Trump se opřel do Ruska. Ukončete podporu zvěrstev Asadova režimu, vyzývá - Euro.cz\nAmerický prezident Donald Trump vyzval Rusko, aby přestalo podporovat zvěrstva syrského režimu prezidenta Bašára Asada. Během telefonátu s tureckým prezidentem Recepem Tayyipem Erdoganem vyjádřil Trump obavy ohledně násilností v syrské provincii Idlib. Rovněž poděkoval Ankaře za snahu zabránit humanitární katastrofě v oblasti.\nSyrská občanská válka, kterou zažehlo utlačování prodemokratických demonstrací v roce 2011, se postupně zkomplikovala zapojením různých regionálních a zahraničních sil. Násilí si vyžádalo už nejméně 400 tisíc lidských životů a dalších více než 11 milionů obyvatel muselo opustit své domovy. Z toho 5,6 milionu lidí uprchlo do zahraničí.


33. neděle v mezidobí | Římskokatolická farnost Ostrov a Jáchymov\n12.11.2021 at 11:51 vcervenakv\tNapsat komentář\n33. NEDĚLE V MEZIDOBÍ (týden od 14. listopadu 2021 do 21. listopadu 2021)\n14. listopadu 2021 33. NEDĚLE V MEZIDOBÍ Ostrov 830 – Mše svatá za farnost Jáchymov 1000 – Mše svatá za rodinu Hammer a Löffler Hroznětín 1130– Mše svatá\n16. listopadu 2021 Úterý Ostrov 1800 – Mše svatá Pernink 1630 – Mše svatá\n17. listopadu 2021 Středa Památka sv. Alžběty Uherské, řeholnice Ostrov 1800 – Mše svatá Jáchymov 1600 – Mše svatá\n18. listopadu 2021 Čtvrtek Ostrov 1800 – Mše svatá 1835 – Eucharistická adorace\n19. listopadu 2021 Pátek Ostrov 1800 – Mše svatá za Filomenu Talnagiovou za zdraví a Boží požehnání\n20. listopadu 2021 Sobota Abertamy 1500 – Mše svatá Ostrov kaple sv. Rodiny 1730 – Mše svatá\n21. listopadu 2021 Slavnost Ježíše Krista Krále 34. NEDĚLE V MEZIDOBÍ Ostrov 830 – Mše svatá za farnost 1700 – Nešpory Jáchymov 1000 – Mše svatá Hroznětín 1130– Mše svatá\nDěkujeme za vaše dary do dnešní sbírky určenou na potřeby naší farnosti. Minulou neděli sbírka vynesla 6 998,- Kč. a z toho v Ostrově se vybralo 3 503,- Kč a v Jáchymově 1 914,- Kč. Zbylých 1 581,- Kč. bylo vybráno na ostatních místech, kde byly slouženy nedělní mše svaté. Všem dárcům děkujeme.\nDnes probíhají v naší farnosti volby do nové pastorační rady. Každý farník může zvolit maximálně pět jmen ze seznamu kandidátů. Na volebním lístku vedle jmen zvolených kandidátů nakreslíme křížek. Pro platnost hlasu je potřeba se v dolní časti volebního lístku čitelně podepsat jménem a příjmením. Hlasovací lístky budou k dispozici po mši svaté. Vyplněné vhoďte prosím do připravené urny. Hlasy bude sčítat určená k tomu komise. Do pastorační rady bude zvoleno 6 osob s největším počtem hlasů. Pastorační rada farnosti bude doplněna osobami, které jmenuje farář podle platné směrnice pro službu pastoračních rad farnosti Plzeňské diecéze.\nDnes (v neděli) v 17h jsme všichni zváni farním sborem Českobratrské církve evangelické v Ostrově na modlitební ekumenické setkání na jejich faru (Jáchymovská 170).\nV nejbližší pátek 19 listopadu v 19h na faře v Ostrově zahájíme pravidelné setkávaní pro přípravu ke svatostem: křtu, sv. přijímaní a biřmovaní pro dospělé a pro všechny kteří mají zájem o prohloubení víry. Součástí seznamovacího setkáni bude prezentace fotek ze Svaté země.\nOd úterý do pátku v kostele v Ostrově mše sv. v 18h. V úterý mše sv. v Perninku v 16:30. Ve středu památka sv. Alžběty Uherské, řeholnice, mše sv. v Jáchymově v 16h. Ve čtvrtek po mši sv. eucharistická adorace. V pátek mše sv. v 18h. V sobotu mše svatá v Abertamech v 15h a v 17:30 v kapli sv. Rodiny v Ostrově. V neděli slavnost Ježíše Krista Krále mše svaté v Ostrově v 8:30, v Jáchymově v 10h. a v Hroznětíně mše v 11:30.\nV pátek 26. listopadu v 18.30h se bude konat na faře v Ostrově adventní dílna pro dospělé i děti. Bude možnost si vytvořit adventní věnce a jiné dekorace. Pro zajištění dostatku materiálu je třeba se předem přihlásit v kanceláři farnosti nebo na farní email. Vstupné dobrovolné.\nAdventní dílny 26.11.2021 v 18.30\tVolby do nové pastorační rady


Svobodní zednáři - ultimátní gang - 9/11 a NWO\nSvobodní zednáři - ultimátní gang\nNemělo by to být překvapením. To, že se tito nechválně známí a bohatí muži uvázali exkluzivním klubem dalším elitám se skoro očekává, zvlášt když zvážíte nenasytnou chuť Zednářů po moci.\nCo je nejspíš šokuje, jsou další "bratři", které brzo potkají na svých schůzkách a v tajných enklávách.\nZednářský rap a basketbalové hvězdy\nTohle je ze stránky, odkud pochází obrázek nahoře:\nLéta se mluví, že jsou jistí elitní členové černé komunity součástí tajného řádu Zednářů. Zednáři jsou tajná společnost bratrů, kteří se poznají skrz sérii signalů, stejně jako těmi zvláštními potřásáními rukou ve fotografiích nahoře.\nKdyž mě kamarád upozornil o podezřelých signálech raperů Jay Z, Sean Combs a hvězdy NBA Ron Artest nahoře v obrázcích, první věcí, kterou jsem měl na mysli byla, že vypadají jako běžné pozdravy. Samozřejmě ale, že jsem se pletl, jak kamarád poukázal.\nŘekl mi, že je ví jístě, že tyto pozdravy mají zvláštní význam, protože slyšel, že jsou Sean, Jigga a Ron tajnými členy Zednářů. Jestli tyto zednářské pozdravy mají být tajné, jaktože je ti, kteří nejsou členové poznají?\nPak jsem si myslel, že jsou možná Zednáři exkluzivní nízký klub. Nebylo to by to daleko od pravdy, zvážíme-li, ž emluvíme o Diddy a Jay Z.\nUkázalo se ale, že Zednáři nejsou vůbec tajnou společností zámožných homosexuálů. Je to bratrstvo mocných mužů, něco jako bratrství, které drží moc a peníze ve společenosti.\nČlenové zednářů jsou údajně takoví mocní lidé jako Barack Obama, Jay Z, Sean Combs, Russell Simmons, Kobe Bryant, Michael Jackson, Ron Artest, Jamie Foxx, atd. Jinými slovy - černí muži s penězi a mocí.\nPrince Hall je považován za Otce Černého Zednářství v USA. Černé zednářství začalo, když byl Prince Hall a čtrnáct dalších černých mužů iniciováni do lóže č. 441, Irská ústava, přidělená 38.regimentu Britské armády v Castle William (teď Fort Independence), v Bostonském přístavu 6.května 1775.\nZnámí Zednáři Prince Hall\nNení složité zjistit, kdo je a kdo není Zednář Prince Hall. jako další zednářské tradice, Prince Hall obsahuje význačné obchodníky, politiky a baviče. Podle Lóže Prince Hall v Michiganu, členové Prince Hall jsou:\n- guvernér New Yorku David Patterson\n- Kongresman Charles Rangel\nLóže Prince Hall můžete najít po celé Severní Americe, Karibiku a Amerických vojenských základnách po celém světě.\nBarry Seotoro se zednářským prstenem, pečetí a pozdravem.\nPřekvapení? Doufám, že ne\nTohle je struktura našeho světa. Je plně šířena a manipulována a všechny rasy součásti života musí být zahrnuty. Myslet si opak je forma naivní slepoty. Bohužel ale, smysl není tak častý, tak spousta lidí spadá do kategorie naivní slepoty. (Mao Zedong byl vysoce postavený Zednář , stejně jako Hitler, Churchill, Trotsky, Roosevelt, Stalin atd..Tyto kalibry jsou ve všem. Hra je ovlivňována)\nO Černém zednářství jste moc neslyšeli asi díky Zednářskému vrozenému racismu, možná je to tedy jejich malé tajemství, na které nejsou pyšní. Dokonce je známo i členství Oprah Winfrey v organizaci Easter Star, ženské odnože Zednářství.\nCo mě na Černém Zednářství překvapuje nejvíc je očividná ignorance Afro-Američanů jednoznačeného Zednářského rasismu a historie rasové genocidy. Svobodní zednáři a Ilumináti byli po staletí součástí kampaně oslabení domordých populací, od dalekých kmenů z celého světa po devastování původních Američanů a Kanadských domorodských populací.\nPoslední útok bylo odporné vyvolání epidemi AIDS v Africe, následované tou morbidní kampaní"dekádou vakcín" ke sterilizování a infikování Afričanů. Když si toto téma prozkoumáte, najdete několik dalších záměrně vložených patogenů mezi Afro-Američany skrz léta, často přestrojené jako "vědecké soudy". Nezapoměňte na Americké kořeny otroctví a vrozená rasismus dodnes, vše zakořeněné v naše Zednářském systému.


Cesta na Bajkal - Texty - Bezstran\nleden 7, 2018 at 5:24\nKdyž jsem byl malý kluk, dostal jsem k narozeninám knížku, „Bajkal jede do Prahy“. Byla o tom, jak na Sibiři u jezera Bajkal bylo ochráncem nalezeno malé medvídě bez mámy. A ochranářská stanice medvídě darovala Pražské Zoo. Od dědy jsem se dověděl že Bajkal je největší jezero doposud pitné vody bez jakékoli nutnosti úpravy. No a od té doby jsem si říkal, že se tam musím někdy podívat.\nUběhlo mnoho let, časy se měnily, a v dobách kdy dokonce na Bajkal pořádala naše závodní ROH zájezd jsem s tím opovrhoval a měl jsem zcela jiné zájmy než jet do tehdejšího SSSR. A časy se zase změnily. A mé zájmy a názory se také změnily a Bajkal a můj dětský sen mi připomněly krásné fotografie bajkalské přírody, které jsem našel na internetu při hledání vhodných fotografii do kalendářů, které jsou dnes mým živobytím.\nNašel jsem si autorku fotografii a požádal ji o svolení obrázky uveřejnit v našem kalendáři. Je z Irkutska a Bajkal je její láska. A tak jsem si s ní začal oživovat 40 let zasunutou kdesi v nejzazším mozkovém závitu ruštinu. Seznámil ji s nápadem cesty na Bajkal. Byla velice ochotná a pomáhala mi sestavit trasy, nacházela spojení, ubytování doporučovala nejzajímavější místa a plán se začal rýsovat. Nakonec mne varovala abych nejezdil úplně sám. Přece jen je to ještě trochu divočina a vzdálenosti mezi vesnicemi jsou podstatně jiné než u nás.\nOslovil jsem tedy kamaráda, bez váhání přitakal a začali jsme plánovat odlet. Nakonec se k nám přidala ještě moje dcera a syn. Nejprve jsme chtěli odletět na konci května, ale cena letenek prudce stoupla, a tak nám to Aeroflotové ceny naplánovaly až na konec srpna. Nevadí, paní z Irkutska psala, že naopak, je to nejlepší termín jak na počasí, tak i pro nastávající podzimní focení a spaní v přírodě. Koupili jsme nejlevnější let, co jsme našli, jenomže z Budapešti do Moskvy a z Moskvy do Irkutska. Nevadí, já Budapešť ještě neviděl. Bylo krásné počasí 30° ve stínu, a tak jsme se nakonec prošli jen pár uličkami a po nábřeží. Letadlo nám letělo až večer. Našli jsem autobus na letiště a zbytek času trávily v příjemně klimatizované letištní hale.\nLet do Moskvy proběhl vcelku v klidu jen na odletu jsme dostali 20 minut zpoždění, a to jsme začali být trochu nervózní. I paní už u odbavovací přepážky nám kladla na srdce abychom v Moskvě na nic nečekali a co nejrychleji běželi na let do Irkutska. Protože máme jen hodinu na přesun a nástup. A kdo znáte Šeremeťovo, tak asi víte, jak to tam vypadá, když se máte rychle přesunout z jednoho konce na druhý. A při dvacetiminutovém zpoždění to už vůbec nebyla sranda. Takže do letištního autobusu jsme nastoupily jako poslední, a to na nás ještě museli počkat. Naštěstí let jsme nezpozdily.\nPlán byl takový, že v poledne přistaneme v Irkutsku, sejdeme se s paní fotografkou, pozdravíme se, předám ji malou pozornost z českých skláren a v 16 hodin nám jede autobus na pobřeží Bajkalu do Bolšovo Goloustnovo, tam strávíme první noc. Potom pěšky po břehu jezera do Listvjanky což je 60 km krásným terénem a nádhernou krajinou.\nLetadlo přistálo v neděli 27. 8. v 12:15 přesně na čas, pilot oznámil že v Irkutsku je 16°C a slabý déšť. Napadlo mne, že teplé oblečení máme v batozích v zavazadlovém prostoru a tady máme na sobě jen to nejnutnější, tak se hned na letišti musíme převléct.\nČekáme ve výdeji zavazadel a koukáme, kdy se objeví naše bagáž. Ale nikde nic, skoro všichni už odešli, pás se zastavil a batohy nikde. Jdu za paní, která kontroluje, aby si lidé brali správné batohy k letenkám a snažím se jí vysvětlit, že se nám asi ztratila někde bagáž, a jak ji máme hledat. Paní, ač vypadala velice komisně, se snažila jednak porozumět mé slovenskoruštině a jednak mi ochotně radila co a jak. Když zjistila že jsme letěli z Budapešti, usmála se a řekla, abychom se nebály, že to letadlo v Moskvě bylo příliš pozdě měli jsme jen necelou hodinu na přestup, a tak nestihly batohy z Maďarska přeložit. Je to vcelku normální, když je tak málo času na překlad. Ale že nám doporučuje pro jistotu si zajit do kanceláře ztrátu nahlásit, kdyby v tom byl nějaký jiný problém. A že další letadlo z Moskvy přiletí v 19 hodin a pak ráno v sedm a pak jako to naše, ve dvanáct.\nTak a naše plány jsou v háji. Autobus nestihneme a do té vesnice jezdí jen tento jeden jediný za celý den, takže musíme přespat v Irkutsku.\nNapsal jsem paní fotografce Jeleně SMS, že jsme na letišti a co se nám přihodilo. Paní hned za námi přijela a vyřídila za mne protokol o ztrátě batohů, pro případ, že by se opravdu ztratily a muselo se to řešit s pojišťovnou. No, nebýt ji tak tam vyplňuji ještě dodnes. Ale všichni nás ujišťovali, že se nic neděje že batohy jistě přiletí večer nebo hned ráno.\nJelena se podívala na to, jak jsme oblečeni jen v kraťasech a trikách a smála se, co s tím prý uděláme, že venku je dost sychravo. Asi měla pravdu, mnoho místních na ulici bylo oblečeno ve větrovkách, a dokonce v zimních bundách a občas i kulich na hlavě byl k vidění.\nVerča, moje dcera, navrhla abychom našli nějaký sekáč a koupili si aspoň svetry nebo košile. Paní Jelena, nás naložila do auta a vozila po Irkutsku až jsme nějaký krámek našli. Byl to normální velký obchod s oděvy, ale v suterénu byly obleky z druhé ruky. Tak jsme nakoupili a díky tomu nemrzli.\nPo cestě městem jsem čekal poloprázdné ulice, zavřené obchody a minimální provoz. Ale opak byl pravdou. Ptal jsem se, proč jsou všude všechny obchody otevřené, a to i mimo centrum, Jelena odpověděla, „protože ve všední den lidé pracují, a tak nakupují jen o víkendech“, trochu jsem si připadal trapně, pořád ve mne zůstával mylný dojem, že jedeme na dálný východ, kde se žije jak u nás za Rakouska-Uherska a k tomu jeden turista mi říkal, jak je Irkutsk smradlavá špinavá díra, a ono zase až tak ne. Sice je pravda, že jsem si hned na první pohled říkal „vrátili jsme se tak o 27 let zpět“, tak na mne působily domy, ulice, auta, ale provoz i v neděli zde byl poměrně hustý a ty otevřené i nejmenší krámky mne opravdu překvapily. To nebylo poslední překvapení.\nPaní nás pak ještě vzala do hostelu, který jsem měl vybrán už z Prahy, tak abychom měli blízko jak na autobusové nádraží, tak do centra a na nákup potravin. Ubytovali jsem se v Marko Polo. Klasický hostel. Všude čisto vše, co potřebujeme k dispozici, příjemná obsluha a velmi levno, postel na noc – 250 rublů.\nSlečna recepční nám poradila, kam jít na nákup, protože jsme potřebovali nabrat zásoby na cestu a dnešní večeři. Vlastně to, že jsme tu museli čekat do zítra, bylo nakonec štěstí. Veškeré zásoby na 4 dny jsme pořídili zde, na cestě bychom byly jinak dva dny jen na instantních kaších, než bychom dorazili do krámku ve vsi asi tak na půli cesty. Nebrali jsme žádné potraviny z Čech. Počítali jsme s místní stravou. Levnou a zdravější.\nPo cestě do prodejny nám hned bylo jasné, že jsme asi nějak jiní než místní. Zvědavě si nás kolemjdoucí prohlíželi a asi nás obdivovali, oni v teplých oblecích a my jen tak naboso a kraťasech, nebo že by to bylo něčím jiným?...\nPřekvapení – nepřekvapeni\nNašli jsme obchod Ljenta, a vůbec jsme si zde nepřipadali jako na Sibiři. Nebýt nápisů a obalů na v azbuce, připadali bychom si jako v každém jiném našem supermarketu. Regály plné nejrůznějšího zboží stejně jako u nás. První rozdíl jsme zaznamenali až v oddělení ovoce a zeleniny. Brambory, a další kořenová zelenina i okurky a rajčata, bylo hned vidět, že jsou z polí, každý jeden kus jiný než druhý žádné unifikované zahnutí stejné velikosti, či vydrhnuté a před myté.\nV oddělení nápojů jsem zůstal trochu překvapeně stát, nejdříve jsem si myslel že tu mají jen českou Plzeň, ale pak jsem se rozhlédl a kolem v regálech byly asi všechna česká piva co znám. Později jsem se však dověděl že ta piva se vaří zde na Sibiři, od nás nakoupily pouze receptury a dováží náš chmel.\nTakže jsme nakoupily vše, co jsme si přály a potřebovaly bez problému. Úmyslně jsme si vybíraly ruské potraviny a vyhýbali jsme se těm z dovozu.\nZe zvědavosti jsme pak ještě prošli několik okolních obchodních hal, byly to vlastně velké zastřešené tržnice plné nejrůznějších krámků. Když člověk něco sháněl a věděl kam se obrátit měl velkou šanci to koupit. Našli jsem zde sportovní oddělení a koupily bombu do našeho plynového vařiče.\nMístní zvyk je nakupovat vše na tržišti. Je v centru a otevřeno každý den. Je to opravdu trh se vším všudy. Stánky hlavně s ovocem a zeleninou, kořením, houbami, cedrovými šiškami, jádry a výrobky z cedru, břízy kůže, kožešiny atd..., naskládané jeden na druhém a množství lidí mezi nimi. Vedle stánků posedávají babky s malými stolky a prodávají produkty ze svých zahrádek, u nich jsem našel rajčata, která jsem viděl asi poprvé, jedno mohlo mýt tak půl kila.\nVedle tržiště je hala s masnými stánky a uzeninami. Tolik masa pohromadě by leckterý náš supermarket a hypermarket mohl závidět. Syn tam byl jak u vytržení. Nikde nebylo vidět žádné igelitové balení a vaničky. Vše „na živo“, chcete tady ten kousek? – fik-říz, hodit na váhu na kalkulačce ukázat cenu a v papíru šup do tašky... zavzpomínal jsem na dětství, když jsem chodil s babičkou nakoupit do řeznictví. A... nikde žádná moucha! Jak to dělají?\nNa druhé straně tržiště je několik jídelen a restaurací. Ale můžete si koupit i u stánku jen tak něco do ruky. Těšil jsem se na pirohy, neměl jsem je asi tak 40 let, dříve jsem na ně chodil v Praze na nádrží anebo do Slovanského domu. Tak jsem si jich tu hned pár koupil, byly sice jinak dělaný než u nás, jak jsem si pamatoval, ale byl jsem spokojený a najedený.\nNejvíce mne pak překvapilo, že zde jsou haly, s velkým množstvím stánků s autodíly všech možných značek. Auta v Irkutsku to je vůbec kapitola sama o sobě. Jezdí tu asi všechno, co má motor a nějaký počet kol. Technickou kontrolu asi tady nikdo neřeší. Potkáte tu potlučená již něco pamatující občas kousek někde něčeho chybí, ale i vozy úplně nové a naleštěné. Je tu obrovské množství aut dovezených z Japonska s pravostranným řízením v nejrůznějším technickém stavu. A opravdu velké množství prodejních míst s náhradními díly pro všechny, snad na každém rohu mimo centrum města.\nV pondělí provoz hodně zhoustl. Ale, nikdy nikde nebyl žádný problém přejít po přechodu třeba i víceproudou silnici. Opravdu stačilo jen si stoupnout na kraj přechodu a celá šňůra aut zastavila a v klidu počkala až lidé přejdou. Naprosto samozřejmé a bez problémové bylo i přecházení kdekoli mimo přechod. Nestalo se mi, že by na mne někdo zatroubil nebo si ťukal na čelo, v podstatě to tu berou řidiči asi úplně za normální. Zažili jsme i dopravní špičku, ale nikde žádnou dopravní zácpu, auta se na křižovatkách řadila naprosto samozřejmě zipem, nebo si dávala přednost a pořád to jelo. A nikde žádný policista.\nMěstská hromadná doprava nám dlouho byla záhadou. Jezdí tu tramvaje, autobusy, trolejbusy a maršrutky. Cena je všude jednotná 15 rublů. Potřebovali jsme se dostat na letiště a našli že tam jezdí tramvaj č 4, pak autobus a i maršrutka, podle plánu města jsme sice našli kudy jezdí, ale nenašli žádnou zastávku. Později jsme na to však přišli, dokonce je možné si stáhnout aplikaci do telefonu kde si zadáte jakým spojem potřebujete jet a vidíte, jak je tramvaj nebo trolejbus od vás daleko.\nPro naši cestu na letiště, abychom zkontrolovali večerní let, zda se našly naše batohy, jsme se synem zvolili maršrutku, tedy ona si vybrala nás. Maršrutka je mikrobus oficiálně pro 16 cestujících. Nikde nemá vyznačeny zastávky, a když jsme se pídili v prodejně tisku a cigaret po jízdenkách uviděli jsme frontu asi 30 lidí, ke které přijíždí mikrobus s nápisem Letiště. Tak jsme neváhali a zařadili se na konec fronty. Nacpaly jsme se tam všichni. Lidé se na sebe sice mačkaly jak sardinky, ale našlo se místo i pro další dva ještě po nás.\nMaršrutka se rozjela, hledal jsem někoho, jak to dělají s jízdenkami, ale vše bylo jinak. Ze skrumáže lidí se občas ozvalo jméno ulice, maršrutka přijela k chodníku, dotyčný volající se procpal ke dveřím, lidi od něho podali peníze k řidiči, a ten stejnou cestou poslal peníze na zpět. Podobně to funguje i v ostatních zdejších prostředcích, nastoupíte zadními dveřmi a předními se vystupujete kolem řidiče, který vybírá 15 rublů. Nepodařilo se mi zjistit, jestli někdy někdo odešel zadními dveřmi bez placení, občas jsem to se zájmem sledoval, ale nikoho jsem nenačapal.\nVečer batohy nepřiletěly, začala ve mne hlodat obava, co když nepřiletí ani ráno nebo zítra v poledne, to se všechny naše plány totálně zhroutí, máme na vše jen 14 dní, jeden den ztratit není ještě problém ale dva... to už je na změnu plánů. Mezi městy jsou opravdu velké vzdálenosti na naše české poměry spojení jsou střídmá, jedno dvakrát denně. Dokonce jeden spoj, kterým chceme vyrazit do hor, jezdí jen v některé dny, a tak by nám pak určitě ujel.\nRáno mi zavolala paní Jelena, že batohy jsou na cestě, že ji právě volaly z letiště, můžeme kdykoliv přijet, ale ať počkáme na ni, protože se uvolní ze zaměstnání a odveze nás tam a pomůže vyřídit. Na letišti jsme našli ze čtyř batohů tři. Tak jsem zase zašli do kanceláře, aby nám daly potvrzení o ztrátě a jednodenním zdržení, abychom mohly na pojišťovně požadovat úhradu nákladů na ubytování. Než jsme vše vyřídily bylo poledne a polední letadlo právě přivezlo i poslední batoh.\nV tu chvíli jsem měl opravdu obrovskou radost a vše ze mne spadlo. Naložili jsme se do auta a jeli do hostelu. Moc jsem paní Jeleně děkoval a byl ji vděčný za pomoc a odvoz. Chtěl jsem ji vnutit peníze za stání na parkovišti (platila 2x parkování po 150 rublech!), Ale díky i peníze odmítla s tím, že peníze nejsou důležité, důležité je mít přátele!\nJeště ten den jsem zaběhl na autobusové nádraží a hledal spojení na pobřeží do Bolšoe Goloustnoe. Opět komisně vyhlížející dáma za okénkem se optala kolik míst. Čtyři, povídám, a s bagáží. Tak to ne, dnes už je tam jen jedno místo. Ale prý jestli to musí být dnes, usmála se a najednou byla i sympatická, tak naproti na parkovišti je červený autobus, který odjíždí ve čtyři odpoledne. Sláva, s díky jsem odešel do hostelu oznámit brzký odjezd.\nPřed čtvrtou hodinou jsme se odebrali na parkoviště plném maršrutek, koupili v místním bistru, převážně pro řidiče oněch dodávek, na cestu pár pirohů nastoupili do červeného, autobusu pamatujícího ještě jistě časy perestrojky a ještě kus před ní. Starobu a přirozené opotřebení, se snažily zakrýt čisté a nažehleně vypadající záclonky s třásněmi v horní části oken a krásné měkké pérování vozu. Za nedlouho jsme zjistili, že velmi potřebné.\nŘidič s kulatou tváří Burjaka, prošel plný bus a od každého vybral 400 rublů, nás stály něco málo navíc ještě batohy, nastartoval, zapnula se i klimatizace na střeše, která nás ale celou cestu doprovázela svým hukotem „jako kuchyňská digestoř na trojku“, jak prohlásil Aleš a konečně naše cesta za Bajkalem začala.\nPomalu jsme se vymotali z plných ulic Irkutska a já se těšil, jak to za městem rozjedeme, paní Jelena mi říkala, že cesta do Goloustogo je opravdu špatná, a byla. Nějakou dobu sice asfaltová silnice vcelku ubíhala, my oceňovali perfektní pérování, které velmi účinně kompenzovalo obrovské díry a hrboly na asfaltu, ale ten náhle zmizel. Před námi a pod námi jen žlutá ujetá hlína a štěrk. Rychlost zatím stále ucházející až do chvíle, kdy se objevila cedule, že na silnici se pracuje. Autobus zabočil na objížďku, stejná žlutá hlína, štěrk kameny a hlubší prolákliny a vyjeté koleje, rychlost klesla asi na polovic, a po hodině jízdy jsme zastavili uprostřed lesa na čůrpauzu. Občas se kolem prohnal nějaký ofroad, kličkoval a nadskakoval, ale jel o dost rychleji než náš dopravní prostředek, kterého jsem začal obdivovat, protože tu cestu podniká asi každý den tam a zpět a kdoví kolik let.\nProjeli jsme dvě děrevni, opravdu všechna stavení dřevěná, cesta stále stejná rychlost také a asi po třech hodinách jsme byly na místě.\nGoloustnoe nás přivítalo podvečerní prázdnotou, jen jedna kravka se vracela osamoceně domů z pastvi a dva toulaví psi zanechali hraní a přišli se podívat na cizince. Ale z nás nic nekáplo, a tak zase odkráčeli. Z autobusu s námi vystoupil ještě jeden „turista“ s velkým báglem. Dali jsem krátkou řeč, měl namířenou stejnou cestou jako my. „Česká republika…, ano znám, ale to je daleko tam se nikdy nedostanu… a vy jste se rozdělili se Slovenskem, mám pravdu?“, podali jsme si ruce, popřáli vsjo dobro, a odešel se do hospody najíst.\nOd vody vál dost čerství vítr, Bajkal se vzdouval a vlny šuměly, tříštily se o kamenité pláže a kropily nás chladnou sprškou.\n„Nazdar Bajkale!“, pozdravil jsem hlasitě jezero a omyl si ruce a obličej vodu, „zdravíme tě a chceme tě poznat“. Neuklidnilo ho to a dál se vzdouval. Asi nám chtěl duch jezera, na kterého tu lidé věří, ukázat že on je tu pánem. No nevadí snad se časem sblížíme.\nHodili jsme na záda přetěžké batohy a vydali se asi 3-4 kilometry k prvnímu kempu, který jsme měli vybrán na spaní. Po cestě nám přišel naproti další pes a po očuchání mé ruky nás doprovodil k opuštěnému turistickému kempu s jurtami a jak se objevil, tak zase zmizel, ale tady my nechceme zůstat. Po krátké chvilce jsme dorazili do borového lesíka a vybrali si již za šera místečko na spaní. S úlevou odhodili batohy a čistily místo od šišek a odpadků, které zde vítr rozházel po celém okolí. Bylo vidět že v sezoně je zde opravdu hodně rušno.\nKousek pod námi stálo nějaké auto u ohýnku, mysleli jsme si, že je dost daleko a nebudeme se navzájem rušit. Omyl! Kdosi spustil ve voze hudbu, sedl k ohni, otevřel dveře a osolil to co to dalo div, že neodešly repráky na vejlet. Takže, co jsme vybalili, jsme zase zabalili a vydali se o kus zpět za mírný kopeček, který jak jsme doufali, nás trochu odhluční. Maličko to pomohlo. „Strašil jsi nás divočinou a medvědy,“ myslím že to podotkla Veronika, „zatím to tak nevypadá“.\nRozbili jsme tábor vybalili lihový vařič, zjistili že lihové tablety nevaří, ale jen černě čoudí, přesto se nám podařilo ohřát vodu a udělat večeři z kuskusu. Za tmy jsme ještě slezli ze srázu k jezeru a kochali se dost velkými vlnami, nádherným měsícem a hvězdnou oblohou, že by duch Bajkalu rozehnal mraky na naše uvítání? Zatím trochu přituhlo a myslím, že spadla sem tam nějaká i ta ledová krupka.\nRáno 6:00, 29. srpna. Budím Aleše a jdeme na pobřeží fotit první náš Bajkalský východ slunce. Nádhera. Po návratu již hoří místo vařiče oheň a zjišťujeme, že v noci nás navštívili myšky a ochutnali z našich zásob vše co nebylo zabaleno v kovové krabici, a to nebylo skoro nic. Alešovi načali všechny instantní kaše.\nPosnidali jsme a vyrazili na cestu. Po krátké době místní trempy s autem a opouštíme turistické místo, jsme rádi že tu jsme až teď po sezoně, a z široké vyjeté cesty ofroudy přecházíme na úzkou cestičku vedoucí podél jezera do kopce, z kopce, na pláž a zase do kopce, z kopce na pláž…, slunce nás hřeje do zad, ale stále fouká hodně čerství vítr a vlny jsou pořád dost divoké. Našli jsme kamínkovou pláž kde to tak nefoukalo. Veronika fotí vlny na detail, pak sedne na starý pařez vyčuhující z vody, svlékne se do trika a skáče do ledové vody Bajkalu. „Kdoví jestli se sem ještě někdy dostanu…“, několik vlnek se přes ni prožene a ona utíká rychle na břeh, aby se převlékla do suchého a teplého. No, mě stačí namočit zase jen ruce a obličej. A jdeme dál. Po pláži z drobných omletých oblázků, se zátěží 15-20 kilo na zádech, se moc dobře nejde.\nZa jednou ze zátočin narážíme na srub a před ním je otevřená malá jurta. Slušné místo na spaní, uvnitř kamínka čtyři postele, ale je teprve poledne. Chtěli jsme si sice zkusit nocleh v jurtě, ale je moc brzo, nechce se nám tady trávit celé odpoledne. Takže pokračujeme.\nDalší místo na mapě máme označené jeskyně. U nich chceme dnes zůstat. Z pláže vylézáme na svah a cesta vede mezi kopce, tam někde jsou jeskyně a tady někde by se mělo dát přespat. Na letecké mapě bylo vidět nějaký srub. Našli jsme jen zbořené kamenné zbytky zdí, ale spát se tu dá.\nZatím uklízíme batohy do křoví a vydáme se k jeskyním. Za pár minut se dostáváme ke strmému svahu a vidíme nad námi otvor. Lezeme k němu a prozkoumáme vnitřek, nikam to nevede pár metrů chodby a nic. Musí tu být ale ještě další, četl jsem, že jsou dvě. S Veronikou šplháme do prudkého stoupání po kluzké černé skále a štěrku víš, ale nejde to klouže to a žádná díra není vidět. Vzdáváme se a kloužeme dolu. Jdu s Davidem jinou cestou hledat druhou jeskyni a Aleš s Verčou se vrací k batohům. Po krátké cestě lesem nacházíme schody a cestu po skále. Nad námi je vchod a o dost větší než ten první.\nVstupní místnůstka pokračuje úzkou lezečkou, váhám, jestli se tam pustit, ale David už je v ní do půli těla, tak jdu taky. Ocitli jsme se v místnosti dost vysoké, ale asi tak 20-25 m čtverečních a nad námi dobře osvětluje jeskyni stropní okno, k němu bez lana však vylézt nejde. Na zemi pár nějakých kostí a kostiček, nevím od čeho nebo koho. Udělali jsem pár fotek a vrátili se k batohům. Zbytek výpravy zatím připravil ohniště a místo pro spaní, jít se podívat zpět do objevené jeskyně se jim již nechtělo.\nDošla nám voda v lahvích, tak musíme k jezeru pro jinou. Nabrat ale při takových vlnách vodu, aby se člověk nezmáčel po kolena v ledovém Bajkalu nebylo jen tak, a za pár sekund nám pěkně mrzly bosé nohy a nabraná voda byla plná řas a písku. No takhle to nejde. Vzal jsem petku uvázal ji na nylonový provázek a zatížil kamenem tak, aby táhl lahev pod vodu. Aleš se ji pak snažil hodit co nejdál od břehu, pokud možno přímo do hřbetu vlny a pozvolným tažením k sobě jsem ji udržoval ve vlně a potopenou. Po několika neplatných pokusech se nám podařilo načerpat lahve čistou a čirou vodou. Nedočkavě jsem se napil. Byla ledová ale dobrá, bez zápachu a nepatřičné chuti chloru. Aleš ji pro pití ještě raději přefiltroval. Po večeři jsme si udělali jen krátkou vycházku nad tábor na skály s vyhlídkou a pozdravili zapadající slunce a bouřlivý Bajkal. Na okraji srázu na tom největrnějším místě si mezitím někdo postavil stan. Nezáviděl jsem jim.


Vědci prozradili, kdo nejčastěji onemocní chřipkou – almanach.cz\nHomeSputnikVědci prozradili, kdo nejčastěji onemocní chřipkou\n11. ledna 2019, 10:37 RSS feedSputnik\n„Tento objev má obrovský potenciál, ale zatím máme daleko k samovolným manipulacím s mikroflórou a vytváření „bakteriálních“ tabletek, které by nás ochránily před chřipkou a dalšími nemocemi. Pouze jsme se začali pohybovat tímto směrem,“ prohlásila Betsy Foxmanová z Michiganské univerzity ve městě Ann Arbor (USA).\nEpidemie chřipky každoročně připraví o život mnoho tisíc lidí. Boj proti viru je komplikován tím, že virus má tři typy — A, B a C, a proto je těžké předpovědět, který z nich bude nejrozšířenější. Kromě toho očkování vytvoří imunitu pouze vůči jednomu nebo několika kmenům viru chřipky.\nBez očkování pravděpodobnost nákazy a rychlost uzdravení bude záležet pouze na vnitřních silách lidského organismu včetně toho, jak aktivně imunitní systém rozezná nové nebezpečí a pokusí se ho překonat.\nV posledních letech vědci aktivně zkoumají, jaké zvláštnosti lidského života mají vliv na to, jak imunitní systém rozpozná chřipku a bojuje proti ní. Například nedávno zjistili, že lidé lépe zvládají ty podtypy viru, které překonali už v dětství, a také našli důkazy toho, že stravování může ovlivnit účinnost boje proti infekci.\nFoxmanová a její kolegové na základě sledování života asi pěti set rodin z Nikaragui v letech 2012-2014 odhalili ještě jeden faktor, který má silný vliv na pravděpodobnost nákazy chřipkou.\nVědce zajímalo, co konkrétně ovlivnilo přenos viru mezi příbuznými, jestliže se jeden z nich nakazil a trávil dlouhou dobu společně s ostatními rodinnými příslušníky. Odebírali vzorky krve, mikroflóry úst a nosu a další vzorky biologického materiálu od ještě zdravých lidí ihned poté, co se jejich příbuzní nakazili infekcí, a sledovali je po dobu dvou následujících týdnů.\nTyto pokusy nečekaně ukázaly, že pravděpodobnost přenosu viru značně závisí na tom, jaké mikroorganismy se nacházely ve sliznici nosu a krku nemocných a zdravých členů rodiny. Například bakterie druhů Alloprevotella a Prevotella značně zvyšovaly pravděpodobnost nákazy chřipkou, zatímco mikrob Bacteroides vulgatus naopak bránil šíření infekce.\nJak může mikroflóra nosu a krku souviset s chřipkou? Vědci předpokládají, že je to tím, že tato mikroflóra neustále ovlivňuje vrozenou i adaptivní imunitu, stimuluje její aktivitu a nutí rychleji reagovat na infekci.\nJe zajímavé, že u dospělých, dětí a starých lidí se tyto mikroorganismy vyskytovaly s různou frekvencí. Může to být vysvětlením, proč dvě poslední skupiny velmi často onemocní chřipkou. Právě modifikace mikroflóry je může ochránit před nákazou a zachránit život mnoha tisíců lidí.\nZdroj: Vědci prozradili, kdo nejčastěji onemocní chřipkou


Venus - NUOdesign\n› Povlečení › Povlečení Matějovský › Venus\nNechte prozářit váš pokoj extravagantním ložním povlečením Venus! Výrazný vzor kombinující zářivě žlutou, černou, šedou a hnědou barvu vás nabije pozitivní energií. Povlak na přikrývku i polštář je z obou stran stejný (odpovídá fotografii).\nMateriál a rozměr: Zvolte variantubavlna Deluxe 1x 140/200, 1x 70/90krep Deluxe 1x 140/200, 1x 70/90flanel Deluxe 1x 140/200, 1x 70/90bavlněný satén 1x 140/200, 1x 70/90\n895 Kč 945 Kč 945 Kč 1 190 Kč od 895 Kč\nKód produktu 3540/BAV2 3540/KRE2 3540/FLA2 3540/BAV3 Zvolte variantu\nNestyďte se ukázat svou romantickou duši a probuďte se v hravém povlečení Amor. Pestrý srdíčkový vzor a kontrastní barvy červené, černé a bílé nadchnou nejen zamilované. Povlečení je z každé strany jinak barevné, stejně jako na fotografii. Povlaky 40/40 cm (120 Kč) se šijí z metráže, díky rozmanitosti vzoru je každý trochu jiný (stačí připsat do poznámky).\nNovinka Kód: 4926/KRE\nOdstíny fialové a růžové přináší elegantní povlečení Amethyst, kde se mísí nevšední trojúhelníkový vzor temné a světlé fialové barvy s pastelovou růžovou v kombinaci s teplou šedobéžovou a přírodní bílou. Vrchní strana povlaku na polštář i přikrývku odpovídá fotografii, spodní má stejný vzor pouze v šedobéžovém provedení. Povlak na přikrývku je z obou stran stejný.\nDoporučujeme celek doplnit povláčky 40/40 cm (130 Kč/ks, stačí připsat do poznámky), které se šijí z metráže, díky rozmanitosti vzoru je každý jiný.\nNovinka Kód: 4845/BAV\nNěžné povlečení Lana zobrazuje motiv lístků ve světlých odstínech pastelově modré a přírodní studené bílé. Povlak na polštář i přikrývku je z každé strany jiný (jako na fotografii). Povlaky na malé polštářky 40/40 (120 Kč) jsou šité z metráže, díky rozmanitosti vzoru je každý trochu jiný.\nTip Kód: 4065/BAV\nJaro je tady! Nádherné pastelové povlečení Passion kombinuje zeleno růžové květy a barevně sladěné proužky. Je vyrobeno z bavlny Deluxe digitál, které je tištěno nejmodernějším digitálním tiskem, jež zajišťuje vysoce precizní detail. Povlak na přikrývku i polštář je z každé strany jiný stejně jako na fotografii.


Pospíchal: O rozvoji Brna musí rozhodovat referenda - Brněnský deník\nPospíchal: O rozvoji Brna musí rozhodovat referenda\nBrno /ROZHOVOR/ – Kandidát Zemanovců na post brněnského primátora Lubor Pospíchal chce především zprůhlednit hospodaření města a přiblížit dění na radnici Brňanům.\nKandidát Zemanovců na primátora Brna Lubor Pospíchal.Foto: www.spo-jm.cz\nStrana práv občanů Zemanovci se v květnových parlamentních volbách do parlamentu nedostala. I když v sedmi brněnských městských částech překročila pětiprocentní hranici, celkem získala 4,33 procenta hlasů. Její členové ovšem svůj boj nevzdali a v říjnu se chtějí dostat do obecních a městských zastupitelstev. Na post brněnského primátora se v dresu Zemanovců pokusí prosadit bývalý sociální demokrat Lubor Pospíchal.\nONLINE rozhovor s Luborem Pospíchalem čtěte ZDE\nPředvolební boj startuje s podporou bývalého premiéra Miloše Zemana a programem, jehož stěžejním tématem jsou referenda o důležitých otázkách ve směřování Brna. Kromě toho slibuje podporu hokejové Kometě i fotbalové Zbrojovce. Nevyhýbá se ani kritice současného vedení Brna v čele s bývalými stranickými kolegy. „Ta pravá sociální demokracie jsme nyní my,“ tvrdí Pospíchal. Jeho další názory představuje dnešní rozhovor, který otevírá desetidílnou sérii rozhovorů s kandidáty největších stran na post brněnského primátora.\nJak jste se dostal k politice?\nOd mládí jsem v ní vyrůstal. Vždy jsem měl raději zprávy než Večerníček. Proto jsem také vstoupil do sociální demokracie a působil v ní několik let. Jenže to byla Zemanova sociální demokracie. Ta po něm se už chovala příliš populisticky a demagogicky. Proto když se objevila nová Strana práv občanů Zemanovci jsem neváhal a letos v únoru ze dne na den vystoupil z ČSSD a stal se členem Zemanovců.\nKdyž mluvíte o populismu a demagogii v sociální demokracii, máte na mysli jejího posledního předsedu?\nAno. Jiřího Paroubka, ale i nynější rozhádané vedení sociální demokracie. Je vidět, že jim jde o koryta, a ne o zájmy lidí.\nI brněnská organizace strany v čele s primátorem Romanem Onderkou je podle vás zasažena populismem a demagogií?\nAno. Odráží se to například v tom, co nechal nyní postavit na náměstí Svobody.\nCo podle vás současné vedení města dělá špatně?\nUrčitě je to přístup k veřejným zakázkám. Skoro nic se od dob vládnutí občanských demokratů nezměnilo. Předevčírem například televize ukazovala, jak sociální demokraté, kteří byli před volbami proti odsunu nádraží, po volbách nečekaně z neznámého důvodu otočili. Nezdá se nám také čištění Brněnské přehrady. Bylo neúspěšné, což potvrzují i někteří odborníci, podle kterých se peníze na projekt využily naprosto neúčelně.\nNa co se tedy chcete zaměřit vy?\nRozhodně chceme zprůhlednit výběrová řízení. Transparentnost veřejných zakázek musí být větší.\nCo naopak oceňujete na práci současného vedení města?\nSnahu o dokončení velkého městského okruhu. A také podporu sportu. Nicméně všechny tyto věci lze dělat ještě intenzivněji a efektivněji.\nJak se podle vás dá efektivněji prosadit dokončení velkého městského okruhu?\nOpět musím zopakovat, že je potřeba dohlédnout na průhlednost výběrového řízení. Tím se může stavba zlevnit a zároveň zrychlit.\nJak vnímáte jistou rozhádanost a nejednotnost současné koalice na brněnském magistrátu?\nJe to rozhodně špatně. My jsme strana, která udělá pořádek nejen v případné koalici, ale také v opozici. Chceme prosazovat dobré věci jak s koalicí, tak s opozicí. Tedy to, co je dobré pro lidi.\nJaký volební výsledek budete považovat za úspěch?\nJá osobně budu rád, když uspějeme jako celek a dostaneme se v Brně do těch zastupitelstev, kde máme postavené kandidátky. Díky tomu získáme příležitost prosazovat práva občanů města Brna. Myslím, že máme šanci. Cítím stále větší podporu voličů. Pořád nám přibývají noví členové i příznivci. Odhaduji, že se do brněnského zastupitelstva dostaneme se ziskem mezi sedmi a patnácti procenty hlasů. Definitivně to ale rozhodnou až voliči.\nJak povedete svoji předvolební kampaň?\nSpolupracuji s reklamními agenturami. Máme ovšem velice omezený rozpočet. Voliče se tak snažím oslovovat třeba i na sociální síti Facebook.\nKdy kampaň začne?\nZačala dnes (9. září – pozn. red.) tím, že nás přijel podpořit Miloš Zeman. Samozřejmě chystáme mítinky v jednotlivých částech Brna, jednoho z nich se zúčastní i Miloš Zeman.\nPodle čeho se voliči rozhodují v komunálních volbách? Podle strany, programu, či osobnosti lídra?\nBohužel v dnešním volebním systému se voliči rozhodují spíše podle stran. Ale my to chceme změnit. Ať už ve volbách parlamentních či komunálních by se měli lidé více zajímat o programy. Zdá se mi, že poslední dobou se zvyšuje procento lidí, kteří to skutečně dělají. Voliči jsou na rozdíl od politiků dnes inteligentnější.\nMyslíte si, že nové strany zamíchají výsledkem komunálních voleb stejně, jako se jim to podařilo v parlamentních volbách?\nKaždopádně ano. A my jako opravdová opoziční strana máme velkou šanci uspět. Voliči jsou inteligentní lidé, tak jsem přesvědčen ve volbách, že se zcela obmění politické rozložení sil v brněnském zastupitelstvu.\nKdo je pro vás v Brně největší konkurent?\nPředevším TOP 09. Už v parlamentních volbách jim totiž odevzdalo díky agresivní volební kampani hlas mnoho mladých voličů. Právě o jejich přízeň se ucházíme také my. Je to ale samozřejmě rovněž sociální demokracie. Vzešli jsme ze stejného ideového základu.\nMůžete říct už teď, kdo je pro vás pro případná povolební koaliční vyjednávání absolutně nepřípustný?\nNepřípustní jsou pro nás ti, kteří nebudou chtít změnu v zájmu Brňanů. Nevíme, kdo se do zastupitelstva dostane,\na kdo ne. Také si myslím, že hlavně my budeme nepřípustní pro mnoho stran. Chceme totiž absolutní kontrolu lidí nad veřejnými zakázkami včetně vlastnických struktur firem.\nA které to jsou podle vás strany?\nTo zatím nechci dále rozvádět.\nMiloš Zeman na tiskové konferenci zdůraznil, že vaši zastupitelé v celé republice budou prosazovat na post starostů obcí ty, kteří získají nejvíce preferenčních hlasů. Platí to i pro volbu brněnského primátora?\nZa předpokladu programové shody podpoříme vítěznou stranu. Vítězná strana logicky bude mít také kandidáta s nejvyššími preferencemi. Tím podpoříme i náš program z voleb do parlamentu. Tedy přímou volbu starostů, primátorů, a tím posílení práv lidí.\nZ jakého bodu při možném povolebním koaličním vyjednávání nehodláte slevit?\nZprůhlednění zakázek a jejich absolutní kontrola lidmi. Také chceme informovat firmy z Brna o výběrových řízeních, a tím vším veřejné zakázky zlevníme. Jsme přesvědčeni, že klíčovou otázkou identity města je zachování Zelného trhu. Někteří odborníci tvrdí, že plány a projekty na stavbu garáží pod ním nejsou dokonalé a ohrozí kašnu Parnas i celý Zelný trh. Jako Brňák to nemohu dopustit. Nicméně chceme v této otázce referendum stejně tak jako u všech zásadních změn Brna.\nNebojíte se ale, že voliči nemusí vždy rozhodnout kvalifikovaně?\nPočítám i s referendem mezi odborníky. Zveřejnili bychom jeho výsledek a teprve pak vypsali referendum pro obyvatele města.\nV Brně se už před lety uskutečnilo referendum o přesunu hlavního nádraží. Co si o nádraží myslíte vy?\nNádraží se musí vyřešit nejméně na padesát let dopředu. To nynější funguje už od druhé poloviny devatenáctého století, kdy na něj přijel první vlak. Kvůli rozvoji města je potřeba se odsunem zabývat. Nicméně i v této věci budeme prosazovat referendum.\nV referendu, které se koná pozítří, rozhodnou i lidé z Dolních Heršpic a Přízřenic o svém případném odtržení od Brna. Jak se na jejich snahu díváte?\nMůj názor je ten, že podporujeme referendum. Jako Strana práv občanů chceme, aby se vyjádřili přímo občané.\nAle jaký názor máte jako Brňan na to, že se město může poprvé v dějinách zmenšit?\nAby se Brno nezmenšovalo, je potřeba v tomto regionu udělat osvětu. Nicméně stejně budeme výsledek referenda respektovat. Jen obyvatelé Přízřenic a Dolních Heršpic totiž mohou zodpovědně rozhodnout o tom, zda zůstanou součástí Brna.\nA váš názor? Je to dobrý, či špatný trend?\nOpravdu musí rozhodnout jen místní.\nObčas se mluví i o rozšiřování Brna o okolní obce. To podporujete?\nSamozřejmě bych byl pro rozšiřování. Je oboustranně výhodné. Ale lidé z připojovaných obcí samozřejmě musí rozhodnout referendem.\nJste pro, aby město podporovalo Kometu a Zbrojovku?\nJednoznačně. Je ovšem důležité se zabývat i amatérským sportem.\nMají podle vás oba týmy dobré zázemí?\nNe. Rekonstrukce haly Rondo je zdlouhavá, a podle nás navíc nebyla transparentní tak, jak bychom si představovali. Rondo se rekonstruovalo především s myšlenkou pořádání mistrovství Evropy v basketbalu žen. A kde se to mistrovství koná? Proč ne v Brně, ale v Ostravě? Podle slov pana Onderky není Rondo poslední víceúčelová hala, která v Brně vzniká. Ptáme se, kolik víceúčelových hal Brno potřebuje a kolik peněz je ještě třeba na ně vynaložit a proč? Do Ronda to byly vyhozené peníze. Raději chceme podpořit jednu velkou halu podobnou ČEZ aréně v Ostravě. Pro fotbalovou Zbrojovku samozřejmě podporujeme vytvoření kvalitního zázemí u Bobycentra.\n9.10.2010 VSTUP DO DISKUSE 1\nROZHOVORY S KANDIDÁTY NA BRNĚNSKÉHO PRIMÁTORA.\nOnderka - Hlavní dluhy? Nádraží, parkování a jízdné\nSýkorová: Sociálně nejslabším pomůžeme penězi z…


Bartoška je nenapravitelný: Kouří i na tiskovce! | Ahaprozeny.cz\nAhaonline.cz >AHA pro ženy >VIP svět >Bartoška je nenapravitelný: Kouří i na tiskovce!\nBartoška během tiskovky kouřil jednu za druhou. (Aha! – Martin Hykl, herminapress.cz, facebook, ara)\nStarého psa novým kouskům nenaučíš, což určitě platí i o Jiřím Bartoškovi (69). Přestože se kvůli rakovině mízních uzlin v mezihrudí ocitl na hranici mezi životem a smrtí, svého zlozvyku se nevzdal.\nAni chemoterapie a ozařování ho nepřipravily o milovaná cigárka. Zapálil si dokonce i na tiskové konferenci k 51. Mezinárodnímu filmovému festivalu v Karlových Varech. „Kouřím dál. Bylo mi řečeno, že bych to měl omezit, ale nepřestat. Prý by to tělu možná i uškodilo, že by se pak leklo,“ tvrdí herec.\naha pro ženy, vip svět, bartoška, cigarety


Pohodlné domácí pantofle pro pány i dámy | Slevomat.cz\nDomácí pohodlí: dámské i pánské biopantofle TexBase s korkovým základem\n4,5 / 5 TexBase s.r.o. 2203 prodejů\nNabídka Hodnocení (13 774) Dotazy (11)\nDámské biopantofle – Béžová\nPánské biopantofle – Hnědá\nstélka: semišová eko-kůže\npásky: 100 % kůže\nMrkněte také na další akce společnosti TexBase a nakupujte za jedno poštovné.\nPantofle pohodlné, za málo peněz, hodně muziky. Jsem spokojená, objednávám opakovaně.\nVelikosti 36 až 47\nKam dojdete v těchto pantoflích? Za pohodlím!\nDoma to chce hlavně klid a pohodlí. A to je jedna z klíčových vlastností pantoflí TexBase. Mají korkový základ, podrážku z měkkého odolného plastu a speciálně tvarovanou stélku ze semišové eko-kůže, takže při chůzi efektivně tlumí dopady a šetří tak kolena. Díky nastavitelným páskům ze 100% kůže s kovovými přezkami dokonale padnou a díky nabídce velikostí 36 až 47 a pestré škále barev si vyberou dámy i pánové.


Nabídku 2× svařák a jablečný závin v Café Mozart mohou nakupovat pouze osoby starší 18 let.\n1 / 9 Zastavte se na voňavý svařák a lahodný jablečný závin v Café Mozart.\n2 / 9 Kavárnu najdete v prvním patře naproti orloji.\n3 / 9 Svařené víno vás krásně prohřeje.\n5 / 9 Nádherné posezení jako za první republiky vás ohromí.\n6 / 9 Sám o sobě je dokonalý, ale ve dvou chutná ještě lépe.\n8 / 9 Zákazníci chválí také krásné prostředí i milou obsluhu.\n9 / 9 Z kavárny je krásný výhled přímo na orloj.\nNabídka Hodnocení (15 306) O podniku Dotazy\nRezervace: je nutná předem na tel. 725 393 588. Poslední rezervace je možná nejpozději do 18.00 hod.\nZ kapacitních důvodů se doporučuje zamluvit si místa dostatečně včas, před koncem platnosti voucheru.


Svatý Prokop a legenda o jeho varování českého národa prostřednictvím obrazu – EnigmaPlus.cz\nTento český světec je zakladatelem Sázavského kláštera a obklopuje jej mnoho zázraků. Jedním z nich je uzdravení slepé dívky jménem Klára, která údajně získala zrak pouze tím, že přišla za svatým Prokopem (970–1053) do jeho kláštera a nechala si od něj požehnat.\nBarokní socha svatého Prokopa na kostele svatého Jana Nepomuckého v Kutné Hoře. Foto: Wikimedia Commons\nPřičítá se mu však také vzkříšení mrtvého či vyhnání zlých duchů z posedlého muže. Máme ale takto obecně a nepříliš přesvědčivě zdokumentované zázraky brát vážně, nebo je lze s klidem zařadit do kategorie legend?\nSvatý Prokop však prý činí zázraky i po svém skonu. Na jeho svátek se pokorní lidé prosící jej o pomoc údajně zázračně uzdravují. Divotvorná moc je také přisuzována Prokopovu plášti. Kdo si jej oblékne, ten se prý v tu ránu zbaví veškerých neduhů.\nTo ale opět vypadá jen jako legenda. Pevněji v kramflecích ovšem stojí záhadný příběh z 18. století…\nSkutečně Prokopův portrét zamrkal? Foto: pinterest.com\nANI SMRT JEJ NEZASTAVÍ\nTehdy, dlouhá staletí od své smrti, má prý svatý Prokop prostřednictvím obrazu varovat český národ před vypuknutím strašlivého moru. Jeho portrét, na němž je vyobrazen se zavřenýma očima, údajně několikrát zamrká!\nJakkoliv se to zdá neuvěřitelné, zprávu o této události přísežně podepíše 86 přímých svědků. Co je k tomu přimělo? Opravdu se světec na obraze pohnul? Po otevření Prokopova hrobu se prý z útrob země linula nádherná vůně.\nOdkud pocházela? Věřící jsou přesvědčeni, že omamné aroma vydává samo tělo svatého. Udělali z Prokopa světce jen smyšlené legendy, nebo je příběh jeho života pravdivý a opravdu konal zázraky?


0. turnus - týdenní turnus pro nejmenší - poslední 2 volná místa!!!\nLetní tábor pro děti - 0. turnus 28.6 - 5.7. 2014 NEVÁHEJTE poslední 2 volná místa!!!!!!\n0. turnus - týdenní tábor pro nejmenší, na tento turnus jezdí děti již od 4 let (podmínkou je samostatnost), tento turnus je vhodný pro děti od 5 do 12 let. Hry a celkové pojetí tábora je na tomto turnuse uzpůsobeno tak, abychom dětem nahradili po celý týden rodiče. V oddíle je maximálně deset dětí o které se starají naši nejzkušenější vedoucí. Díky malému počtu účastníků se všechny hry odehrávají společně a díky tomu má tábor rodinný charakter. Počet dětí je omezen na 40 (4 oddíly). Pro velký zájem o tento turnus vyžadujeme platbu do deseti dnů od odeslání přihlášky! Cena poukazu - 2 900 Kč\nkompletní fotogalerie z roka 2013\nLetní dětský tábor v Eši u Pacova s více jak 50letou tradicí. Ubytováním ve vytápěných chatách, sociálním zařízením, kulturním sálem (hojně využívaným při nepřízni počasí), kuchyní a jídelnou a samostatnou ozdravovnou. V areálu se nachází 16 000m2 travnaté udržované plochy, fotbalová a volejbalové hřiště, zpevněná betonová plocha. Koupání v horkých dnech se nachází od roku 2014 přímo v areálu tábora, nyní budujeme nový bazén o rozměrech 4 x 9 m od firmy ALBIXON. Bazén s moderní čističkou bude napuštěn slanou vodou. Pro větší děti, které si chtějí pořádně zaplavat je cca 30 minut chůze možnost koupání v nově zrekonstruovaném nádherném přírodním koupališti Pošná nebo Pacov.\nTématem celotáborové hry pro rok 2014 je inspirována seriálem "Star Trek". Vaše děti procestují galaxií jako kadeti hvězdné flotily pod vedením kapitánů James T. Kirka, Jean-Luc Picarda nebo Kathryn Janeway.\nBudeme se účastnit dobrodružství s hrdiny jako byli James T. Kirka, Jean-Luc Picarda nebo Kathryn Janeway a mnoha dalšími. Máme pro Vás připraveno plno denních i nočních dobrodružství a hlavně plno nezapomenutelných zážitků.\nO děti se starají zkušení oddílový vedoucí, strava je 6x denně, zajištěn je pravidelný pitný režim a zdravotnický dozor!!!


Rozhovor: Hudební skladatel Karel Havlíček o albu Spoken, filmech Duna, Batman, Carpe Noctem a spolupráci s Hansem Zimmerem | Červenýkoberec.cz\nRozhovor: Hudební skladatel Karel Havlíček o albu Spoken, filmech Duna, Batman, Carpe Noctem a spolupráci s Hansem Zimmerem\nOd Eliška Bartlová\t Kvě 19, 2021\n„Přijde mi, že ti nejvíce talentovaní lidé jsou nejvíc skromní.“\nMultiinstrumentalista a hudební skladatel Karel Havlíček žijící střídavě v České republice a USA se pyšní spoluprací s opravdovými hvězdami, a to například s Hansem Zimmerem, Nicole Kidman, Leonardem DiCapriem a mnoha dalšími. S talentovaným umělcem jsme se potkali v blízkosti jeho pražského bydliště, kde se nám během velmi milého a přátelského rozhovoru svěřil se svými zkušenostmi a plány do budoucna.\nMezi nejnovější projekty talentovaného umělce patří album SPOKEN, které vyšlo minulý rok na podzim v LA a nyní ho čeká česká premiéra. „Ta deska je takový deník. Když si někdo píše třeba deník, tak já jsem si psal hudbu. Viděl jsem věci, které mě inspirují a říkal jsem si, že je strašná škoda nevyužít té chvíle, múzy a inspirace a nepsat,“ popsal vznik alba SPOKEN Karel Havlíček. V plánu jsou i koncerty s živým orchestrem a putovní multimediální výstava SPOKEN, na které se bude podílet i Havlíčkův bratr Maxim.\nKarel Havlíček má na svém kontě celou řadu českých i hollywoodských filmových a seriálových projektů. Do kin se chystá sci-fi dobrodružství Duna a akční krimi Batman s Robertem Pattinsonem, kde Havlíčkův hudební podpis můžeme slyšet v trailerech. Minulý rok na podzim dokončil práci na americkém filmu Carpe Noctem, který také ještě nebyl v kinech. Havlíček se svěřil, že se na výsledek těší a mrzí ho, že premiéra zatím nebyla. Navíc, s Ninou Bergman, která zde hraje hlavní roli, pojí Karla Havlíčka i další umělecké dílo. „Ona je nejen herečka, ale i americká zpěvačka. Děláme spolu multimediální projekt. Fotografický komiks, kde ona je hlavní hrdinka a já tam dělám hudbu, která bude synchronizovaná s komiksovou knihou,“ odhalil Havlíček.\nNemohli jsme se nezeptat na spolupráci s hvězdami jako jsou Nicole Kidman, Leonardo DiCaprio: „Měl jsem možnost potkat je na vlastní kůži. Měl jsem štěstí. Přijde mi, že ti nejvíce talentovaní lidé jsou nejvíc skromní, takže to byla velmi příjemná spolupráce.“ Celý rozhovor, kde Havlíček mluví i o svých začátcích, kapele Southpaw, práci pro Hanse Zimmera, dokumentech ze zvířecí říše a dalších českých i zahraničních projektech, najdete na našem YouTube kanálu ČK LIVE.


Byty 4+1 Strážiště | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka byty 4+1 Strážiště denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 4+1 Strážiště než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 4+1 Strážiště se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 4+1 Strážiště neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 4+1 Strážiště právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 4+1 Strážiště\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 4+1 Strážiště, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 4+1 Strážiště, a to byty 4+1 na prodej Strážiště, pronájem bytu 4+1 Strážiště, dražby bytů 4+1 Strážiště.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii byty 4+1 Strážiště nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 4+1 Strážiště, byty 4+1 na prodej Strážiště, pronájem bytu 4+1 Strážiště, dražby bytů 4+1 Strážiště.\nJe možné, že v lokalitě Strážiště nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Strážiště nebo byty Strážiště.\nNehledáte byty 4+1 Strážiště ?\nPokud jste v této kategorii byty 4+1 Strážiště omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí byty 4+1 Strážiště\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 4+1 Strážiště, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 4+1 Strážiště. Určitě lépe naleznete byty 4+1 Strážiště, který hledáte.


Výběr nového foťáku - 12 | FotoAparát.cz\nReaguje na Jan Pánek 11.11.2019 21:07:\n"Jasně, ale v určitých konfiguracích by mohl být vhodný každý systém, ale..." - zobrazit celý komentář\nJá myslím, že všechno jsem/jsme mu řekli už v prvních odpovědích a zbytek je žabomyší válka. Které jsem se ostatně už z prvu snažil vyhnout. Bohužel...ne úplně se povedlo. Chápu, že člověk se nerad zbavuje svých těžce vydělaných peněz a očekává za ně to nejlepší. Jen má všechno hranice a to nejdůležitější je nakonec vědět co chci. Ne tak co dostanu. To je můj opravdu konečný příspěvek. How\nReaguje na tencosiudělilban 11.11.2019 22:01:\n"Já myslím, že všechno jsem/jsme mu řekli už v prvních odpovědích a zbytek..." - zobrazit celý komentář\nReaguje na Jan Pánek 11.11.2019 21:08:\n"Nechci sem vyloženě plést inzerci, nicméně pokud přijdete v sobotu na..." - zobrazit celý komentář\nDíky za nabídku, ale jsem z Brna.\nJá jsem rád za vaše příspěvky a nemyslím, že by byli zbytečné, ale chápu jak to myslíte.\nNyní z nich čerpám. Další dotazy nevkládám, protože by to opravdu už bylo stále dokola a případné další dotazy vložím až v tom budu mít trochu jasno. Mimojiné i na základě vašich odpovědí.\nKdyž už sem píši, tak se chci zeptat, jestli i u dnešních objektivů platí, že pevné ohnisko je většinou lepší než zoom. Ve stejné cenové relaci.Nemám na mysli napřiklad pevný objektiv za šest tisíc a zoom za třicet.\nP.S. Ano, na fotografii z odkazu opravdu člověk FF nepotřebuje, ale nemám v plánu takové vytvářet.\nReaguje na restaurator 12.11.2019 19:21:\n"Já jsem rád za vaše příspěvky a nemyslím, že by byli zbytečné, ale chápu..." - zobrazit celý komentář\nJednoohniskový objektiv bude vždycky lepší. I když se najdou zoomy, které se dají považovat za "rovnocenné". Každopádně budou násobně dražší. A to z jednoduchýho důvodu. Není potřeba tolik čoček, ani řešit tolik optických problémů, souvisejících s optickou vadou na daném ohnisku. Taky je jednodušší řešit velikost a směrování světla kvůli světelnosti. Proto nenexistuje světelnější zoom a i ta největší hodnota, 2,8 v celém rozsahu je vyvážena cenou. Levnější zoomy mají různou světelnost podle okamžitého ohniska. Např. 2,8-4,5 ...4-5,6 a podobně. Další problém je nelevné vnitřní ostření. Tj objektiv mění svou velikost v závislosti na ostření a zoomování. Opět nepraktické. I z hlediska utěsnění. Pak je tu poslední, nepříjemná věc, že se může tubus objektivu otáčet při ostření. Pak se blbě používají filtry. Např. polarizační, přechodové... Prostě za všechno je třeba si připlatit. A u jednoohniskových skel tyhle nepříjemnosti odpadají automaticky. Bývají tudíž kvalitnější, přitom levnější. Jen je pak potřeba víc chodit :-) ...ale i přemýšlet\nZoomy nemám a nepoužívám je. Ale každý nechť si fotí s tím a používá to, co mu vyhovuje...\nKdysi jsem četl rozhovor s jedním brazilským fotografem, který na dotaz, jaké používá objektivy odpověděl: ...zoomy jsou zhovadilost a cestou do fotografického pekla...\nReaguje na restaurator 12.11.2019 19:15:\n"Díky za nabídku, ale jsem z Brna...." - zobrazit celý komentář\nZ Brna se dá do Prahy rozumně dostat. Teoreticky se můžeme sejít i v Brně, ale už nebudeme mít okolo sebe tolik fototechniky na vyzkoušení :-)\nJak píše EBE, pevné sklo bude vždy o něco kvalitnější, otázka je, zdali rozdíl bude významný a postřehnutelný. Hlavní rozdíl je podle mě v používání a ve zvyku - podle mě by každý fotograf měl mít aspoň jedno pevné sklo, ať si ho osahá, vyzkouší si zoomovat nohama a vysokou světelnost = malou hloubku ostrosti.\nPotom ale hodně záleží na stylu focení, na tom, co přesně fotíte a na nabídce objektivů. Třeba pro APS-C je lepší koupit širokoúhlý zoom než pevné sklo, protože tam žádné dobré pevné sklo není, ale zoomy jsou a u širokáčů je někdy lepší mít možnost přizoomovat, protože toho máte v obraze už příliš moc a nebo chcete snížit zkreslení. To je můj názor, neříkám, že je nevyvratitelný.\nCo se mi osvědčilo, je na krátkém a dlouhém konci mít zoom a prostřední ohniska - přepočtených 35-105 mm mít v pevných sklech, protože tohle rozmezí je poměrně univerzální a i pevným sklem můžete dobře komponovat nohama. V extrémních případech jako širokáče nebo tele už často tato možnost odpadá - např. příliš malé prostory / příliš velká vzdálenost mezi objektem a fotografem (např. sportovní stadion), takže se tam zoom může hodit. Výjimkou je, pokud fotíte něco standardizovaného, např. noční oblohu u širokáče nebo z konkrétního místa sport a víte, že vám vyhovuje jedno konkrétní ohnisko a využijete lepší světelnost.\nZdravím po delší době. Pro ty, co se namáhali s odpověďmi napíši, kam se ubral můj výběr fotoaparátu. Pořád koketoval s myšlenkou na full frame (D750) a pak se do toho ještě vložilo, že mě zaujala bezzrcadlovka Nikon Z6. Z toho Nikonu Z6 nakonec sešlo, protože investice už by byla příliš velká a musel bych si půjčit. Což se mi nechtělo. A navíc tragická výdrž baterií, která mi přijde jako zásadní, když chce člověk cestovat na delší dobu do přírody a neví, jak na tom bude s možností dobití baterií, které zabere delší čas. Nižší hmotnost bezzrcadlovek v tomto případě úplně vymaže nutnost vláčet s sebou několik baterií, případně dobíjecí zdroj. Měl jsem možnost koupit zánovní tělo se setovým objektivem, paměťovou kartou a redukcí pro bajonety Nikon F za 55tisíc. Jak už zde bylo psáno jinými, koupě těla a objektivu je jen začátek, takže jsem se nakonec rozhodl, že zakoupím D7100/D7200. Pokud by šlo jen o koupi těla a objektivu, koupil bych asi FF, ale s nákupem potřebného příslušenství, jako jsou kvalitní ND filtry, přechodové filtry, UV filtr, dálková spoušť, brašna, náhradní baterie, už by to bylo nad moje finanční možnosti, bez toho aniž bych si musel půjčovat. Protože to s fotografováním myslím vážně, chtěl jsem alespoň koupit FF objektiv, protože do budoucna uvažuji, že bych počídil FF tělo. Výběr FF objektivů, ale nejen jich, mě však zaskočil. U pevných ohnisek. Jak zde bylo psáno. Nakonec, nejen z finančních ale i praktických důvodů, jsem dal na vaše doporučení a rozhodl se pro zoom. Prozatím uvažuji pouze o širokoúhlém zoomu. Do budoucna o pevném základním skle (35mm) a teleobjektiv zoomu. Nějak mám odpor k zoomům s velkým rozsahem s clonou okolo f4. Protože mám v plánu občas na nějakém vandru vyzkoušet i fotografování s noční oblohou, hledal jsem zoom s kratším rozsahem a dobrou světelností. Pročetl jsem hodně zdejších recenzí a většina z nich mě odradila. Nějak jsem pochopil, že zoomy jsou problémové, ale nečekal jsem, že tak moc. Za ty peníze. Protože mám v plánu fotit i street, reportáž, tak chci nějaký světelný a zaujala mě i funkce optické stabilizace, která mi u těchto žánrů přijde užitečná. I z toho důvodu mě zaujal Nikon Z6, který má stabilizaci v čipu a člověk pak nemusí řešit optickou stabilizaci u objektivů. Protože tu má málokterý a když už ji má, tak objektiv nemá těsnění proti vlhkosti, nebo je pro mě cenově nedosažitelný. Nyní mám v hledáčku objektiv Sigma 18-35mm f/1,8 DC HSM Art.\nJeště bych chtěl požádat o radu, na co se zaměřit, když člověk kupuje fotoaparát z bazaru nebo na inzerát? Na co si dát pozor a co zkontrolovat především? Jaká je například přijatelná hodnota nafocených snímků na digitálu? Jde to ověřit přímo ve fotoaparátu (nemám velkou zkušenost a znalost funkcí digitálů) ? Díky za případné tipy.


Sie sind hier: Start/Komfortní kemp\nKomfortní kemp leží přímo u jezera Senftenberger See a nabídne vám vše, co si může aktivní a zábavu hledající kempař přát. S naším pětihvězdičkovým servisem klademe důraz především na čistotu, bezpečnost a pohodlí.\nVzhůru do přírody a rovnou k jezeru Senftenberger See! Užijte si dovolenou v komfortním kempu ve vlastním stanu, karavanu nebo obytném voze.\nChtěli jste vždycky na vlastní kůži zažít dovolenou v kempu? Pak je pro vás pobyt v našem obytném voze to pravé!\nJe úplně jedno, zda si dovolenou chcete užít aktivněnebo zda si chcete jednou pořádně oddechnout – u nás najdete nabídku, která bude přesně vyhovovat vašim představám.\nPoznejte region z jeho nejhezčí stránky. Přesvědčte se sami o volnočasových aktivitách u jezera Senftenberger See a v Lužické jezerní oblasti.


1 DIGITÁLNÍ UČEBNÍ MATERIÁL Číslo projektuCZ.1.07/1.5.00/34.0967 Název projektuZlepšení podmínek pro vzdělávání na MGO Název školyMatiční gymnázium Ostrava,Dr. Šmerala 25/2565, 728 04, Ostrava Název materiáluSvědkové Jehovovi AutorMgr. Renáta Macečková Tematický okruhZSV - religionistika Ročník6. ročník Vytvořeno14.12.2013 Anotace Cílem tohoto DUMu je poskytnout žákům základní informace o náboženském hnutí Svědkové Jehovovi a následně je zopakovat. Metodický pokyn DUM je ve formátu PowerPoint 2010. Žák může pracovat s vytištěnou stranou 18, na které jsou otázky, a vpisovat do ní správné odpovědi. S učitelem na závěr kontrolují řešení. V DUMu jsou obsaženy také rozšiřující úkoly určené pro samostatnou práci. Není potřeba připojení k internetu, DUM neobsahuje zvukové soubory. Pokud není uvedeno jinak, použitý materiál je z vlastních zdrojů autora.\n2 SVĚDKOVÉ JEHOVOVI\n3 Počátky hnutí jsou spojeny se životem a učením prvních čtyř vůdců a prezidentů. První z nich, Charles Taze Russell (1852-1916), pocházel z Pittsburghu v USA. Vychází z křesťanského apokalyptického hnutí adventismu. 1)\n4 Věřil jako adventisté v druhý Ježíšův příchod-ale nebude fyzický, bude duchovní a neviditelný. Roku 1879 založil Russell časopis Siónská strážná věž a zvěstovatel přítomnosti Kristovy. To postupně vedlo k založení sborů po celých spojených státech. 2)\n5 Russel předpovídal datum Kristova návratu. První zvolené datum, rok 1874, nic nepřineslo, a tak byl čas prodloužen do roku 1878. Po následujícím zklamání začal učit, že Kristus se ve skutečnosti roku 1874 vrátil, ale neviditelně. Vyvolení budou vzati do nebe roku 1914.\n6 Každý z Russelových nástupců ve vedení přinesl do hnutí důležitý vklad. Joseph Franklin Rutheford (1869-1942) posunul předpověď Kristova návratu na rok 1925. Zařídil, že hnutí bude pod tužší kontrolou. Začal vyžadovat, aby Strážná věž byla studována jak ve sborech, tak každým jednotlivcem. 3)\n7 Jako pomůcku pro členy nechal tisknout otázky, které měly být v diskuzi pokládány. Dodnes tak Strážná věž obsahuje text pro nedělní biblické studium ve všech sálech Království (jak se nazývají místa shromažďování svědků) po celém světě.\n9 Roku 1931 přijala skupina jméno Svědkové Jehovovi (do té doby Mezinárodní sdružení vážných badatelů Bible) Překlad Bible, vydaný roku 1961, je používán všemi svědky a jiné překlady jsou považovány za nevhodné. Neúspěšné bylo i další předpovědi, že konec světa nastane roku 1975.\n10 V čele svědků Jehovových stojí vedoucí sbor, který sestává z 11 mužů a prezidenta. Vedoucí sbor rozhoduje o všech záležitostech učení i prezentace na veřejnosti. Dohlíží také na všechny tiskoviny, knihy a především Strážné věže.\n11 Světové ústředí v Brooklynu (New York) 5)\n12 Svědkové věří v jednoho Boha, jehož nazývají Jehova. Odmítají učení o Trojici. Ježíše považují za mocného, ale nikoli všemocného, jakým je Jehova. Svatý Duch je považován za „Boží účinnou sílu“, která Božímu lidu umožňuje žít pro Boha.\n13 Velká budoucí naděje, k níž se všichni svědkové upínají, se uskuteční teprve po katastrofické bitvě posledního času, která je známa jako Armagedon. Věrní svědkové se budou těšit se spasení. Spasených budou dvě kategorie: „malé stádo“, čítající 144 tis. lidí (budou vládnout s Kristem) a „velký zástup“ (budou prožívat blaženost na obnovené Zemi).\n14 Cílem svědků Jehovových je strávit co nejvíce času v misii dům od domu. Pokoušejí se sdílet svou víru a distribuovat Strážnou věž. Stráví tak 10 – 50 hodin měsíčně.\n15 Odmítají transfúzi krve Nenosí zbraň Stojí stranou politického dění Neúčastní se voleb Neslaví Nový rok, Velikonoce a Vánoce (kvůli možnému spojení těchto svátků s pohanskými) Neslaví narozeniny Jediný svátek, který slaví, je Památná slavnost – připomínka poslední večeře Ježíše Krista\n16 Nález ústavního soudu ze dne 20. srpna 2004 (III. ÚS 459/03) „Ochrana zdraví a života dítěte je zcela relevantním a více než dostatečným důvodem pro zásah do rodičovských práv a omezení náboženské svobody, kdy jde o hodnotu, jejíž ochrana je v systému základních práv a svobod jednoznačně prioritní.“\n17 Česká republika Do Československa přišla církev po 1. světové válce Za 2. světové války a během komunistického režimu působila ilegálně. V češtině vychází časopisy Strážná věž a Probuď se!\n18 Otázky 1)Svědkové Jehovovi vychází z……………………………………………..hnutí………………… 2)Zakladatel SJ se jmenoval…………………a významným pokračovatelem byl……………… 3)Místa shromažďování svědků se nazývají………………………………………………………………… 4)V České republice vycházejí časopisy……………………………..a……………… 5)Co je to Armagedon a jaký má u SJ význam? 6)Světové centrum SJ se nachází v ………………………………………………………. 7)Jmenujte některé zásady SJ. 8)Proč SJ neslaví Velikonoce a Vánoce? 9)Souhlasíte s nálezem Ústavního soudu? Viz str. 16 10)Pokud Vás téma zaujalo, můžete si např. přečíst knihu: FERFECKI, Stanislav. Byl jsem svědkem Jehovovým.\n19 Zdroje [cit. 2013-12-14]. Dostupný pod licencí Public domain na WWW: 1) http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/7/78/Russell_Charles_Taze_1911_.jpghttp://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/7/78/Russell_Charles_Taze_1911_.jpg 2) http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/1/1a/Zion%27sWatchTower_Oct1%2C1907.jpg?uselang=cshttp://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/1/1a/Zion%27sWatchTower_Oct1%2C1907.jpg?uselang=cs 3) http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/f/f8/Joseph_Franklin_Rutherford.jpghttp://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/f/f8/Joseph_Franklin_Rutherford.jpg 4) http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/d/df/S%C3%A1l_kr%C3%A1lovstv%C3%AD_Sv%C4%9Bdk%C5%AF_Jehovov%C 3%BDch_-_Karvin%C3%A1.JPG?uselang=cs http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/d/df/S%C3%A1l_kr%C3%A1lovstv%C3%AD_Sv%C4%9Bdk%C5%AF_Jehovov%C 3%BDch_-_Karvin%C3%A1.JPG?uselang=cs 5) http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/6/61/Watchtower_Bible_%26_Tract_Society_%28world_headquarters%29.jpg? uselang=cs http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/6/61/Watchtower_Bible_%26_Tract_Society_%28world_headquarters%29.jpg? uselang=cs Použitá literatura: Encyklopedie nových náboženství: nová náboženská hnutí, sekty a alternativní spiritualita. 1. vyd. Editor Christopher H Partridge. Překlad Zdeněk Vojtíšek. V Praze: Euromedia Group - Knižní klub, 2006, 446 s. ISBN 80-242-1605-1.


Noviny skřítka Knihomílka – zima 2015/2016 | Knihovna Petra Bezruče v Opavě\nHlavní stránka > Knihomílek > Noviny skřítka Knihomílka – zima 2015/2016\nNoviny skřítka Knihomílka – zima 2015/2016\nPokud by na vás nevyšlo, můžete si časopis vytisknout, nebo alespoň prolistovat kliknutím na obrázek.\n1.6.2020 na 6:23 (UTC 2) Link to this comment\nHezké ráno všem z Vaší knihovny, a především těm, kteří se podílí na tvorbě „Novin skřítka Knihomílka“. Na Váš časopis jsem narazila náhodou a s chutí se podívala i do archivu….velmi se mi líbí náměty, které mě inspirovaly, i tématika, jak se prolíná. Pro děti úžasné….mockrát děkuji za sdílení.\nTěším se na letní!\nS pozdravem Hana Kleisová


Zeman a Schwarzenberg přihráli svým stranám na Plzeňsku nové členy - iDNES.cz\n18. února 2013 13:55, aktualizováno 13:55\nPrezidentská kampaň Miloše Zemana a Karla Schwarzenberga přilákala SPOZ a TOP 09 nové členy. | foto: David Neff, MAFRA\nKrajská předsedkyně Zemanovců (SPOZ) Dita Portová prohlásila, že zvýšený zájem o členství byl znát už v průběhu prezidentské kampaně. Nechtěla však upřesnit, o kolik možných uchazečů o vstup do strany se jedná.\n"Zájem je větší než obvykle. Hlásí se i lidé, kteří se ozývali už dříve, ale ještě váhali," řekla Portová.\nSPOZ nyní eviduje v Plzeňském kraji zhruba sto členů. "Přijímáme do strany především ty, kteří s námi už pracovali. Několik členů jsme od prezidentských voleb už přijali. Řekla bych, že jsou prověření, spolehliví a jsou to ti, kteří pro SPOZ dělali," uvedla Portová.\nTvrdí, že má informace také o lidech, kteří by chtěli přejít k Zemanovcům z jiné strany.\n"Ale já jsem velmi zdrženlivá k okamžitému nabírání lidí. Předcházet tomu musí rozhovor s každým jednotlivým zájemcem," konstatovala Portová.\nMírnější příliv zájemců o vstup do strany zaregistrovala v Plzeňském kraji v souvislosti s kampaní kolem prezidentských voleb TOP 09.\n"Je to přibližně kolem deseti lidí. V porovnání s minulých rokem to je pro nás dobré. Loni přibylo za celý rok jen pár členů," sdělil šéf TOP 09 na Plzeňsku Ondřej Ženíšek.\nMyslí si, že vlna zvýšeného zájmu o vstup do TOP 09 by mohla ještě několik týdnů vydržet.\n"Mezi zájemci jsou lidé, kteří v souvislosti s kampaní kolem voleb získali pocit, že by měli něco udělat a snažit se něco změnit. Možná mohla na některé zapůsobit i negativní stránka kampaně Miloše Zemana," sdělil Ženíšek.\nVybavuje si i první vlnu zájmu o členství v TOP 09 krátce po vzniku strany a jejím vstupu do sněmovny. "Tehdy to bylo o hodně intenzivnější. Ve srovnání s tím je zájem o členství nyní zhruba pouze pětinový," konstatoval Ženíšek.\nPočet členů ODS je v kraji už delší dobu prakticky stabilní\nJeho TOP 09 má v Plzeňském kraji nyní zhruba 180 členů. Od roku 2009 přitom TOP 09 podle Ženíška při přijímacích pohovorech odmítla patnáct lidí.\nPolitickým stranám zpravidla přibývají členové, když nastupují k moci nebo jsou u moci. To lze očekávat v případě ČSSD. Podle šéfa plzeňských socialistů Martina Zrzaveckého se zatím zvýšený zájem o členství ve straně neprojevuje.\n"Takový náznak nemáme. Počet členů v Plzni se pohybuje kolem tří stovek. V celém kraji je členů asi dvanáct set," uvedl Zrzavecký.\nTen upozornil, že zájemci o členství musejí nejprve půl roku chodit na schůze a teprve potom se rozhoduje o jejich přijetí.\nODS v kraji nyní eviduje 2 444 členů z toho v Plzni jich má 1 300. "Stav je delší čas relativně stabilní. Kdybychom to srovnali například s rokem 2011, bude rozdíl plus minus padesát lidí," řekl regionální manažer ODS Michal Šašek.\nTémata: Dita Portová, Plzeň-město, Plzeňský kraj, ČSSD, iPad, Karel Schwarzenberg, Martin Zrzavecký, Miloš Zeman, ODS, Ondřej Ženíšek, Plzeň, Plzeňsko, Pohovor, prezidentské volby, Přijímací pohovor, Strana Práv Občanů (SPO), TOP 09\nStraně práv občanů Zemanovci v Ústeckém kraji rychle přibývají noví členové. Díky triumfu "otce zakladatele" v... celý článek\nNebývalý zájem o členství zažívají od voleb krajské organizace stran spojených s oběma prezidentskými kandidáty. Touhu... celý článek


Vánoce a Silvestr na kole na Filipínách | NAVU.CZ - Cestovní agentura jako žádná jiná\nFilipíny jsou až neskutečné uskupení několika tisíců ostrovů a ostrůvků. Během naší cyklodovolené navštívíme šest větších a několik menších z nich. Vybrali jsme je krajinově i charakterem různorodé tak, abychom si užili mimořádné pestrosti tohoto ostrovního státu. Čeká nás poklidná cyklistika malebnou tropickou a zemědělskou krajinou, poznáme život místních "věčně rozesmátých“ obyvatel, učiníme i pár objevů v říši živočišné. Navštívíme několik parků, kde budeme pozorovat endemické druhy roztomilých opiček nártounů a obrovské motýly. V moři si zblízka prohlédneme delfíny nebo žraloky velrybí a při šnorchlování si užijeme opravdu bohatý podvodní svět korálových útesů. Kromě kola budou nejpoužívanější součástí naší výbavy plavky. Téměř každý den se osvěžíme koupelí v teplém a průzračném moři, ale i ve sladkovodních jezerech a vodopádech. Navštívenou zemi je třeba vnímat všemi smysly, a proto se ponoříme i do lákadel místní kuchyně: ryby, chobotnice, krevety, pečené banány, spoustu čerstvé zeleniny a další dobrůtky můžeme zapíjet pivem a určitě ochutnáme i výborný místní třtinový rum. Příjemně osvěží také nealkoholické tekutiny – koktejly z mnoha druhů ovoce a šťáva z čerstvých kokosových ořechů. Nakupování i běžný kontakt s místními je velmi snadný díky všudypřítomné angličtině.Každodenní etapy lze velmi snadno přizpůsobit pohodovým cyklistům i sportovním nadšencům. Základní trasa vede převážně po betonových silničkách s minimálním převýšením. Některé etapy lze úplně vynechat či podstatně zkrátit a věnovat se například lenošení na pláži. Na druhou stranu i terénní nadšenci si zde najdou své cyklistické lahůdky, neboť lze na kole objevit i hornatější vnitrozemí.Letenky:Cena odpovídá letence se společností Korean Air, která přepravuje kolo bez příplatku, pokud se vejdete do stanoveného váhového limitu. Delší čekání v Soulu je možné si zpříjemnit prohlídkou Soulu/Incheonu, kterou pro nás na vyžádání zorganizuje letecká společnost (podrobnosti budou uvedeny v Pokynech k zájezdu).Povrch a profil:Na kole ujedeme v základní variantě do 350 km s převýšením 4000 m. Pro zájemce lze trasy prodloužit až na 550 km. V průměru se délka denních etap pohybuje kolem 45 km, 2x pojedeme etapu v délce 71 km, respektive 75 km (převážně z kopce).Přibližně 90 % trasy vede po asfaltových cestách a silnicích, ale pro zájemce lze doporučit i vedlejší terénnější trasy (nutný vlastní navigační přístroj nebo mobil s mapovými podklady). Pár úseků mimo asfalt může být blátivých (v součtu asi 80 km), záleží na aktuálním počasí.Celá trasa je sjízdná na trekovém kole. Pokud se rozhodnete pro kolo horské, doporučujeme přezout na hladké pláště. Samozřejmě v případě déle trvajících dešťů mohou být některé úseky rozbahněné.Obtížnost zájezdu lze velmi snadno snížit vynecháním nebo zkrácením některých etap. Také lze během dne využít popovezení místní dopravou - tuktukem, který vás a vaše kolo za pár pesos dopraví na požadované místo.Klima:Budeme se pohybovat v náročnějších klimatických podmínkách, čeká nás převážně vlhko a přes den místy i horko. Předpokládaná teplota je kolem 28°C–31°C přes den a 23°C–25°C v noci. Během dne může občasně i sprchnout, zejména v první části programu na ostrově Bohol (ne nadarmo se mu říká věčně zelený ostrov). Nějaká speciální ochrana proti dešti není třeba (vyjma např. fotoaparátu).V posledních letech je díky klimatickému jevu El Niño aktuální počasí velmi těžko předvídatelné. I na Filipínách se objevují souvislejší deště v obdobích, kdy by mělo být sucho. I když prší, zůstávají teploty kolem 25°C.Velikost skupiny:9–16 účastníkůPoznámka:Informační schůzka se bude konat asi dva týdny před odjezdem. Zodpovíme na ní vaše dotazy, poradíme, jak si na zájezd dobře zabalit, a připomeneme, na co nezapomenout. Pokud se schůzky nezúčastníte, nevadí – veškeré důležité informace obsahují i podrobné pokyny, které obdržíte e-mailem asi měsíc před odjezdem.Naše doporučení:Připravili jsme pro vás krátký instruktážní film, jak nejlépe zabalit kolo do letadla. Prohlédnout si ho můžete zde.\n19.12.20 - 04.01.21 16 54 900,00 Kč REZERVOVAT\nCykloprůjezd městem - zastávka u Magalhaesova kříže a barokní katedrály St. Nino s jezulátkem; první z mnoha přeplaveb na ostrov Bohol; odpolední zahřívací výjezd šťavnatě zelenou krajinou do vnitrozemí ostrova v oblasti Carmen s možností návštěvy motýlí zahrady (40 km/ ↑ 540 m).\nVahadlovou lodičkou, tzv. pumpboatem, na kouzelný ostrov Siquijor; dle aktuálních přílivových podmínek přistání přímo v zátoce u hotelu nebo dojezd na kole podél moře; ubytování na 2 noci v chráněné zátoceSalagdoong s možností koupání v moři dle chuti (0-33 km/ ↑ 0-200 m/ dle přílivových podmínek).\nVolnýden na Siquijoru - cykloprogram dle nálady a zdatnosti nebo celodenní koupání v moři; návštěva travertinových vodopádůCambugay a koupání v nich, zahrada s obřími motýly a stoletý fíkovník Balete Tree, šamanská vesnice San Antonio, případně dobytí vrcholu ostrova Malabahoc (628 m), projížďka podél pláží nebo celého ostrova, koupání v moři (0-86 dle chuti km/ okruh vnitrozemím přes nejvyšší vrchol 55km/ 1170 m).\nLíné ráno na pláži a dopoledne krátká etapa podél moře do přístavu na druhé straně ostrova; trajektem na ostrov Negros; prohlídka univerzitního městečka Dumaquette a krátká etapa do hotelu; ospalý podvečer u hotelového bazénu a nabírání sil na zítřejší horskou etapu (32+11 km/ ↑ 450 m).\nVýjezd na kole nebo fakultativně na mopedu vyhlídkovou horskou silnicí až do NP Twin Lakes - k zatopenému kráteru vyhaslé sopky se dvěma romantickými jezery obklopenými původní tropickou džunglí (16 km/ ↑ 950 m) - pěší vycházka pralesem; alternativně na kole k termálním pramenům Red Rock Hot Springs a vodopádům Pulanbato (30 km/ ↑ 400 m/ okruh); zbytek dne odpočinek u hotelového bazénu.\nBrzy ráno na kole do přístavu a trajektem na maličký ostrůvek Bantayan, jehož nejvyšší vrchol měří 60 m; ubytování v plážových bungalovech na tři závěrečné noci (3+11 km/ podél moře); oslava Silvestra na pláži.


▸ Spořicí účet s úrokem 0,6 % ◂ | Hello bank!\nSpořte u nás s úrokem 0,6 % ročně. Za každou naspořenou korunu navíc přispějeme na udržitelné projekty, o kterých rozhodujete vy.\nspoření s úroky na nic\nPodívejte se, jaké projekty postoupily do finále programu Hello Země a ucházejí se o celkovou částku 2 113 000 Kč.\nAť už spoříte na horší časy nebo na ty lepší, chcete co nejvýhodnější spořicí účet.\nProto jsme při jeho tvorbě mysleli na vás, aby uměl právě to, co potřebujete.\nBáječnou sazbu 0,6 % ročně do 200 000 Kč získáte rovnou bez dalších zbytečných podmínek a své úspory máte kdykoli k dispozici.\nNemusíte mít od nás ani běžný účet, klidně si u nás jen spořte na své sny. Úrok 0,6 % ročně pro částky do 200 000 Kč je bez dalších podmínek.\nProtože Hello spoření některé věci NEMÁ. Nemá zbytečné podmínky – můžete si ho pořídit jen tak. Nemá žádné poplatky, to by tak ještě scházelo, platit za svoje úspory! Ale především – naše Hello spoření nemá vaše peníze v šachu: až přijde ten správný okamžik, vybrat a využít je můžete hned. A úrok 0,6 % ročně do 200 000 Kč není k zahození!\nSypete do něj peníze, ale nedostáváte nic navíc? Vyberte si prasátko, které vaše úspory opravdu zhodnotí. Hello spoření letos obsadilo 3. místo v prestižní anketě Zlatá koruna a dlouhodobě se drží na 1. místě žebříčku Finparáda.\nJe tu naše Hello půjčka! Můžete mít třeba 150 000 Kč od 2 190 Kč měsíčně. A nebo jakoukoliv jinou částku od 20 000 Kč až do 1 milionu se splatností od půl roku do 10 let. Vše vyřídíte on-line, neplatíte žádné další poplatky a finální nabídku se dozvíte už do 9 minut!


Sigil [PC] | Hry, co jsem dohrál\nKdo nebo co je John Romero snad nemusím vysvětlovat (tedy kromě toho, že jeho příjmení španělsky znamená “rozmarýn”), protože ho v herním světě zná snad každý. Ale kdyby náhodou přesto někdo nevěděl, která bije, tak Romero je jeden z hlavních zakladatelů ID Software a podílel se na naprosto zásadních PC hrách jako je Doom, Heretic, Hexen, Quake a tak dále.\nDnes vlastní několik vývojářských firem po Irsku (protože tam firmy mají nízké daně) a celkově je to takový dost zajímavý člověk.\nKaždopádně k dvacátému pátému výročí Doomu se Romero rozhodl vytvořit novou epizodu pro úplně první Doom z roku 1993. Technicky vzalo je to oficiálně nová pátá epizoda, čili 8 nových map + 1 tajná.\nProstředí je z velké části jen peklo.\nEpizoda nejdříve vyšla ve speciální sběratelské edici s hromadou bonusů a tenhle pátek jí pak Romero uvolnil jako freeware, tudíž si ji můžete stáhnout a dát se rovnou do hraní.\nMimochodem, tahle epizoda má dokonce i děj. Odehrává se po událostech prvního dílů a před začátkem dílů druhého. Hlavní hrdina – Doomguy – je na cestě z pekla zpět na zem, avšak sám Baphomet přeprogramuje teleport tak, aby ho uvěznil v pekelné dimenzi. Úkolem je se z ní dostat.\nJelikož John Romero je prostě…. John Romero, tak by mohl splácat dohromady COKOLIV a stejně by se to prodávalo. Klidně se na to mohl vykašlat a odfláknout to, protože by to nikomu moc nevadilo. Naštěstí tohle není ten případ. Romero si dal opravdu záležet na tom, aby jeho mapy byly zajímavý.\nKomunita kolem Doomu je stále živá a velice aktivní. Neustále vznikají nové projekty. Protože soubory, ve kterých má Doom uložená všechna data, má koncovku .wad, zažil se mezi fanoušky Doomu pojem Megawad jako název pro soubor, který obsahuje několik nových map.\nEpický závěr mapy, jak má být\nOd devadesátých let, kdy Doom vyšel, až do dnes, vznikly tisíce či desetitisíce megawadů, přičemž jejich styl se postupně velice změnil, neboť se časem rozšířily některé zvyklosti a rysy ve tvorbě map. Jelikož dnes máme Zdoom engine, který umožňuje rozhlížení myší či always run, je standard dělat mapy obtížnější, než tomu bylo v devadesátých letech. Navíc tenhle engine umí trochu lépe alokovat paměť a odstraňuje tzv. “visplane limits”, a to je důvod, proč mapy pro Doom mohou být dnes větší, propracovanější, komplexnější s větším množstvím… všeho.\nNový Megawad Romera se designově však drží klasického devadesátkového stylu, ale zároveň tam lze najít i nějaké ty inovace. Pochopitelně mluvím o designu, protože pokud jde o obtížnost, v té Romero spíše následuje současné standardy.\nNejdříve se ale vraťme k tomu designu. Všechny mapy se odehrávají v pekelném prostředí. Nečekejte tedy žádné základny, města, stoky, nebo něco v tom smyslu. Mapy mají hezký konzistentní styl, ale… někomu by to mohlo vadit, jelikož díky tomu značně splývají a jsou si podobné jako vejce vejci.\nTyhle “prasklinky” se Romerovy docela povedly. Vypadá to celkem originálně.\nRomero se rozhodl zakomponovat několik zvláštních designových prvků, které jsem ještě nikde nikdy neviděl. První z nich je, že se změnila funkce očí… V původním Doomu se občas vyskytovala velká poletující oční bulva na pentagramu, jejíž funkce je čistě dekorativní, tj. je na ozdobu. Tady ovšem funguje jako spínač, který se aktivuje výstřelem. Takže pokud do očíčka střelíte, otevře to dveře, zvedne lávku, odhalí další část mapy a tak dále.\nJe to jednoduché, přesto zajímavé. Takový designových věcí je každopádně víc a já oceňuji, že je tu určitá snaha o originalitu. Celkově to působí velice funkčním dojmem.\nJinak všechny mapy jsou spíše menší a celý megawad nezabere příliš času, když ho budete procházet od začátku do konce. Je to taková jednohubka.\nCo se týče obtížnosti, Romero přitvrdit a jednotlivé mapy jsou designované tak, aby nepřátelé měli co nejvýhodnější postavení nebo dovedli pořádně potrápit či překvapit. Očekávejte boj s Cacodemony ve stísněných prostorách. Očekávejte průchody, které se otvírají na místech, kde byste je nečekali, a následný útok hromady různých monster ze všech stran. Očekávejte fatální nedostatek lékáren a munice.\nStatistika po dohrané mapě s Baphometem na pozadí.\nV mapách je i několik míst, kdy bych obtížnost mohl označit za neférovou či frustrující. Možná, že tahle “oficiální pátá epizoda” bude mít časem podobnou pověst, jako čtvrtá epizoda Thy Flesh Consumed. Ta je známá svými extrémně tuhými momenty.\nKdyž to shrnu, musím říct, že mě megawad bavil a připadá mi skutečně pozoruhodný, ale… někteří by mohli být zklamaní a čekat, že když je to od Romera, tak v tom bude něco víc… nějaká naprostá bomba. Jenže ne, je to dobrý megawad, ale určitě ne žádná bomba. Pravda je taková, že v současné době je Doom komunita plná různých megawadů, který by ten Romerův vzaly klidně do kapsy. A to jak po stránce designu, tak originality, hratelnosti, komplexnosti, profesionality a tak dále.\nPřesto je Sigil fajn a určitě ho každému fanouškovi Doomu můžu s v klidu doporučit. A ten minimalistický devadesátkový styl má nepochybně svoje kouzlo i dnes. Bereme-li v potaz, že je velice krátký, nebude vás to ani stát moc času ho projít.\nPříspěvek byl publikován v rubrice Nezařazené se štítky 1993, 2019, doom, FPS, John Romero, PC, pseudoretro, Retro, Sigil a jeho autorem je administrator. Můžete si jeho odkaz uložit mezi své oblíbené záložky nebo ho sdílet s přáteli.


Top 5 outfitů na Billboard Music Awards: Na červeném koberci zářila Rihanna i Mila Kunis - článek na Dáma.cz\n23. 5. 2016 | Autor: Marta Pušová | Rubrika: Trendy\nV Las Vegas proběhlo o víkendu další udílení hudebních cen, a jako vždy to byla příležitost pro známé tváře předvést se na červeném koberci v těch nejlepších (i nejhorších) outfitech. Vybrali jsme pro vás pět z nich, které nás nejvíc zaujaly.\nHerečka Mila Kunis na červeném koberci doslova zářila a zastínila tak většinu svých slavných kolegyň. Partnerka Ashtona Kutchera zvolila na udílení cen minišatičky návrháře Zuhaira Murada v tělové barvě zdobené stříbrnými aplikacemi, jejichž vršek byl korzetového střihu doplněný balónovitou krátkou sukýnkou. Herečka k outfitu zvolila jednoduchý drdol a krom naušnic vyrazila bez šperků, takže šaty dokonale vynikly.\nZpěvačka na udílení cen Billboard Music Awards dokonce i vystoupila, na uvítací ceremoniál ale dorazila v šatech trenčkotového střihu od návrháře Thierryho Muglera. Jemně lesklý hnědý outfit doplnila lodičkami od proslulého Manola Blahnika. Na zpěvačku, jejíž oblečení a kostýmy většinou hýří barvami, šlo o velmi decentní styl, který jí rozhodně prospěl.\nKalhotové outfity na červených kobercích letos slaví velké úspěchy. Módního trendu se držela i herečka Kirsten Bell, která zvolila outfit s černé barvě ozvláštněný pouze šedými zvlněnými okraji a holými zády. Udělala tak reklamu návrháři Jonathanovi Simkhaiovi.\nJedny z nejkrásnějších šatů večera si na sebe oblékla mladičká herečka a zpěvačka Zendaya. Dlouhá sukně s vlečkou v tělové barvě byla doplněna podprsenkou a odhalovala tak zpěvačky štíhlé bříško. V šatech od Calvina Kleina působila Zendaya sexy a křehce zároveň.\nNávrhář Zuhair Murad je letos hvězdami velmi oblíbený. Má na svědomí také velmi svůdné šaty herečky Lucy Hale, které – ač bez výstřihu – odhalovaly hodně. Vínové krajkové body s rolákem je doplněno kratičkou černou sukní z krajky, která odhaluje hereččiny štíhlé nohy.


LED Venkovní schodišťové svítidlo Q2 LED/3W/230V IP44 | Svět svítidel\nLED Venkovní schodišťové svítidlo Q2 LED/3W/230V IP44 charakterizuje pěkný design a funkční provedení. Nyní je možné toto osvětlení koupit za akční cenu. Produkt nabízíme za výhodnou cenu a navíc... Více informací\ni 360 Kč Sleva 30 Kč\nLED Venkovní schodišťové... 330 Kč\nLED Venkovní schodišťové svítidlo Q2 LED/3W/230V IP44 charakterizuje pěkný design a funkční provedení. Nyní je možné toto osvětlení koupit za akční cenu. Produkt nabízíme za výhodnou cenu a navíc je ZDARMA součástí svítidla i vhodný světelný zdroj od výrobce. Svítidlo je vyrobeno v provedení šedá. Získáte tak zajímavý doplněk do svého domova.


Recenze | Hwwauoch – Into the Labyrinth of Consciousness | Sicmaggot\n17.10.2019 Sicmaggot\tNapsat komentář\n01. The Perversion of Time and Space\n02. Spiritual Agony\n03. Into the Labyrinth of Consciousness\n04. Cursed Trinity\n05. Not Anything\nO seskupení ПРАВА Коллектив (nebo také Prava Kollektiv, pokud úplně nefandíte azbuce) jsme se zde bavili již několikrát. Paradoxně ale ani jednou ve spojitosti s Arkhtinn, což je asi nejznámější jméno kolektivu, které tak trochu ušlapalo cestičku pro další personálně propojené projekty. S kapelami jako Hwwauoch, Pharmakeia nebo Mahr jsme se tu už však potkali a i na další jako Voidsphere třeba ještě někdy v budoucnu také dojde řada.\nNyní si ovšem povíme něco málo o „Into the Labyrinth of Consciousness“, druhé řadovce Hwwauoch, která se objevila v poslední várce nových releasů ПРАВА Коллектив po boku debutu Pharmakeia, dvou EP Mahr a třetím studiovém zářezu Voidsphere. Bezejmenný debut Hwwauoch z listopadu loňského roku se povedl, takže jeho pokračování pro mě bylo z těch posledních novinek asi tím nejzajímavějším. Pojďme na věc!\nNa první letmý poslech se může zdát, že „Into the Labyrinth of Consciousness“ je logickým pokračovatelem „Hwwauoch“, poněvadž po zvukové stránce novinka na svého předchůdce skutečně navazuje. Paralely můžeme vidět také v mnohých pocitových aspektech. Stejně tak i hudebně lze mezi oběma nahrávkami najít dost společných jmenovatelů, ať už je to třeba schopnost jisté momenty zajebat s obdivuhodnou intenzitou nebo zběsilé vokální kreace.\nHudební rozdíly zde nicméně jsou a není zas takový problém na ně přijít. „Into the Labyrinth of Consciousness“ je svým způsobem konzervativnější a usedlejší nahrávka. Ne nutně ve vlastním přednesu nebo atmosféře, ale určitě v rozmanitosti použitých prvků. Asi nejkřiklavěji to lze poznat na absenci kytarových vymrdávek à la Blut aus Nord, které eponymní debut tu a tam ozdobily (ačkoliv třeba jedna pasáž v „Cursed Trinity“ nabídne taky solidní kejkle na šestistrunku). Ale ne snad, že by „Into the Labyrinth of Consciousness“ jinak byla monotónní deska, pořád se tu najde dost přechodů a ve skladbách se nachází uspokojivý počet nosných nápadů…\n…což je z určitého úhlu pohledu mírně překvapující, jelikož skupiny ПРАВА Коллектив jsou personálně provázané, to není žádné tajemství, a dá se odhadovat, že je všechny tvoří několik málo jedinců různě nakombinovaných v různých, na začátku jmenovaných projektech. Celkově pak ПРАВА Коллектив vydali poměrně hodně muziky na relativně krátký čas. Dech jim nicméně naštěstí nedochází a ani „Into the Labyrinth of Consciousness“ není albem, které by patřilo do vod šedivého průměru nebo se topilo v neinvenčnosti. Uvidíme, na jak dlouho jim taková forma ještě vydrží.\nKdo si každopádně oblíbil první desku Hwwauoch pro její vyšinutost, ten by měl být spokojen i s „Into the Labyrinth of Consciousness“, jakkoliv pokračování nemusí zpočátku působit tak divně. Silné a velmi kvalitní kytarové nápady tu však nepochybně jsou a právě ty společně se zvráceným vokálem a intenzivním přednesem tvoří hlavní dojmy. Prvotina mě svého času pohltila asi o kousek víc, ale to nic nemění na tom, že i „Into the Labyrinth of Consciousness“ je hodně povedený titul, jenž by vám za poslech měl víc stát než nestát.\nPrvní deska Hwwauoch nás zaujala fanatickou invokací zmaru, která si zřetelně půjčovala z různých pojetí blackmetalové vyšinutosti. Konkrétně jsem identifikoval inspiraci Blut aus Nord, Dark Tribe či temnými brutalitami jako Teitanblood nebo Arkhon Infaustus. Výsledek byl ovšem konzistentní a dle mého skromného názoru skvělý. No, skvělý asi jako odporná noční můra, ze které se nemůžete probudit, ale určitě nejsem sám, kdo si takových zážitků cení. Druhé dlouhé album „Into the Labyrinth of Consciousness“ na debut stylisticky i tématicky navazuje, žádné stylové kotrmelce nečekejte, ale k posunu přeci jen došlo na všech frontách.\nHwwauoch například učinili veliký krok vstříc svébytnosti. Ne, že by snad výše uvedené vlivy nebyly patrné, ale už nejsou tak výrazné, alespoň ne natolik, aby mi při poslechu skákala na mysl jména kapel, jak se stávalo dřív. Zdánlivá absence blutausnordovských vymrdávek, jak to přesně popsal H., mě sice mrzí, ale to taky nemůžu Hwwauoch vytýkat. A zatímco debut stál z mého pohledu především na intenzivním bubnování a hnusných riffech, zde je role bicích a kytar upozaděna. Do popředí se prodraly vokály a (hádám, že bezpražcová) baskytara. Díky tomu není novinka tak bezprostřední, ale o to je bohatější. Tedy pokud zapojíte sluchátka nebo se více zaposloucháte, protože jinak by vám mohly úchylné a vynikající baskytarové linky uniknout. No, a co se týče vokálů, borec s vřískáním, murmurem a bohapustým řevem výtečně pracuje, jeho hlas je vlastně dalším hudebním nástrojem, až musím říct, že mnoho talentovanějších hrdel zla současný black metal nemá nebo je neznám. Samozřejmě, že jeho projev mě zaujal jak na předchůdci, tak na debutu Pharmakeia, ale teprve tady to je kurva.vyjebaná.šílenost.\nCelkově vzato nedokážu říct, zda je „Into the Labyrinth of Consciousness“ lepší nahrávka než debut. Obě desky jsou tak akorát jiné, a pokud vám jistá „mírnost“ novinky vadí a raději byste přímočarý hnus, tak není nic jednoduššího než si pustit Pharmakeia. Nevím ani jak „Into the Labyrinth of Consciousness“ poměřit s jinými výraznými nahrávkami letošního roku. Někdy mi album přijde jako ultimátní zloba, ze které tuhne krev v žilách a chemikálie stříkají na receptory způsobem, jakým by teda rozhodně neměly. Jindy zase pozorností proplouvá, protože muzika sice působí zajímavě, ale zároveň poněkud suchopárně jako filosofické hledání definice vědomí. Každopádně letos jste určitě věnovali čas větším blbostem. Čas, který by měli skuteční fanoušci blackmetalové hudby raději věnovat narušeným, škodlivým zkurvenostem jako třeba Hwwauoch, Pharmakeia nebo Mahr.\n16.9.2019 Mahr – Soulmare I / Soulmare II Recenze


Spisovatel: Čtenáři Respektu by si opravdu neměli myslet, že jsou něco víc. Nejsou | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » Spisovatel: Čtenáři Respektu by si opravdu neměli myslet, že jsou něco víc. Nejsou\n19. 1. 2018 16:59\n„Dovolím si začít tím nastavováním sžíravého zrcadla. To je jev, který se v Česku přemnožil jako kdysi králíci. Česko coby národ klobás, Zemana a TV Barrandov! Takové Česko v mnohých vzbuzuje zhnusení, a tak sáhnou po sžíravém zrcadlu a nastaví ho. Mezi kulturními lidmi se nenajde skoro nikdo, kdo s sebou toto zrcadlo nenosí,“ podotkl spisovatel. Nechápe prý, jak mohou někteří lidé dnes říkat, že se stydí za prezidenta Zemana, nebo za národ, který ho volí. Evropané podle Zábranského nemají důvod stydět se za své národy.\n„Prostě nerozumím tomu, jak bych se coby Evropan měl stydět za národ. Jsme přece v Evropě, patříme do ní, ne? Nebo se pletu? Situace, kdy přijedu třeba do Francie, a nejprve provedu nějaké mystické úkony, než se se začnu bavit se svými francouzskými kolegy, nějakou národní očistu, nějaké vymluvení se z příslušnosti k Česku, nějaké rituální kolečko o Zemanovi a hnusu – ta představa mi přijde komická, středověká. Pokud jsem třeba spisovatel, začnu se rovnou bavit o poslední knize Jonathana Franzena. Pokud jsem marketingový ředitel, začnu se bavit o něčem světovém ze světa marketingu. Pokud přijde řeč na Zemana, povím pravděpodobně něco jako – Yes, he is our president. Přece si tam nepodřežu žíly a nebudu cedit českou krev a destilovat z ní nějakého muže z Hradu. Můžeme se bavit o jeho politice, můžu s ní souhlasit, nesouhlasit. Ale stydět se za Zemana nebo za někoho, kdo v obci Horní Dolní pije pivo a mluví sprostě a nosí tepláky? Zbláznil jsem se? Co se mnou má ten člověk společného? Nehledě k tomu, že tohle stydění se za druhé a za národ hodně vypovídá o komplexu méněcennosti, o nejistotě, o absolutní slabosti charakteru,“ podotkl Zábranský.\nSpisovatel má však současně pocit, že Evropa „příliš šlape na plyn“, třeba už v neustále rostoucích konzumních náladách, ale současně na plyn lenosti. Podle Zábranského je na čase, aby Evropané sundali nohu z plynu a důkladně se zamysleli nad tím, odkud Evropa jede, a především nad otázkou, kam pojede dál.\nRespekt prý není víc než TV Barrandov\nSoučasně bychom si my – Češi, Moravané a Slezané – měli uvědomit, že jsme jeden národ, že občan Prahy není cennější než občan Ostravy, že člověk, který čte časopis Respekt má stejnou hodnotu jako ten, kdo sleduje televizi Barrandov.\n„Dokud si to nepřiznáme, nehneme se dál. Jsme jeden národ, formovaly nás stejné dějiny. Šlechta odešla, nebo jsme ji vyhnali. Teď jsme tady jeden za osmnáct, druhý bez dvou za dvacet. To napětí mezi „skupinami s vkusem“ a „skupinami bez vkusu“ je podle mě tak silné jen kvůli tomu, že skupina s vkusem někde uvnitř jasně cítí, jak nezbadatelná a tenká je ta hranice. Děsíme se v duchu odpadnutí z Respektu k TV Barrandov,“ podotkl Zábranský.\nJsme součástí Západu? Podle spisovatele spíše ne\nKdyž se rozhovor přehoupl do své druhé půle, rozebral Zábranský ještě jedno téma – vztah České republiky a Západu. Spisovatel se domnívá, že jsme nikdy tak úplně nepatřili na Západ. Anglie, Francie, Itálie nebo země, které dnes tvoří Německo, byly podle Zábranského vždycky trochu někde jinde než my. To, co k nám přicházelo ze Západu, přicházelo se zpožděním. Nelze však říci, že bychom kvůli tomu byli horší.\n„Od té doby stojíme s otočeným hrnkem u zdi a posloucháme přes zeď, co se děje na Západě. Někdy se přeslechneme, všechno k nám přichází se zpožděním. Ten hrnek jsme ale v každém případě častěji drželi na téhle zdi po naší levačce, na zdi Západu, než na zdi s Ruskem, takže s ohledem k tomuto faktu snad jde s velkou nadsázkou říct, že patříme spíše (!) k Západu… Nic z toho ale podle mě v dnešní situaci není podstatné. Léta s hrnkem u ucha nám dala velkou školu, a na nás teď je, abychom tuto ohromnou zkušenost dokázali Západu předat. Máme uši jako rys! Víme v mnoha ohledech víc než Západ. Měli bychom to zformulovat a obrátit se s naším sdělením přímo k vedení. Měli bychom říct – čas u nás nestál ani po oněch čtyřicet let nesvobody, čerpali jsme zkušenosti, poslouchejte nás, nejsme děti. To ovšem vyžaduje hodně práce, a především rozhodné opuštění té zhoubné teorii o dohánění. Nebo pokud tu teorii neopustíme, pak si řekněme rovnou, že Západ nikdy nedoženeme a že se v tomhle směru snažíme úplně zbytečně,“ zdůraznil.\nNakonec přidal pár slov k přímé volbě prezidenta. Zavedení přímé volby bylo podle spisovatele krokem do bahna. Tento nejvyšší politický úřad v zemi, k němuž množí občané vzhlíží takřka jako k modle, se zavedením přímé volby silně zpolitizoval. Prezident se stal aktérem v politickém boji, a to aktérem aktivním, pokud chce být zvolen znovu. Mnozí lidé si to však odmítají přiznat. A fakt, že se prezidentem stal Miloš Zeman, že obsadil sídlo českých králů, je pro celou řadu Čechů dodnes takřka nepřijatelné.\nFrancie , Německo , přímá volba prezidenta , Respekt , západ , Velká Británie , TV Barrandov , Zábranský , Casopisargument.cz