7 NEJLEPŠÍCH tipů, jak zpříjemnit psovi léto - Zboží.cz\nMagazín Domácnost a zahrada 7 tipů, jak vašemu psovi zpříjemnit léto\nLéto je v plném proudu a horké dny mohou být náročné, pro nás i naše domácí mazlíčky. Psi v parných letních dnech mohou doslova trpět. Velmi vysoké teploty s sebou navíc přinášejí řadu zdravotních rizik. Jak toto období našim čtyřnohým kamarádům maximálně zpříjemnit?\nPřečtěte si pár tipů, jak svému psímu společníkovi co nejvíce zjednodušit fungování v horkém počasí a čemu se naopak vyvarovat.\n1. Vždy plná miska vody\n2. V domácnosti udržujte příjemné klima\n3. Procházky přizpůsobte počasí\n4. Psa nikdy nenechávejte v autě\n5. Pozor na parazity\n6. Ochraňte ho před přehřátím\n7. Bezpečná jízda v autě\nZákladním letním pravidlem je, že váš pes musí mít dostatek pitné vody. Pravidelný přísun tekutin chrání vašeho čtyřnohého kamaráda před přehřátím. Během dne vodu, která ale nesmí být příliš studení, pravidelně doplňujte. Dospělý pes by měl za den vypít zhruba 50 ml vody na jeden kilogram hmotnosti.\nKromě klasických misek na vody pro psy dnes na trhu najdete různé zajímavé a velmi praktické alternativy. Na plovoucí podlahy, ale i do auta, se hodí nerozlitelné misky, které zabraňují vylití vody. Při cestování pak využijete skládací misky na cesty, které nezaberou téměř žádné místo. A vašemu pejskovi můžete dopřát zajímavé osvěžení v podobě fontány. Ta je perfektním pomocníkem v případě, že váš pes patří mezi méně žíznivá zvířata.\nDoma se vždy snažte zajistit co nejpříjemnější klima. Vašeho čtyřnohého kamaráda nechávejte v dobře vyvětraných prostorách a samozřejmě s dostatkem čerstvé vody. V případě, že pejsek zůstává sám doma i přes polední vedra, zatáhněte před odchodem žaluzie nebo závěsy, aby do místnosti nepronikaly sluneční paprsky.\nProcházky přizpůsobte počasí i kondici a věku svého psa. V letních dnech je lepší s ním chodit ven brzy ráno nebo v pozdním odpoledni, kdy nejsou teploty tak vysoké. Přes den omezte pobyt venku na nutné minimum. Pokud společně se svým psem vyrážíte na delší výpravu, preferujte procházku ve stínu a nezapomeňte na pitný režim. K jeho dodržení vám pomohou cestovní lahve na vodu.\nNezapomínejte na pitný režim svého čtyřnohého kamaráda. Na výletech vám s tím pomohou cestovní lahve na vodu pro psy.\nV horkých letních dnech nikdy, ale opravdu nikdy, nenechávejte svého psa v autě samotného. I kdyby to mělo být jen na pár minut. Ač se vám může zdát, že venku není až takové horko, teplota ve voze stoupá závratnou rychlostí. Během chvilky se váš vůz promění doslova v saunu a ani pootevřené okno ničemu nepomůže. Pokud plánujete být mimo váš vůz delší dobu, nechte svého pejska raději doma.\nPředevším v letních měsících je důležité věnovat pozornost antiparazitním prostředkům, které vašeho čtyřnohého parťáka ochrání před otravnými i nebezpečnými breberkami, jako jsou klíšťata, komáři nebo blechy. Antiparazitik pro psy je na trhu opravdu velké množství – vybírat můžete mezi antiparazitními obojky, spreji, šampony nebo pipetami.\nZatímco člověk se při vyšších teplotách ochlazuje pocením, psi odvádí teplo ze svého těla zrychleným dýcháním a vyplazením jazyka. Při tom dochází k výraznému slinění a poměrně velkém úbytku vody. Je proto důležité zajistit mu dostatečný přísun vody a v opravdu velkých vedrech ho ochladit i jiným způsobem.\nK tomu se hodí jakákoliv vodní plocha. Příjemné osvěžení mohou poskytnou například speciální bazénky pro psy. Ty jednoduše umístíte na zahradu, balkon či terasu, napustíte vodou a perfektní ochlazení je na světě. Pozor si dejte na teplotu vody. Neměla by být příliš ledová, jinak by váš pes mohl utrpět šok.\nPokud nemáte zahradu ani balkon či chladnější koutek, kde by si váš chlupáč mohl odpočinout, sáhněte po chladící podložce pro psy. Ta mu během chvilky poskytne příjemné ochlazení. Podložky dokáží snížit teplotu až o 10 stupňů a v závislosti na prostředí ho budou chladit až 4 hodiny v kuse. Chladící podložky jsou skvělým pomocníkem nejenom doma, ale i při cestování.\nPro pejsky, kteří nevydrží dlouho v klidu, je perfektním řešením speciální chladící vesta. Ta vašeho pejska příjemně ochladí na břiše i zádech. Vesty jsou navrženy tak, aby se v nich pejsci cítili pohodlně a aby byli maximálně chráněni před celkovým přehřátím organismu. Fungují tak, že se před použitím namočí. Materiál vesty je ovšem upraven tak, aby psa perfektně ochladil a jeho srst přitom zůstala suchá.\nJakákoliv vodní plocha je skvělým pomocníkem k ochlazení vašeho čtyřnohého kamaráda.\nVyrážíte na dovolenou autem? Myslete na bezpečí svého chlupatého spolucestujícího. Pro jeho bezpečný převoz si můžete vybrat hned z několika produktů. Jednou z variant jsou speciální postroje pro psy, které fungují na podobném principu jako bezpečnostní pásy. Další variantou, ještě o něco bezpečnější, jsou cestovní přepravky. Tu umístěte na zadní sedačku nebo do zadního prostoru ohraničeného mříží.\nCestovní přepravky, ve kterých vaše psí kamarády převážíte, by nikdy neměly být vystaveny přímým slunečním paprskům a měly by být dostatečně odvětrané. Používejte ve voze klimatizaci. Ta by měla být nastavena na teplotu o zhruba 5 °C nižší, než je venku. Během dlouhých cest si naplánujte častější přestávky, aby se pejsek mohl proběhnout a napít. Před samotnou cestou ho vždy důkladně vyvenčete.\nBezpečnou jízdu v autě zajistí cestovní přepravky pro psy.\nKde koupit praktické doplňky pro psy\nNobby Transportní box Skudo 4 IATA 68 x 48 x 51 cm\nHurtta Cooling Vest modrá\nTrixie bezpečnostní pás pro psa do auta černá 45-70cm/25mm\nPetSafe fontána Drinkwell 360 nerez\nTRIXIE Chladící podložka bubliny\nTrixie Cestovní napáječka černá plast 500 ml\nDuvo+ Cestovní skládací miska červená 200 ml\nBayer Advantix Spot-on pro psy 10 - 25 kg


Trump poslal americké akcie do dvouciferných zisků. V čele finance a technologie - Patria.cz\nAmerické indexy díky tomu zakončily obchodní seanci se ziskem necelých 10 %. Nejvíce se dařilo sektorům financí a informačních technologií, které přidaly přes 10 %. Technologie 12 % a finance dokonce 13,2 %. Jednou z mála společností, která na dnešním zeleném plátně výsledků obchodování v USA nevydržela, je Tesla. Ta po slibném začátku zakončila obchodování 2,5 % v minusu.


Goethovu lásku připomíná české pivo\nNa počest životní lásky německého básníka Wolfganga Goetha, mladičké baronky Ulriky, se v Česku začalo vyrábět třináctistupňové pivo. Zpracování chmelového moku s názvem Baronka se ujal pivovar v Žatci.\nIniciátorem vzniku nového piva byla obec Třebívlice na Litoměřicku, kde baronka Ulrika von Levetzow strávila téměř celý svůj život. Speciální pivo se vaří podle receptury z roku 1999, kdy mok vyráběl Korunní pivovar Litoměřice.\n"Poprvé jej pili v Třebívlicích návštěvníci oslav konaných k 250. výročí narození Goetha a 100. výročí skonu jeho poslední lásky v červenci 1999," připomněl starosta obce Josef Seifert. Korunní pivovar ale před třemi lety v roce 2002 zkrachoval. "Patentovaný název Baronka jsme od něj převzali a hledali někoho, kdo by speciální pivo začal znovu vařit," uvedl. Výroby se před měsícem ujal pivovar v Žatci na Lounsku. "Ochutnali jsme mok a je stejně dobrý jako ten původní," zdůraznil starosta.\nPivo Baronka poputuje i do Německa\nČepovat se bude pivo Baronka nejen v Třebívlicích, ale i dalších hostincích na Litoměřicku. Zájem projevily restaurace, které spolupracovaly s Korunním pivovarem. Vyvážet by se mohlo i do Německa, kde se Ulrika narodila. Na etiketě je její podobizna a podpis.\nSpojitosti s baronkou, která v Třebívlicích zemřela v listopadu 1899 ve věku pětadevadesáti let, chce obec využít v souvislosti s oživením turistického ruchu.\n"Obnovili jsme i vinohrad, který bude také souviset s Ulrikou," uvedl starosta Seifert. Po letech se nyní rovněž obnovil Klub přátel Baronky. Básník Goethe, který žil v letech 1749 -1832, potkal svou osudovou lásku až na sklonku svého života v roce 1821 v Mariánských Lázních. Bylo jí tehdy pouhých sedmnáct let.\nJedenasedmdesátiletý básník prý dokonce požádal o ruku třebívlické baronky, ale byl odmítnut. Přesto s ní podle historiků udržoval kontakt. Z dochovaných archivů podle expertů vyplývá, že to byla žena dobrotivá, která nezištně pomáhala bližním.


Svítidla Philips do dílen i lakoven - TruckFocus.cz\n› Novinky › Svítidla Philips do dílen i lakoven\nSvítidla Philips do dílen i lakoven\nRSz , 6 října 2017, 6:20\nZnačka Philips směle vstoupila do nového segmentu pracovních svítidel s vysokým indexem CRI, která se používají při opravách karoserie a laku.\nIndex CRI (Index vykreslení barev) je vyjádřen v počtu bodů, jejichž maximální počet je sto. Takového výsledku může dosáhnout svítidlo, které svítí stejným světlem jako slunce, takže maximálně spolehlivě zachytí skutečnou barvu osvětleného povrchu.\nSamozřejmě, taková svítidla neexistují, ale MDLS i PJH20 značky Philips dosahují výsledku 92/100, což umožňuje v jejich světle přesný výběr barvy laku. Ačkoliv byla svítidla navržena tak, aby vyhovovala potřebám profesionálních lakoven, mohou být rovněž efektivní součástí vybavení tradiční automobilové dílny.\nPanelové svítidlo, které lze postavit na podlahu nebo na stativ, bylo uvedeno na veletrhu Automechanika 2016. Z hlediska výkonu v nabídce Philips nemá konkurenci – v režimu „boost“ vytváří paprsek světla o hodnotě až 2300 lumenů, což zaručuje široký úhel spektra světla. Pokud není nutné maximální osvětlení dílny, lze spustit režim „eco“ a použít 1200 lumenů. To je obzvláště užitečné, když potřebujete volnost pohybu.\nPřestože je Philips PJH20 napájeno pětimetrovým kabelem, má také vestavěný akumulátor, který vydrží fungovat po dobu 4 hodin. Svítidlo je přirozeně uzpůsobeno pro pracovní podmínky v dílně – je odolné proti nárazu (norma IK09) i vodě a prachu (norma IP67).\nLakovny mohou po PJH20 bez váhání sáhnout. Díky takovým svítidlům, dokonce i při práci pod umělým světlem, je možné perfektně vybrat barvu při opravě karoserie automobilu a lakování jeho dílů.\n„Proud a síla světla opravdu splňují požadavky každé lakovny i auto detailera. Svítidlo bylo testováno na automobilu, který přijel pouze na vyleštění a navoskování laku. Povrch byl velmi poškrábaný, což při každodenním pohledu na vůz majitele vůbec netěšilo. Svítidlo se skvěle osvědčilo, protože při jeho použití je vidět i ten nejmenší škrábanec, což pomocí běžné fluorescenční lampy není možné,“ napsal na diskusním fóru jeden z uživatelů, který měl možnost vyzkoušet si Philips PJH20.\nJedná se o druhé vydání předního modelu dílenského svítidla Philips. Se zachováním výhod této soupravy osvětlení – tři nezávislé moduly napájeny akumulátory s otočnými a sklápěcími hlavicemi – nyní vytváří světlo s hodnotou indexu CRI 92 ze 100.\nKromě toho jsou hlavice pokryty vrstvou, která brání vzniku odlesků na osvětleném povrchu, a výkon jejich světla byl zdvojnásoben (na 250 lumenů v úsporném režimu a 500 v režimu „boost“).\nZmodernizované svítidlo Philips MDLS představuje ideální doplněk vybavení profesionální karosářsko-lakýrnické dílny.\nTagy: lampy, md, mdls, philips, svítidla


Láska shora vs Jan Kolář\nLáskypný filmový prostor v dolby stereo\nJan Kolář, Cinepur 2002\nS nezvyklými věcmi /a filmy/ bývají spojeny problémy. Vše, co se vymyká běžné praxi, která sebe sama znovu a znovu potvrzuje a roztáčí, všechno, nač nedosáhnou hladce plynoucí myšlenky, kategorie a navyklá slova, podrývá rovnováhu a vyvolává opojnou závrať. Avšak toto mnohdy radostné a osvěžující gesto nových věcí může vést i k úzkosti a strachu z neznámého, do široka otevřeného /a nejspíš i nelidsky dychtivého/ prostředí. Láska shora režiséra Petra Marka nyní vstupuje do českých kin a zdá se, že se tu náhle v jediném bodě nahromadilo a vzájemně prolnulo mnoho nezvyklých věcí. Už sám fakt, že člověk v nepřekvapivé, monotónní a jen líně se převalující domácí distribuční síti narazí na tuzemský film, není příliš běžný. Jestliže jde navíc o /distribuční/ debut mladého autora, natočený šestnáctimilimetrovou kamerou na mechanické péro, má to v sobě nesporně pikantní příchuť a mezi filmovou veřejností se může začít šířit příjemné mravenčení. Pokud se ale dodá, že film vznikal v průběhu tří let v režisérově obývacím pokoji, v ložnici a v okolí jeho hranického paneláku - jako by sám byl jednou z pozvolna se odvíjejících životních aktivit, pokud se řekne, že je to hraný film, v němž nevystupují herci, ale volně jím procházejí autorovi přátelé, kteří se chvílemi objevují před objektivem kamery, chvílemi tutéž kameru nesou na rameni a za neutuchajícího odzbrojivého prozpěvování s ní natáčejí další záběry, a pokud se chlácholivě sdělí, že jde o film, který ve svém průběhu neustále vesele překračuje a problematizuje zažité hranice filmového časoprostoru a ustálená narativní schémata, může být překvapení rezignovaného cinefila i příležitostného čtenáře filmových časopisů či pravidelného návštěvníka multiplexů opravdu mimořádné.\nTento stav však zná dobře každý, kdo měl možnost shlédnout některý z Markových starších filmů- filmů plných důvěrně známých zvuků, předmětů a pokojů, všedních gest, opakujících se hygienických úkonů a nepřikrášlovaných škobrtavých kroků. Tyto denodenně používané /a prožívané/ věci, které pod našimi dotyky splývají se svou funkcí a které přehlížíme, tu v průběhu filmové projekce znenadání ožívají a osamostatňují se, přestávají "fungovat" v osvojeném rámci, skřípou, přeskakují, vstupují do nových vztahů a začínají spolu tiše komunikovat. Z jejich trhavých pohybů se odvíjí i protivně nevstřícné tempo těchto filmů, které jako by neustále bránilo tomu vcítit se do plynoucích obrazů a pohodlně je konzumovat. Nelze se jimi nechat poklidně unášet - toto jsou filmy, které jako by nebylo možné pouze sledovat, filmy, které se neustále vzpírají a tázavě obracejí na diváka podobně, jako se proti nám coby cizí a živá bytost staví náš vlastní hlas, slyšíme-li jej nahraný na magnetofonovém pásku.\nKinematografie žije ze dvou věcí: z pohybů, které zobrazuje, a z pohledů diváků, kterými se sytí. Filmy se obvykle snaží pohled přitáhnout a pohltit do sebe, docílit toho, aby vplynul do toku obrazů na plátně, aby se pohyboval v rytmu filmového děje a nikdy nenarazil na jeho hranice. Pohledy diváků se v nich prolínají s filmovými obrazy, spolupracují s nimi a vzájemně je provazují; obrazy pak na oplátku empatické diváky nikdy nezklamou a spolehlivě vyplní jejich očekávání. Markovy filmy však jako by si vykračovaly přesně opačným směrem. Jako by nebylo nic, čeho by se v nich mohl divák chytit - jeho pohled opakovaně sklouzává po zadrhávajících se narativních linkách nebo se vyjeveně vrací zpět, když se kamera po několika dlouhých vteřinách záběru z ničeho nic zatřese a zruší tak nejen pečlivě připravenou obrazovou kompozici, ale i iluzi, kterou vyvolávala. Čas tu neběží spolu s jednotlivými záběry a mezi nimi; naopak se zdá, že se zastavuje - v mnohdy únavném opakování promluv, pohybů a akcí, které jsou dohrávány, dokud se úplně nevyčerpají, a do jejichž stupňující se slabosti začíná zasahovat stále více rušivých šelestů, překrývajících přítomný okamžik ubíhání času./1 Nejsou to pohodlné filmy, jejichž obrazy přiskakují vždy ve správnou chvíli, doplňují a odpovídají; namísto toho jsou rozevřené, bez jednoznačně vymezitelného tvaru a v překvapení - které prostupuje ty, kdo je sledují - se mísí pocit podivné nepatřičnosti s nutkáním k okamžité odpovědi. Alespoň pro mě je na filmech Petra Marka nejcennější, že tematizují právě to, co jiné filmy potlačují, že se můj pohled od toho, co ve filmu vidím, neustále odráží a vrací ke mně zpět jako otázka, jejímž předmětem už není jenom film, jeho smysl a zápletka, ale i já sám. To je ostatně důvodem toho, proč příběhy Markových filmů neplynou jako řetězce událostí ve sledu navazujících záběrů a v iluzi jejich hloubky - neodehrávají se na plátně, ale nabízejí se jako možnosti, do nichž je třeba vstoupit s vlastními myšlenkami, pamětí i ošíváním se na sedačce kina. Ty filmy jako by se rozlévaly mimo plátno. Místo, aby předváděly zkonstruovaný děj a umělý vývoj, jemuž lze nanejvýš porozumět, nabízejí prostor a čas /třebaže hodně podivně a rozjíveně strukturovaný/, v němž je možné se naučit jinak vidět a poslouchat a v němž je možné vzpomínat nebo se zamilovat. Jsou osobní, nikoli završené.\nPo těchto poněkud rozvláčných odstavcích snad bude jasné, proč teď nepřevyprávím příběh Lásky shora - žádný v ní není. To, co lze ve filmu spatřit - setkání Prokopa /Prokop Holoubek/ s Majdou /Magdaléna Hrubá/, jejich příhody a výlet s Jiřím /Petr Marek/, cesta za zatměním slunce, krátká a hutná návštěva pějícího cyklisty Karáska /Bohdan Karásek/ i podivná, v čase a ploše filmu několikanásobně rozfázovaná krádež auta - se neskládá do jedné souvislé linie, ale tvoří síť rozbíhajících se motivů, které se vzápětí drobí, prostředí plné příležitostí k tomu, aby se stále v novém světle objevovaly tváře, hlasy, pohyby a nápady herců, kteří splývají se svými figurami. Neboť /jak připomínají všechny propagační materiály/ Láska shora je portrétem rozvíjejícím se v čase a v hraném filmu. Když Prokop na začátku filmu vypráví vtip o Fantomasovi, který se proměňuje "aj v mouchu", připomíná to slova Huckleberryho Finna, kterými začíná své vyprávění: "Neznáte mě, ledaže jste snad četli knížku, co se jmenuje Dobrodružství Toma Sawyera, ale na tom nesejde." V obojím je obsaženo stejné gesto, které se obrací ke čtenáři nebo divákovi a které odhaluje postavu, jež je vykonává, jakožto někoho, kdo je nám blízký /všichni znají vtipy o Fantomasovi a všichni četli Toma Sawyera/, s kým bychom se chtěli setkat, a ne ho pozorovat nebo jej vnímat jako součást uzavřeného příběhu. Konec konců Mark Twain připojil ke svému románu o Hucku Finnovi celkem jednoznačný návod, jak ho číst: "Persons attempting to find a plot in this narrative will be shot." Jestli pronesl něco podobného i Petr Marek nevím, ale každopádně to nehodlám pokoušet. Daleko bezpečnější i zajímavější však bude popsat strukturu a rytmus Lásky shora, ukázat, jak je možné, že tento film bez příběhu je tak plný dění.\nUž jsem se zmiňoval o zvláštní, neplynulé kompozici Markových filmů. Jednotlivé motivy, které se mnohdy opakovaně rozeběhnou a zase zastaví, se neřadí za sebe a nepřecházejí jeden v druhý; jsou spíše rozložené na různých místech v ploše filmu /pokaždé v trochu jiném kontextu, pokaždé s pozměněným smyslem a v jiné podobě/, objevují se a vytrácejí jako doznívající ozvěna, jako izolované tóny. Teprve to, že je někde v průběhu filmu rozpoznáme, z nich vždy vytvoří ucelenou sérii./2 Tenhle podivný, přerývavý narativní rytmus nutí diváka k nebývale aktivní recepci - filmové obrazy si s ním hrají a on díky nim musí neustále měnit své postoje: chvílemi si uvědomuje sebe sama, když na základě zlomků buduje linii příběhu, když vědomě tvoří hypotézy, které ho většinou postupně zklamou, aby byl pak ve svém bloudění filmem zasažen /a odměněn/ nenadálým obrazem nebo momentem ticha, kterým předchozí roztříštěná sekvence vyvrcholí. A jestliže uspokojení v tomto filmu nevzniká proto, že umím pochopit a předvídat odvíjející se příběh, nebo proto, že se vyznám v koherentním filmovém prostoru, ale především na základě těchto nenápadných a zdánlivě nemotivovaných ztichlých míst, je Láska shora - kromě řady jiných věcí - také kinematografickou meditací nad působením filmu jako takového. Jak také jinak u snímku, jehož hlavním a jediným tématem je nejčistší a nejnaléhavější působení - láska.\nUmělost hraného filmu, jeho slabost i síla vzhledem k nefilmové realitě, jeho předstírání a příliš úzký prostor s jasně vymezenými pravidly na straně jedné i to, že může sloužit jako nástroj pro vyjádření na straně druhé, se v Lásce shora ustavičně tematizují. Vystupují do popředí už od úvodní nádražní sekvence, v níž Prokop Holoubek ve třech záběrech jediné scény přibíhá k vlaku čekajícímu na peróně, zdraví se s Magdalénou a prohodí s ní pokaždé stejná slova /i s oním nezbytným tlesknutím, které připomíná zvuk klapky/./3 Napětí mezi iluzí filmu a realitou filmování se objevuje často v jediném záběru, který pokračuje ještě dlouho potom, co už všechno, co mělo být ve scéně zahráno, skončilo, a kdy stále běžící kamera zachycuje uvolnění herců a už se nezabývá naaranžovanou kompozicí záběru. Tím, že se kamera sklopí nebo začne třást, však kolem sebe paradoxně odhaluje skutečný prostor, který je daleko rozlehlejší než ten, jenž mohla pojmout svým záběrováním.\nV tomto ustavičném odstiňování filmu a reality však chybí hodnotící aspekt, který by vyzdvihoval autenticitu reality a zavrhoval filmařské konstrukce, nebo který by naopak připisoval pozitivní hodnotu filmu a negativní skutečnosti. Láska shora je půvabná i tím, že je jí každé takové uvažování cizí, že byla natočena tak lehkou rukou. Její autor v ní otevřeně přiznává a odkrývá nejrůznější filmařská klišé, která hraný film podpírají, ale zároveň všechna tato schémata využívá - jakoby z radosti nad tím, že to může udělat. Je to dobře patrné v asi nejrozmarnější sekvenci celého filmu, kterou uvozuje titulek "Karásek". Z ničeho nic se náhle uprostřed filmu objeví filmař Bohdan Karásek, který nejprve Magdě, Prokopovi a Jiřímu předvede svou "hajzlovskou" etudu /převzatou mimochodem z jeho vlastního filmu Pomsta/ a poté na prázdném dopravním hřišti zazpívá mimořádně trpkou píseň o citové asymetrii milostných trojúhelníků /"jeden přebývá"/. Kamera zpívajícího Karáska v průběhu písně opustí a téměř po celou dobu zabírá Prokopa s Majdou, kteří si hrají na zrezivělých prolézačkách. Když Majda na koloběžce odjíždí od skřípajícího kolotoče, kamera ji sleduje a švenkuje zleva doprava, ale znenadání svůj pohyb zarazí a rychle transfokuje na pozadí záběru, kde odhalí Karáska, který se pevným krokem blíží ke kameře a s očima upřenýma do objektivu začíná zpívat druhou sloku. Roztřesená a dokumentující kamera tu náhle vykrouží přesnou a promyšlenou taneční figuru - její neukázněné přeskakování z jednoho předmětu na druhý je v tomto bodě součástí připravené choreografie. Nicméně nadějně započatá muzikálová linka netrvá dlouho. Karásek dozpívá a se slovy "Já už bych teda asi šel..." se z filmu nadobro vytratí.\nJe jen škoda, že je tento pozoruhodný a uhrančivý pohyb směřující do nitra filmu, pohyb vedoucí od pobaveného obdivování hravých formálních fíglů k navázání opravdových a osobních vztahů k filmovým postavám, rozmělněn na až příliš velké ploše Markova filmu. Největší a základní chyba Lásky shora je totiž zároveň ta nejbanálnější: film je prostě příliš dlouhý a po strhujícím začátku ztrácí dech, který nabere až v úchvatném závěru. Je nicméně zajímavé, že přes jistou rozvleklost, kterou mu dodává půlhodina navíc a která oslabuje jeho naléhavost i intenzitu, film nenudí - jeho chyby zakrývá stereofonní zvuk, velké plátno a především hudba, která jej zaplavuje; navíc ten, kdo si jej zamiluje /a nejspíš nelze jinak/, bude jeho nedostatky přehlížet. Ať tak anebo onak, jsem přesvědčen, že každý, kdo film uvidí, bude uchvácen jeho poslední, projasněnou scénou. Když se v ní Magdaléna a Prokop setkají na zasněžené pláni, není tam už ani stopa po jakékoliv rozptýlenosti. Film je v tu chvíli němý a v nastalém absolutním tichu se veškerá pozornost koncentruje na zčervenalé tváře, dotyk a objetí. Je příznačné, že celá scéna začíná jako ozvuk kinematografického vtípku, který se na počátku filmu objevil: Prokop s Majdou v něm během svého výletu narazili na místo, kde "vypadl zvuk". Identická situace v závěru filmu jen podtrhuje proměnu, kterou diváci v průběhu filmu prodělali, a ztráta zvuku už není pociťována jako komická absence jedné výrazové složky, ale je vnímána jako pozitivní kvalita, jako hladivé a láskyplné prostředí, které vše obklopuje. Klíčovou větu filmu - "Jsou sblíženi" slyšíme už jen v duchu. Láska shora nám tak ve svém průzračném, větrem a bělostným sněhem zahlceném finále obdivuhodně přímočaře sděluje to, co všichni víme, ale na co /přinejmenším jako filmoví diváci a tvůrci/ tak často zapomínáme. Že lásku není možné pobaveně a nezúčastněně sledovat, chápat, popsat či komentovat shora; že ji lze jedině prožít.\n1/O to rozmarněji pak například právě v Lásce shora působí kontrast mezi touto hmatatelnou nehybností a kreslenými titulky, které pádění času v průběhu filmu popisují: Zima, Jaro, Léto, Podzim, Zima.\n2/V Lásce shora o sobě například Majda na začátku filmu mluví jako o měsíční ženě a pak, když s Prokopem cestuje za zatměním Slunce /Měsícem/, zpívá coby "zpěvák koulivý" o Měsíci blues. Jistěže tu není žádná dějová souvislost, ale je zajímavé si uvědomit, jak tahle ve filmu ukázaná a přiznaně naivní linka vztahů mezi "měsíční ženou", cestou za zatměním a písničkou zrcadlí otázky, kterými se Láska shora implicitně zabývá - otázky po vztazích mezi nitrem herce, jeho filmovou rolí, příběhem, kterým prochází, a zpěvem, kterým se vyjadřuje.\n3/Ke kouzlu tohoto filmu však patří i to, že se v něm nikdy neobjeví štáb v klasickém slova smyslu, že v něm nikdy nespatříme kameru nebo zvukovou aparaturu. Neobjeví se tu "film ve filmu" - Láska shora svou iluzivnost zpochybňuje daleko jemněji a méně explicitně.


Rozloučení se zimou – KidzTown\nPřivítání všech dětí\nMotivační povídání o zimě, během kterého proběhlo představení všech masek. Podmínkou karnevalu bylo, že rodiče a děti mají svůj kostým stylizovat do pohádky Frozen, tj. zimní motivy a zvířátka. Poté byly pro děti připraveny jednoduché úkoly, při kterých mohly rozšířit své znalosti o počasí v zimě.\nÚkol č. 1: Jak vzniká sněhová vločka?\nPomůcky: modré balonky, bílé balonky, hudba\nÚkolem této hry je udržet všechny balonky ve vzduchu během hudby. Jakmile se hudba stopne, každé dítě si najde balonek. Krátce dětem vysvětlíme, že sněhová vločka vzniká spojením vodní kapky, kterou představuje modrý balonek, a mrazu, který představuje bílý balonek.\nÚkol č. 2: Jak se správně obléci?\nJak se správně obléci tak, abychom si i zimu mohli užít. Děti hledají po místnosti schované laminované karty s obrázky jednotlivých dílů oblečení. Nejprve vytřídí ty kusy, které si oblékáme v zimě. Nakonec si každý pro sebe vybere jeden pár rukavic, čepici, šálu, teplé boty, bundu… Teď když víme, co potřebujeme na zimu, krátce si povídáme o Eskymácích a můžeme přejít k dalšímu úkolu.\nÚkol č. 3: Stavba iglú\nIdeální je využít sněhu, který napadne, ale pokud nesněží nebo nemáme možnost být s dětmi venku, můžeme stavět iglú i v klubovně, a to buď z předem připravených kostek ledu (vyžaduje přípravu) nebo z kostek cukru. Tento úkol je zaměřen na spolupráci rodičů a dětí. Každá rodina nebo skupina dostane k dispozici krabičku kostkového cukru, misku moučkového cukru a vodu. Jednotlivé kostky cukru k sobě slepujeme kaší z moučkového cukru a vody a snažíme se tvarovat do podoby iglú. Nakonec každá skupina svoji stavbu představí, snažíme se u dětí podporovat komunikaci a fantazii.\nKarneval bývá setkáním, kdy se zapojují do programu celé rodiny. Pomůcky připravuji tak, aby rodiče motivovaly k zimním hrám a procházkám. Pokud se nám nepodaří uskutečnit plánované aktivity, děti si domů odnesou drobné úkoly, které plní s rodiči během dní, kdy se v klubu nesetkáme. Také si prohlížíme fotky zimní přírody, povídáme si o zvířatech a krmítkách. Snažíme se oblíbit si naše okolí i za méně příznivého počasí. Tentokrát jsem na konec zařadila krátkou reflexi. Na způsob smajlíků nebo obrázkových karet jsem vytvořila sněhuláky z ruliček od toaletního papíru. Každý sněhulák vyjadřoval nějaké pocity (naštvaný, usmívající se, smutný, uplakaný, rozzlobený…) Ptala jsem se dětí na nejzajímavější aktivity našeho setkání, následně měly výběrem vhodného Ssněhuláka stručně popsat své pocity. (např. vybrala jsem si veselého sněhuláka, protože ráda soutěžím, nebo vybral jsem si zamračeného, prohrál jsem, něco se mi nedařilo, nerad maluju atd…)\nKurzy vaření Karlovy vary šéfkucha\ndobrý den, copak jste si z naší kuchařky uvařili?


Příbor - Střední školy\n1Vyšší odborná škola, Střední odborná škola a Střední odborné učiliště Kopřivnice\nStátní střední odborná škola zajišťující výuku čtyřletých a pětiletých oborů management strojírenství, autotronik, ekonomické lyceum, mechanik strojů a zařízení, obchodní akademie, strojírenství a technické lyceum. Možnost dálkového studia.\n2Vyšší odborná škola, Střední odborná škola a Střední odborné učiliště Kopřivnice\nStátní střední odborné učiliště zajišťující výuku dvouletých a tříletých oborů autoelektrikář, automechanik, dopravní provoz, klempíř, lakýrník, nástrojař, obráběč kovů, provozní technika a zámečník. Možnost dálkového studia.\n3Asociace středních průmyslových škol České republiky\nAMasarykovo gymnázium Příbor\nStátní všeobecné čtyřleté a osmileté gymnázium. Škola spolupracuje se zahraničními partnery v projektech Socrates, Comenius a Yomag.net.\n24.03.2017, 18:45Nabitý víkend: podívejte se na naše tipy, je z čeho vybírat!\n24.03.2017, 08:05Nejhezčí kalendář roku: Vyhraje příborský nebo novojičínský?\n24.03.2017, 07:55Handicapovaný čapí pár už má první vajíčko\n23.03.2017, 16:46OKD za 80 milionů. Minimálně tolik by stát dal za důlní firmu\n23.03.2017, 14:01Tatra do Dánska dodá podvozky\n23.03.2017, 13:05Věra Špinarová zkolabovala na jevišti v Čáslavi. Její stav je vážný\n23.03.2017, 08:25Nezaměstnanost klesla v celém kraji. Největší zájem je o montážní dělníky\n23.03.2017, 08:18Ilustrátor navštívil děti ve školní družině\n22.03.2017, 07:10ADRA hledá další dobrovolníky\n21.03.2017, 11:59OBRAZEM: Návštěvníci obdivovali tahy tužkou


Nejlepší aku vrtačka 2022, test + porovnání a recenze 15 nejlepších\nVíme která je nejlepší aku vrtačka přinášíme vám test + porovnání těch nejlepších aku vrtaček v roce 2022\nŠetřete peníze, čas a nervy při hledání nejlepší aku-vrtačky.\nNa základě nezávislého hodnocení spotřebitelů zvolte nejvhodnější aku-vrtačku s nejlepším poměrem cena – kvalita.\nPo výběru nejlepší aku-vrtačky zjistěte, kde se dá koupit nejlevněji.\nAku vrtačka s výběrem jakou zvolit na domácí nebo profesionální užití Vám touto recenzí určitě ulehčíme spoustu starostí a hlavně peněz.\nAsi nejčastěji poptávaným nářadím je Aku vrtačka. Jedním z důvodů je zřejmě to, že s ní můžete nejen vrtat, ale také šroubovat. I z toho důvodu se občas můžete setkat s pojmenováním aku šroubováky. Pokud si koupíte aku vrtačku s příklepem, můžete vrtat i do cihly.\naku vrtačky Navigace v článku\nJak aku vrtačka vypadá?\nPozor na nářadí bez baterie a nabíječky\nPříklepové vrtačky na cihly\nUsnadňující funkce vrtaček\nNovinka pro odborníky – bezuhlíkové aku vrtačky\nVýhody akumulátorové vrtačky\nTipy na údržbu aku vrtačky\nNejdříve si pojďme říct, co to vlastně aku vrtačka je. Na první pohled vypadá jako ta elektrická. Její výhoda je ovšem právě fakt, že při jejím použití není elektřina potřeba a z vrtačky nekouká žádný kabel. Funguje na dobíjecí baterii. Při práci tak nemusíte přemýšlet, jak daleko je zásuvka, případně jestli máte vhodně dlouhý prodlužovací kabel. Elektřinu potřebujete pouze při dobíjení baterie.\nPokud si myslíte, že aku vrtačky jsou méně výkonné než klasické vrtačky, musím vás vyvézt z omylu. V dnešní době jsou již na trhu aku vrtačky, které se těm elektrickým vyrovnají bez mrknutí oka.\nAku vrtačka Bosch GSR 120-LI 2x2Ah + svítilna GLI 12V-300:Kvalita Bosch za dostupnou cenuCenově dostupná akuvrtačka Bosch GSR 120-LI Professional …\nBOSCH GSB 18V-50 2×2 Ah + L-Case\nAku vrtačka BOSCH GSB 18V-50 2×2 Ah + L-Case:Aku vrtačka BOSCH GSB 18V-50 2×2 Ah + L-Case je skutečný profík, …\nAku vrtačka DeWALT DCD790D2-QW:Aku vrtačka DeWALT DCD790D2-QW se stane vaším spolehlivým pomocníkem, s nímž budete schopni vrtat díry i přitahovat …\nAku vrtačka Makita HP001GM201:Aku vrtačka Makita HP001GM201 je vhodný pomocník pro všechny kutily či rodiny, s nímž budete schopni vrtat …\nZkrátka jako obyčejná vrtačka. Na konci rukojeti je však akumulátor. Ten slouží místo elektřiny. Baterie je samozřejmě vyndávací. A to proto, abyste ji mohli nabít. Baterie v aku vrtačce je většinou Li-ion. Jde o akumulátory s vysokým výkonem a velkou kapacitou. Zároveň jsou tyto baterie poměrně lehké a určitě se sami nevybíjí. Některé aku vrtačky mají starší tipy baterií, a to nikl-kadmiové nebo NiMh aku baterie. Jde však pouze o doprodej. V dnešní době se již tyto baterie do aku vrtaček nedávají. Poslední přístroje s těmito typy baterií byly vyrobené v roce 2017.\nV samotném těle aku vrtačky je pak motor i převodovka. Zvlášť byste měli v balení dostat nabíječku na akumulátor. Podstatná by pro vás měla být délka nabíjení. Pokud máte jen jeden akumulátor, je velmi podstatná. Rychlonabíječkám stačí na nabití půl hodiny. Levnější aku vrtačky však samozřejmě nemají rychlonabíječky. Pokud však budete aku vrtačku používat spíše sporadicky, můžete být v klidu. Postačí, pokud se baterie nabije například přes noc.\nDůležité je zaměřit se na napětí akumulátoru. V prodeji jsou vrtačky, které mají napětí od 3,6 do 36 V. Čím větší je napětí, tím výkonnější je aku vrtačka. Kromě napětí koukejte také na kapacitu baterie. Ta se udává v ampérhodinách a je ukazatelem výdrže na jedno nabití. Doporučuji koupit přístroj, který má výdrž minimálně 2Ah. Čím větší, tím samozřejmě lepší. Aku vrtačka s největší výdrží jsou však také dražší a navíc těžší i širší. S takovou vrtačkou se pak opravdu špatně manipuluje a práci si tím stěžujete. Na trhu jsou aku vrtačky s maximální výdrží 6 Ah.\nVýhodné je, pokud při nákupu dostanete minimálně jednu náhradní baterii. V případě, že se vám jedna vybije, můžete okamžitě použít druhou. Důležité je samozřejmě nezapomenout akumulátory vždy nabít.\nNejlepší aku vrtačky dle testu profesionálních spotřebitelů v roce 2022\nFESTA vrtačka AKU s příklepem „BRUSHLESS“ SHARE20V baterie 2.0Ah,nabíječka, kufr\nAku vrtačka FESTA vrtačka AKU s příklepem „BRUSHLESS“ SHARE20V baterie 2.0Ah,nabíječka, kufr:Aku vrtačka FESTA vrtačka AKU s příklepem BRUSHLESS SHARE20V …\nAku vrtačka Black&Decker BDCHD18K1B2:Vysoce výkonná příklepová vrtačka Black&Decker BDCHD18K1B2Výkonná 18V akumulátorová vrtačka od renomovaného výrobce Black&Decker zajistí maximálně pohodlné a rychlé …\nAku vrtačka Bosch GSB 12V-30 2x2Ah:Aku vrtačka Bosch GSB 12V-30 2x2Ah je šikovným pomocníkem do každé rodiny, který hravě provrtá …\nAku vrtačka POWERPLUS POWX00450:Aku vrtačka POWERPLUS POWX00450 je šikovný pomocník, který si poradí jak s vrtáním, tak se šroubováním. Pohonem …\nNarex ASP 202-2B 20V 2x2Ah (65405304)\nAku vrtačka Narex ASP 202-2B 20V 2x2Ah (65405304):Aku vrtačka Narex ASP 202-2B 20V 2x2Ah (65405304) je šikovným pomocníkem do každé …\nCena: 5 609 Kč\nAku vrtačka Bosch GSR 18V-50 bez AKU:Aku vrtačka Bosch GSR 18V-50 bez AKU je nepostradatelný nástroj každého kufříku s nářadím, …\nAku vrtačka POWERPLUS POWDP15100:Aku vrtačka POWERPLUS POWDP15100 je pomocník do každé domácnosti, který si poradí jak s vrtáním, tak se …\nEinhell Set PXC TE-CD 18/40 Li-i + 64 (2 x 2,0 Ah)\nAku vrtačka Einhell Set PXC TE-CD 18/40 Li-i + 64 (2 x 2,0 Ah) + hračka:Aku vrtačka Einhell Set PXC …\nHoteche AKU vrtačka 12V, 22 Nm – HTP800102\nAku vrtačka Hoteche AKU vrtačka 12V, 22 Nm – HTP800102:Aku vrtačka Hoteche AKU vrtačka 12V, 22 Nm – HTP800102 je …\nAku vrtačka POWERPLUS POWX0041LI:Aku vrtačka POWERPLUS POWX0041LI je skutečný profík, který si poradí jak s vrtáním, tak se šroubováním. Poháněcí …\nBosch Mobilní dílna PSB 1800 18V, 2×1,5Ah\nAku vrtačka Bosch Mobilní dílna PSB 1800 18V, 2×1,5Ah:Aku vrtačka Bosch Mobilní dílna PSB 1800 18V, 2×1,5Ah je šikovným pomocníkem …\nAku vrtačka EXTOL PREMIUM 8891151:Lehký a výkonný aku vrtací šroubovákKompaktní dvourychlostní akuvrtačka EXTOL PREMIUM je vhodná pro středně těžké vrtání …\nAku vrtačka Scheppach Mobilní dílna DTB 20 ProS, 206ks:Aku vrtačka Scheppach Mobilní dílna DTB 20 ProS, 206ks je nepostradatelný pomocník, …\nAku vrtačka Bosch GSR 12V-30 bez AKU:Aku vrtačka Bosch GSR 12V-30 bez AKU je nástroj vhodný pro menší opravy doma …\nMůže se vám stát, že narazíte na podezřele levnou aku vrtačku. Pozorně si přečtěte, co balení obsahuje. Většinou jde totiž o přístroj bez nabíječky a akumulátoru. Takový přístroj je vhodný pro někoho, kdo má doma jiné aku nářadí stejné značky a stačí mu již koupené baterie a jedna nabíječka.\nJak již bylo řečeno, v nabídce jsou kromě obyčejných aku vrtaček také příklepové aku vrtačky. S těmi provrtáte kromě dřeva, kovu a plastu i cihlovou zeď. Zázraky však nečekejte. Na vrtání do panelu to rozhodně není. Pokud tedy plánujete velkou rekonstrukci, je vám příklepová aku vrtačka k ničemu.\nVrtačka aku PBL 2032 PIKF, 18V, bezuhlíková, 2Ah, 3 baterie Li-ion, kufr,\nMyslete na to, že až budete držet aku vrtačku, mělo by to být pohodlné. Její tvar je proto celkem podstatný. Při koupi je vhodné ji vzít do ruky a vyzkoušet určité pozice, ve kterých budete pravděpodobně někdy pracovat. Jedině tak zjistíte, zda se vám s ní bude později dobře pracovat či nikoli. Stejně tak si vyzkoušíte, zda na vás není aku vrtačka příliš těžká.\nA na co si dát pozor? Vhodné je, pokud je rukojeť pogumovaná. Při práci se vám totiž mohou začít potit ruce a gumový povrch zajistí, že vám aku vrtačka nevyklouzne. Dalším plusem pryže je, že tlumí nárazy.\nnejlevnější a nejlepší aku vrtačky\nAku vrtačka Bosch GSR 18V-50 bez AKU:Aku vrtačka Bosch GSR …\nAku vrtačka POWERPLUS POWDP15100:Aku vrtačka POWERPLUS POWDP15100 je pomocník do …\nAku vrtačka Hoteche AKU vrtačka 12V, 22 Nm – HTP800102:Aku …\nAku vrtačka POWERPLUS POWX0041LI:Aku vrtačka POWERPLUS POWX0041LI je skutečný profík, …\nAku vrtačka EXTOL PREMIUM 8891151:Lehký a výkonný aku vrtací šroubovákKompaktní …\nAku vrtačka Bosch GSR 12V-30 bez AKU:Aku vrtačka Bosch GSR …\nBosch GSB 12V-30 bez AKU\nAku vrtačka Bosch GSB 12V-30 bez AKU:Aku vrtačka Bosch GSB …\nAku vrtačka POWERPLUS POWEB1520SET:Aku vrtačka POWERPLUS POWEB1520SET je nezbytný nástroj …\nAku vrtačka Bosch GSR 120-LI 2x2Ah:Kvalita Bosch za dostupnou cenuCenově …\nVrtačka aku PBL 122 BK, 12V, 2Ah, 2 baterie Li-ion, kufr, STAYER\nAku vrtačka Vrtačka aku PBL 122 BK, 12V, 2Ah, 2 …\nNěkteré typy aku vrtaček nabízí svítící LED diody. Ty jsou vhodné zejména do tmavých míst, kde je špatně vidět. Díky vestavěnému světlu uvidíte právě tam, kam potřebujete. Stejně tak je fajn, pokud má aku vrtačka rychlosklíčidlo. Jde o upínací nástroj, který vám pomůže s dotažením prstenců na aku vrtačce. Dalším plusem je, pokud si pořídíte dvourychlostní aku vrtačku. Výhoda je v tom, že zatímco nižší rychlost využijete při šroubování, při vrtání se vám určitě bude hodit ta vyšší.\nKromě samotné aku vrtačky je vhodné koupit rovnou také příslušenství. Potřebovat budete určitě šroubovací bity, které se dají koupit samostatně nebo v sadě. Dále je vhodné pořídit několik velikostí vrtáků. Mnohdy se setkáte s tím, že lze vše koupit v jedné sadě. Pokud to bude výhodné, neváhejte. Příslušenství budete tak jako tak potřebovat.\nVětšina z nás má při nákupu akumulátorové vrtačky určitý rozpočet, se kterým pracuje. Udržet se v rámci rozpočtu a zároveň získat co nejlepší výkon je klíčové.\nTo však není vše, co do toho vstupuje. Zvažte, jaké další nářadí je kompatibilní se stejnými bateriemi. Hluboká řada zajistí, že můžete snadno přidat další nářadí, aniž byste museli pokaždé kupovat jiný akumulátor a nabíječku.\nVelkou roli hraje také záruka. Některé mají pouze roční (nebo i kratší, ale ty obvykle nedoporučujeme), zatímco jiné se táhnou až na 5 let a další nabízejí doživotní záruku. Mějte také na paměti, jakým způsobem budete po prodeji zajišťovat servis, pokud budete potřebovat uplatnit záruční reklamaci. Mít v blízkosti vhodné servisní středisko vám může ušetřit hodiny jízdy nebo náklady na zaslání nářadí poštou.\nNakonec zvažte, kde budete pořizovat nové baterie nebo rozšiřovat svou sbírku nářadí. Je pohodlné nakupovat online, ale možnost přijít do obchodu a vzít si, co potřebujete, když to potřebujete, je důležitá. Pokud jste profesionál, mějte na paměti vztahy s prodejci. Ať už jste v situaci, kdy prodejce přijde za vámi, nebo jdete vy za prodejcem, mít někoho, kdo je ochoten vám pomoci, když se dostanete do potíží, vám může ušetřit čas i peníze.\nPokud jste příležitostný kutil, zřejmě je pro vás tato informace bezpředmětná. Pokud však aku vrtačku plánujete používat často nebo je dokonce součástí vaší denní obživy, pak se podívejte po moderních aku vrtačkách s bezuhlíkovým motorem. Ten se při práci zahřívá mnohem méně než klasický motor. Aku vrtačka pak na jedno nabití vydrží mnohem déle a lze s ní dosáhnout vyšších výkonů. Všechna pro mají samozřejmě i svá proti. Proti bezuhlíkovému motoru hovoří jeho vysoká cena. Pokud pro vás však peníze nejsou problém, nic vám nebrání si ji pořídit.\nMezi hlavní výhody patří například:\nPřenosnost; akumulátorové vrtačky lze vzít kamkoli, pokud je máte plně nabité.\nNabíjecí baterie; baterie můžete dobíjet na konci pracovního dne. Zapojte akumulátor na několik hodin do zásuvky, aby se dobíjel, a z dlouhodobého hlediska tak ušetříte peníze.\nVětší přizpůsobivost znamená, že pro těžko přístupné vrtací práce jsou lepší akumulátorové vrtačky.\nTyto výhody znamenají, že akumulátorová vrtačka má velký smysl pro hobby uživatele nebo osoby s nižšími nároky na vrtačku.\nChlazení vyhřívaných nástrojů – přetěžování nářadí značně zatěžuje jeho motor a může způsobit jeho přehřátí. K tomu dochází většinou tehdy, když se snažíte opracovat náročný materiál, například vrtání do betonu nebo velmi tvrdého dřeva. K přehřátí může také dojít, pokud nářadí provozujete příliš dlouho bez zastavení. Pokud se vám zdá, že se nářadí zahřívá, přestaňte s prací a dejte mu přestávku, dokud nevychladne. Tím se vyhnete opotřebení motoru nebo spálení dílů.\nPravidelně čistěte – pro co nejlepší údržbu je třeba aku vrtačku čistit na konci každé směny a před jeho uložením na noc. Nečistoty a jiné částice z vnějšího pláště můžete otřít kvalitním čisticím hadříkem. K čištění částic z větracích otvorů nářadí je nejlepší použít stlačený vzduch; čištění výfukových otvorů nářadí kartáčem by mohlo nečistoty zatlačit dále do nářadí a později neúmyslně způsobit větší škody.\nBroušení bitů a vrtáků – používání starých a opotřebovaných vrtáků znamená, že při práci musíte s elektrickým nářadím pracovat ještě usilovněji. To způsobuje dodatečné namáhání motoru, které může vést k poškození dílů nebo k přehřátí nářadí vlivem namáhání. Stejně tak je důležité se ujistit, že používáte správný vrták pro materiál, který zpracováváte.\nSkladování – aku vrtačku je třeba skladovat na suchém a čistém místě. Skladování ve vlhkém prostředí může vést k problémům s elektrickými součástmi a způsobit korozi. To může způsobit bezpečnostní problémy nebo způsobit, že aku vrtačka přestane zcela fungovat. Aku vrtačka by také měla být v době, kdy se nepoužívá, uložena v kufru nebo skříni.\nPéče o baterie – lithium-iontové baterie jsou současným standardem pro aku vrtačky. Jedním z nejdůležitějších faktorů, jak udržet lithium-iontovou baterii v dobrém stavu, je řízení tepla. Pokud necháte baterii přehřát, můžete ji neopravitelně „usmažit“. Akumulátory skladujte v klimatizovaných prostorách a nenechávejte je na místech, kde dochází k prudkému nárůstu teploty (například v zadní části uzavřeného nákladního automobilu). Nenechávejte baterii zcela vybít, než ji znovu nabijete.\naku příklepová vrtačkaaku vrtačkaaku vrtačka s příklepemaku vrtačky


Letní cyklistický dres ALÉ GRAPHICS PRR GREEN ROAD - Bajkavárna\n› Oblečení na kolo › Letní cyklistický dres ALÉ GRAPHICS PRR GREEN ROAD\nLetní cyklistický dres ALÉ GRAPHICS PRR GREEN ROAD\nUšetříte 349 Kč (–11 %)\nKód produktu L20112513-M Varianta: Velikost M Skladem v eshopu\n3 299 Kč 2 950 Kč\n90% dresu Green Road se skládá z tkanin, pryží, vložek a elastických vložek, které jsou recyklovány a mají minimální dopad na životní prostředí. Významné procento použitých tkanin je certifikováno jako výrobek získaný z recyklovaných materiálů.\nHlavní tkaninou je Microforato Light Green, která zlepšuje ventilaci a rychle schne.\nZadní strana je lehká, prodyšná a odolná díky látce Micro Back Green.\nRukávy s barvivem, vyrobené z materiálu 120 Green, poskytují maximální volnost pohybu a lepší aerodynamiku.\n3 zadní kapsy mají reflexní vložku, která je viditelnější na silnici a 4. eko kapsu na pravé straně, kde můžete skladovat odpadky, jako jsou prázdné energetické tyčinky, atd.\nDres má ochranu UPF50 + a některé zelené detaily, které zdůrazňují ekologický duch této kolekce. Pouze zip, elastický lem a vnitřní štítky nejsou recyklovatelné.


Morálně-duchovní maják Paroubek, kde je Chytrá migrace a uznězení a za kolik to má Putin — HlídacíPes.org\nNapsal/a Robert Malecký 24. dubna 2022\nPSÍ UŠI. Jsme v zásadě málo nároční a od života už nečekáme příliš. Takže by nám po Sobotkově Vládě sousedovy mrtvé kozy a Babišovu Kabinetu národních nemehel přišla Vláda levného točeňáku jako docela příjemné zpestření. Tak uvidíme, jak to s kontrolami marží u koniny a slovenského točeného dopadne a v mezičase jsme zde s naším pravidelným přehledem událostí uplynulého týdne. I když – událostí: no posuďte sami.\nBlíží se prezidentská volba, tak se přirozeně začínají objevovat i prezidentští kandidáti a kandidáti na kandidáty. Protože ono být takovým kandidátem, to není samo od sebe, a kdo nemá podporu poslanců nebo senátorů a stranických sekretariátů, tak se nejprve musí snažit, aby se kandidátem vůbec mohl stát. Což se týká i bývalého předsedy ČSSD Jiřího Paroubka, který by se prý chtěl stát takovým občanským kandidátem.\n„O té kandidatuře uvažuji. (…) Asi by to neměl být člověk, který zasahuje do každodenní práce vlády. Měl by být schopen morálněduchovního vedení společnosti. (…) Mohl bych být užitečný a mohl bych té zemi vrátit, co mně dala.“\n(Jiří Paroubek v rozhovoru pro PrahaIN, 21. dubna)\nTak tedy vítáme morálně-duchovního majáka na palubě a podíváme se na některého jeho morálně-duchovní majákové pilíře. Takhle třeba majákuje v souvislosti s dodávkami zbraní na Ukrajinu:\n„Nejvíce v téhle věci oceňuji postoj Německa a Maďarska. Myslím, že je velmi rozumný. Maďaři nedodávají vůbec.“\nMá rád Viktora Orbána:\n„Myslím si, že jestli někdo mluví o omezování médií v Maďarsku, tak je to legrace proti tomu, co je tady.“\nA nemá rád současné vedení ČSSD:\n„Když vláda udělá evidentní chyby, jako je třeba zavedení cenzury, z Lidového domu se neozval ani hlas. Když byly zakázány koncerty Jarka Nohavici, neřekli ani slovo. Oni jsou úplně neschopní a líní a měli by skončit.“\nTakhle: Možná vás to překvapí, ale Jiřího Paroubka máme svým způsobem rádi. V jeho éře se ještě politika dělala tak nějak gruntovně, strany byly strany a byla i nějaká ideologie, sem tam někdo někoho zastřelil a televize šlapaly podle toho, jak si přály stranické sekretariáty, a ne aby novinařinu dělali novináři. Taky jsme byli mladí a krásní, nebo aspoň mladší, takže je to trochu jako když důchodci vzpomínají na levné banány, uznáváme. Ale tohle nevyjde. Poslední volby Paroubek vyhrál v roce 2010 a paradoxně to byly ty, které nejvíc nevyhrál. Od té doby nic a už se na tom nic nezmění. Říká se tomu cyklus neúspěchu a není snadné to otočit. Nyní se zjevně chystá orientovat na voliče, kteří odpadnou od huby Babišovi, Okamurovi a Volnému – a tam bude přecpáno a drobků moc nezbyde. Panu Paroubkovi přejeme klidný a důstojný důchodek.\nDívali jsme se na tiskovku vlády, když zrovna oznamovali jmenování národního koordinátora pro zvládání migrace. Stal se jím ministr vnitra Vít Rakušan a občan se ptá: Jak to, že Národním Koordinátorem Pro Zvládání Všeho není Babiš?! Kdo se bude fotit, kdo bude čekat, až přijdou ti, kdo přijít mají? Kdo bude kontrolovat propisky? A kde je Chytrá migrace a uznězení? Takhle mrhat přirozenými talenty a odsoudit předsedu opozice k podřadnému prskání na sociálních sítích.\nFajn, poslanec a předseda největší opoziční strany, který ještě před pár týdny sliboval konstruktivnost, a dokonce mu za postoj k Ukrajině tleskali členové vlády, definitivně otočil. Teď se postavil i na stranu dezinformací. Co se nahlašování týče, má k němu ovšem Babiš specifický vztah. S nahlašováním například nijak nesouvisel jeden vázací akt z bratislavské vinárny U obuvníka, nemělo s ním nic společného EET a její rodná udavačská sestra, loterie Účtenkovka, a taky už si nemůžeme vzpomenout na autora slavného výroku: „Ježiš, no tak řekněte přesně, kdo vám ty informace dal. Nebuďte slušnej. Řekněte pravdu, kdo vám to řek, který úředník. Jste moc hodnej. Jméno!“\nPutin už to má za pár a nic mu nepomůže. Mistrovství světa v twitterové diagnóze na dálku ovládla politická psychoanalytička, bývalá ministryně pro lidská práva Džamila Stehlíková.\nNic proti. Kremelský vrah si žádné ohledy nezaslouží a lidu takové diagnózy dodávají naději. Jen bychom připomněli, že když se takhle paní Stehlíková pustila do diagnostiky posledně, bylo z toho jen mrzení.\nZakončujeme tradiční rubrikou výroků, které uzrály jako dobře uleželý camembert z Olmy a následně se odebraly smrdět na smetiště dějin. Tenhle je pouhé dva roky starý:\nTak snad to klaplo, no. Klidnou mysl.\nLumír Poledník napsal:\nMyslím,že by bylo na místě sdělit panu Putinovi,le i panu Paroubkoviže u nás řešili občšané nezdárné politiky defenestrací.Je věřejně známo,že jak pražská hrad,ta Kreml,jsou budovy s okny.\nHlavně, abyste si to uvědomil i Vy. Vztahuje se to i na na takové občany, kteří věští z koule.\nZřejmě máte na mysli defenestraci „nezdárného politika“ Jana Masaryka, že, pane Poledníku?\nAno, tu provedli občani, i když není známo jakého státu. Ty ostatní defenestrace „ u nás“ spáchali poddaní resp. páni, vážně.\nDále je dobré připomenouti, že defenestrace z Pražského hradu se povedla poněkud nečekaným způsobem: Defenestrovaní přežili, zato následnou válku nepřežilo slušné procento evropského obyvatelstva.\nKonečně: V Rusku se vládcové mordují tradičně (Fjodora II. Borisoviče a Pavla I. uškrtili, Ivana VI. ubodali, Petra III. umlátili, Alexandra II. vyhodili do luftu, o Mikulášovi II. ani nemluvě). A tak podobně, seznam je docela dlouhý.\nU nás jakbysmet.\nTakže jakápak okna, nespolehlivá, že.\nPředřečník stěží může myslet Jana Masaryka, protože ten nebyl defenestrován z Pražského hradu nýbrž z Černínského paláce.\nTen článek je zcela zbytečný.On snad někoho zajímá špatný klaun?Tedy sexymozek Paroubek?Ovšm líbí se mi,co se nelíbí estébákovi Burešovi.Hamáčka nemá cenu vzpomínat.\nTak článek je určen k pobavení. Pokud se čtenářům nad ubohými bláboly ping. paroubka nezvedne kufr, tak nic jiného než se jim zasmát, nezbývá.


Orientální břišní tance zdůrazňují ženskost - Benešovský deník\nOrientální břišní tance zdůrazňují ženskost\nVLAŠIM - Udělat něco pro svou postavu a spokojenost mohou ženy v každém věku\nJak správně vrtět boky, poradí zkušené lektorky břišních tanců ve Vlašimi | Foto: Jiří Hrnčíř\nProjevit radost z pohybu v souladu s hudbou, zdůraznit a prohloubit svou ženskost, navodit si pocit uvolnění, zvládnout základy estetického držení těla. To vše mohou získat zájemkyně o kurzy orientálního tance ve Vlašimi, které se konají každý čtvrtek v zasedací místnosti vlašimské sokolovny.\n„Jde o atraktivní pohybovou aktivitu, která není omezena věkem, postavou ani výkonností. Přispívá k formování postavy zvláště v břišních partiích a oblasti boků,“ přibližují vůbec nejstarší taneční umění zkušené lektorky vlašimských kurzů s tím, že každá lekce zahrnuje také relaxaci, dechová cvičení a základy jógy.\nZačínající zájemkyně o výuku břišních tanců se scházejí v půl sedmé odpoledne. Ženy, které už orientální šátky a blýskavé flitry trochu ovládají, tančí od 17 hodin.\n„Přihlásit se je možné kdykoliv během celoročního kurzu,“ dodávají cvičitelky.


Diskuse (28 reakcí)\nElektrokolo jako tahač i mikrobus\nO využitelnosti elektrokol jako pomocníků v obtížných cyklistických situacích nebo při zdravotních obtížích jsme psali již dříve. Elektrokola se v Česku rychle ujímají jako pomocníci při převozu těžkých nákladů nebo dokonce osob. Dnes se podíváme, jak vypadá provoz takového „tahače“ v praxi.\nDiskuse (68 reakcí)\nNení kolo, jako kolo, natož když se k němu přidá elektrická asistence, tedy výpomoc motoru poháněného energií z baterie. Chování stroje s motorem má svoje zvláštnosti, a proto se jeho ovládání a řízení trochu liší od jízdy na běžném jízdním kole. Zde jsou zkušenosti našich testerů, kteří se na elektrokola specializují.\nDiskuse (63 reakcí)


Víme, čím žil Jablonec před 100 lety - únor 1914 - Jablonec nad Nisou\n1. února 1914, číslo 21, strana 3\nNouze v Krušných horách. Z Balkánu, ani ze zámoří už nepřicházejí pro krušnohorské krajkářky žádné zakázky na paličkované krajky nebo výšivky na tyl. Také dívčiny, které ve stejné branži pracovaly v Sasku, se vracejí domů. Okolo sta strádajících žen se vydalo na Okresní úřad v Karlových Varech, aby si zde vyprosily pomoc a podporu.\n4. února 1914, číslo 23, strana 1\nSituace na Balkáně. Probíhají úspěšná jednání mezi řeckou a srbskou vládou o soluňském přístavu. Zdá se, že Řekové vyhradí Srbsku část přístavu, kde i budovy budou srbským vlastnictvím a kde budou prováděny celní formality a odbavení zásilek srbskými celníky.\n8. února 1914, číslo 26, strana 8\nMóda v USA. Nejnovějším hitem jsou fotografie na lidské kůži. Zejména mladé dámy s krásnými rameny si na ně dávají zhotovit snímek manžela nebo dítek, na rukou nosí fotky příbuzných. Také pánové si dávají aplikovat na různé části těla obrázky svých nejmilejších – výhodou je, že se dají podle potřeby rychle smýt.\n11. února 1914, číslo 28, strana 3\nSmržovka. Hluchoněmá žebračka F. Maschková byla na stanici Malopolsko zachycena nákladním vlakem a vlečena po trati. 53-letá nešťastnice byla s těžkým vnitřním zraněním převezena do tanvaldské nemocnice.\n11. února 1914, číslo 28, strana 4\nŘím. Budoucí albánský panovník, princ z Wiedu, dorazil včera ve 23 hodin berlínským vlakem do Říma, kde byl přivítán vrchním ceremoniářem a zástupci vlády. Lid provolával: „Ať žije Albánie!“, načež princ odjel dvorním kočárem do své dočasné rezidence v hotelu Excelsior. Princ telegrafoval Essad Pašovi, že očekává albánskou delegaci mezi 18. a 20. únorem.\n12. února 1914, číslo 28, strana 4\nDěčín. Stávka tiskařů pokračuje. Pohřeb zastřeleného sazeče Solingera se bude konat zítra. Sociální demokraté jej chtějí využít k velké demonstraci a večer se bude v hotelu „U města Prahy“ konat velký meeting socialistů a tiskařských odborů. Tamtéž byl totiž Solinger zastřelen agentem Paulem Keilingem. Keiling byl již několikrát trestán pro ublížení na těle.\n12. února 1914, číslo 29, strana 3\nÚspora energie. Kondiční bicykl může sloužit i jako dodavatel energie pro elektrická svítidla! Sviťte a posilujte přitom tělo! Patentový úřad ve Vídni zaregistroval nový vynález, který přichází z Paříže: pokojový šlapací aparát, vybavený dynamem a baterií. Pro slabé gymnasty je vhodné kolo s baterií 12 V/12 A, svalnatí sportovci mohou nabíjet baterie o síle 12 V/25 A.\n15. února 1914, číslo 32, strana 2\nDo Jablonce přiletí vzducholoď Sachsen! Přílet se chystá předběžně na duben. Přistane patrně na mšensko-rýnovických lukách. Předseda spolku pro cizinecký ruch pan Ernst Hollmann již vyjednával s 26 majiteli pozemků. Přítomni byli i starostové těchto obcí.\n15. února 1914, číslo 32, strana 3\nJablonec. Ples mistrů a dělníků městské plynárny předčil všechna očekávání. Konal se na Střelnici ve stylu „biedermayer“. Pozoruhodné byly světelné efekty i dekorace, zejména baldachýn ve světnici na věžičce s „Královnou noci“. Ples poctil svou návštěvou pan ředitel Ing. Herrmann s chotí a úředníci plynárny. Vyhrávala kapela pana Pilze a tance řídil taneční mistr pan Max Tandler.\n19. února 1914, číslo 35, strana 3\nJablonec. Putovní muzeum tuberkulózy můžete bezplatně navštívit příští úterý! Spolek pro boj proti tuberkulóze předvede obyvatelstvu velký počet exponátů a poradí, jak nemoc včas rozpoznat a jak zahájit léčení. Výstava se bude konat na Dolním náměstí v domě číslo 13.\nVytvořeno 3.2.2014 11:37:56 | přečteno 4418x | Petr Vitvar


Blízko diaspoře | | A2 – neklid na kulturní frontě\nS Hannesem Lohem o německém gangsta rapu a jazyce migrantů\nČlen německé hiphopové skupiny Anarchist Academy dnes jako výzkumník dokumentuje a analyzuje německý rap. Jeho výzkumy ukazují, že subžánr gangsta rap zásadním způsobem souvisí s migračními pohyby a emancipací přistěhovalců, zvláště pak těch, co mají přímou zkušenost s emigrací.\nHannes Loh (vpravo) se spoluautorem jedné ze svých knih Muratem Güngörem. Foto HipHop Symposium\nJaký je vztah mezi hiphopovou subkulturou a migrací?\nVelmi úzký. Připomeňme jen to, že každý Afroameričan ve Spojených státech vyrostl v rodině se zkušeností diaspory, což nutně dělá z hip hopu a migrace, ale také hip hopu a menšinové společnosti provázaná témata. Pionýři hip hopu, jako Kool DJ Herc, Grandmaster Flash a mnozí další, navíc měli z dětství nebo dospívání osobní zkušenost s migrací. Když se hip hop v New Yorku objevil, šlo o hnutí mladých Afroameričanů, ale také migrantů z Jamajky, Portorika, Haiti, Kuby a dalších zemí. V Německu byla hiphopová scéna raných osmdesátých let do velké míry tvořena mladými Turky, Kurdy, Italy a Jugoslávci. Také ve Švýcarsku byli Španělé, Portugalci, Italové, Turci a posléze i Jugoslávci poměrně významnými skupinami.\nProč je hip hop tak atraktivní pro mladé migranty a příslušníky menšin?\nHip hop nabízí mladým lidem bez ohledu na sociální status, etnický původ nebo náboženství velmi konkrétní návod, jak prožít sebe samy – na umělecké a tvůrčí úrovni máte příležitost vytvořit svůj vlastní styl, stát se díky němu rozpoznatelným a koexistovat a poměřovat se s ostatními. Okamžitě se stanete součástí skupiny mnoha podobně smýšlejících lidí, kteří působí na místní úrovni, ale také patříte ke globální subkultuře s vlastní historií, způsoby vyjadřování a pravidly chování, která si můžete osvojovat. To je velmi přitažlivé pro mladé lidi obecně, ale ještě daleko atraktivnější je to pro ty, kteří žijí na pomezí dvou kultur nebo nemají místo ve většinové společnosti.\nV současném Německu je hip hop často vnímán jako kultura migrantů a označován hanlivým přívlastkem „kanakisch“, s odkazem na Novou Kaledonii. Jak se to stalo?\nDošlo k tomu s nástupem street rapu a gangsta rapu, konkrétně když se objevil Bushido. Na začátku nultých let byl alternativou k rapperům ze Stuttgartu či Hamburku, kteří do té doby rozhodovali o podobě rapu v Německu. Musím ale dodat, že Bushido byl částečně uměle vyprodukovaná postava a v crew Aggro Berlin hrál roli jakéhosi zlého Araba. B-Tight a Sido měli na starosti ironii a humor a Fler se do role naštvaného německého homeboye nemusel moc nutit, což platí pochopitelně i pro zbytek skupiny. Její rozvržení nicméně nebylo určitě náhodné. Bushido pochopitelně pracoval s klišé. Poprvé se ale stalo, aby rapper řekl: „Přicházím zdola a všechny vás ojebu.“ Bushido navíc prohlásil: „Nechci mít nic společného s vaší scénou a nejsem žádný rapper.“ A to všechno němčinou, která byla do té doby většinovou společností zesměšňována a vysmívána. Komici, jako například duo Erkan a Stefan, byli do té doby jediní, kdo s takovou němčinou seznámili širší publikum, ale jejich cílem bylo dělat z tohoto způsobu mluvy legraci. Skrývá se za tím samozřejmě rasistický záměr přesvědčit sami sebe, že jsme lepší, vzdělanější a inteligentnější než skupina, která nás rozesmívá. Bushido a jeho následovníci tyhle lidi provokovali.\nJakou roli hrála v tomto protiútoku otázka migrace? Rappeři, jimž Bushido otevřel dveře, se v Německu přece socializovali a nemají spojení s rodnými zeměmi svých rodičů.\nTo není pravda. Druhá generace gangsta rapperů a street rapperů v Německu jsou především lidé s přímou zkušeností s migrací a byli vždy součástí menšinové společnosti. Umělci jako Fard, Kurdo, Xatar, Bero Bass, Nazar, Eno, Zuna, Farid Bang, SSIO, MoTrip nebo Majoe přišli jako děti uprchlíků do Německa, takže zkušenost s migrací hraje v jejich životě významnou roli a přímo nebo nepřímo se to projevuje i v jejich tvorbě. Žádný z těchto MCs nepovažuje němčinu za svůj mateřský jazyk, a přesto dnes jejich městský hiphopový socioetnolekt dominuje slangu německé mládeže. Pouliční a gangsta rap v Německu prostě není primárně produktem třetí generace přistěhovalců. Gangsta rap je žánr, který čerpá svou svěžest a sílu z blízkosti k diaspoře.\nNa konci devadesátých let vypadal německý rap úplně jinak než dnes – zmiňme skupiny jako Fantastischen Vier či Beginner nebo rappera Dendemanna. Jak došlo k tomu, že se vývoj zcela obrátil?\nSlovo „kanake“ je toho dobrým dokladem. Původně to bylo hanlivé označení pro přistěhovalce z Jihu. Teď se však mezi mladými Turky, Kurdy a Araby používá k sebeidentifikaci a má podobnou funkci jako slovo „nigger“ mezi mladými Afroameričany ve Spojených státech. Menšina přebrala hanlivý termín, který vytvořila majoritní společnost, a dala mu jiný, pozitivní význam. Menšinové skupiny se jeho prostřednictvím nejen vymezí, ale udělají z něj pozitivní sebeurčení. Velké části většinové společnosti pak připadá váš sebevědomý postoj zajímavý a ráda sleduje, co děláte. Líbí se jí hudba, kterou tvoříte, jak mluvíte, jak se oblékáte. Takže se pro mnohé stanete modelem.\nCo německou mládež střední třídy tak fascinuje na rapperech, jako je Haftbefehl nebo Xatar?\nPodle mého názoru to má několik aspektů. Především je tu určitý voyeuristický popud. Rádi se díváte na odlišnost druhých, ale na rozdíl od příkladu s komiky Erkanem a Stefanem se v tomto případě člověk nepobaví – spíš trochu vyděsí. Příběhy rapperů jsou jako akční filmy a rappeři jsou jako superhrdinové. Mimo to vyzařují určitý druh vzpoury, což se teenagerům líbí. Představují tak idealizované typy, které se odlišují od rodičů i většinové společnosti. Klukům navíc nabízejí hypermaskulinní obraz mužství.\nTaké to, co tito rappeři provádějí s němčinou, je naprosto novátorské a tvůrčí. I to je důležitý faktor, proč jsou pro mladé tak přitažliví. Spisovná němčina se v jejich jazyku mísí s anglickým hiphopovým slangem, je obohacena vlivy nejrůznějších mateřských jazyků a konečně také regionálním dialektem daného německého města. Časy, kdy se někdo mohl smát člověku mluvícímu špatnou němčinou, jsou pryč. Dnes většinová společnost dohání jazykové hry rapperů a chce jim rozumět. Nejen mladí lidé, ale i první stránky respektovaných médií se věnují lidem, jako je Haftbefehl nebo Xatar. Stejně jako v Americe na konci osmdesátých let i v Německu na počátku let devadesátých novináři prováděli kulturní a lingvistický kvazivýzkum, jehož předmětem byl právě migrantský rap. Exotika fascinuje a novináři chtějí předat svým čtenářům něco snadno stravitelného. Samozřejmě právě v tom zmíněný voyeurismus hraje ústřední roli.\nDo jaké míry jsou si rappeři, jako například Haftbefehl, vědomi této role? Že jsou na jedné straně modely formování identity a na druhé téměř „výzkumnými objekty“?\nMyslím si, že Aykut Anhan si dobře uvědomuje, co jeho vzhled a slova znamenají a způsobují, když vystupuje jako Haftbefehl. Důležité je také poznamenat, že mnoho rozhodnutí je motivováno tržně a cílem je být obchodně úspěšný. V tomto ohledu rap představuje příležitost pro sociální vzestup. Lidé z prostředí migrantů nemají stejné zázemí a možnosti jako střední třída. Nemohou si říct: teď budu dělat gangsta rap a pak se vrátím na školu. A třeba Haftbefehl bude komerčně fungovat pouze tehdy, pokud bude sloužit stereotypům, jejichž naplnění se od něj čekává. Při osobním kontaktu se často ukazuje, že rappeři v soukromí zastávají zcela odlišné hodnoty, než by se dalo očekávat na základě jejich textů.\nNení úspěch gangsta rapu tak velký spíš proto, že sbírá příběhy přímo z ulice a může se s ním identifikovat spousta lidí?\nAno, i proto tento druh hudby funguje tak dobře – a společně s poptávkou většinové společnosti ji to činí tak úspěšnou. Je také zajímavé, jak žánr sleduje migrační toky. Mnoho současných úspěšných rapperů pochází z rodin, které se do Německa přistěhovaly v osmdesátých let ze Středního východu. Následuje je generace mladých lidí, jejichž rodiče pocházejí z afrických zemí. Například v Kolíně nad Rýnem existuje afrotrapová scéna, která má svou specifickou identitu. A v dohledné budoucnosti jistě uslyšíme o německých rapperech, kteří uprchli před válkou v Sýrii. Estetická, hudební a jazyková podoba žánru je zkrátka úzce spjata s migračními životními zkušenostmi jeho protagonistů. V gangsta rapu zůstává zachován otisk minulých globálních migračních pohybů, který upomíná na války a krize, jež donutily lidi vše opustit a hledat si nový domov.\nZ německého originálu Wie Migranten Rap geformt haben. Ein Gespräch mit einem HipHop-Forscher, publikovaného na švýcarské mutaci webu noisey.vice.com, přeložila Marta Martinová. Redakčně kráceno.\nHannes Loh (nar. 1971) působil v devadesátých letech v rapové skupině Anarchist Academy, nyní se vědecky zabývá historickými, sociálními a hudebními kořeny globální hiphopové kultury. Společně se Saschou Verlanem vydal publikaci 35 Years of Hip-Hop in Germany (35 let hip hopu v Německu, 2015), mimo to je autorem čtyř dalších knih. Pracoval jako novinář, nyní je učitelem.


BataStory.net: Výzva k dívkám se zájmem o Baťovu školu práce pro mladé ženy\n(Pro zvětšení faksimile původního dokumentu neklikejte myší na jeho sousední obrázek, ale až na větší kopii umístěnou na konci článku.\nA kdybyste měli doma dokonce exemplář onoho tehdy k němu přiloženého dotazníku, nevíte ani jak bychom vám byli vděčni…)\nhlásíte se do závodů naší firmy. Podle stáří mohla byste býti přijata do naší školy práce pro mladé ženy. Přejeme si, aby z řad našich mladých žen vycházely ženy pro život dobře vychované. Klademe na ně proto velké požadavky a můžeme přijímati jen velmi schopné, nadané a tělesně zdravé dívky ve stáří 14ti a 15ti let, které přestupují přímo ze školy.\nKaždý rok bývá velmi mnoho přihlášek; vybíráme jen nejlepší na základě školního vysvědčení, rodinných poměrů, výsledku přijímací zkoušky, lékařské prohlídky a dle konečného rozhodnutí osobního. oddělenÍ. Přednost dáváme dívkám ovládajícím mimo mateřštinu některý cizí jazyk.\nChceme snaživým podati pomocnou ruku. Mladá žena, která má opravdu touhu vytrvalou prací, dalším vzděláváním, tělesnou výchovou a správnou životosprávou do.sáhnouti lepšího života, dopracovati se samostatného postavení spoluprací na našem velkém díle, najde u nás druhý domov a dosáhne úspěchu.\nDáváme mladým příležitost, aby se k životnímu závodění, které není pohodlné, otužili a naučili se spoléhati vždy jen na svůj rozum a vůli. Na jaký stupeň se vypracují, záleží od nich samých.\nPosíláme Vám dotazník. Vyplňte jej samostatně, svědomitě, pravdivě a vraťte na naši adresu. Budete-li vyhovovati našim podmínkám, povedeme Vaši přihlášku v evidenci a podle potřeby Vás povoláme ke zkoušce. Jinak na dotazníky neodpovídáme. Nepřikládejte dokumentů; za ztrátu neručíme, fotografie nevracíme. Neupomínejte vyřízení a nepište nové žádosti, ani do Zlína nejezděte bez našeho vyzvání.\nVyplněný dotazník není pro nás ani pro žadatelku závazkem a nemohou z tohoto titulu vzniknouti pro žádnou stranu nároky.\nNa poslední straně jsou vypsána města, kde budou přijímací zkoušky. Místo, které Vám nejlépe vyhovuje, označte na 1. straně dotazníku; dle možnosti Vás do tohoto města ke zkoušce povoláme.


Lepidlo na cihly porotherm – Hverdagens skonhed\nHomegarážeLepidlo na cihly porotherm\nBroušené cihly si již našly své pevné místo i na našich stavbách a jejich obliba. Inzerát lepidlo na cihly porotherm broušené v okrese Hlavní město Praha, cena 80Kč, od Roman Čermák na Sbazar. Popis: prodám lepící pěnu na cihly. Mimořádná akce na POROTHERM ! Druhý den jsem založenou stavbu kontroloval a založené cihly šly lehce. Zdění přesných broušených cihel pěna nebo lepidlo ?\nZdění cihel na pěnu a na lepidlo z hlediska uživatelů,ZDěNí CIHEL NA. Nová technologie zdění pro cihly plněné minerální vatou. Zkouším vlhčit cihly, lepidlo nanášet tak na tři cihly dopředu ve vrstvě. Chci se zeptat na vaše zkušenosti se zděním.\nVata je uvnitř cihly mírně zmáčknuta, což ji fixuje na přesně určené pozici a zároveň. Cihly AKU Profi se zdí na maltu pro tenké spáry, kterou je možné nanášet na. Na vyzděnou spodní řadu se další řady zdí už na lepidlo, které se na. Lepidlo na celoplošnou tenkou spáru na broušené cihly Keratherm. Zdí se na maltu pro tenké spáry, která se někdy v praxi označuje jako lepidlo.\nSlevový poukaz na cihly, stropy a překlady. Nanášecí válec pro lepidlo – pro nanášení malty pro tenkou spáru na broušené zdivo v. Nedoporučená použití. Podrobné údaje o dodavateli. Dobrý den, lepidlo na lepení SDK desek samozřejmě existuje, záleží spíše na tom.\nNa téma " Lepidlo nebo pěna" už bylo napsáno spousta různých článků. Já jsem zdil obvodové zdivo na pěnu a příčky na lepidlo. Broušená cihla plněná minerální vatou na lepidlo pro zdění. Broušený cihelný blok s minerální izolací pro tl.\nProdám zbylý stavební materiál. Zdění z cihly plné – na ležato (jednoduchá), 260,- Kč, m2. Dryfix jsou určené pro omítané. Natažení stropu – 1x lepidlo s perlinkou – příplatek 55Kč za 2. PROFIMIX ZM 911 nebo lepidlo na žebra PROFIMIX ZM 912, na založení zdiva. Pro zdění se nesmí použít zmrzlé cihly .


Making The News: Zahrajte si na zpravodajský tým - Catalyst Czech Republic\nInteraktivní obchodní hry\nMaking The News Zahrajte si na zpravodajský tým\n2 hodiny - 3 hodiny\nÚkolem týmů je přinést reportáž o konferenci a publikovat svoji vlastní titulní stranu novin\nÚkolem týmů bude během dvou nebo tří hodin doslova vytvořit „zprávy na titulní straně“, a sice formou teambuildingové akce, ve které jde o více než jen o palcové titulky, protože se jedná o skutečné zpravodajství z vaší konference. Je to zábavná teambuildingová aktivita ve svižném tempu plná energie, při které váš tým vybočí ze svojí komfortní zóny a ocitne se ve světě novinového zpravodajství. Zadaný úkol vypadá jednoduše.\nTýmy musí pouze vytvořit titulní stranu novin, která bude přinášet zprávy z daného konferenčního dne. Jenže jde o mnohem více než jen o to přijít se sólokaprem. Týmy musí pro svoje noviny vymyslet název, sepsat celou řadu článků, vytvořit komiks, navrhnout reklamu a sepsat dokonce i „byznysovou předpověď“.\nJde o silný společný zážitek, který přiměje delegáty, aby přemýšleli a diskutovali o tom, kam vaše společnost vlastně míří – a na který určitě jen tak nezapomenou.\nStrhující způsob, jak shrnout náplň vaší konference nebo se hlouběji zamyslet nad aktuálními obchodními problémy. Program Making the News je zaměřen na kolektivní kreativitu, ať už vaše společnost potřebuje cokoli – řízení změn, vizualizaci budoucnosti, utvrzení firemních hodnot nebo inteligentní diskuzi o zásadách a postupech. Přísný časový program se nepodaří splnit bez kvalitního projektového řízení během celého programu. Výtvor každého týmu bude vystaven na pódiu a můžete si jej odvézt zpět do práce, kde poslouží jako orientační plán pro další činnost.\nMyšlenky Společenské odpovědnosti společnosti (CSR)\nPři tomto cvičení se od lidí často očekává, že budou předvídat budoucí události. Je to užitečný nástroj, který umožňuje se hlouběji zamyslet nad různými prvky vaší vlastní definice sociální odpovědnosti: předpovídání „zítřejších zpráv“ je ideální platforma, na které se mohou účastníci zamyslet nad dopady svých činnosti na životní prostředí a nad tím, co mohou udělat pro rozvoj politiky sociální odpovědnosti.\nSpolupráce mezi pozicemi\nPředstavy o budoucnosti


Vojenský prostor Ralsko se vrátil k normálnímu životu | Týden.cz\n21.08.2018 18:11 Reportáž\nJen málokdo by dnes poznal, že nedaleko České Lípy se nacházel vojenský prostor, v němž se cvičily sovětské okupační jednotky. Minulost dokumentují jen polorozpadlá kasárna a vysloužilé vojenské letiště.\nPo silnici vedoucí lesem se plouží červená stodvacítka, v dálce se rýsuje postava. Se zkracující se vzdáleností v ní posádka osobního vozu identifikuje regulovčíka oblečeného do vojenské uniformy. Ruce mu zakrývají bílé rukavice s rukávy vinoucími se až k loktům, na hlavě kovová helma, v ruce třímá hůlku. Tou dává signál a automobil zastavuje. Vtom se z levé strany z lesa vyřítí sovětský tank T-72. Za ním další a další. Přes cestu takto přejede asi desítka čtyřicetitunových kolosů a silnice je poté opět průjezdná. Stodvacítka pokračuje v jízdě směr Mimoň. Píše se srpen roku 1987 a v autě sedím já a mí rodiče.\nV někdejším vojenském prostoru Ralsko byl před třiceti lety pohyb sovětských vojáků včetně bojových vozidel běžná věc. Les nedaleko severočeské Mimoně protínala silnice spojující Mnichovo Hradiště a Českou Lípu. Po ní jsme několikrát do roka jezdívali za rodiči mého otce do Volfartic, malé vesnice u České Lípy. Vzpomínám, jak jsme vždy uzavírali sázky, zda nás budou kvůli průjezdu tanků stavět, či nikoli. Jako desetiletý kluk jsem nechápal, proč tam ti vojáci jsou. Rodiče mé dotazy odbývali odpovědí, která mi časem začala lézt na nervy: "Jednou ti to vysvětlíme." Později mi bylo jasné, že mi tehdy ani jinak odpovědět nemohli. Pokud tedy nechtěli riskovat, že si je soudružka učitelka pozve do školy k vysvětlení, co že mi to cpou za zpátečnické klíny do hlavy.\nPo třech desítkách let se na místo vydávám znovu. Projíždím ve směru od Mnichova Hradiště Dolní Krupou, poslední obcí před hranicí bývalého vojenského prostoru. Za cedulí konec obce dokonce poznávám zatáčku, kde za pobytu okupačních vojsk stála malá budka. V ní příslušník tehdejšího Sboru národní bezpečnosti (SNB - dobové označení uniformovaných policistů), který přijíždějící vozy stavěl a prováděl u posádky kontrolu dokladů. V podstatě taková celní prohlídka, jen se tím rozdílem, že se odehrávala ve vnitrozemí. V zatáčce na chvíli zastavím a vzpomínám, jak se mi tenkrát vždy svíral žaludek, protože jsem se bál.\nPokračuji dále po stejné lesní silnici, kde nás kdysi dávno zastavovali regulovčíci, když se ruské tanky hodlaly dostat z jedné strany silnice na druhou. Bývalé přejezdy pro těžkou bojovou techniku sotva poznávám. Spíše odhaduji, že mají dnes podobu ústí zpevněných lesních cest.\nPo pár minutách přijíždím do osady Kuřívody, která je dnes součástí obce Ralsko. Na první křižovatce se dávám vpravo a záhy se po mé pravici objeví zbytky betonových zdí s kusy zrezlých ostnatých drátů. Vystupuji z auta a vidím vjezd do bývalých kasáren. "Tak tady nás chránili," říkám si v duchu s notnou dávkou ironie. Dnes jsou už budovy polorozpadlé, oloupaná fasáda dokazuje, že zub času se do nich zakousl opravdu pořádně.\nAle ne všechny bývalé vojenské ubikace stihl stejný osud. Objevuji i takové, které prošly rekonstrukcí a dnes slouží jako výrobní haly nebo zázemí firem zde sídlících. Bývalý vojenský prostor dnes daleko více připomíná jednu velkou, ale nekompaktní průmyslovou zónu uprostřed borových lesů.\nZkouším se zeptat místních, zda si ještě pamatují na pobyt "spřátelených" armád. Ale potkávám jen lidi, kteří jsou mladší než já, a na vojáky si tedy nepamatují, nebo ty, kteří se do Kuřívod přistěhovali. Jen nástěnka vedle budovy obecního úřadu upozorňuje, že se v místě dá navštívit expozice, která přítomnost cizí armády připomíná. Otevřená je však jen od pátku do neděle. Je úterý, tak mám smůlu.\nOBRAZEM: Vojenský prostor Ralsko se vrátil k normálnímu životu\nNasedám do auta a pokračuji do Ralska. Chci se totiž ještě podívat na vysloužilé vojenské letiště, domov ruských stíhaček MiG-21. Na křižovatce odbočuji vlevo a přede mnou se zjeví několik pětipatrových paneláků. Zde žily rodiny sovětských vojáků. Některé domy byly ponechány svému osudu, jiné jsou zrekonstruovány a obydleny.\nZastavuji s tím, že pořídím pár snímků. Všímám si, že vedle mě parkuje červený automobil s lotyšskou mezinárodní poznávací značkou. Vystupuje z něj manželský pár ve věku přibližně pětašedesáti let a jeden muž, kterého odhaduji zhruba na můj ročník narození. Dívají se na jeden z paneláků a ukazují jeho směrem. Pochopitelně mě napadlo, že jde o vysloužilého sovětského vojáka, který se přijel podívat na své bývalé působiště. Zkouším se s nimi dát do řeči, ale nechtějí se mnou vůbec mluvit.\nVracím se tedy do vozu a po panelové cestě pokračuji k letišti. Dojedu, až kam to jde. Auto nechávám u zákazové značky a dál jdu po svých. Mezi borovicemi tu a tam potkám malé rozpadlé budovy, v jedné jsou ještě na stěně vidět koupelnové obkladačky. Zřejmě zázemí pro posádku letiště. Podle navigace už musím být blízko. Najednou se vynořím vedle jednoho z leteckých hangárů. Betonová stavba je maskovaná zeminou, prozrazují ji jen gigantická posuvná ocelová vrata.\nLetiště bez MiGů\nJdu směrem k letištní ploše. Míjím další hangár, který je otevřený. Před ním debatují tři muži. Jsem na ranveji. Její beton je až překvapivě zachovalý, prakticky bez trhlin. Procházím kolem dalších hangárů, před nimiž se válejí haldy nezpracovaného dříví. Bývalé "garáže" pro stíhačky dnes slouží i jako zázemí pro firmu provozující pilu. Ostatně dřevozpracujících společností po celém území bývalého vojenského prostoru lze nalézt více.\nNa protější straně letiště vidím několik dalších hangárů. Po ploše tu a tam projede auto, proběhne běžec se psem nebo se někdo projede na kole. Asi po čtvrthodině se vydám zpět k autu, ale cestou se zastavím u otevřeného hangáru. Z trojice mužů už je zde pouze jeden a rovná ve svém "úlu" dvě ultralehká letadla. Dám se s ním do řeči a ptám se, jak to vlastně na onom letišti dnes funguje.\nVypráví, že letiště patří Libereckému kraji, ale hangáry prodal nějaké pražské developerské firmě. Ta je pronajímá. I on má ten svůj pronajatý. "Platím za něj čtyřicet tisíc ročně," říká muž, ze kterého se nakonec vyklube Miloslav Novotný, majitel společnosti Ultralight design sídlící ve Cvikově. Firma patří už bezmála dvacet let k našim předním výrobcům ultralehkých letadel a letiště v Ralsku využívá k testovacím letům. "Proslýchá se, že kraj chce celé letiště prodat nějakým Pražákům. Pokud se tak skutečně stane, je docela možné, že budu mít po létání a budu muset hledat jiné vhodné letiště," krčí rameny Novotný.\nVysvětluje také, že všech šestnáct hangárů je pronajatých. V některých jsou zaparkována letadla, jiné mají další využití. "No, támhle v těch dvou je uskladněná posypová sůl. Asi si dovedete představit, co to musí dělat s těmi ocelovými vraty," uzavírá Novotný. Loučíme se a já už definitivně bývalé rejdiště sovětských vojsk kolem vrchu Ralsko opouštím. S pocitem, že život se zde po odchodu okupačních jednotek vrátil do normálních kolejí.


Ve skutečnosti řídí svět tajné spolky a uskupení :: S A V P J\nÚvodná stránka | Ve skutečnosti řídí svět tajné spolky a uskupení\nVe skutečnosti řídí svět tajné spolky a uskupení\nExistují skupiny, v jejich čele stojí bankéři jako Rotschildové, které mají tolik kapitálu, že jim patří peněžní systémy celých států, mají zcela v rukou masové sdělovací prostředky a mohou tedy téměř dokonale kontrolovat, co se o světě dozvíme. Investigativní žurnalismus se dnes ve velkých médiích sotva ještě najde, respektive může se odhalovat jen to, co si vlastníci těchto médií přejí, aby se odhalilo. Kritické časopisy nebo vysílače, které dosáhnou určité velikosti, jsou buď umlčeny nebo finančně podporovány, čímž se získá vliv na zveřejňovaný materiál.\nNěkdy se dozvíme věci, protože nějaká skupina zveřejní něco o jiné skupině, aby jí tím uškodila a získala sama výhody. Společně mají tyto různé snahy jen to, že chtějí lidi odvést od toho, aby sami v sobě hledali Boha, neboť pak už by se z nich nedaly čerpat zisky. Proto od toho lidi všemožně odvádějí. Pro náš svět je typické, že hledáme "štěstí" mimo sebe - a že se nám nabízí uspokojení všech těchto přání. Pro jedny to jsou peníze, dům a Mercedes, pro druhé kostely, televize a filmy, guru, moc, tituly, cigarety, prášky nebo pojištění. Každý hledá pravdu jinde, mizivý počet lidí ji ale hledá v sobě a proto se lidé stávají závislými na těch, kteří tyto věci nabízejí.\nKromě zednářů lze uvést ilumináty, Bilderbergy, Vatikán, sionisty, CIA, Rothschildy, CRF, NSA, Trilaterální komisi, JASON Society, Skull&Bones atd.\nO cílech tajné lóže bavorských iluminátů se vnější pozorovatelé dozvěděli jen náhodou, když jeden z jejich kurýrů byl v roce 1875 během jízdy z Frankfurtu do Paříže zasažen bleskem, a tak se na veřejnost dostaly pozoruhodné doklady. Z těchto dokladů vyplývá, že ilumináti řídí lidi tím, že ovládají veřejné mínění, přičemž rozšiřují rozporuplné informace tak dlouho, až se v tom už nikdo nevyzná a nemá chuť zabývat se důležitými věcmi. Musejí se vytvářet bezduché, špinavé spisy a rozněcovat vášně. Musejí se podporovat lidské slabosti, aby si lidé už navzájem nerozuměli. Všechny národy mají být deptány hladem, válkou, strádáním, nenávistí, závistí a epidemiemi, tak aby jednou přímo žadonily o iluminátské řešení. Lidé se mají navykat na to, aby se spokojili s povrchnostmi. Řečníci iluminátů ve všech politických stranách mají v politice všechno tak rozmělnit, aby se už nikdo nezasazoval za skutečně důležité věci. Všechny oblasti veřejného života musejí být řízeny ilumináty, čili soudnictví, volby, tisk, výchova a vzdělání. Za státní prezidenty mají být voleny jen osoby, které lze vydírat a tudíž musejí ilumináty poslouchat.\nČasopis "Der Insider" popisuje na základě balkánského konfliktu velmi jasně iluminátský recept, jak se země připravují na "jednotnou světovou vládu": "Nejprve se vyzbrojí navzájem nepřátelsky smýšlející národy nebo etnické skupiny a poštvou se proti sobě. Teroristickými útoky se zastraší národ, lidé prchají do měst, nastává bída a hladovění. Reportéři zveřejňují po celém světě fotografie hladovějících dětí a zmrzačených lidí. V zámožných zemích se pak sbírají peníze a do krizových oblastí se posílají potraviny a léky. Humanitární organizace jsou napadeny jednou ze znepřátelených stran. OSN má teď záminku zasáhnout.\n"Mírové jednotky" se dostanou pod palbu obou stran a žádají posilu. Válku lze teď libovolně rozšiřovat. Přihlíží se nečinně tak dlouho, než se obě strany vyčerpají a země je zruinována. Přitom se tajně podporuje strana, která má později převzít vládu jakožto přisluhovač OSN. Země se dostává pod správu OSN. Mírové jednotky jsou tu umístěny tak dlouho, dokud se nové zřízení nepodrobí diktátu nového světového řádu. K nové výstavbě země se musí nové zřízení zadlužit u Světové banky a Mezinárodního měnového fondu a je pak nuceno zastavit vysokým finančníkům nerostné bohatství, ropu, národní důchod atd. Vedlejší produkty: ohromné zisky ve zbrojařském obchodě a u bank, snížení počtu obyvatelstva a uprchlíci, kteří slouží destabilizaci v jiných zemích."\nZasvěcenci jako kpt. Harm Menkens, kteří tvrdí, že světové války byly cíleně vyvolány ilumináty, aby se přiblížili světové vládě, se domnívají, že třetí světová válka je už dávno naplánovaná. Nějaký zosnovaný konflikt, ať už v Jugoslávii, v Iráku nebo mezi Izraelem a Araby, by mohl vést kdykoliv k nové světové válce. A ačkoli se po druhé světové válce v Německu říkalo "už nikdy válku", vyžadují nyní zase politikové v celém světě, aby i Německo přispělo svým dílem k mezinárodním bojovým jednotkám. Je možné, že ilumináti chtějí vtáhnout Německo do plánované světové války. Ohledně nasazení německých jednotek nemůžeme být dost opatrní.\nIlumináti zamýšlejí zavést jednotnou měnu pro všechny, aby pak měli naprostou kontrolu nad majetkem. Násilně vnucovaná euro-měna je jen předchůdce. Chtějí zavést osobní identifikační číslo, bez něhož už nikdo nebude moci kupovat nebo prodávat. Ve všech moderních čárkových kódech se nalézá zašifrované číslo antikristovo 666, přesně tak, jak je předpověděno v Janově "Zjevení".\nProč se lidé účastní takového spiknutí? Kdyby se měla pravda v našem informačním věku kompletně potlačit, nemuseli by být všude? Inu, chytí se toho z chamtivosti, přání většího majetku nebo vlivu. Na jiné cíle s pozitivnějším obsahem nevěří.\nLidé, kteří chtějí skutečně něco dobrého pro všechny, se nedají tak snadno zlákat slibem uspokojení chtíčů. Přesto se i mnozí duchovně hledající dostanou do spárů společenství, v nichž se nakonec sledují zase vlastní, lidské cíle. Neboť ti, kdo nás manipulují, už dávno poznali, že jsou lidé, kteří hledají vyšší pravdy, a proto infiltrovali i většinu společenství víry. A lidé nejsou rezistentní proti touze po větším vlivu, větším množství peněz, větším množství věrných oveček.\nCelosvětová manipulace je ale umožněna pouze prostřednictvím hromadných sdělovacích prostředků, jimiž v nás chtějí vyvolat chuť na to, co nám chtějí vnutit. Tisk není svobodný, jen to tak vypadá.\nTyto šedé eminence, tajní bankéři, o kterých nevidíme nikdy nic ve zprávách, už vlastní většinu toho, co planeta skýtá. Tisknou papírové peníze a půjčují je státům. Prezidenti, kteří by chtěli získat nezávislost na tomto cizorodém peněžním systému se zavraždí jako Abraham Lincoln nebo jsou prezentováni jako senilní a pomatení jako Ronald Reagan - sdělovací prostředky nakonec mohou nechat každého vypadat tak, jak se jim zlíbí. Když si Reagan na konci své éry všiml, jak malou moc vlastně má a pokusil se osvobodit americký národ ze rdousícího sevření nikdy nesplatitelných hor dluhů u iluminátů, ukázali svoji moc a v říjnu 1987 došlo ke krachu na burze. (ZeitenSchrift č. 6) Jim to nevadí, neboť si mohou kdykoliv natisknout nové peníze. A mohou levně skoupit firmy, které se díky burzovnímu krachu dostaly do konkurzu.\nJednou má dojít k ještě horšímu, celosvětovému burzovnímu krachu, kdy se pak pokusí vnutit lidem nový peněžní systém - debetní kartu, bez níž už nikdo nebude moc kupovat nebo prodávat. Místo spoření peněz u nějakých bank nebo ukládání do fondů a cenných papírů by tedy bylo jistější koupit půdu, pořídit zásoby potravin a osiva a popřípadě nakoupit zlaté mince. Protože pokud se jim zachce, mohou veškeré naše úspory přes noc znehodnotit. Když navodí nedostatek potravin - většinu sedláků už dohnali k úpadku - mohou tím zotročit lidi na celém světě. Člověk by se měl v rámci svých možností pokusit stát se tak soběstačným jak je to jen možné, aby tomuto vývoji předešel. Je dobře možné, že díky tomuto plánu tajných bankéřů a změnám očišťující se Země dojde brzy zase na životní způsob, v němž člověk bude muset opět spolupracovat přímo s přírodou, aby mohl svobodně žít. Sázet ovocné stromy, okopávat zahradu, vrtat studnu. Jestli ještě bude proud ze zástrčky, je pochybné, protože když ho nebudeme moci zaplatit, kdo by nám ho daroval?\nukázka je z knihy Jo Conrada - Rozuzlení, vydalo nakl. Paprsky\nDiskusná téma: Ve skutečnosti řídí svět tajné spolky a uskupení


CERMAT: Ilustrační test z matematiky\n12. listopadu 2013 20:45\n12. listopadu 2013 20:46\n17 úloh z 26 je z učiva základní školy. Kolikpak procent nám to loni z té matiky nezmaturovalo? A co kdybychom do toho testu raději skutečně dali jednoduché příklady středoškolské? Možná by se procento zmaturovaných zvedlo. Oni totiž studenti podobné příklady, jako je těch 17, čtyři roky neviděli, takže náš předpoklad, že jim tím ulehčujeme situaci je pravděpodobně mylný.\n13. listopadu 2013 5:25\nJistě, a nejlépe kdyby tam byly takové ty příklady, na které se dá naučit postup, nějaké vzorové příklady, které se dají procvičit. A naučit nazpaměť.\nTo ale není matematika.\nMaturita z matematiky je sice také většinou z počítání, ale matematice se blíží.\nMít představu racionálního čísla, upravit výraz, vyřešit rovnici, pochopit zadání slovní úlohy - to jsou pilíře, na kterých stojí i středoškolské počty. Pokud jsou tyto pilíře shnilé, můžeme učit řešení exponenciálních či goniometrických rovnic, ale žák ve skutečnosti nechápe, co řeší, a předvádí jako cvičená opička nebo ještě lépe kůň v cirkuse kouzelná čísla spojená s reflexy na určité podněty (zadání blízké tomu, co se procvičovalo ve škole).\nUpřímně - jsem rád, že je společná část státní maturity, jsem rád, že je taková, jaká je. A to přesto, že i moji studenti nepatří mezi úspěšné. Ne že bych jim nepřál maturitu, ale naučit se myslet bolí. A jedině přes tuto oběť můžeme získat odměnu.\n13. listopadu 2013 9:19\n"Pokud jsou tyto pilíře shnilé, můžeme učit řešení exponenciálních či goniometrických rovnic, ale žák ve skutečnosti nechápe, co řeší."\nV tom s Vámi pane Krtku vřele souhlasím. Jenže tyto shnilé základy by měly být odhaleny při přijímačkách na SŠ a nikoliv až u maturity. Jinak řečeno, žáci, kteří tyto základy nemají, nemají být také na SŠ přijati. Jenže náš prohnilý systém dovoluje na maturitních oborech studovat i těm, kteří udělají SCIO testy na 25 bodů ze 130 možných a na některých uměleckých školách i propadlíkům ze základek. A pak se všichni divíme, že nám pětina studentů není schopná zmaturovat. Ptám se: Opravdu si myslíme, že je to tak správně? Není to spíše chyba nás dospělých, že na tuto prohnilost v klidu koukáme?\n13. listopadu 2013 17:30\nTo jsem rád, že se shodneme. Mám odvahu říci, že na škole, kde se bere bez přijímaček, nebudu učit? Nemám. Musím přežít. Pustím každého studenta do vyššího ročníku? To už jsem si jist, že budu vybírat. Víc asi udělat nemůžu. Z pozice řadového učitele.\n13. listopadu 2013 21:13\nže na tuto prohnilost v klidu koukáme?\nTedy, s dovolením, já na to koukám s lehkým pohnutím.\nStandardní začátek roku v prvních ročnících, předmět informatika, problém moje oblíbená informace v binární podobě.\nPřed deseti lety, jedno PC v lavici bez netu, jsme to pořešili sdělením, že princip zápisu čísla znají z druhé třídy základní školy s tím, že teď je jenom jiný základ číselné soustavy a že se pro pohodlnější zápis dvojkové číslo po čtveřicích řádů zapisuje šestnáctkově. Nazdar. Krátký testík. Jestli, tak maximálně jedna, dvě čtyřky nebo u lajdáka, který se vsadil, že to zabije, kule. Příště si to opravili, a šli jsme dál.\nDnes PC 1:1 s netem a my se to učíme tři dvouhodiny. V deset let stejném testu jedna jednička, jedna dvojka a tak dvě trojky. O opravu nezájem. Tedy pardon otázku typu, kolik bitů nejméně potřebuji pro adresaci stodvacetiosmi megabajtové paměti, jsem nahradil otázkou typu, kolik bitů nejméně potřebuji k zakódování dnů v týdnu.\nNestěžuji si, jen konstatuji. 99,9 procent lidí, které znám, vůbec neví o co jde, a nikterak je to neomezuje. Ani pro moje žáky nejspíš tato neznalost nebude překážkou v jejich dalším úspěšném studiu. Jediné snad, co by mne případně mohlo lehce rozhodit je neschopnost nebo neochota tyhle počty vstřebat. Druhý případ je nadějný, neboť ochota se může časem ještě dostavit, jakkoli tomu moc nevěřím.\nVzledem k dostatečnému množství dat mohu konstatovat, že bez ohledu na obor vysokoškolského studia studenti, kteří studují nebo studovali bez podstatných problémů, binárku zvládali také bez problémů. A naopak.\nA co s tím budu dělat? Celou tuhle štrapáci nahradím tím, že nechám do budoucna žáky na netu vyhledat informaci o tom, v jaké formě je informace v počítači zpracovávána a ukládána. Žáci při tom nebudou totiž muset používat... co to jen v televizi říkala ta žákyně osmé třídy? jo, mozek!


Kluk jeden šikovná. Hoeness se v lednu vrací z vězení do Bayernu | Týden.cz\nKluk jeden šikovná. Hoeness se v lednu vrací z vězení do Bayernu\nBývalý mistr světa a Evropy Uli Hoeness by měl od ledna znovu působit ve fotbalovém Bayernu Mnichov. V březnu odstoupil z funkce prezidenta slavného německého klubu kvůli odsouzení za daňové úniky. Soud ho poslal na tři a půl roku do vězení, kam Hoeness nastoupil v červnu a začátkem příštího roku může být podmínečně propuštěn. Do věznice by se musel vracet jen na noc, přes den by mohl normálně pracovat.\nFoto: ČTK/DPA/Michael Dalder


22. 12. 2020 | 10:17\nVánoce jsou období roku, které je jako stvořené pro plnění přání. A tak když se Bílí Tygři doslechli o přání jednoho ze svých velkých fanoušků, neváhali a vyrazili jej splnit. Nebylo totiž jen tak ledajaké! Speciální na něm byl především jeho autor, velký fanoušek Bílých Tygrů. Panu Frantovi je 95 let a i v tomto pokročilém věku aktivně žije v Domově seniorů BeneVita v Sychrově.\nNeuvěřitelné! Kdo by pánovi uprostřed hádal, že mu je 95 let. Fanoušek Franta dostal dres od libereckých hokejových legend. Foto: www.hcbilitygri.cz\nJeho velkým přáním byla permanentní vstupenka na Bílé Tygry a klubový dres. Spolu s nimi si pro něj liberecký hokejový klub připravil vánoční překvapení.\nVzhledem k pandemickým opatřením se nyní musí klienti domova spokojit s výrazným omezením vycházek ze zařízení či návštěv. O to větší neskrývanou radost vyvolalo, když za panem Frantou dorazili předat dárek osobně kapitán Bílých Tygrů Petr Jelínek a bek Ladislav Šmíd.\nNečekaná návštěva pana Frantu potěšila a před dvojicí Tygrů sám zavzpomínal, jak v mládí sám hrával hokej na zamrzlém rybníce. "Se současnou extraligou se to ale nedá srovnávat," smál se.\nKromě návštěvy se dočkal vytoužené permanentní vstupenky a originálního hraného dresu s číslem 95 podepsaného celým týmem. Na ten hlavní dárek, tedy možnost zavítat znovu s ostatními fanoušky do Home Credit Areny, si ovšem bude bohužel muset po dobu aktuálních opatření prozatím počkat. Věříme, že jej spolu s vámi na extraligovém utkání přivítáme co nejdříve!


Sphero Mini - Orange | iSPACE.cz\nSphero mini je neuvěřitelně hravé Vaše děti ho budou milovat. Ovládání pomocí aplikace nebo dokonce pomocí technologie Face Drive. V balení jsou mini dopravní kužely na vytyčení trasy a nebo mini bowlingové kužely! Hra může začít.\nRobotická dálkově ovládaná koule.\nZ obchodu App Store nebo Google Play si zdarma do svého chytrého telefonu stáhněte aplikaci Sphero Mini a ovládejte robotickou kouli na vzdálenost až 10 metrů. Ovládání je možné pomocí vašeho obličeje či gyroskopu. Aplikace obsahuje zároveň i tři hry - prostřílejte si svou cestu vesmírem, závoďte v tunelech nebo ničte barevné kostičky.\nJeždění s robotickou koulí Sphero Mini je plné zábavy. Pohybuje se rychlostí až 1 m/s na tvrdých podlahách a nízkých kobercích. Ovládejte robotickou kouličku přes aplikace rukami nebo mimikou obličeje.\nV balení včetně kouličky Sphero Mini najdete také dopravní kužely, mezi kterými můžete kličkovat a miniaturní kuželky na hraní mini robotického bowlingu.\nRezervace Sphero Mini - Orange


Acoustics and SoundproofingReferencesReferences by materialsObifonKino Kaplice\nRekonstrukce víceúčelového kinosálu.\nKinosál slouží nejen pro provoz kina, ale také jako multifunkční kulturní sál města, který se využívá pro pořádání různých kulturních akcí a školních představení. Sál ve své původní podobně neodpovídal dnešním požadavkům na prostory tohoto typu.\nPro účel kompletní rekonstrukce a digitalizace kinosálu byl dodán podhled z minerálních kazet Obifon Akustik v černé barvě a obklad Obifon Modular s povrchovou úpravou Akutex - semišová textilie, v barvě oranžové a šedé. Z akustických důvodů jsou vystřídány tři tloušťky obkladových panelů. Rozloha sálu je cca 21 x 10 m, výška 4 m.\nSoučástí naší dodávky byla také akustická studie a montáž, které byly zajištěny externími partnerskými firmami.\nReferences by the manner of use\nReferences by materials