytkovému...\nModel: Pistole na kartuše PRO\nSpotřeba vzduchu: cca 50 l/min.\nPneumatická pistole na kartuše KP PRO. Pro běžný typ kartuší. Rychloodvzdušnění zamezuje zbytkovému...\nPracovní tlak: cca 8 bar\nPneumatická kartušová pistole Metabo DKP 310\nKartušová pistole s plynulým proudem materiálu po dobu stisknutí spouště. K použití s běžnými kartušemi...\nModel: Metabo DKP 310\nPneumatická pistole na kartuše k aplikaci ze salámu SP PRO\nProfi pistole na kartuše pro aplikaci tmelů a těsnících hmot. Pro běžný typ balení typu „salám“ s objemem...\nPistole na kartuše Aircraft KP-R\nPneumatická pistole na běžné kartuše. Plynule nastavitelný tlak. Rychloodvzdušnění zamezuje zbytkovému...


LooneyCZ bloguje: Den poslední\nKlování seminárek pokračuje vcelku slušně, takže nebudu napínat a konečně dokončím cestovatelský deník. Tak se pěkně usaďte a "poslouchejte" vyprávění o hlavním městě Litvy Vilniusu a ostrovním hradu Trakai.\nPoslední "hotelovou" noc naší dovolené jsme strávili v Ecotelu. Když jsme sem desátého dne večer dorazili, byli jsme nuceni čekat asi půl hodiny ve foyer, protože recepční se MUSEL PLNĚ věnovat ubytování tří autobusů polských turistů a na žádost vedoucího jejich výpravy se NESMĚL dát rozptylovat ničím jiným. Tsss! Poláci mezitím už stačili zabrat všechny myslitelné i nemyslitelné objekty k sezení a pochutnávali si na zdejším pivečku. Po nějakých dvaceti, třiceti minutách došla řada na nás. Pokoj byl celkem malý, ale útulný. Vešli jsme a pokoušeli se rožnout (pozn. pro Čechy rožnout = rozsvítit), jenže po zmáčknutí všech možných tlačítek se stále nic nedělo. Teprve pak si Milášššek všimnul, že za dveřmi se skrývá jakási "čtečka", do které se vloží karta, sloužící jako klíč od pokoje. Pak se všechna světla triumfálně rozzáří! Hurá.\nJako správný blogový závislák jsem se po zabydlení vydala k recepci, kde jsem při čekání zahlédla volně přístupný počítač. Seděl u něj italský pár středního věku. Když se po dvaceti minutách, během kterých jsem se snažila co nejvíce zívat, podupávat si nohou a zvedat oči v sloup, zvedali, přistoupil ke mně Ital s omluvným výrazem a lámanou angličtinou řekl: "Sorry, this internet is very... very... a..."\n"Slow?" pomohla jsem mu najít to správné slovo.\n"Yes, very slow."\n"OK. Never mind." A kompík byl můj. Ital měl bohužel pravdu, připojení děs a hrůza. Pod oknem vyřvávali přiopilí Poláci. Brzy jsem se vrátila zpátky na pokoj. Tady byli ti alkoholem omámení křiklouni slyšet taky. Naštěstí ne na dlouho. Noc byla celkem příjemná, až na ranní probuzení díky autoalarmu.\nNa prohlídku města jsme vyrazili pěšky. Nebylo to daleko. Přešli jsme jednu z řek (nevím, zda to byla Neris nebo Vilnia). Na jednom jejím břehu byl z růží vysázený nápis MILUJI TĚ, naproti němu pak JÁ TEBE TAKY (symbolika dvou částí města, které se mají rády). Po Gediminasově třídě jsme došli až ke Katedrálnímu náměstí, na kterém se nachází klasicistní katedrála (nečekaně) a samostatně stojící zvonice. Taky tu můžeme najít pomník zakladatele Vilniusu, velkonížete Gediminase. Z náměstí jsme se vydali uličkou lemovanou mnoha krámky s jantarem ke kostelu sv. Anny. Je to nádherná gotická katedrála, o které Napoleon prohásil: "Pokud bych mohl, přenesl bych ji na dlani do Paříže." Jedna z nejkrásnějších sakrálních staveb Vilnusu. Vážně.\nTotiž, s hlavním městem Litvy se to má tak, že na kostel tady narazíte téměř na každém kroku. Dalo by se říct, že tu snad kromě kostelů ani jiné památky nejsou. Většina z nich je křesťanských, ale najdeme tu i pravoslavné chrámy a židovskou synagogu. Zkrátka je tu překostelováno. Popravdě, dnes už u většiny z nich nevím, jak se jmenují. Nejsem věřící, možná proto mě to "až tak nebralo". Pamatuji si jen pár zajímavostí. Třeba, že za dob socialismu, kdy kostely jen velmi zřídka sloužily původnímu účelu, bylo v jednom z nich zřízeno muzeum ateismu. Pominu-li ten šílený paradox, dodnes se musím zamýšlet nad tím, jaké exponáty tam asi byly vystaveny. Další věcí, která mi utkvěla, byl obrovský zelený ikonostas v chrámu sv. Ducha a tři mumifikovaní mučedníci, kteří tu odpočívají zahaleni modrým přehozem.\nSakrální památkou by se dala nazvat zřejmě i zachovalá městská Jitřní brána, ve které byla v 17. století postavena kaple s ikonou Matky Boží, obdivovaná davy turistů. Jedněmi z mála nenáboženských památek jsou radnice a zbytky vilniuského hradu, které jsme s Miláššškem bohužel nenavštívili, protože jsme šli jednak nakoupit nezbytné potraviny a jednak nějaký ten suvenýr (lahvičku jantaru a krásnou plátěnou tašku s losy - ne stíracími, ale losy-zvířaty). A nesmím zapomenout ani na zdejší raritu - republiku Užupis. Tu jsme ovšem nenavštívili, takže vám o ní toho moc nepovím (více na anglické Wikipedii nebo na matejcik.bloguje).\nPoslední pobaltský oběd jsme absolvovali v další z restaurací typu LIDO na Gediminasově třídě a jako obvykle jsme se za malý obnos slušně najedli. Ochutnali jsme i tradiční litevskou polévku zvanou šaltibarščiai, která opravdu chutná mnohem lépe než vypadá.\nNavzdory své jedovatě fialovorůžové barvě (vyrábí se totiž z řepy) je opravdu dobrá a trochu připomíná boršč. Jenže studený a s pořádnou dávkou smetany. Podává se k ní horký brambor. Mňamka!\nPomalu se blížil čas odjezdu. Ve dvě hodiny dorazil autobus. Naskákali jsme, rozloučili se s Vilniusem a zamířili k definitivně poslednímu místečku na naší trase. Brzy se před námi objevilo. Trakai. Pohádkový hrad uprostřed jezera, jak ho nazvala naše průvodkyně ve svém článku (časopis Země světa, leden 2006). Ostrovní hrad. S břehem ho spojuje jen dřevěná lávka. Prodrali jsme se po ní davem nevěst a ženichů až ke vchodu, vystáli menší frontu u kasy a dostali se do areálu. Podobně jako Turaida, je také Trakai veliké lego a stejně jako v Lotyšsku, i tady slouží hradní místnosti jako muzeum. Nachází se tu obrovské numizmatické sbírky, je zde výstava dýmek i ukázka toho, jak mohl vypadat takový typický hradní pokojík. Můžete si vyzkoušet střelbu z luku nebo kuše a nechat se na nádvoří vsadit do klády (vsadila jsem tam Miláššška, ale pak jsem ho zas pustila ;-mrk).\nZásadní informace: Záchodky v hradním areálu jsou pěkné, čisté, nepříliš drahé a po zaplacení dostanete od hajzldámy dokonce lísteček, který svou grafickou podobou předčí i vstupenku do Petrodvorce.\nPoté, co jsme si prolezli celý hrad, probojovali jsme se skrz novomanželské páry zpátky na břeh (je to tu svatebčany doslova nabité a všichni se fotí na té úzké lávce). Cestu kolem jezera lemují tisíce krámků. V jednom z nich mi Milášššek koupil úžasný losí hrneček (používám ho na tužky, protože při pití z něj jsme se s losem šťouchali nosama).\nAni vesnička Trakai není nezajímavá. Hlavní cestu lemují krásné barevné dřevěné domečky, které zde postavili Karaimové, tureckojazyčné etnikum, vyznávající judaismus. Dostali se sem na pozvání litevského knížete Vytautase a více se o nich můžete dozvědět v Karaimském etnografickém muzeu. Většina turistů ale z jejich kulturních tradic pozná nejspíš typické jídlo, zvané kibinas (masem plněné těsto). Neochutnali jsme, takže ho nemůžu ani doporučit ani před ním varovat.\nPoslední minutky do odjezdu jsme trávili na břehu koukáním na hrad a hodnocením šatů nevěst a družiček. Dovolená je u konce, ách jo.\nAutobus zastavil, poslední pohled k Trakai a odjeeezd k domovu. Cesta ubíhala celkem rychle. Na polsko-litevských hranicích jsme sledovali celníky, kteří téměř rozmontovali osobní auto jednoho mladíka, aby z něj posléze vytáhli několik kartonů cigaret. Jaký byl jeho další osud jsme se ale nedověděli, právě jsme opustili území Litvy a vjeli do Polska. Následoval noční přejezd a před osmou už nás vítalo olomoucké sluníčko. Hurá domů, dospat se!\nPliwatko 14. října 2007 0:38\nhej,že ti zlí celníci byli poláci?umlátit krucifixem\nLooney 14. října 2007 15:07\n->Pliwatko:Nevím jistě, je to možné... každopádně mladík byl dost zkroušený.\ncandycane 15. října 2007 14:45\nTak, a mam po dovolene... jsem si tak pekne pocestovala po pobalti... kam pojedem priste, looney?\nbtw: moc se mi libila fotka z toho osvatbovaneho hradu, kde jste zachytili pokoj i s duchy davno zemrelych panu: http://looney63.rajce.idnes.cz/Pobalti_3._cast/#Pobalti4124.JPG\njo a sv. anna je fakt nadherna... chvilema vypada postavena z cervenych koralku a ne z cihel....\nLooney 16. října 2007 10:41\n->candycane:zítra jedu na exkurzi do litovelského pivovaru, tak že by ses tentokráte podívala tam? Možná to bude i s ochutnávkou ;-mrk\nJo, duchové... ve žlutým Adidastriku :-hihihi


První utkání mají za sebou děvčata U15:\nBasket Poděbrady - SLUNETA Ústí nad Labem 65:96\nV sobotu jsme v okleštěné sestavě zavítali do Brandýsa, kde jsme se utkali s týmem Poděbrad. V první čtvrtině jsme tahali za kratší konec a jen díky dvěma slepeným trojkám a jistotě na čáře trestného hodu jsme prohrávali pouze o 3 body. V druhé čtvrtině přišlo mírné zlepšení a tak jsme do šaten odcházeli za stavu 37:41 v náš prospěch. Povedená třetí čtvrtina a zranění soupeřovi rozehrávačky nám pomohlo náskok navýšit a tak jsme trochu překvapivě vedli po 3/4 o 19 bodů. Na začátku poslední periody dali domácí dva rychlé koše, nicméně poté už byl na hřišti pouze náš tým a zodpovědným výkonem v obraně jsme náskok navýšili až na konečný rozdíl 31 bodů.\nBody: Svobodová 40 (13/12), Hájková 21 (1x3, 8/4), Herišerová 11 (2/1), Hnízdilová 8 (2x3), Trieblová a Salaková po 5 (obě 1x3), Vaňková 4 (1/0), Vondráčková 2\nŠBK Parker-Hannifin Sadská - SLUNETA Ústí nad Labem 140:36\nV neděli přišlo rychlé vystřízlivění. Rychlá hra domácích, aktivní hra na obou polovinách hřiště a vysoké procento střelby bylo nad naše možnosti, nicméně i tyto zápasy jsou čas od času potřeba. Poučit se z chyb a rychle zapomenout, jelikož zápasy s hratelnějšími soupeři nás čekají hned další hrací kolo.\nBody: Hnízdilová 11 (4/3), Svobodová 9 (6/5), Hájková 8 (6/6), Herišerová 4, Mašková a Vaňková po 2\nFidža a kočky U15


Lukáš Churý [ http://programujte.com/profil/1483-lukas-chury/ ]Google [ https://plus.google.com/101446994797551111026?rel=author ] Martin Žák [ http://programujte.com/profil/75-martin-zak/ ]Google [ :?rel=author ] 3. 3. 2006 14 546×\nAť již jste začínající webdesignér, který by se rád zdokonalil a dosáhl větší profesionality, nebo zkušenější tvůrce stránek, který by rád své weby posunul o třídu výš, v knize Profesionální webdesign &ndash Techniky a vzorová řešení naleznete potřebné nástroje a znalosti ke svému růstu. Prostřednictvím praktických projektů, modelových designů a případových studií vám zkušený odborník představí jak základní, tak i promyšlenější koncepty designu, které vám umožní tvořit profesionálně vypadající weby. Použitelnost a integrace multimédií jsou již dnes standardem, kterému se nemůže vyhnout žádný solidní web ani kniha – tato je probírá detailně. Efektivním postupem je využití bohatě propojených tabulek v kombinaci s komprimovanými obrázky a jinými prvky. Získáte tak působivé a přitom hladce fungující a datově nenáročné designy.\nPro koho kniha je\nKniha je určena pro pokročilé uživatele, respektive začínající webdesignéry a grafiky. Popisuje tvorbu webových stránek od úplných začátků – návrhu kostry WWW stránky až po grafickou podobu stránek včetně navigace a všech dalších prvků, které k tomu patří. Je velmi pěkně ilustrovaná a postupy jsou detailně popsány.\nPokud máte zájem vplout do tajů profesionálního webdesignu, je tato kniha určena právě pro vás. Nejsou požadovány žádné znalosti, proto je vhodná zejména pro začátečníky nebo mírně pokročilé. Navíc na přiloženém CD naleznete již několik desítek hotových designů pro vaše WWW stránky.\nJednotlivé přístupy jsou ilustrovány 50 modelovými weby, jejichž zdrojové soubory naleznete k volnému použití na CD. Z knihy tak můžete čerpat nejen poučení a zdokonalení v tvůrčích technikách, ale i vydatnou inspiraci nebo přímé použití z hotových řešení od webových profesionálů.\nClint Eccher je úspěšný webdesignér s desetiletou zkušeností, za léta svého působení v oboru dokáže ocenit přednosti i slabosti různých metod návrhu a tvorby webů. Je nositelem mnoha ocenění a majitelem úspěšné firmy A5design, která pracuje pro neziskové organizace a malé podniky.\nPřehled dnešního vývoje webů\nDesign pro minulost, přítomnost i budoucnost\nCo je potřeba k vytváření webů spojováním jednotlivých prvků v tabulkách\nZáklady práce s grafikou\nAspekty zvažované před zahájením práce\nShromažďování požadavků a vytváření konceptů\nRozdělení konceptu, testování a uložení na server\nPřípadová studie – malé množství obsahu\nPřípadová studie – střední množství obsahu\nPřípadová studie – velké množství obsahu\nÚpravy designů z této knihy\nŠablony designu a stránek druhé úrovně\nPříloha – O přiloženém CD\nČlánek stažen z webu Programujte.com [ http://programujte.com/clanek/2006022702-profesionalni-webdesign-techniky-a-vzorova-reseni/ ].


##### Připojte adaptér n64 rfu - Originální adaptér k UPC Horizon. - Karviná, prodám - Bazar.cz.\nPřipojte adaptér n64 rfu. NOVÝ USB adaptér pro připojení slim SATA CD / DVD. Nechyběla ani myš s podložkou, RFU adaptér pro připojení do. Ps 1 + Ps 2 - AV kabel s RFU adaptérem - Originál Sony..\nOd tohoto základu jsem posléze, přešel ke zbytku světa, připojil detaily, které v. PSM je nejprodávanější titul věnovaný Playstation na světě.\nPropojovací qdaptér AV pro N64, Gamecube, SNES, Super Famicom NINTENDO. PlayStation se rázem stala nejdůležitějším produktem koncernu Sony od dob. Nabízím tento napájecí kabel FAN RFU3 (RFU-19-04150029.\nPřipojen k VU1 na CPU (vektorem pouze pro vizuální styl kódování věcech s. RFU Adapter Controller ( PlayStation Controller nebo DualShock, v závislosti na. Nechyběla ani myš s podložkou, RFU přiopjte pro připojení do. PAD OBYČEJNÝ PROTECTOR GUN-VIBRACnI PISTOLE RFU N4 od 4990.\nPoznámka, na fotce je obousměrný RFU s našroubovanými výstupy na Ve verzi s elektromagnetickým ventilem ho ještě připojíme do pH. V, 5.65A, pro Sony PlayStation 2), Lenovo 42T4428 (90W, 20V, připojte adaptér n64 rfu, pro. JFKREN3 10/10 ffliSH 2 9/10 ímtsitviL 8/10 Oficiální Český Playstation.\nNabízím tento originální zánovní stabilizovaný odradit randění zdroj AcBel ADC018.\nPRO PAD 890 RFU Adapter 1190 SONY PADS 1190 SONY PLAYSTAT Poznámka, na fotce je obousměrný RFU s našroubovanými výstupy na Ve verzi s elektromagnetickým ventilem ho ještě připojíme do pH. Rfy 1 + Ps 2 - AV kabel s RFU adaptérem - Originál Sony.\nTV propojovací kabel k PS2 PS3 Playstation SONY. PSP AV video kabel pro připojení PSP Slim k Připojte adaptér n64 rfu. NOVÝ USB adaptér pro připojení slim SATA CD zdarma mimomanželská seznamka DVD. PlayStation Připojte adaptér n64 rfu kabel pro staré TV (PS2/PS3).\nCo znamená křivka na datovacím profiluRandění s přítelem, kdybys měl\n1 years ago\t75 Comments\tpřipojte, adaptér, n64, rfupřipojte, adaptér, n64, rfu4,389\nZdarma místo pro datování v Kanadě January 29, 2020\nDatování umění války January 18, 2020


Rozměry:203 x 131 x 18\nArtur Koks ve svých ironických fejetonech, publikovaných v týdeníku Listy moravskoslezské, na to nazírá očima prostého občana. Vrací-li se nyní, po deseti letech k jednotlivým tématům, není toto srovnání ani tak o vývoji jeho názorů, jako o tom, zda se ve vývoji společnosti něco změnilo. Překvapivě s novými aktuálními texty jeho sžíravá ironie ještě zesílila. Jména vládnoucích představitelů se změnila, ale ať vládní posty drží jakákoli koalice, na trápení s daněmi a byrokratickým molochem EU se pro ty obyčejné lidi nic k lepšímu nezměnilo. Humor Artura Kokse tuto realitu pomáhá snášet. A jeho neskutečně recesistické návrhy k nápravě jsou přinejmenším inspirující. Jako tišící medikament k tomu navíc ordinuje osobně vybrané či zaznamenané citáty slavných a chytrých osobností a své originální grafáže z historických fotografií.


Report z Black Rod Open Party | Sanctuary.cz\nReport z Black Rod Open Party\nPaesant | 04.04.2009 11:45\nOtevření nového rockabilly shopu v Praze přišlo v pátek 3.dubna do Exitu oslavit několik desítek lidí, mezi nimiž se houfovali ze všeho nejvíce rutinní černokněžníci, nějaký ten napomádovaný střelec a několik groupies kolem raketových psů. Včetně komické trojky hoperů ve vytahaných trikách, kteří ale závěrem předvedli aktivnější reakce na kapelu než valná většina vysedávajících a nezaujatých stínů podél klubu...\nPárty první minuty skřípala nad doháněním zvukovky, ale když se přibližně po půl hodině z kontrabasu ozvalo pleskání s tak nějak správnou dávkou bas a z kytar přestalo chrčet, prostor už se vizuálně plnil a začalo se hrát.\nZa uplynulý týden Praha slavila již druhou premiéru vystoupení kapely pohybující se na vlnách horror/billy, až se začalo zdát, že poněkud mrtvolná domácí scéna začala škrábat na rakev. Zatímco nedělní zážitek s Cornish Ducks zanechal pobavený, ale jakž takž spokojený úsměv na rtech, koncert Graveyard Rejects nastínil velké očekávání a pak ho udusil v pravém slova smyslu hororové, zvukové kaši. Misftiťácky zmalované trio v popředí s nepopiratelným grinderem za bicí soupravou naslibovalo dobrou show už jen díky striktnímu důrazu na image. Zkouška zvuku s „Die die my darling“ sebrala poslední obavy, že se na nás nechystá horrorpunková smršť. Smršť to tedy rozhodně byla – řvoucí pololubovka, řvoucí zpěvák a řvoucí pod podiem, že kontrabas není slyšet. Z vystoupení Graveyard Rejects bylo vidět, že evidentně umí pracovat jak s žánrem (od image až po texty), tak se strukturou skladeb (střídavé punkové chrchlání dvou vokálů, stupňování kytary i sólový prostor pro basu). Ale všechno dohromady se sesypalo jak pytel brambor a místa, kde se zrovna dalo zaposlouchat do skřípavého kytarového riffu nebo přeřvaných textů definitivně roztříštila zběsilá, vražedná sypačka na bicí. Dvoujšlapkové kopání do poloprázdného kufru rozehnalo rytmus celé kapely a ve finále už nebylo poznat, jestli se zrovna hraje refrén nebo se fackováním nástrojů a činelů žene song do splašeného konce. Velká škoda především pro úžasně rychlý kontrabas, který by se o svižnou rytmiku mohl postarat mnohem líp, třeba společně s obyčejným virblem.\nPřesto si troufám říct, že pokud se „hřbitovním zmetkům“ podaří poprat se sladěním rytmiky a ovládáním hlasitosti, česká horrorpunková scéna bude mít konečně svého hrdého zástupce.\nPředtím, než na řadu přišli předvést svoje pojetí rokenrolu Pražáci Rocket Dogz, vyhlásil guru Black Rodu tři vítěze, předal jim poukázy na výběr zboží a nalákal na následnou afterparty. Rocketz Dogz nastoupili v rychlosti a v té taky zůstali po celý set. A udělali dobře. Žádné zbytečné prodlevy, jen sypání jedné hitovky za druhou. Midnight Feeling, Zombie Sindicate a hlavně mistrný cover na Cashův Folsom Prison Blues. Rocket Dogz stále udržují štafetu zlepšování pódiových výkonů a i když se od jejich předchůdců zvuk nijak výrazně nepročistil (místo bicích se znovu kopalo do kufru), bylo na co koukat.\nVěrná smečka fanoušků dostatečně ocenila potleskem a ďábelské trio znovu hráblo do strun, aby zopakovalo pár kusů z playlistu.\n„Díky“ vážně onemocnělým, nevystoupivším němcům Sunny & The Outlaws se skončilo s hraním kolem jedenácté a na řadu přišla afterparty a naše marné snahy o udržení těch, co ještě nepláchli na metro. The Cramps, Johnny Cash, Messer Chups, Nekromantix, Misfits, Deadbolt a celá řada dalších interpretů na pomezí psychobilly/horror/surf posloužila jako kulisa k posledním drinkům a když se ve dvanáct prostor vyprázdnil zcela, afterparty vzala za své a my taky.\nDetaily k jabloneckému Zombie Walku a oslavám Halloweenu\nThe Rocket Dogz zveřejnili nový videoklip\nThe Rocket Dogz brzy zaútočí s druhou deskou\nKiss/Kill So, 2009-04-04 20:25\nCo to tam bylo za metly tyvoe? Ja myslel, ze to ma bejt psychobilly shop a akce a tam je to samej satanas, to jeste chybelo :-x Ale Rocketz narez!\nAmaryllis Po, 2009-04-06 14:08\nKoho tím prosimtě myslíš?:-)

Tak akce se dle mě vyvedla..jen se mnou nikdo nechtěl jít tancovat :sad: :sad: :sad:
a RD naprosto výborní :-)\nOrganic. Ne, 2009-04-05 22:45\n[quote name="Kiss/Kill"]Co to tam bylo za metly tyvoe? Ja myslel, ze to ma bejt psychobilly shop a akce a tam je to samej satanas, to jeste chybelo :-x Ale Rocketz narez![/quote]

česká scéna, zvykej si..\nNewman Ne, 2009-04-12 15:19\nNáhodou je dobrý že choděj i takovýhle lidi na podobný akce.Já sám si taky občas zajedu někam na metalovej koncík :evil:\nPaesant Ne, 2009-04-12 16:46\nNewman: Je fakt, ze prolinani scen je dobra vec :-) Ale taky bych cekal, ze kdyz uz se vecirek nese v duchu prave ty jedny, budou prevazovat jeji zastupci :lol:\nReport z festivalu Return to the Batcave 2019 24. 10. 2019


Recenze: Milena Holcová - Věčný striptýz — ČT24 — Česká televize\nRecenze: Milena Holcová - Věčný striptýz\nMilena Holcová je v současné české literatuře výrazná tím, že se v jejích knihách spojují dva žánry: cestopisy a prózy ze současnosti. Jejich hrdinkami jsou především ženy a tématem nejednoduché vztahy mezi muži a ženami. Dalo by se to říct i jinak, jednodušeji: prózy Mileny Holcové, jejichž hrdinkami jsou samostatné, odvážné a podnikavé ženy, se odehrávají na cestách, v zahraničí, často v krajích, kam se běžný klient cestovní kanceláře jen tak nedostane. Dalo, ale nebylo by to k autorce úplně spravedlivé, protože ona cestopisná část, popisy exotických krajů a jejich obyvatelů a srovnání jejich příběhů s těmi našimi jsou přinejmenším stejně zajímavé jako vztahové pasáže a řada čtenářů má knihy Mileny Holcové ráda možná právě kvůli cestám, dálkám a svobodě, která je s cestováním spojená.\nV knize Věčný striptýz jsou cesty také - s hrdinkami se dostaneme například do Arménie nebo do jižní Afriky -, ale vztahy tentokrát převažují. Hlavními hrdinkami jsou dvě sympatické, samostatné a úspěšné ženy ve středním věku: čtyřicetiosmiletá novinářka Irena a její kamarádka, o rok starší instruktorka adrenalinových sportů Jana. Irena je rozvedená, Jana vdova, ale obě ženy mají své stálé partnery: Irena o pět let mladšího fotografa Davida, s nímž si rozumí pracovně i soukromě a tvoří spolu na první pohled ideální pár dvou lidí, kteří jsou rádi spolu, ale dokážou být i bez sebe, mají každý i svůj život a nechtějí se příliš vázat. Janiným partnerem je rovněž o pět let mladší ekolog Tomáš, ale ten je v knize poněkud nevýrazný.\nObě ženy ale mají i ty druhé. Irena poznává pětašedesátiletého scenáristu a intelektuála Igora. Napřed se s ním spřátelí, pak ho začne obdivovat a pak se do něj zamiluje, přesně tak, jak to nikdy nechtěla, bezhlavě, majetnicky, zoufale… Kolem Jany se zase až příliš často vyskytuje dvacetipětiletý grafik a fotograf Jakub (koloušek), Jana se vztahu s ním napřed brání, pak se tolik nebrání a pak přijde vyřešení, které se možná dalo čekat, ale přesto řadu čtenářů určitě překvapí, a proto je tady nebudu prozrazovat.\nŠest lidí (+ několik dalších, spíš epizodních postav), dva milostné trojúhelníky, vývoj nejednoznačných vztahů, hledání rovnováhy mezi touhou po štěstí a snahou nikomu neublížit, několik dějových zvratů, které jsou sice překvapivé, ale zároveň velmi skutečné a pravděpodobné - to jsou hlavní charakteristiky čtivého a poutavého současného příběhu. Za další klad knihy považuji výrazné a silné postavy, které nejednají podle vžitých konvencí a klišé, ale hledají si samy cestu životem. Za třetí přednost knihy považuji už zmíněné cizí kraje, které jsou velmi dobře popsané, máme pocit, že jsme se o nich dozvěděli něco víc, než píší turistické průvodce, a tím, že se postavy pohybují v tak odlišných a kontrastních prostředích, tak příběh dostává další rozměr.\nNa obálce se uvádí, že Milena Holcová je i autorkou předloh pro televizní cyklus Soukromé pasti. Samozřejmě je to míněno jako doporučení, ale já bych určité momenty „televizního psaní“, které se v knize objevují, považovala spíš za jeden z jejích mála záporů. Nemám-li prozradit děj, nemohu být příliš konkrétní, nicméně když se po mnoha letech setkají dvě velmi blízké postavy, budou si asi všímat jiných věcí než zařízení interiéru a kvality vína, podávaného při večeři. V televizi ano, ale v životě? Takových (pro mě) rušivých momentů je v poutavé a čtivé knize Mileny Holcové Věčný striptýz velmi málo. A proč se kniha vlastně jmenuje Věčný striptýz? Přečtěte si to - jeden striptýz se v ní opravdu odehraje, ale patrně jiný, než by většina z nás čekala.\n307 stran, nakladatelství Šalvar 2008


NHL | Rusové jsou občas sví. Ale v Dallasu hrají skvěle, tvrdí jejich český parťák - Sport.cz\n22. září 2020 07:30 - Praha\nKdyž v červenci 2017 Martin Hanzal uzavíral s Dallasem tříletou smlouvu, nemohl tušit, že si zahraje za Stars jen 45 zápasů. V končící sezoně, která pro tým z Texasu vrcholí ve finále Stanley Cupu, už českého centra nepustily na led dlouhodobé problémy se zády, které mu znemožňují hrát na nejvyšší úrovni. Třiatřicetiletý Jihočech je sice stále ještě oficiálně hráčem klubu, bývalým parťákům ale může už jen držet palce.\nPoslední start za Dallas jste si připsal v prosinci 2018. Je to pro vás překvapení, kam až to váš tým letos dotáhl?\nAsi trochu jo. Když jsem viděl ty úvodní zápasy série prvního kola s Calgary, tak jsem jim moc nevěřil, ale pak to rozjeli a jedou famózně.\nNelitujete trochu, že nemůžete být u toho?\nMy si říkali s Romanem Polákem (před startem v play off za Stars dal přednost odchodu do Vítkovic - pozn.), že jsme jim to ukázali a teď to můžou vyhrát (směje se). Člověka to zamrzí, ale životě to takhle chodí. Mně nedovoluje hrát zdraví, Roman se rozhodl odejít, a to člověk zpátky nevezme. Já už to poslouchám z různých stran taky, že jsem mohl vyhrát prsten... Klukům to moc přeju, ale ještě Stanley Cup nemají.\nČeský obránce Roman Polák ještě v dresu Dallasu.\nVrtá vám v hlavě, jak byste trávil čas v edmontonské bublině?\nPředstavit si to dovedu. Pro ty, co mají rodiny, je to složitější kvůli dětem. Ale kluci, co jsou sami, tak je to pro ně asi stejný život jako doma. Přijdou z tréninku, sednou s k playstation... Takže to samé asi dělají na hotelu, nevím. Euforie z postupu ale přebije pocity, že jsou zavření.\nZ vašeho českého tria zůstal v Dallasu jen Radek Faksa, jste s ním v kontaktu?\nVůbec, oni tam mají starostí dost. Ale občas si napíšu s Alešem Hemským, který v Dallasu bydlí.\nCo jste se od něj dozvěděl?\nŽe to ve městě začalo žít hodně hokejem během předchozí série s Vegas. Dokonce otevřeli arénu, kam se chodí dívat fanoušci společně na přenosy, ale bohužel kvůli situaci kolem covidu jich ani nemůže být tolik. Je to škoda.\nSymbolem dallaské jízdy v play off je ruský gólman Anton Chudobin, který měl být původně dvojkou. Co na jeho výkony říkáte?\nKdyž jsem tam ještě byl, tak chytal jako dvojka a kdykoli se Ben Bishop zranil, nebo se mu nedařilo, tak Dobby přišel a byl výborný už tehdy. Občas Rusové jsou takoví sví. A tohle je ještě k tomu gólman, takže kombinace slušná (směje se). Ale on je fakt skvělej. Je s ním sranda, hrozně ho baví auta, to jsme tam dost probírali. Do kabiny perfektní kluk.\nJako svéráz působí spíš útočník Alexandr Radulov.\nOn je takovej blázen. Pořád, má to tak nastavené. Je schopný třeba nepřijít na trénink, nikomu nic neříct a tvářit se, že zaspal a pak měsíc jede na ledě bomby, pořád na 110 procent. Někdy se může cítit ukřivděně, ale když se mu daří, tak je k nezastavení. Teď hraje skvěle i (Denis) Gurjanov. Já ho ještě zažil, jak přišel na pár zápasů z farmy a neuvěřitelně bruslil. Teď je vidět, že si víc věří, má dost prostoru na přesilovce a pálí to tam parádně.\nNejproduktivnějším hráčem Dallasu v play off je ale finský bek Miro Heiskanen.\nOd první chvíle, co jsem toho kluka uviděl na ledě, tak jsem si říkal, že je fantastické, jak bruslí, jak vidí hru, dokáže přihrát a střelu má taky. Nijak to nekomplikuje, snaží se hrát jednoduše, ale když se rozjede, tak je radost se na něj dívat. Je mu 21 let a je to nejlepší bek z celého play off, což je vidět na bodech. Mně hodně připomíná Švéda Ekmana-Larssona, když přišel do ligy. Podobný typ, ale Heiskanen ještě líp bruslí.\nDallaskému manažerovi Jimu Nillovi bylo někdy vyčítáno, že podepisuje smlouvy s veterány, ale zdá se, že to byl dobrý tah, nemyslíte?\nNevím, jestli zrovna se mnou... (směje se), ale je vidět, že třeba u Pavelského se trefil. Ta smlouva na jeho věk (36) byla vyšší. Už to není nějaký excelentní bruslař, ale kolem brány a na přesilovkách se umí prosadit. To byl od manažera perfektní tah.\nTo samé se dá asi říct o přesunu Ricka Bownesse na post hlavního kouče, ne?\nJá ho zažil jako asistenta a je to skvělej a férovej chlap. My jsme ho měli všichni rádi. Věci říkal na rovinu, zbytečně po nikom neřval, byl v klidu, trpělivě vysvětloval u videa, aby to všichni pochopili. Dokázal se taky starších hráčů zeptat, jak to vidí oni. Byl perfektní. Ani se nedivím, že jim to tak funguje.


Dítě introvert může být šťastné i úspěšné | Medvidkovehracky.cz\nIsaac Newton, Steve Wozniak, Bill Gates, Emma Watson, J.K. Rowling i Gándhí. Tyto lidi nespojuje pouze sláva, ale i fakt, že byli a jsou introverti, kteří změnili svět. Nelákají je velké davy a užívají si čas strávený o samotě, kvůli čemuž jsou často nechápáni a společností odsouváni na vedlejší kolej. Máte pocit, že i vám doma roste introvert? Prozradíme vám, proč to není na škodu a jak z něj vychovat šťastného a úspěšného člověka.\nIntrovert potřebuje samotu\nPodle uznávaného psychoterapeuta C.G. Junga introverty přitahuje vnitřní svět myšlení a cítění, záleží jim na významu věcí a událostí a energii si dobíjejí tím, že jsou sami se sebou. Opakem jsou extroverti, kteří potřebují být obklopeni lidmi, vrhají se do dění kolem sebe a trpí, když mají strávit delší čas o samotě.\nZtotožňuje se s ním i Susan Cain, autorka knihy Ticho: Síla introvertů ve světě, který nikdy nepřestává mluvit: „Introverti se cítí dobře i tehdy, když nejsou obklopeni podněty, luští křížovku nebo čtou knihu. Pracují pomaleji, ale promyšleněji a rádi se soustředí na jednu roli, přičemž mají neuvěřitelnou schopnost koncentrace,“ píše Susan ve své knize.\nIntroverti jsou přitom velmi často skvělými řečníky, na obchodních jednáních podávají vynikající výkony a na večírcích si je chce každý urvat alespoň na chvíli pro sebe, ale introverti si během takových akcí po chvíli přejí pouze jedno – být doma v pyžamu. Introvert raději poslouchá, ne mluví (právě proto jsou z nich uznávání psychologové) a raději se vyjadřuje písemně než verbálně. Nevyhledává konflikty a před prázdnými řečmi upřednostňuje hlubší rozhovor, který ho přinutí zamyslet se.\nVe zkratce – introvert není mizantrop ani asketa. Je to individualista, který je nejproduktivnější, když pracuje sám, ví, kde a kdy se cítí nejlépe, má pár přátel na celý život a pár koníčků, které jsou pro něj vášní.\nMé dítě je introvert, co s tím?\nSplňuje vaše dítě všechny znaky introverta? Nelekejte se, není to nemoc a už vůbec není třeba introvertní chování léčit. První překážkou, kterou musíte překonat, jste vy. Jako rodič musíte akceptovat, že vaše dítě je introvert a nikdy nebude tzv. social butterfly (člověk, který je velmi společenský a bezstarostný, nepatří do žádné konkrétní party lidí, ale „létá“ od jedné skupinky ke druhé, nevytváří si hluboké přátelské vztahy). Pak je třeba dítě ujistit, že není nemocné, divné ani asociální. Netlačte na své dítě, aby vedlo aktivnější společenský život. To, že vy upřednostňujete velké davy lidí, ještě neznamená, že takové musí být i vaše dítě. Přijměte ho takové, jaké je a během výchovy se nalaďte na jeho tempo.\nDalší věc, kterou můžete podle Susan Cain pro své dítě udělat, je naučit ho reagovat na nové situace, z nichž mají introverti strach. Jinak reagují nejen na nové lidi, ale i místa a události. Nezaměňujte opatrnost dítěte s neschopností přizpůsobit se novým podnětům. Pokud dítě couvne, je to kvůli něčemu novému (často je příčinou i nadměrná stimulace rodiči a nucení), ne kvůli lidskému kontaktu. Své o tom ví i Steve Wozniak, spoluzakladatel společnosti Apple:\nVětšina vynálezců a inženýrů, s nimiž jsem se setkal, jsou jako já – jsou stydliví a žijí ve své hlavě. Jsou téměř jako umělci. Vlastně bych řekl, že ti nejlepší z nich i umělci jsou. A umělci pracují nejlépe tehdy, když jsou sami a když mohou kontrolovat design svého vynálezu, aniž jim do toho mluví marketéři a jiné výbory. Nevěřím, že něco skutečně převratné bylo navrženo výborem.\nCituje Steva Susan Cain a souhlasí s tím, že introverti nejlépe pracují sami, a ne v týmu.\nI výzkumy dokazují, že tvořiví lidé jsou nejčastěji introverti. Neznamená to, že mezi extroverty žádného umělce nenajdete, ale ve skupině velmi kreativních lidí budou s největší pravděpodobností převládat introverti. Ale proč je to tak? Ukrývá se v tichých osobnostech nějaká zvláštní kvalita, která podporuje kreativitu? „Introverti dávají přednost samostatné práci, a právě samota může být spouštěčem inovace a kreativity. Vždyť jedním z nejznámějších světových introvertů byl i Isaac Newton,“ píše Susan Cain. Jinými slovy, pokud jste v zahradě, sedíte pod stromem a jste zahloubení do svých myšlenek, zatímco všichni ostatní se baví na terase, jablko spadne na hlavu s největší pravděpodobností právě vám.\nBuďte mu oporou a respektuje jeho soukromí\nKlíčem je vystavovat dítě novým situacím postupně, respektovat limity malého (ale i velkého) introverta a neustále děti ujišťovat, že jejich chování a pocity jsou přirozené a normální. Neunáhlete se a přizpůsobte se tempu svého dítěte. Na problém v této fázi mohou narazit zejména rodiče extroverti, kteří nechápou, proč se jejich dítě nechce okamžitě skamarádit s jinými dětmi na hřišti a co je špatné na fotbalovém kroužku. Introverti jsou nezávislí individualisté, a hlavně v dětském věku je potřeba je za interakci s jinými vrstevníky pochválit a povzbuzovat je. Navázat rozhovor se skupinou jiných dětí může být pro introverta stejné, jako kdybyste ho hodili do rozbouřeného moře, a to zřejmě neudělá žádný rodič.\nIntroverti jsou stydliví a utažení do sebe, což je zřejmě i případ vašeho drobečka. Nikdy však takto své dítě nenazývejte přímo před ním, protože této nálepce uvěří a nervozitu z nových věcí bude vnímat jako svou stálou vlastnost, ne jako emoci, se kterou se dá pracovat. Stydlivost je totiž stále považována za negativní vlastnost a plaší lidé jsou často terčem šikany. Nevyčítejte svým dětem tuto stránku jejich osobnosti a naučte je pracovat s touto emocí. Předem je například připravte na to, jak to bude vypadat na narozeninové oslavě spolužáka a přijďte mezi prvními. Vaše dítě bude mít obrovskou výhodu, protože nevstoupí do velké skupiny dětí.\nNepřirozené je i školní prostředí, které děti vybízí ke skupinové práci. „Hrozbou“ je z pohledu introverta tělesná výchova (od převlékání ve společných šatnách až po kolektivní sporty), ale i diskuse na hodině literatury. Běžný školní den neposkytuje dětem dostatek prostoru na přemýšlení a tvorbu, což z introvertů vysává energii, ne je stimuluje, jak by to mělo správně být.\nNelitujte introverta a nemyslete si, že vašemu dítěti něco chybí, když odmítne jít ven s kamarády a raději se pohodlně usadí do křesla s oblíbenou knihou. Introverti jsou myslitelé, kteří potřebují být o samotě, jen málokdy se nudí a mají dva či tři zájmy, které nemusí nutně sdílet s přáteli. Velmi často se stává, že se se svými koníčky nikomu nepřiznají, protože inklinují k na první pohled neobvyklým zálibám, kterým se však umí oddat naplno. Z vašeho dítěte zřejmě nikdy nebude extraligový hokejista, avšak možná v něm dřímá klavírní génius, příští spisovatel, botanik, hollywoodský kameraman, fotograf či šachový mistr.\nPerfektní aktivity pro introvertní děti\nBěhem první vlny koronavirové pandemie napsala americká komička Aparna Nancherla na svůj twitter status, se kterým se okamžitě ztotožnili introverti po celém světě. Její slova „Óó, najednou chtějí všichni vědět, jak se introverti baví“, obletěla celý virtuální svět a ukázala, že právě v takových dobách mají introverti navrch a nečekají je dlouhé týdny nudy. Právě naopak.\nPodobně jako introvertům-dospělákům, ani introvertním dětem nebude chybět kolektiv, ve kterém se necítí ve své kůži. O jejich program během volných chvil se pravděpodobně ani nebudete muset postarat, protože introverti jsou samostatní a zábavu si najdou i bez vás. Pokud byste jim přece jen chtěli dát na výběr, toto jsou aktivity, kterými zahrajete na tu správnou strunu:\nRuční práce – vystřihování, výroba dekorací\nIndividuální sport – atletika, plavání, lyžování, běh, cyklistika\nHra s domácími zvířaty\nHraní na jevišti a improvizace\nUjišťujte své dítě, že chápete jeho neklid, ale opatrně ho vyzývejte k tomu, aby dělalo malé kroky vpřed. Mějte však na paměti, že introverti pracují pomaleji, ale o to intenzivněji a nenuťte je změnit tento způsob. Mohli byste totiž docílit pravého opaku – děti by svou snahu vzdaly i přesto, že je daná činnost baví, a to právě proto, že je neustále sledujete a důkladně monitorujete každý progres. Dejte introvertům čas a prostor a oni vás odmění neuvěřitelnými výsledky, o kterých se možná dozví celý svět.


Rozhovor s Ing. Petrem Bořilem | TV studio Mariánské Lázně\nIng. Petr Bořil, pedagog, horolezec, cestovatel, autor nádherných snímků a občan Mariánských Lázní, kterého mnozí známe z některé z jeho četných činností, ale hlavně z přednášek, ve kterých uplatňuje nejen své fotografické umění, ale také dar slova, kterým znamenitě vládne. Jak to vlastně všechno začalo? Přinášíme Vám „zpověď“ mariánskolázeňského cestovatele.\nKdy, kde, jak jste zjistil že cestování je vaše hobby?\nÚplné začátky? Tak to bylo už hrozně dávno a nebýt rodičů nevím, nevím, zda by se mi v srdíčku něco o dalekých cestách usadilo. Pocházím z východočeské Litomyšle, dnes díky překrásnému zámku známé v UNESCU, tenkrát malém městečku. V zimě jsme jezdili lyžovat, každé letní prázdniny jsme jezdívali na chatu v pískovcové skalní oblasti Toulovcovy maštale, tam už jsem snil o slézání věží, ale zdejší písek neměl žádnou pevnost, a tak se mi první lezecké krůčky zdařily až později na krásné skále Žďárských vrchů – Čtyřech palicích. V létě jsme jezdili na rodinné výlety, vzpomínám na Jeseníky, Šumavu, Moravský kras i Vysoké Tatry. Zde se mi podařila úplně první samostatná túra, ale pokažená obrovským strachem mých rodičů. Bylo mi jen šest let a čekali jsme u Skalnatého plesa na kabinku na Lomnický štít a já si všiml, že lidé stoupají vzhůru dolinou. Šel jsem tedy s nimi, došel na Lomnické sedlo a pak ještě kousek. Zde mě dostihlo echo a jeden hodný pán doprovodil malého skorohorolezce k rodičům. V té jejich radosti mi to prošlo bez i jen slovního trestu.\nVaše první cesta?\nJestli to má být v litomyšlském okolí, tak v roce tuším 1956 vznikla akce 100 jarních km. Naše parta 3 kamarádů ušla za sobotní odpoledne, ráno ještě byla škola, 25 km, stejně daleko se šlo i v neděli a v pondělí jsme už podávali žádost o první odznak. Jako dětem nám stačilo jen 50 km. První zahraniční cestu jsme absolvovali stopem do polského Gdaňsku, stačily k tomu 3 dny, při zpáteční cestě došlo i na Toruň, Poznaň, Varšavu. V roce 1964 nás uvítaly už zmíněné Palice a Drátník a hned potom jsem jel poprvé do Tater už s lanem a ostravským kamarádem. Bylo to překrásné a bylo hned jasné, že kouzlu hor a skal úplně propadám.\nJaké to bylo s cestováním za totality?\nDíky kamarádům a skalám mi cizina zpočátku nechyběla, stále jsme objevovali nové a nové skály, když se pak začalo s lezením na pískovcové skály – měli jsme plány na mnoho let dopředu. Do Tater se jezdilo 2 – 3 x ročně, ale to už jsme pošilhávali po Alpách, kdo by neznal Wilder Kaiser, Dolomity nebo Západní Alpy v okolí Mont Blancu? Hned první žádost o devizový příslib byla kladně vyřízena a já v roce 1982 poprvé zkusil pravé ledovce a dlouhé túry. Povolených 20 dnů se zdá jako dost dlouhý čas, ale když u Chamonix napadlo půl metru sněhu a týden se jen čekalo, bylo nám jasné že letos už nic nevylezeme. V bance jsem to zkoušel každoročně, 3 roky pomalu utekly a já směl znovu do Alp, teď spolu se 3 kamarády ze zdejšího horolezeckého oddílu. Napakováno na tři týdny – to už bylo zcela plné auto, za ním těžký vlek a na zahrádce velká hromada, ale v horách se nic nekupovalo. Trénovali jsme opravdu poctivě, a tak se nám několik krásných ledovcových túr podařilo vylézt. Pak ještě jeden rok nás Alpy neviděly, ale to už tály politické ledy a my jezdili lézt i několikrát ročně. Mladší generace tomu jen těžko uvěří, hranice do Západního Německa byla tehdy prostupná jen 3 hraničními přechody, čekat několik hodin nebylo vůbec nic divného a způsoby celníků hledající valuty byly někdy i za hranou.\nCestování a povolání\nV době aktivního lezení jsem měl úvazek na gymnáziu a naše cesty do Tater resp. Alp se kryly s termíny jarních či letních prázdnin, tady žádný problém nebyl. Když jsem ale v horách končil, začaly cesty do Jižní Ameriky či Asie kolidovat s výukou. Ona jižní polokoule má své léto v půlročním skluzu, v údobí monzunů jsou pak cesty do Himálaje nemožné. Musím poděkovat, podařilo se mi uskutečnit několik výprav k obapolné spokojenosti, možná mé víc.\nNebezpečí a jiné zajímavé situace\nNebezpečí? Horolezci musí být nejen opatrní, ale i předvídaví. Možná mi díky tomu nějaká ta cesta „utekla“, ale 25 let aktivního horolezectví, byť doprovázeného někdy i dlouhými pády, třeba s ulomeným chytem, se obešlo bez vážného úrazu. Větší nebezpečí číhalo při zimních návštěvách hor, kamenné nebo sněhové laviny jsou častým jevem, na pohled a poslech úžasné, ale stát jim v cestě se neodpouští. V roce 1969 jsme lezli spodní část propasti Macocha, mokrý a lámavý vápenec, rzí zničené skoby a tak jen iluzorní možnost jištění nad v tu chvíli už téměř stometrovou hlubinou, tam jsme si nebezpečí uvědomovali opravdu všichni tři. Při cestování do cizích zemí jsem měl vždy respekt, přiznávám někdy i strach, z dopravy různými autobusy nebo náklaďáky. Je krásné sedět na korbě při jízdě uprostřed nebetyčných hor, ale když je po jedné straně vysoká hladká stěna a na druhé straně hluboká propast bez náznaku patníků či svodidel, připadám si jako pod Damoklovým mečem a otázka nebezpečí se vkrádá víc a víc. S kamarádem Oldou jsme vypluli na malé lodi ke světoznámé sopce Krakatoa, vítr náhle zesílil, ohýbal kmeny palem, na moři se zvedaly vysoké vlny, při vybírání vody jsem si uvědomil, že o nás nikdo neví a k ostrovu máme ještě 6 hodin plavby. Bylo těžké se rozloučit s velikým snem i velkým balíkem rupií, ale na pevné zemi jsme opravdu děkovali za přežití.\nJak už zaznělo v předcházející otázce, v přírodě je k nebezpečí někdy opravdu blízko. Dvakrát nás zasypala v Tatrách lavina prachového sněhu, ale naštěstí jen mělce a sami jsme se dokázali vyhrabat. V Alpách cestou pilířem na Mont Blanc du Tacul spadla velká kamenná lavina, roztrhaný batoh a přeseklá obě lana to byla tehdy úlitba skalním bohům.\nZužitkování cest, fotek, materiálu\nNa prvních cestách, tenkrát spíše jen výletech, jsme také nějaký ten snímek udělali, ale na maličkých fotografiích nám stačilo, že jsme se vůbec poznali. V začátku éry diapozitivů jsem si ještě zdaleka neuvědomoval důležitost kvalitních filmů a tak třeba záběry z Kavkazu, nebo Saského Švýcarska jsou dnes už barev prosté a nepoužitelné. Lepší to bylo v Patagonii, ale opravdu věrné obrázky byly až na japonských „chromech“. Co ale stály filmy na jednu cestu, by stačilo k několika návštěvám letních moří. Odměnou mi ale byla první výstava, kdy zvětšené obrázky vypadaly v rámech kouzelně.\nZemě Vašeho srdce\nTo je velmi zapeklitá otázka, je jasné, že první cesty se zdály neskutečné, ale postupně jsem získával nadhled a též už bylo z čeho vybírat. Velmi neskutečná byla návštěva Velikonočního ostrova, tenkrát tam nikdo nepořádal zájezdy a měli jsme moai vlastně jen sami pro sebe. Nebo vrcholek Kilimandžára ještě opancéřovaný až 60 m vysokými ledovci. Lidé byli nejkrásnější, a to vůbec nemám na mysli jen fyzickou krásu, v království Bhútánu, tam bylo každé setkání s cizími lidmi setkání s přáteli a tolik rozradostněných obličejů už určitě nikdy neuvidím. Už to je asi tak 12 let, kdy jsem neměl s kým do dálek jezdit a místní turisté mi poradili odznak Rozhledník. Začal jsem s cestami po naší zemi, tehdejších 142 rozhleden jsem měl do dvou let a padla otázka – co teď? Asi byla dobře zodpovězena, a tak přibylo asi 90 větrných mlýnů, na 400 židovských hřbitovů, několik set pomníčků v čarokrásných Jizerských horách, více než patnáct stovek kamenných křížů a mezitím bylo otevřeno na 300 nových rozhleden. Pravda, dnes už mi téměř žádná nechybí. Při cestách naší zemí si uvědomuji její opravdovou krásu a děkuji Bohu, že mám stále ještě co objevovat.\nUž jsem rezignoval na cesty přes Saharu, na Aljašku či do několika zemí Jižní Afriky. Velmi rád budu pokračovat na našem území, případně si odskočím za zbývajícími památkami UNESCO k našim okolním sousedům. A to už je „plánů“ na několik dalších let. Tak „Dobro došli“.


Afganistánu skončí pro NATO totálním fiaskem a samotná okupace Afganistánu je ukázkou tuposti a nevzdělanosti tzv. vládnoucích elit. Afganistán nikdy nikdo neovládal a ovládati nebude.\nleda sousední čína\nTo předpokládá že někomu jde o okupaci a ustanovení nové kolonie. Ve skutečnosti NATO pomáhá Afgáncům budovat jejich vlastní stát který si budou sami řídit.\nTřeba armádu zrušte.\nMoc dobře si vzpomínám na "profíky", piloty vrtulníků, kteří měli být posláni do Afghanistánu. Jejich reakce byla opravdu zajímavá na profesionálního vojáka.\n"Vždyť je to normální válka. S tím jsme nikdy nepočítali." ... To o to o lecčem vypovídá.\nRe: Třeba armádu zrušte.\nvypovídá to o tom, že část (většina) těch myslících si uvědomovala, že to je válka, ale ne pro kterou by oni měli důvod jít válčit.\nAle já se vsadim, že by stáhli ocas i kdyby napadl někdo jejich vlastní zem. Prostě pobíraj peníze za něco, co se jim nakonec příčí... Není to normální.\nPřijel admirál? Jen aby mu Saša v tom patolízalském dojetí neslíbil, že vybudujeme bitevní nebo letadlovou loď\njá bych jí koupil (tu letadlofku) aby byla základna po případném dalším záboru našeho území.\nTo nám přijel ten pravej!\nToho poslouchat, tak se člověk poblije NATO ta ta. Co to žvaní, abychom vzali peníze jinde? Kde? Z civilu, který už tak sotva kulhá díky krizi západní civilizace? Z dalšího zvýšení DHP? Ze snížení platů pro učitele nebo sestřičky v nemocnicích? Nebo se vykašleme na dopravní obslužnost, která už i tak je velmi špatná, přestaneme stavět dálnice a pošleme vojsko si hrát do Afriky, Ameriky, Kosova a Iráku, Iránu nebo do Severní Koreje. A k tomu posílíme vojska v Gruzii a v Afganistánu. To budeme opravdu v bezpečí - jako žebráci nás nikdo následně nebude ohrožovat, co by si také na nás vzal... Saša Vondra tleská, pupek se chvěje dojetím a sliny se sbíhají nad další sklenicí orosené plzničky.... Tak hurá utahujme si opasky, abychom armádě dopřáli co nejvíce. Nemohli by občané doprovolně ze svých daní dávat dary i armádě? Proč jen příspěvkovkám? Takové odpočitalné dáry z daní pro armádu nebo policii, to by bylo opravdu hezké.\njsem pro vyslání dalších posil\narmáda má bojovat, a ne sedět doma a rezivět.\nRe: jsem pro vyslání dalších posil\nArmáda má nás chránit, nikoliv vyvolávat válku a tím nás ohrožovat. A pokud je vojáků nadbytek, tak ji omezme, třeba o 80%.\nCesti vojaci nemaji v Afghanistanu co pohledavat\nStrasak starik Bin Ladin, ktery ma z jeskyni ohrozovat bezpecnost USA a teroristi. To jsou duvody vrazdeni civilistu v Afghanistanu. Chce se jim naordinovat demokracie zkorumpovanymi politiky, loutkami, dosazenymi USA. V zemi, kde po tisicileti vladnou kmenovi vudci, kteri budou vzdy proti jakemukoliv okupantovi, jestli ma na tricku CCCP, USA nebo NATO. Taliban bojuje za osvobozeni zeme, za nastoleni poradku, ktery tam byl po tisicileti. Ceska armada tam bojuje na nespravne strane v ramci NATO, vytvorenem USA jenom za ucelem, aby se nereklo, ze za ty zlociny na civilnim obyvatelstvu mohou jen USA. Lidi, zacnete uz konecne uvazovat, komu ta valka slouzi a proc se tam vlastne zabijeji lidi!!!!\nRe: Cesti vojaci nemaji v Afghanistanu co pohledavat\nNebudu Vám brát Váš názor, i když je mylný. Naši vojáci jsou tam v rámci rekonstrukčního týmu,chrání tam naše,jejich i cizí inženýry,stavaře,projektanty, kteří tam s podporou místní vlády staví školy,infrastrukturu a pomohou této zbídačené zemi se postavit na nohy a prosperovat.\nporadek ktery tam byl po tisicileti? tam se tisicileti valci\nsocani šli do paďous\nNejvětší a nejhloupější balvan na cestě zmizel\nRe: socani šli do paďous\nNo, jen aby teď neprudili Véčkaři ;)\nDávám jim tak měsíc, maximálně dva - a Afghánistán bude náš...\nModrá camorra ne:http://domaci.ihned.cz/c1-44909670-hledame-lidi-zkusenosti-z-abl-pribrami-nebo-od-langera-vitany\nrozhodné ano posilám!


Nový vysoce výkonný Still RX60-25 je prostorný, rychlý, produktivní a ekonomický.\nNový vysokozdvižný vozík RX60-25 značky STILL ve verzi High-Performance je prostorný, rychlý, produktivní a úsporný.\nJiž delší dobu je patrné, že si elektrické vysokozdvižné vozíky v porovnání s vozíky s dieselovými a LPG motory získávají čím dál větší oblibu. Jsou téměř imunní vůči nepříznivým venkovním podmínkám a díky prostorné kabině má řidič potřebné pohodlí. Elektrické vysokozdvižné vozíky jsou také čím dál úspornější, a i na jedno nabití vydrží mnohem déle. Přidejme k tomu ještě výhody lithium-iontových baterií, mezi něž patří například příležitostné nabíjení, a argumenty proti výběru elektrického vysokozdvižného vozíku mizí podobně jako sníh na slunci. Mezi nejčastěji zmiňované výhody vysokozdvižných vozíků se spalovacím motorem patří snadné tankování paliva, jejich rychlost a produktivita. Mimořádný výkon vozíku RX60-25 ve verzi High-Performance během testování však tento argument vyvrací, vozík totiž při překládce palet dosáhl zatím nejvyšší produktivity. Díky prokazatelně vysoké výdrži baterie zvládne vozík téměř jeden a půl dne provozu. Budete-li navíc vozík dobíjet během přestávek, můžete jezdit téměř bez omezení. Znamená to tedy, že jsme našli přemožitele vysokozdvižných vozíků se spalovacím motorem?\nZčásti v důsledku aktuálního zájmu o ochranu životního prostředí, emisní kauzy Diesel- Gate a neutuchající snahy o snižování údržby a nákladů došlo k výraznému navýšení podílu elektrických vysokozdvižných vozíků na trhu. Společnost STILL na tento stav reaguje nabídkou nové řady vysokozdvižných vozíků RX60 o hmotnosti 2,5 až 3,5 tuny. Tato řada zahrnuje 7 modelů a opírá se o koncept řady RX20, uvedený na trh před dvěma lety. Prodloužením původního konceptu se zvětšil pracovní prostor i prostor na nohy. Vozík byl dále doplněn o větší schůdek pro výstup a nástup a nový inteligentní displej, který je připevněn k loketní opěrce. Nižším posazením palubní desky došlo k optimalizaci viditelnosti přední části vozíku.\nNa základě výsledků testovaného vysokozdvižného vozíku RX60-25 ve verzi High- Performance konstatujeme, že značka STILL nastavila nový standard elektrických vysokozdvižných vozíků v tomto segmentu. Žádný jiný elektrický vysokozdvižný vozík nedosáhl podobné produktivity, a vůbec poprvé tak v tomto ohledu našel dieselový vysokozdvižný vozík svého přemožitele. Doplňme ještě tichý provoz, flexibilitu, nižší náklady na elektřinu jakožto zdroje energie, snadné ovládání, nižší údržbu a velmi předvídatelnou manipulaci, a máme tu čest s jasným přemožitelem vysokozdvižných vozíků se spalovacím motorem – s elektrickým vozíkem RX60 značky STILL. Mezi prvky, které by si možná zasloužily vylepšení, patří nastavitelnost loketní opěrky, funkce klaksonu při couvání a chladný povrch rukojetí.


Soutěž o pět naditých balíčků k filmu Mimořádná událost | Červenýkoberec.cz\nOd Červeny koberec\t Úno 3, 2022\nTvůrci dramatické komedie Vlastníci v čele s režisérem a scénáristou Jiřím Havelkou nás zvou na nové dobrodružství. Právě dnes vstupuje do kin komedie Mimořádná událost. Tento celovečerní film vznikl na základě čtrnáctiminutové události, která se na českých drahách opravdu stala. Jak dopadne jízda motoráčku bez strojvůdce? Co všechno čeká na Janu Plodkovou, Igora Chmelu, Jenovéfu Bokovou, Jaroslava Plesla, Aloise Švehlíka, Ctirada Götze, Václava Koptu a další skvělé herce? Při příležitosti uvedení snímku do kin jsme pro vás ve spolupráci s distribuční společností CinemArt připravili soutěž o pět naditých balíčků plných filmové zábavy.\ntriko s motivem filmu Mimořádná událost v kině\nDVD s filmem Vlastníci\n„Co se stane ve filmu Mimořádná událost, když z motoráčku vystoupí jeho strojvedoucí, aby vyřešil drobný technický problém?“\nSvoje odpovědi zasílejte prostřednictvím soutěžního formuláře od 3. 2. 2022 do 9. 2. 2022. Kdybyste si nevěděli rady, podívejte se na stránku s filmem Mimořádná událost.\nSynopse filmu Mimořádná událost:\nPravidla soutěže s filmem Mimořádná událost:\n1. Soutěž probíhá v období od 3. 2. 2022 do 9. 2. 2022 na internetových stránkách www.cervenykoberec.cz.\n4. Ze všech správných odpovědí bude po ukončení soutěže vylosováno 5 výherců. Výhry do soutěže věnovala distribuční společnost CinemArt.\n12. Tyto podmínky nabývají platnosti dne 3. 2. 2022


Bunda s kapucí č. 353\n53 lidem se to líbí\nStřih obdržíte včetně základního popisu postupu šití a rad při výrobě. Jde o jednoduchý základní střih, který lze různě upravovat. V případě potřeby pište.....\nCelá nabídka prodejce ( 106 ks )\nPsí pláštěnka, střih č. 234\nod Střihy Otylka\nKalhoty č. 461\nPánské kalhoty č. 82\n889/K MANUÁL = dámské legíny zvonové\nTento příběh má aktuálně 1257 hlasů\nOděvní střihy (106)\nProduktů na prodej: 106


Jak vybrat dveře do malého bytu? Poradíme vám - BydlímeChytře.cz\nJak vybrat dveře do malého bytu? Poradíme vám\n4. září, 2020 4. září, 2020 4 minuty Nikola Zatloukalová BytDům\nMáte malý byt? V tom případě je dost možné, že dveře nahrazujete závěsem, nebo používáte normální dveře, které však narážejí do věcí, které máte kolem. Nepraktické, nehezké, ale také zbytečné. Víte o tom, že i v malém bytě můžete mít plnohodnotné a funkční dveře? Dnes vám řekneme, jak vybrat dveře do malého bytu.\nZe všeho nejdříve pro vás máme dvě rady. Pokud máte tu možnost, nikdy si dveře nenechávejte dělat v rohu místnosti. Při jejich otevírání byste klikou neustále narážely do stěny. Co se týče opravdu malých místností, jako je například toaleta, mějte vždy otevírání dveří směrem ven z místnosti. Kdyby se v místnosti někomu něco stalo a dveře by se otevíraly směrem dovnitř, nemuseli byste se k osobě uvězněné v místnosti dostat.\nJak vybrat dveře do malého bytu? Posuvné dveře jako ta správná volba\nJedním z řešení opravdu malých prostor jsou posuvné dveře, které mohou ušetřit spoustu místa. V případě, že svoje bydlení teprve stavíte, můžete myslet na zabudování pouzdra do stěny, kam můžete dveře při otevírání zasunout. Díky tomu můžete umístit nábytek ke stěnám hned vedle zárubní. V případě, že velkou rekonstrukci neplánujete, můžete využít možnosti posuvných dveří, které budete při otevření posunovat po stěně. I zde můžete umístit nábytek bez problémů, jen jej odsunete dál od stěny. Velkou výhodou tohoto typu dveří není jen prostorová úspora, ale také bezbariérovost.\nModerní posuvné dveře si oblíbíte\nCo se týče vzhledu posuvných dveří, v současnosti můžete zapomenout na nevzhledné dveře, které se skládaly jako „harmonika“. Moderní posuvné dveře mohou mít nejrůznější designové provedení, z něhož si jistě vyberete takové dveře, které budou do vašeho interiéru dokonale sedět. Vybírat si můžete jak dveře ze dřeva, tak i ze skla či jejich kombinaci.\nČtěte také: Ušetřete za drahé prostředky a použijte sůl. Budete mile překvapeni\nDo tmavých prostor jedině dveře se sklem\nZejména tam, kde je za běžných okolností tma – typicky toaleta nebo koupelna, se budou hodit posuvné dveře, které budou mít prosklenou část. Nemusíte mít strach, nemusí se jednat o čiré sklo, skrze které by na vás byl dokonalý pohled. I dveře s mléčným sklem mohou prostor během dne alespoň trochu prosvětlit, takže nebudete muset vstupovat do úplně temného prostoru. Nemluvě o tom, že světlé a prosklené dveře prostor opticky zvětší mnohem víc než dveře tmavé a dřevěné.\nPokud jste se však rozhodli, že je sklo tou správnou volbou pro vás, doporučujeme vás použít tvrzené či bezpečnostní sklo, které se nerozbije ani v domácnosti s malými dětmi.\nNepřehlédněte: Způsoby, jak udělat svůj obývací pokoj mnohem zajímavějším. Proměňte jej i vy\nPokud jste se rozhodli, že posuvné dveře nejsou nic pro vás a raději byste dali přednost klasickým dveřím, je to možné. Vždy však myslete na to, aby se do prostoru vešly tak, aby nikde nepřekážely, ale ani aby nepoškodily stěnu. Ze všeho nejdříve si promyslete materiál, z něhož budou dveře vyrobeny. Dále pak povrch dveří, ale i jejich typ podle otevírání. A jako poslední by vás mělo zajímat, na kterou stranu se dveře budou dát otvírat.\nAutorský text | zdroj foto: pixabay, pexels\nTagy: dveře, interiér, malé prostory, malý byt


Aktuálně - 100 LET NA STEJNÉ ADRESE - Vodohospodářský rozvoj a výstavba a.s.\n100 LET NA STEJNÉ ADRESE\nLetošní rok je pro naši společnost významný hned z několika důvodů. Číslo 2 je zřejmě pro naši společnost číslem magickým. Roky, končící touto číslovkou jsou v její historii těmi nejvýznamnějšími.\nSoučástí sídla společnosti VRV a.s. je vodárenská věž na nejmenším pražském, tzv. Petržilkovském ostrově. Stavba kamenné věže, sloužící jako vodárna pro zásobování Malé Strany, byla dokončena v roce 1562 a slaví tak letos 450ti leté výročí. Za tu dobu dokázala čelit celé řadě velkých povodní a stala se jedním ze symbolů českého vodního hospodářství.\nDruhou část sídla společnosti tvoří budova na Janáčkově nábřeží, známá všem českým vodohospodářům jako „Domeček". Tato budova vznikla přestavbou mlýna, který navazoval na Petržílkovský mlýn a byl ve vlastnictví mlynáře Karpelese. Stavba byla realizována podle projektu architekta Jiřího Justicha v roce 1912 a letos slaví své 100 leté výročí. Iniciátorem přestavby byla tehdejší Komise pro kanalizování řek Vltavy a Labe v Čechách, založená již v roce 1896.\nTato komise prošla v průběhu 20. století několika přeměnami, ale stále jako symbol vodního hospodářství v České republice sídlí na stejné adrese . Poslední z přeměn proběhla v roce 1992 založením akciové společnosti Vodohospodářský rozvoj a výstavba – VRV, která tak letos oslaví výročí 20 ti leté.


Poslouchat se musí\nÚterý, 04 Říjen 2011 21:42\nKdyž bylo Růžence 7 měsíců, rozhodla jsem se, že takhle to dál nepůjde. Ne že by Růženka byla nějak neposlušná, ale společně s Bubu vytvářely sice nerozlučnou, leč taky pěkně neposlušnou dvojku.\nJejich projevy žárlivosti a tvrdohlavosti mě občas přiváděly do bodu varu. Mámu taky. Viděla jsem jí to na očích. A tak jsem se jala prohledávat internet. Po marném hledání hodin, které by mi vyhovovaly, jsem našla spásu v podobě Psí školky Elsa. Neváhala jsem ani na vteřinu a 11.9.2010 jsme pádily na naši první lekci.\nTeď malá odbočka, proč jsem se rozhodla s Růženkou jít na cvičák. Zaprvé jsem chtěla mít (snad jako každý) poslušného psa. Každý den jsem potkávala lidi a jejich psy a pozastavovala se nad jejich neposlušností. Tedy tou psí. Tu lidskou nechám stranou... :) Taky jsem si začínala víc všímat toho, jak jsme zanedbali výchovu naší Bubu. Není zlá, ale má svou buldočí povahu. Je děsně tvrdohlavá. Od malička ji náš táta učil hru na honěnou a bylo to znát. Naše neustálé výhrady nepadaly na úrodnou půdu. Výsledkem bylo, že Bubu si s námi cvičila, jak se jí zamanulo. Když něco ukradla, věděli jsme, že je konec. Byla schopná se s námi honit hodiny a hodiny po zahradě, aniž by dotyčný ukořistěný předmět pustila z huby. Co vám budu povídat, předmět skončil často v koši a naše nervy v kýbli. Když jsem se začala zajímat o výcvik psa hlouběji, až pozdě jsem si uvědomila, že jsme dělali všechno špatně. Nevědomky jsme v Bubu její touhu po honičce ještě upevňovali. Vrcholem bylo, když tátovi utekla na chatě a nenechala se chytit celou hodinu. Ten to nakonec vzdal a vzteky odjel z chaty bez Bubu, aby se uklidnil. :) Dneska už mi to přijde docela vtipný, ale tenkrát to tak nebylo. Po částečném výcviku (protože ten není u buldoka nikdy úplný) jsme dnes už schopni z ní ukradený předmět dostat po pár minutách, i když ne vždycky. Její hra na schovávanou v ní dodnes vyvolává pocit bezmezného štěstí a opojení. :) Bubu se taky postupem času hodně zklidnila, částečně to taky zavinila její chronická borelioza. Nebo kdo ví. Každopádně je mnohem poslušnější než dřív, a to je to hlavní!\nPrvní den na cvičáku byl super!!! Naše cvičitelka Jolana si s námi popovídala, naučila mě, jak Růženku učit oční kontakt, vysvětlila mi povely sedni (ten už jsme uměly), přivolání (to jsme taky zvládly na jedničku), lehni (s tím bojujeme dodnes) a ve zkratce nám ukázala, jak se vystavuje. Taky jsme si vyzkoušely chůzi u nohy, jak jinak než na jedničku. No a pak jsme spolu chodily po nezvyklém terénu (PET lahve, guma) a Růženka se dokonce naučila probíhat tunelem! Tohle byla asi ta nejvtipnější část. Přála bych vám vidět buldoka, jak probíhá tunel. :D Doma jsme se pak smáli, že mnoho nechybělo a tunel mohl být navždy ucpaný. :D\nMy vám to všem natřeme!\nTen den jsem si taky umanula, že na cvičák budeme chodit pravidelně. Nejen proto, že se Růženka ukázala jako perfektně spolupracující pes, ale i proto, abych dokázala ostatním, že i buldok je schopný poslouchat. Vysvětlím. Stále častěji se setkávám s lidmi, kteří si myslí, že buldok je hlupák, který poslouchat nikdy nebude. Když nás viděli přicházet na cvičák, nemohla jsem si nevšimnout jejich posměšného výrazu v očích. Buldok a výcvik? Ha ha. Tohle nikdy fungovat nemůže! Kam se žene s tím tlusťochem?\nJolana byla skvělá. Přijala nás jako právoplatné členy a vůbec se nepozastavovala nad tím, kdo jsme. Je moc fajn a od začátku nás bere jako sobě rovné, a takových cvičitelů je opravdu málo! Na jiných cvičištích se běžně setkáte s nepochopením. Kdo nemá NO nebo BOC, je blbec. S tím musím ovšem výhradně nesouhlasit! Růženka je příkladem jako z učebnice! A já se rozhodla, že to všem natřeme. Že jim ukážeme, že nejsme žádný blbci a že i buldok může být vychovaný pes.\nAž do vánoc 2010 jsme chodily na cvičák pravidelně, nevynechaly jsme jedinou hodinu kromě dvou týdnů, kdy měla Růženka ošklivé zranění páteře a já už myslela na nejhorší. Naštěstí to ale dobře dopadlo, Růženka se obešla bez operace, a tak nám nic nebránilo v dalším výcviku. Jen jsem musela dávat pozor, aby ji nikdo zase neporanil. Růženka dělala obrovské pokroky, ostatní se nestačili divit. Troufám si říct, že z nás Jolana měla velkou radost. :) Jen jsme trochu bojovaly s tím, že Růženka přesně vyhmátla, kdy jsme na cvičáku a kdy ne. Tam poslouchala jako hodinky. Doma taky. Venku už to bylo horší. Ale nevzdaly jsme to. Trénovaly jsme poctivě každý den, ne moc dlouho. Většinou stačilo pět až deset minut a úspěchy na sebe nenechaly dlouho čekat. Byla jsem na to moje zlato chlupatý opravdu pyšná! :)\nA jaký je stav dnes? Zastihla nás puberta. :) Stav, který jsem doufala, že nás mine. Neminul. Zasáhl nás jako blesk z čistého nebe. A my zase bojujeme. Často cvičíme a opakujeme. Musíme všechno dělat znovu, od začátku. Růženka se prostě rozhodla, že bojkotuje veškeré moje snahy ji něco naučit. :) Je neposlušná, splašená, na Bubáka si dovoluje víc než kdy jindy a vůbec je celkově na mě pěkně hubatá. :D Snažím se mít trpělivost. Obrovskou trpělivost! Někdy vypěním. Někdy to vzdávám. Vždycky ale v sobě najdu další jiskřičku energie, abych pokračovala dál. Aby toho nebylo málo, Růženku zastihly poměrně závažné zdravotní problémy. I proto jsem výcvik v Žižicích musela přerušit, abych nezhoršila Růženky už takhle bídný stav. Po jedné operaci a s výhledem další nějaké pokračování na cvičáku ani nevidím. A tak zatím trénujeme doma a na procházkách, ale nějak se nám poslední dobou nedaří. Holt puberta je puberta. :) V poslední době jsem se dala na klikr trénink, tak doufám, že by mohl Růžence pomoci. Ona je moc šikovná, ale jakmile v mé ruce nebo kapse nečuchá piškot, s posloucháním je konec. :)