Jak už jsem uvedl v minulé kapitole, Radeon HD 7790 používá zbrusu nové jádro Bonaire a nejde tedy o „vylepšený“ Radeon HD 7770, ani o „ořezaný“ Radeon HD 7850, jak tomu u podobně značených a s velkým zpožděním uváděných grafických karet bývalo v minulosti. Jádro Bonaire svými rozměry a parametry přesně mezi jádra Cape Verde (HD 7700) a Pitcairn (HD 7800). Stejně jako jeho „sourozenci“ je Bonaire vyrobeno 28nm technologií a při ploše 160 čtverečních milimetrů obsahuje lehce přes dvě miliardy tranzistorů.\nProtože nová karta nese označení stávající generace, je zřejmé, že používá i stejnou architekturu Graphics Core Network (zkráceně GCN). Konkrétně se jádro Bonaire skládá ze 14 výpočetních bloků, přičemž každý obsahuje 64 stream procesorů a čtyři texturovací jednotky. V Radoenu HD 7790 je jádro Bonaire plně aktivní, celkem tak karta disponuje 896 unifikovanými shadery a 56 texturovacími jednotkami.\nZbylé části jádra jsou střídavě převzaty z většího Pitcairn a z menšího Cape Verde. Z Pitcain pochází dvojité jednotky pro výpočet geometrie a teselace, z Cape Verde zase 16 ROP jednotek a 128bitová paměťová sběrnice. Podporované jsou paměti typu GDDR5. Jejich základní kapacita je 1 GB, někteří výrobci však plánují i uvedení vcelku zbytečných 2GB verzí. Zbývá uvést jen frekvence. Ty referenční jsou 1 GHz pro jádro a 6,0 GHz efektivně pro paměti.\nAčkoliv Radeon HD 7790 patří do aktuální generace a používá i stejnou architekturu GCN, jednu novinku však karta přeci jen přináší. Je jí vylepšená technologie hlídání spotřeby PowerTune, která mění frekvenci karty a napětí na jádře. Ta má nyní místo čtyř hned osm stavů, nabízí tedy lepší možnost řízení spotřeby v závislosti na vytížení karty. Současně se také AMD chlubí tím, že přepínání mezi jednotlivými stavy je velmi rychlé a trvá jen okolo 10 ms. V praxi se tak jednotlivé stavy mohou přepínat de facto neustále, aniž by si toho uživatel všimnul.\nV praxi AMD srovnává svůj nový Radeon HD 7790 s konkurenční GeForce GTX 650 Ti, proti které má být novinka v průměru rychlejší o 20 %. Na tomto místě se proto také sluší dodat cenu karty a její dostupnost. Oficiální cena činí 149 amerických dolarů, což po přepočítání kurzem 20 Kč a připočítání 21% DPH znamená finální cenu okolo 3600 Kč s daní. Od výrobců (konkrétně Sapphire) však máme zprávy, že by české ceny měly být o něco nižší a začínat přibližně na 3300 Kč s daní za modely s referenční frekvencí. Horší je to ovšem s dostupností, dnes se bohužel koná typický papírový start. Reálně dostupné prý karty budou od příštího úterý (2. dubna).\nAMD se také rozhodlo nový Radeon zařadit do svého programu Never Settle Bundle Reloaded. Ke kartě tak při její koupi zdarma dostanete plnou verzi počítačové hry Bioshock: Infinite, jejíž vydání je plánované na příští středu (26. dubna). Pro srovnání — ke slabším Radeonům HD 7700 se nebalí nic, k Radeonům HD 7800 plné verze her Bioshock: Infinite a Tomb Raider. Konkurenční nVidia ke svým kartám GeForce GTX 650 (Ti) přibaluje kredit do freemium her World of Tanks, Hawken a Planetside 2 v hodnotě 1400 Kč, k GeForce GTX 660 a výkonnějším pak ten samý bonus v hodnotě 2800 Kč.


Velikonoční soustředění SCM a TSM na Plzeňsku\n14.04.2017 Jan Picek Dorostenci, Novinky na webu\nAktualizováno – V termínu od 14. – 17. dubna proběhlo na Plzeňsku, konkrétně v RS Máj v obci Plasy, tradiční Velikonoční soustředění SCM a TSM JO. Původně byl záměr jet do Rychlebských hor (prostory kolem Černé Vody, které byly použity pro finále middlu a závod štafet na ME 2016), ale již v listopadu zde všechny ubytovací kapacity byly obsazeny – pokusíme se naplánovat příští rok. Nicméně Plzeňsko poskytlo velmi důstojnou alternativu. Díky klubu KOS Slavie Plzeň (a konkrétně Aleši Richtrovi) jsme získali dostatečně dopředu mapy, které byly použity na oblastní žebříčky necelý týden před naším příjezdem. Ještě jednou moc díky!\nV pátek brzo ráno jsme vyjeli ze svých domovů a ihned jsme měli dopoledne úvodní trénink – seznamovací kombotech. Spíše kratší trénink všechny účastníky seznámil s místními terény. Dorostenci měli za úkol nejprve oběhnout trať po linii, poté měli několik kontrol na vrstevnicovce, následoval koridor a poslední kus trasy byl middlík ve velmi jámovitém terénu.\nMapa: krátká, dlouhá, GPS tracking: dlouhá\nPo tréninku jsme se jeli ubytovat do RS Máj, který nám poskytl azyl po celou dobu našeho pobytu. Odpoledne byly na programu okruhy. Na start se šlo trochu dál (asi 2,5 km), nicméně krásnou okolní přírodou. Většina z účastníků oběhla celkem 4 okruhy a jeden finální s hromadným startem.\nMapy: A, B, C, D, E, GPS tracking: okruh E\nV sobotu byly na programu dlouhé postupy na mapě bez cest. Nejdelší trať měla na 9,5 km pouze 6 kontrol. Běželo se na mapě Brtník (z roku 2010), která se nachází JZ od naší základny.\nVýsledky: zde, mezičasy: zde, GPS tracking: 5,4 km, 7,1 km, 9,5 km\nOdpoledne jsme nejprve absolvovali posilovací-protahovací cvičení a poté byl připraven městský sprint přímo v Plasích na nové mapě v měřítku 1 : 4 000 s řadou prvků, které lze vysledovat v posledních letech na mezinárodních i českých závodech – umělé „překážky“, pečlivé čtení mapy podle klíče ISSOM 2007 atp.\nAnalýza sprintu (5. kontrola byla těsně před tréninkem posunuta z důvodu stavby domu v bezprostřední blízkosti původního umístění), GPS tracking\nVýsledky: zde (postup na K1 je čas úvodního krosu)\nVečer proběhl nezbytný rozbor obou sobotních tréninků. Ze sprintu vzešlo ponaučení, že je zbytečné někdy váhat 5-10 s nad téměř vyrovnanou volbou pravá/levá, ale rychle se rozhodnout a bezchybně zrealizovat. A naopak na startu pár vteřin investoval do důsledného čtení prvních kontrol.\nV neděli jsme se vydali asi 15 km severně na mapu Volesko, kde společně s oddílem z Turnova jsme absolvovali pěkný rychlý middle. První část o délce 3,7 km (dlouhá)/2,9 km (krátká) byla zakončena na mapě v cíli uprostřed lesa a měla vyprovokovat účastníky na posledních postupech přidat. Zde však byla výměna map, o které nikdo nevěděl, a trať pokračovala pytlíkem dlouhým 1,1 km.\nVýsledky: zde, mezičasy: zde, GPS tracking: krátká, dlouhá\nOdpoledne pak byl blok nazvaný O-hry. Večer opět nezbytná analýza a také „divadelní“ představení jednotlivých týmů (moc hezké). Videa budou zveřejněna později.\nVelikonoční pondělí tradičně patří pomlázce. Letos se kluci moc nepochlapili a šifru, kterou holky připravily, neobjevili. Nicméně zhruba po 50 minutách je našli, takže o výprask holky nepřišly :-). Po snídani byl poslední trénink nazvaný „Bejkárna“. Mapa obsahovala pouze textové symboly a kontroly se mohly orazit systémem free-order.\nPoté následoval úklid, závěrečná rekapitulace a odjezd domů. Další soustředění je připraveno na konec května v Krupce.\nFotky od Káti Kaškové


Walachia ČR - Planeta-hracek.cz\nStavebnice VARIO 7 typů\nStavebnice z masivního bukového dřeva ( průměr 15 mm ). Lze ji skládat i rozkládat. Z této stavebnice postavíte mnoho variant staveb. Počet dílů 72. Vhodné pro děti od 5 let.\nStavebnice Vario Box 450 dílků\nVario Box 450 dílků stavebnice Walachia. Krabice je z bukového masivního dřeva a překližky. Velkou výhodou všech VARIO stavebnic je jejich vzájemná kombinovatelnost, takže ve spojení se stavebnicí VARIO a VARIO XL lze postavit skutečně monumentální stavby dle vlastní fantazie.\nStavebnice Vario Fort\nStavebnice Vario Masive box 418 dílků\nStavebnice Vario Massive 209 dílků\nVario Massive 209 dílků dřevěná stavebnice Walachia. Klasická dřevěná česká stavebnice od Walachie ze které složíte minimálně 37 typů staveb. Velkou výhodou všech VARIO stavebnic...\nStavebnice VARIO MASSIVE mini 91 dílů\nStavebnice Vario XL 17 typů\nStavebnice z masivního bukového dřeva ( prům. 15 mm ). Lze ji skládat i rozkládat. Z této stavebnice postavíte mnoho variant staveb. Ve stavebnicích WALACHIA® naleznete vše potřebné k sestavení.\nDřevěná slepovací stavebnice. Dřevěný Betlém je připravený ke slepení z 68 dílků. Hranolky se slepují klasickým lepidlem, které není součástí balení. K nim potom také štíty, okna, dveře, střechy i stříšky z kartonu, okna z folie. Brusný papír není téměř potřeba, dílky jsou opracovány dobře.\nDřevěná slepovací stavebnice. Stavby se slepují lepidlem na papír a dřevo, které není součástí balení. Počet dílů: 102. Rozměry složené stavebnice: 18 x 17 x 14 cm Věk: 8+\nDřevěná slepovací stavebnice obsahuje dřevěné hranolky daných délek ke stavbě roubených stěn, díly na střechy a štíty, kartonové výseky oken a dveří i předtištěné papírové potisky.\nDřevěná stavebnice Walachia ke slepení - Fojtství. Slepovací stavebnice Walachia jsou dřevěné modely domečků a staveb z Valašského kraje v měřítku 1:32.


Psát ze života je těžké, bývalý manžel mi vyhrožoval soudem, přiznává Janečková - Kroměřížský deník\nPsát ze života je těžké, bývalý manžel mi vyhrožoval soudem, přiznává Janečková\nROZHOVOR/ Spisovatelka Klára Janečková letos představí už svou 12. knihu. Ponese název Francouzský manžel. Rodačka z Valašského Meziříčí, která už dlouhá léta bydlí na Chvalčově u Bystřice pod Hostýnem, v ní nechá čtenáře opět nahlédnout do svého soukromí. Kniha je totiž, ač ji autorka stále nazývá fikcí, z velké části autobiografická.\nSpisovatelka Klára Janečková. | Foto: archiv Kláry Janečkové\nPoprvé poodkryla Janečková čtenářům své soukromí v knize Unesená (2008). Popsala v ní temný zážitek z období dospívání, kdy se stala obětí únosu. Jak se zdá, ani nyní, v knize Francouzský manžel, se Janečková nepodělí se čtenáři o příjemnou zkušenost.\n„Když se (bývalý manžel) dozvěděl, že budu psát knihu odrážející můj vlastní život, vyhrožoval mi žalobami a soudem,“ svěřuje se Klára Janečková.\nKromě psaní, které popisuje jako svou vášeň, je Klára Janečková v současnosti zaměstnaná coby školní psycholožka na Základní škole Bratrství Čechů a Slováků v Bystřici pod Hostýnem. Způsob práce s dětmi se i pro ni během pandemie zcela obrátil vzhůru nohama.\nV Kroměříži plánují opravit dva historické morové sloupy\n„Působím nyní spíše jako krizový zaměstnanec poradny. Řeším krizové situace a dávám instrukce, jak z nich ven. Děti zkusí a pak se zpět ozvou. To samé je u rodičů a pedagogů. Konzultace ve škole byly dlouhé, měly návaznost. Nyní jsou to krátké hovory, kdy něco hoří a já to hasím,“ popisuje práci školního psychologa za dob distanční výuky a lockdownu.\nLetos vyjde váš další román. Můžete alespoň nastínit děj, navnadit čtenáře?\nNová kniha by měla být na konci května, termín se mi kvůli covidu stále mění. Jmenuje se Francouzský manžel a je to sága o životě Francouze, který se do Česka přižení, ač nemá rád naši kulturu ani jídlo, ale má zde dobrý výdělek. Ke každé své ženě, kterou má, se chová stejně. Chvíli ji zahrnuje přepychem a uplácí svým bohatstvím, vzápětí je na ni hrubý, všechno jí vyčte, vyhrožuje. Jeho poslední partnerka zmizí a obvinění padá i na něj. Provedl jí něco? Kam se poděla? Paralelně je popisován příběh české spisovatelky, které se ve vztazích nedaří, první muž pije a proto požádá o rozvod, další partner, snoubenec, onemocní rakovinou a zemře, což ji zasáhne.\nNakonec se zřejmě oba příběhy vzájemně propletou.\nAno, nakonec se setkají. Oba se do sebe zamilují a vezmou se. Spisovatelka zjišťuje, že si vzala podivína, který se možná zbavil bývalá přítelkyně. Když ji střídavě miluje a střídavě nenávidí, začne jednat po svém. Kniha popisuje i krásnou Francii. Začátek příběhu i část děje se odehrává ve Francii a popisuje rodinu hlavního hrdiny a jeho dětství.\nJedná se o knihu, která pramení z vašich životních zkušeností?\nŘekněme, že jsem si sama vzala Francouze. A má zkušenost mi byla inspirací. Zažila jsem s ním krásné chvíle, ale i neskutečný teror. Více se k tomu bojím vyjádřit, protože mám z mého bývalého muže stále strach. Když se dozvěděl, že budu psát knihu odrážející můj vlastní život, vyhrožoval mi žalobami a soudem.\nNení v každé knize tak trochu kousek vašeho života? Neprojevuje se snad náš denní život v dialozích, postavách, lokalitách, částech příběhu?\nAno, v každé knize se odráží můj život. Případně se rozhodnu psát o nějaké oblasti a sama se do ní pustím, abych si ji osahala. Například v Pádu do tmy jeskyně. Je to nutné. Určitě se vypisuji i z vlastních zážitků a zkušeností. Občas se mi do života zatoulá zajímavý človíček a třeba až za mnoho let mi sedne, jako jedna z postav. Píšu o lidech, životě, musí se to zde odrážet.\nNecháváte de facto nahlédnout čtenáře do svého soukromí. Nebojíte se ztráty soukromí?\nNechám nehlédnout do svého života a do životního příběhu, který se stal. Do bolesti i radosti.\nJe složitější psát o svém vlastním životě? Jsou to sice vaše vlastní vzpomínky a zřejmě se lépe popisují než fikce, ale ne vždy jsou to vzpomínky příjemné.\nJe hodně těžké psát o vlastním životě. Případně, aby byl alespoň inspirací, jako u Francouzského manžela. Vynořují se emoce, vzpomínky, musíte se s nimi znovu konfrontovat. Občas máte vše už hezky uklizeno, někde v hlavě a náhle to musíte vytáhnout a znovu prožít. Lépe se píše zcela fiktivní příběh.\nLidé vás často znají a přispěl k tomu samozřejmě i dokument ČT jako spisovatelku, která na papír převedla svou velmi nepříjemnou zkušenost z minulosti - únos. Nevadí vám to? Jste zpětně ráda, že jste tu knihu vůbec napsala?\nKniha Unesená, z profesionálního hlediska si myslím, že je dobrá a měla být napsána. Z osobní roviny to vidím tak, že přišla brzy. Určitě, vypsala jsem se o mém únosu, ale bylo to brzy, chtělo to ještě pár let nechat dozrát.\nSbírala jste na napsání knihy Unesená kuráž nebo to prostě přišlo nějak najednou?\nKnihu o únosu tehdy chtělo nakladatelství, tlačili na mne. Pustila jsem se do ní. Chtělo to kuráž. Při psaní jsem prožívala hrůzy, kdy jsem byla zavřená na ubytovně a drželi mne v zajetí, často jsem u ní plakala. Nedělala jsem ani korektury knihy, zrovna ji odevzdala redakci. Už jsem se k ní nevrátila. Je to pořád moje 13. komnata.\nJakou knihu od své „konkurence“ byste čtenářům doporučila?\nCokoliv od autorky Alison Weirové, neznám jedinou její knihu, která by mne zklamala.\nVěnujete se výuce tvůrčího psaní. Jak jsou na tom čeští začínající spisovatelé? A umíme ještě pracovat s nádherným jazykem, jakým bezesporu čeština je?\nMyslím, že psavci, i začínající, jsou na tom moc dobře. Píší příběhy o současných hodnotách, o svém životě, sociálních sítích, ale píší to dobře. Dnešní trend nutí, aby byla díla kratší, měla spád, měla třeba pro náctileté hodně obrázků, rámečků, a méně textu, což je škoda. Ale jsou i autoři, kteří píší dlouhé romány a mají své čtenáře. Jak umím pracovat s jazykem? Ráda si s ním pohrávám. Občas něco napíšu hodně květnatě, opravdu si hraji se slovy a možnostmi, které český jazyk má, do konečné verze knihy to však upravím dle požadavku redakce, aby to zase odpovídalo trendu spádovosti a ne příliš dlouhému textu. Asi kdybych mohla napsat knihu a nebyla limitována vydavatelem, má 600 stránek.\nZdravotníci si adoptovali zvířátko, na víkend a virtuálně\nKromě psaní pracujete jako školní psycholog., Čím je pro vás tedy psaní? Koníček, práce, zaměstnání, odreagování?\nVždy říkám, že psaní je moje láska a psychologie je mé poslání, práce, která mne naplňuje. Psaní je dost často i odreagování. Únik do jiného světa.\nKdyž už jsem zmínil povolání školního psychologa, musím se zeptat. Podepisuje se na dětech pandemie a s tím spojená omezení hodně?\nAno, podepisuje se. Nejen psychicky, ale i úrovní informací, které získávají a zapamatují si. Děti trápí strach z covidu, jako dospělé. Objevuje se i sebepoškozování, které musí řešit rodiče s odborníkem, protože já jsem mimo školu. Děti trápí i potíže s připojením na výuku, to, že nerozumí výkladu, zlobí jim kamera či reproduktor. Trápí je sociální izolace. To hrozně moc. A některé děti si zároveň zvykly, že už jsou dlouho doma a nechtějí zpět do školy, takže bude potíž s adaptací, mnoho dětí bude mít bolesti břicha a nevolnosti, než si na školu opět zvyknou.\nJak se pro vás změnila komunikace s žáky. Přece jenom jste byla zvyklá s nimi sedět tváří v tvář. Jak to děláte nyní?\nKomunikace se změnila absolutně. Mimika, gesta, doteky, to všechno je pryč. Plaché děti raději píší, takže je vůbec nevidím. Kontaktují mne přes email, sociální sítě a chaty. Jinak přes živé hovory na Messengeru, kde vidím dítě velmi málo, obličej, ne celé jeho tělo. Případně děti volají na mobil. Působím nyní spíše jako krizový zaměstnanec poradny. Řeším krizové situace a dávám instrukce, jak z nich ven. Děti zkusí a pak se zpět ozvou. To samé je u rodičů a pedagogů. Konzultace ve škole byly dlouhé, měly návaznost. Nyní jsou to krátké hovory, kdy něco hoří a já to hasím. Zpětnou vazbu dostávám později, až dítě znovu něco trápí a zavolá.\nKlára Janečková (1979, Valašské Meziříčí)\nVystudovala Univerzitu Palackého v Olomouci obor psychologii. Studium zakončila v roce 2009 státní zkouškou a obdržela titul PhDr. Nyní pracuje jako školní psycholog pro děti, rodiče a pedagogy na ZŠ Bratrství Čechů a Slováků v Bystřici pod Hostýnem. Profesionálnímu psaní se věnuje od roku 2002. O rok později se stala členkou Syndikátu novinářů ČR. Vyučuje tvůrčí psaní. V letech 2011 – 2014 pracovala pro firmu Ogilvy PR, spolupráce, hodnocení a propagace výrobků pro firmy LEGO Duplo a LEGO Friends, Bayer Medical care, Loreal – Žena ve vědě.\nBibliografie: Ďábelská tvář (2002), Zrada (2003), Osudová posedlost (2005), Manželské okovy (2006), Okovy (2008), Srdce v písku (2010), Temnota (2011), Prokletý původ (2013), Deník Gréty Kaiserové (2014), Pád do tmy (2018), Vítěz (2019), Francouzský manžel (2021).


Nové kabinové filtry pro Renault a Nissan od Sogefi - TruckFocus.cz\n› Novinky › Nové kabinové filtry pro Renault a Nissan od Sogefi\nNové kabinové filtry pro Renault a Nissan od Sogefi\nMaK , 26 března 2018, 11:30\nSpolečnost Sogefi pod značkami Purflux, FRAM a CoopersFiaam nově uvedla na trh kabinový filtr pro Nissan Primastar a Renault Trafic II.\nPylové filtry zachycují nečistoty větší než 40 mikrometrů, včetně prachu, malých částeček rostlin, pylu, bakterií, prachu z brzd, plísně, oxidy síry a výfukové plyny.\nFiltry s aktivním uhlím zachytávají všechny výše uvedené nečistoty a navíc redukují pachy díky pokročilé třívrstvé struktuře vyvinuté společností Sogefi: aktivní vrstva se nachází mezi dvěmi vrstvami netkané textilie. Kromě toho filtry s aktivním uhlím snižují v kabině koncentraci škodlivých plynů, které mohou cestujícím způsobit bolesti hlavy nebo kašel.\nNovinkou v nabídce Sogefi je kabinový filtr pro Nissan Primastar (1.9 – 2.0 – 2.5 dCi) a Renault Trafic II (1.9 – 2.0 – 2.5 dCi) dostupný jako: Purflux AHC186, FRAM® CFA9934 a CoopersFiaam PCK8154.\nV současné době mohou díky aplikacím Purflux, FRAM® a CoopersFiaam pro mobilní zařízení Apple a Android zákazníci kdykoliv a kdekoliv procházet nabídku produktů Sogefi. Kromě katalogů nabízí aplikace také přístup k novinkám nebo výukovým videím.\nApikace je možné si stáhnout na stránkách www.purflux.com, www.fram-europe.com a www.coopersfiaam.com.\nTagy: AKTIVNÍ UHLí, COOPERSFIAAM, FRAM, KABINOVY-FILTR, nissan, novinka, PURFLUX, renault, sogefi


Motivace vyhlášené cesty vicepremiéra Hamáčka do Moskvy, odvolané 17. dubna 2021 a komentované 7. září 2021 jejím předpokládaným aktérem | 9. 9. 2021 | Miloš Dokulil | Britské listy\n(Co nového zhruba pět měsíců po jejím ohlášení i odhlášení objevně víme?)\nJe tu dost hustá mlha již málem půl roku zrovna proběhlého času, s možnou potřebou připomenout si jeho zde nadpisem oživovanou jednu etapu; i když tu mohou být k 7. září 2021 některá omezení daná buď privátní, nebo tajnou sférou některých informačně směrodatných a závažných údajů.\nPro českou a mezinárodní veřejnost začátek toho projektu kotví u čtvrtka 15. 4. 2021, že vicepremiér a ministr vnitra a dočasně pověřený ministr zahraničních věcí, Jan Hamáček, poletí v pondělí, 19. 4. 2021, do Moskvy. (Ale již v pátek byly pro tento projekt mraky.)\nA hned do 48 hodin po tom čtvrtku, v sobotu, 17. 4. 2021, byl tu společný brífing s premiérem Babišem, s předběžně konkretizovaným osvitem, proč k té cestě vicepremiéra Hamáčka nedojde. Jako kdyby ta paralelně plánovaná schůze vlády bezprostředně získala novou naléhavost vzhledem k té „Moskvě“… Pokud ovšem v tu sobotu se mohla také naše veřejnost (a další, třeba zahraniční, včetně té ruské!) zároveň dovědět, že tu svou doprovodnou roli hrají stíny kauzy „Vrbětice“, pak se stěží hodilo jaksi argumentovat nutnou účastí Jana Hamáčka na současně taky plánované schůzi vlády v ono pondělí (19. 4. 2021). Tím spíš, když toho 17. dubna ta zrovna zmiňovaná „kauza“ dostala z vládních úst pana premiéra jen jaksi zlehčující označení „útok na zboží“ (ne že by bývalo šlo o „státně provozovaný terorismus“). Přičemž zároveň se již vedla řeč o vyhoštění 18 funkcionářů z ruského velvyslanectví v Praze. Zároveň bychom zřejmě neměli opomenout náležitě zvážit, že před březnem 2018 (tj. teprve v souvislosti s šetřeními v Salisbury kolem otce a dcery Skripalových, z března 2018, kolem možných pachatelů) neměly naše orgány možnost případné identifikace agentů angažovaných v té „vrbětické kauze“.\nA je tu ještě další potenciálně rušivý moment: 15. 4. 2021 se konala jedna schůze na Ministerstvu vnitra, kde působil a působí vicepremiér Hamáček, tehdy současně pověřený dočasně taky funkcí ministra zahraničí, jak jsme snad nezapomněli. Tehdy tam mělo rovněž údajně dojít k prezentaci motivace té Hamáčkovy cesty do Moskvy. Mělo to pak jistý další „ohlas“, včetně na jedné straně informace senátora V. Lásky nebo Seznamu/Zprávy, že ta cesta do Moskvy měla být“, svého druhu „obchodem“ a na druhé straně sdělením tlumočícím reakci J. Hamáčka, že tyto zdroje zažaluje (třeba dohledatelné na webu pod datem 25/6).\nŽe by se zrovna tyto souvislosti rovněž včera objevovaly v rámci informací kolem úterní Hamáčkovy výpovědi (tj. ze 7. 9. 2021) v rámci stávajícího vyšetřování těch zde naznačených souvislostí točících se kolem té shora zmíněné a veřejně vyhlášené cesty pana vicepremiéra Hamáčka do Moskvy? Jako že by původně byl na vytčeném programu pro moskevskou Hamáčkovu cestu plánovanou na 19. 4. 2021 údajně výměnný obchod: v ČR ututlat „Vrbětice“ a Moskva že by dodala zadarmo své – ještě ale mezinárodně neschválené! – vakcíny Sputnik-V. Nezdá se, že by to lidsky dávalo morálně a politicky žádoucí smysl. Jenže: Jak se má veřejnost dovědět, jaká vůbec byla výchozí motivace té veřejně vyhlášené cesty do Moskvy, když do dvou dalších dní byla nemálo dramaticky odvolána? Navíc přece už před 15. dubnem kompetentní orgány znaly závěry BIS (řízené plk. Michalem Koudelkou). Aniž bychom teď do toho dál strkali všetečný nos.\nAť je mi prominuto, že to teď vyřknu následovně: Jan Hamáček se měl vydat na cestu do Moskvy, aby tam sehrál doprovodnou funkci „obchodního cestujícího“? Pokud neměl osobně zajet kompetentní funkcionář české vlády vyjednat v Moskvě dodávky farmaka „Sputnik V“ k žádoucí stabilizaci boje s pandemií koronaviru v ČR, o čem potom měl skutečně jednat, pokud byla na počátku rozhodování kolem té zatím nespecifikované věci nutnost vyslat do Moskvy vicepremiéra vlády ČR. Přitom ten závažný (a vládou pro veřejnost neprecizovaný) záměr – plánovaný na pondělí, 19. dubna – byl potom poměrně rychle odvolán, i když jen s provizorně nastrčenou a argumentačně kulhající výtyčkou, že prioritnější bude účast jmenovitě uvažovaného funkcionáře na schůzi vlády. (Jako kdyby právě tohle nebylo známo již před tím 15. dubnem! Raději to zopakuji:)\nPokud jsem si to „překoktal“ adekvátně, tak ve čtvrtek, 15. dubna, bylo ještě jasné, že vicepremiér Hamáček (rovněž ve funkci tehdy ministra zahraničí) v následné pondělí odletí do Moskvy. Jinak během té schůzky na Ministerstvu vnitra (téhož dne!), kde tato tehdy plánovaná cesta zřejmě byla na programu, by přece nedošlo – jak se mnohdy tvrdí – k rozpravě kolem její specifikace (o čemž spolehlivě veřejnost zatím nic neví.\nAle už v pátek byly nad tímto programem mraky a v sobotu /17. dubna/ společný brífing premiéra Babiše s vicepremiérem Hamáčkem do tohoto nejdříve snad (a údajně) „koronavirově“ předznamenaného námětu vnesl zcela odlišný – a přitom adresně „nepřiléhavý“ – osvit. Ne že by se následně do toho nevyhouplo navíc datum „7. dubna“ jako datum – pro specificky k tomu kvalifikované orgány – již s vrbětickými parametry.\nAsi by se nemělo zapomínat na to, že mezinárodně-politicky tu máme taky problém, zda a jak zodpovědně a korektně (včetně úrovně prezentovaných funkcí) deklarovat vztahy ČR s Ruskem, když bychom rovněž měli věcně hodnotit „připojení“ Krymu k Rusku, když se tak nestalo na základě dvoustranné dohody, ale jeho ozbrojenou anexí (v únoru 2014, 27. až 28. 2.).\nAsi je účelné, abych odkázal na pár svých předchozích úvah na toto citlivé a zatím nemálo zamlžené téma. Jako kdyby se tolik nejednalo o to, co a jak se kolem toho plánovaného letu do Moskvy seběhlo, ale jako kdyby šlo jen o jistou hru se „stanovisky“ k té věci a k jejich „vyhodnocení“…\nTy mé příspěvky z BL: 4. 5. 2021: Co se nám nezúčastněným ještě „nadplánem“ kolem Vrbětic vyvrbí?; 26. 4. 2021: Hra týchž vesměs autorů na různých prknech s najednou úplně jiným scénářem (tím spíše její finále skřípe); 22. 4. 2021: „Náše dělo právoje!“ Nejen od Vrbětic po Krym!; 21. 4. 2021: Vrbětice? Jen špatný příklad k jejich charakteristice?


Christmas Time - 10.kapitola • OurStories.cz ~ naše povídky\nOurStories.cz ~ naše povídky - Povídky » Na pokračování » Christmas Time - 10.kapitola\n„Mami? Tati? Jste doma?“ zvolala jsem do zvláštně ztichlého domu, což během vánočních svátků nebylo úplně běžné. Brácha i s rodinkou nejspíš vyrazili někam ven, protože přítomnost jeho ratolestí se málokdy dala přeslechnout. A ba, babičku jsem kupodivu taky nikde nenarazila. Naši si sice náramně užívali, že nás tu měli všechny pohromadě, ale přesto potřebovali nějaké klidné a tiché chvilky sami pro sebe. Přece jenom byli zvyklí, že většinu času tráví spolu, anebo po tolika letech manželství hlavně i zvlášť. Ne, nejsem cynická, nýbrž pragmatická...\nJiž při odchodu od Meg, která mě dostatečně namotivovala, jsem se odhodlala to s našima urovnat, jelikož jsem neměla dobrý pocit z toho, jak jsme se nepohodli. Nešlo sice o nic dramatického, ale v téhle jedinečné, kouzelné části roku jsem z toho byla značně nesvá a pociťovala jsem nutkání s tím co nejdřív něco udělat a nějak to napravit. Nemluvě o té další nesmyslné roztržce s Danielem, kterou jsem opět zbytečně vyvolala já, jsem neodkladně potřebovala alespoň něco úspěšně vyřešit.\n„Je tady někdo?!“ přidala jsem ještě na hlasitosti a odebrala jsem se z chodby do obýváku, kde bylo pusto a prádzno.\n„Co tady tak hulákáš? To snad hoří?“ křičela na mě mamina nazpátek, zatímco si to mířila po schodech dolů. Když mi stanula před očima, mrzutě se mračila a celkově se nezdála být dvakrát dobře naladěná. Na rozdíl ode mě stále zůstávala v tom viditelně načupřeném módu, v němž jsem ji tady také opouštěla. No co, alespoň bude má omluva o to efektivnější.\n„Prakticky ne, ale teoreticky rozhodně ano,“ objasnila jsem jí svoje naléhavé volání a shánění se po nich.\n„Stalo se něco?“ vyhrkla zaskočeně, což byl již zjevně takový rodičovský instinkt, který jsem sice chápala, ale úplně jsem se do něj nedovedla vcítit. Tohle automatické očekávání něčeho hrozného mi přišlo dost nešťastné.\n„Jo, ale i ne,“ odvětila jsem podobně jako v předchozí odpovědi, ale vzápětí jsem pokračovala, abych mamku víc nestresovala. „Mami, já se už dál nechci dohadovat. Omlouvám se, že jsem na tebe byla předtím tak nepříjemná. To jsem neměla, ale… prostě mi nemůžeš říkat, co mám nebo nemám dělat, a očekávat, že se tím budu řídit. Já tvoje rady vždycky uvítám, doopravdy jo, ale nebudu se jimi slepě řídit, to po mně nechtěj. Já si musím dělat věci po svém, potřebuju vlastní zkušenosti a prožitky,“ spustila jsem na ni překotně přímo na chodbě, když mi takhle postupně přicházela na jazyk slova téměř sama a já některé po velmi krátké, důkladné myšlenkové cenzuře nechala vyplout ven. Ona na mě překvapeně mrkala, ale to určité napětí v její tváři se pomalu, ale jistě vytrácelo.\n„Taky se nechci hádat, Jess. Jenom…“ začala s nádechem, ale poté akorát vydechla s výmluvným pohledem, který jsem snadno pochopila.\n„Já vím, mami, a rozumím ti. Vlastně jsem šťastná za to, že o mě máš takovou starost a chceš mi pomoct, ale… ty zkus zase pochopit mě. Tohle je můj život a musím dělat svoje rozhodnutí, za který taky musím nést důsledky. Jestli si mám nabít hubu, tak ať je to moje volba, protože pak alespoň nebudu mít tu možnost to hodit na někoho jiného, když se to nepovede. Což bych jinak určitě udělala, lidi jsou už prostě takoví… Když to bude moje rozhodnutí, jenom tak se z toho poučím a stejnou chybu už snad víckrát neudělám,“ rozpovídala jsem se sáhodlouze, abych ji dostatečně přiblížila svoje myšlenkové pochody a ona mě tak lépe pochopila. Soustředěně mi přitom naslouchala a s blížícím se koncem mého monologu se tvářila čím dál dojatěji. Oči se jí leskly a koutky úst jí zvláštně cukaly, ale nakonec je nechala vyhoupnout do širokého úsměvu.\n„Promiň, holčičko, vždyť já to vím. Akorát občas úplně zapomínám, že už jsi tak velká, rozumná a sebevědomá žena.“ Dojímala se nad mou zdánlivou moudrostí, k níž mi dnes celkem nevybíravým způsobem dopomohla moje nejlepší kamarádka. Jelikož věděla, že přesně tohle jsem potřebovala slyšet...\n„Nic se neděje,“ prohlásila jsem smířlivě a vzápětí jsme si útěšně padly do náručí, což jsme obě považovaly za finální akt vzájemného odpuštění. Jakmile jsem se ocitla v jejím objetí, nesmírně se mi ulevilo. Bylo pořád stejně vroucí, laskavé a konejšivé, jak jsem si ho pamatovala z dětství. „Mám tě ráda, mami.“\n„Já tebe taky, zlatíčko.“ Než jsme se od sebe oddělily, tak mě políbila na tvář, na kterou mě ještě hned nato pohladila a já se jí v rychlosti vděčně opřela do dlaně.\n„Dáme si spolu vaječňák?“ navrhla jsem jí jako stvrzení našeho usmíření, což mi po krátkém zaváhání odkývala, takže jsme se odebraly do kuchyně. Tam jsme se v klidu usadily ke stolu, na jehož desku mamka položila zpola plnou láhev domácího vaječňáku od taťky, který se kupodivu dosud neobjevil. S ním jsem toho sice tolik napravovat nemusela, on pro mě našel pochopení ihned, ale stejně jsem si to s ním chtěla jasně vyříkat. A pravděpodobně k tomu porozumění zásadně dopomohl i mamce.\n„Mluvila jsem s taťkou a něco mi naznačoval,“ nakousla, načež jsem bezmyšlenkovitě protočila panenky. „Ne, neboj, nebudu z tebe nic za každou cenu páčit. Jestli o tom se mnou nechceš mluvit, tak to budu plně respektovat. Já ti hlavně chtěla říct, že mě to mrzí… Že to nevyšlo a že tě to tolik zklamalo,“ vyjádřila mi svou lítost nad tím, jak to mezi mnou a Danem dopadlo a soucitně na mě hleděla. Tenhle její zdvořilý odstup jsem vnímala jako obrovský posun, takže jsem to ocenila vlídným úsměvem. Zmínku o tom nešťastném incidentu v obchodě jsem si mínila nechat raději pro sebe, už takhle toho věděla až příliš. Všechny ostatní romantické karamboly, a že jich bylo, jsem od Daniela také zvládla sama. Víceméně.\n„Díky ti, vážně… Pak když jsem se uklidnila, tak jsem… Prostě jsem to celý asi vzala trochu přehnaně, víš. Ještě bych si chtěla s Danem promluvit, vyjasnit si to… Jako teď my dvě, protože se mi fakt strašně ulevilo. Nerada bych odletěla pryč, dokud nebudu přesně vědět, na čem jsem,“ svěřila jsem se jí otevřeně, poněvadž jsem intuitivně cítila, že momentálně můžu. Bez nějakých zábran či rozpaků.\n„Hm, hm… To bys asi raději měla, aby sis pak nic nevyčítala,“ podotkla uvážlivě, čímž se v podstatě přesně trefila do Megiiných rad, tudíž jsem to považovala za nepochybné potvrzení, kterého bych se měla držet. Jen kdybych si to tolik nezkomplikovala tou žárlivou, trucovitou konverzací v obchodě.\n„Ty s tím nesouhlasíš, že,“ odhadovala jsem naprosto užasle podle jejího zvláštně strnulého výrazu v obličeji, který zdobily drobné ustarané vrásky. Mamka vypadla na svůj věk fantasticky, díky čemuž jsem se nechávala unášet nadějnými vyhlídkami, že bych na tom mohla být podobně. Decentně se líčila, ale přesto dokázala podtrhnout svoje půvaby, o kterých žádný chlap široko daleko nemohl pochybovat. Taťka byl bezesporu šťastný chlap.\n„Podle mě si tě nezaslouží, když od tebe už jednou utekl, ale… Jak že to říkal Troy? Jsou Vánoce, čas zázraků a druhých šancí?“ poukázala na bratrova slova, která v sobě skrývala obrovský význam a nad kterými jsem se již nejednou zamyslela.\n„No… když to zvládnu já, mohla bys i ty,“ přitakala jsem jí v lehce popichující poznámce, které jsme se obě dvě srdečně zasmály.\n„Pořád ho miluješ, že ano? Proto si to v sobě nemohla ani po těch letech uzavřít,“ pronesla důvtipně jako samotný Sherlock Holmes, když vydedukovala přímou spojitost mezi mými činy a výroky. Pouze jsem jí to lehce zahanbeně odkývala a stiskla rty k sobě, jak jsem čekala, že na mě opět spustí vodopád svých varování, nesouhlasů a námitek, které jsem od ní poslouchala doteď. Jenže ona si pouze slabě rezignovaně vzdychla. „V tom případě za ním jít musíš, ale už to nech na zítra. Ráno moudřejší večera,“ doporučila mi naprosto věcně a stejně tak i smířlivě, abych pochopila, že to myslí jedině v dobrém, přičemž mě láskyplně poplácala po hřbetě ruky. Proto jsem na to reagovala vděčným úsměvem a souhlasně jsem odkývala, že těchto jejích dobromyslných rad velmi ráda uposlechnu.\n„Tak tady jste, holky moje! Nad čím tady rokujete?“ Zjevil se ve dveřích taťka, v závěsu hned s babi a rozjařeně na nás dvě zíral, jak nejspíš nemohl uvěřit vlastním očím. Navíc si to perfektně načasoval, jelikož jsme s mamkou právě dokončily současné téma. Babi se na nás vědoucně, rozpustile culila a uličnicky na mě mrkla. Ta v tom totiž byla namočená stoprocentně taky.\n„Nad tvým vaječňákem,“ podotkla jsem pohotově, když jsme se na něj obě dvě s rozpustilým úsměvem zadívaly. Evidentně byl rád, že nás tu takhle pospolu našel, že si tu v klidu a míru popíjíme, smějeme se a debatujeme. „A je vážně výborný. Jako vždycky, tati.“\n„Můžeme se k vám přidat? Já bych si totiž slzu dala taky,“ vložila se do toho nadšeně babi.\n„Jasně, přisedněte si k nám,“ odsouhlasila jsem ihned, načež jsem vyskočila na nohy, abych jim přinesla dvě drobné skleničky určené na různé likéry. Mezitím si taťka sedl vedle svojí ženy, která se jenom usmívala a byla zřejmě nanejvýš spokojená s tím, jak se to mezi námi nakonec vyvinulo. Babička se usadila naproti ní. Zakrátko jsem před ně postavila dvě sklenky, za což jsem si vysloužila dva děkovné úsměvy.\n„Takže už jste se usmířily?“ ubezpečoval se taťka, jestli třeba náhodou nepochopil něco špatně.\n„Vyjasnily jsme si pár důležitých věcí,“ rozvedla to mamka o něco konkrétněji a spiklenecky na mě mrkla.\n„Tobě se chci taky omluvit, tati. Nechovala jsem se úplně...“\n„V pořádku, zlatíčko. Já se na tebe nezlobím, ani jsem se nezlobil…“ ujasnil mi taťka, když jsem se nakrátko odmlčela a vzal mě mezitím za ruku, aby si mou dlaň schoval do té své a příjemně ji na pár okamžiků zahřál. „Jen bych si přál, abys byla šťastná, holčičko,“ podělil se se mnou o svoje úpěnlivé přání, po kterém jsem dočista zjihla. Oči se mi na pár sekund zalily dojatými slzami, než jsem je s horlivým zamrkáním zahnala pryč.\n„Zapracuju na tom, slibuju,“ zapřisáhla jsem se slavnostně před všemi třemi a malým panáčkem jsem si ťukla o ten jeho, přesně jako potom o ten mamky a babičky. Slíbila jsem to také sama sobě a hodlala jsem se o to pokusit co nejdřív, jen co si to všechno srovnám v té své pomatené hlavě a stejně zmateném srdci.\n„Jess chce jít zítra za Danem,“ přidala k tomu mamka pro ty dva jasnou vysvětlivku, co jsem tím slibem myslela. Velkoryse jsem to přešla jen s úsměškem, ale předem jsem věděla, že se v tom ani taťka, ani babička nebudou nijak dvakrát pitvat. Spíš si počkají na to, jak to dopadne.\n„To bys určitě měla,“ odkvitovala mi to babička, přičemž taťka souhlasně přikyvoval, čímž se mi nesmírně ulevilo, že jsem získala také jejich výslovný souhlas. Ne že bych ho k jakýmkoliv svým krokům potřebovala, ale takhle posvěcené to pro mě bylo daleko legitimnější. „Zítra je v tělocvičně akce místního pletacího komanda a náhodou jsem se doslechla, že tam Dan bude," prohodila babička ve vší nenápadnosti a současně své mazanosti, kterou by mohla rozdávat. A vida, příležitost by byla.\n„Tam mám rozhodně v plánu se podívat," potvrdila jsem jí s pokoutným mrknutím, avšak jsem tam chtěla jít tak jako tak. Podpořit tohle městečko a jeho lidi, tak jako každý rok.\n„No ještě aby ne," odvětila babička lišácky a spokojeně se usmívala.\n„Jsem vážně moc ráda, že s vámi se mi povedlo všechno urovnat,“ řekla jsem úlevně a především na rodiče jsem se dlouze, rozněžněle podívala. „Mám vás ráda,“ pípla jsem dojatě a nejdřív jsem se vrhla pro další objetí k mamce, následně i k taťkovi, kterému jsem vlepila pusu na tvář a naposledy k mojí praštěné babi.\n„My tebe taky, zlatíčko,“ zahuhlal taťka nazpět, zjevně podobně obměkčený touhle rodinnou chvilkou.\n„Ať se děje, co se děje,“ dodala k tomu mamka, čímž tenhle jímavý moment absolutně dovršila, až se mi do očí znovu vloudily blažené slzy. Snad to takhle hladce půjde i s Danem a nezvrtne se to tak jako posledně. I když... co mu chci vlastně říct?\nNazítří se u nás ve městě konala další z tradičních akcí, které doprovázely celé vánoční svátky. Tentokrát to byla přehlídka ručně pletených věcí, od čepic, ponožek až po svetry, šaty či tašky. K mému překvapení se každý rok účastnilo snad víc a víc lidí, a to nikoliv v publiku, ale přímo těch, kteří přidali svou zručnou ruku k dílu. Pletly nejrůznější ženy od těch nejstarších generací až po jejich vnučky či pravnučky. Málokdo si tuhle událost nechal ujít a ani já jsem nebyla výjimkou. Samozřejmě včetně našich a babičky, která se zapojila v samotném tvoření.\nMístní menší tělocvična se vyjímala neobyčejně krásnou výzdobou, která na každého při prvním pohledu dýchla tím svým jedinečným vánočním kouzlem. Visely tu překrásné girlandy, velké i malé věnce z jehličí, tújí nebo cesmíny, několik nazdobených stromků od smrků, douglasek nebo jedlí. To vše v typických vánočních barvách, rudě červené, zářivě zlaté, smaragdově zelené a sněhově bílé. Nechybělo tu ani drobné občerstvení a pití rozličných druhů, kam zase taťka přidal svou troškou díky svému výtečnému vaječnému koňaku. Mamka naopak napekla svoje exkluzivní muffiny, jenž šly jako každý rok bleskově na odbyt, stejně jako taťky vaječňák. Tohle pro mě znamenalo poslední společnou akci, která mě čekala před odletem na Kauai a pak domů, což jsem si mínila vskutku náležitě užít. A využít.. No a když to vyjde, tak... to se teprve uvidí.\nJiž nebylo tajemstvím, že jednou z pletacích účastnic bude také Danielova mamka, stejně jako i přímá účast Daniela. Skoro jsem si mohla vykroutit krk, jak jsem ho všude možně vyhlížela a nemohla se dočkat, až si s ním promluvím. Skoro jsem se tou netrpělivostí a dětinskou radostí mohla pominout. Přirozeně jsem byla nesmírně nervózní, v žaludku mi ležel obrovský balvan, ruce se mi potily a občas jsem se zcela nečekaně otřásla, ale z celého svého srdce jsem toužila to mít již za s sebou.\nS čím jsem zcela jistě nepočítala bylo to, že se Daniel neobjeví jen jako nezainteresovaný divák, nýbrž rovnou jako jeden z modelů. Takže když se ukázal pod zářícími reflektory před přeplněným sálem občanů, solidně jsem nad tím kuriózním výjevem užasla. Především proto, že ho kdosi navlíkl do bláznivého zeleného svetru s vyšitou sobí hlavou a do vlasů mu zapíchl čelenku se sobími parohy. Na očích si přitom ponechal ty své brýle, které mu za normálních okolností dodávaly takový sexy punc, který ovšem v tomhle případě absolutně nefungoval. K tomu mu hlavní DJ do pozadí pustil do reproduktorů Běž, Rudolfe, běž od Chucka Berryho, čímž tomu nasadil královskou korunu a když se do toho začal Dan všelijak potrhle hýbat, rádoby tancovat, všichni se mohli málem potrhat smíchy. Opravdu bizarní podívaná, která pobavila veškeré zdejší osazenstvo, včetně mě, ale rozhodně se mu přitom nedala upřít nevídaná dávka odvahy.\nPostávala jsem zrovna u stánku s máslovým ležákem, který s maximálním nasazením vyráběli Meg s Jimmem. Ti dva by se dali prohlásit za ty největší fanoušky Harryho Pottera, díky němuž se vlastně dali dohromady. Stáli jsme a povídali jsme si, nejen o tom, co nám předvedl Dan. Zničehonic se vedle nás vynořil právě on, nejzářivější hvězda dnešního večera a hlavní aktér, největší showman Daniel. Pořád byl navlečený v tom praštěném svetru, ale alespoň ty plyšové parohy si sundal dolů. Kupodivu se na všechny strany mile usmíval, včetně mě i navzdory naší poslední rozmluvě, a celkově působil nesmírně uvolněně a povzneseně.\n„Zdravím vespolek. Mohl bych dostat taky jeden ležák?“ požádal zdvořile poté, co nás zvesela pozdravil. „Nebo dva?“ otázal se, když rychlým pohledem zjistil, že mi sotva před malým momentem došel a držela jsem v ruce již prázdnou sklenici. Po krátké úvaze jsem mu to odkývala, poněkud strnule, jelikož mě ta jeho nesmírná žoviálnost, obzvlášť v mé přítomnosti jaksi znejišťovala. Vypadalo to, jako by se mezi námi fakticky vůbec nic nestalo…\n„Dva ležáky, hned to bude,“ zopakoval Jimmy a okamžitě se jal vyplňování dvou sklenic legendárním nápojem z pohádkových Prasinek. Od Jimmyho a Meg jsem ho ochutnala několikrát a rok od roku mi připadal čim dál lepší „Ty si dáš na šlehačku zas ten karamelový toping?“ přeptal se Jimmy kontrolně.\n„Jasně, to už se v tom všem vánočním obžerství ztratí,“ odsouhlasila jsem mu, čemuž se Jimmy zasmál a Daniel se nad tím pobaveně ušklíbl.\n„A já myslel, že jedeš na Havaj lovit nějaký namakaný opálený chlapy,“ utahoval si ze mě Jim, což měla být zaručeně také nějaká provokace před Danem. Vskutku jsem nebyla natolik bláhová, abych si nalhávala, že o ničem z toho, co jsem navykládala jeho ženě, neví. Proto jsem se na něj nejprve zabodla přísným pohledem, kterému se záměrně obratně vyhnul a já cítila, jak se mi do obličeje hrne řádná horkost.\n„Maximálně tam pojedu lovit inspiraci pro svou novou knížku,“ uvedla jsem na pravou míru, což bych udělala tak jako tak, i kdyby vedle mě nestál Dan a zrovna podivně netěkal očima sem a tam.\n„O namakaných opálených chlapech,“ zvrhnul to Jimmy opět v žert, kterému jsem se tentokrát zasmála. Přesto tu stejně o něco víc zhoustla atmosféra.\n„Tady to je, prosím pěkně. Ať vám chutná,“ podal nám oběma vysoké skleničky s uchy, když si se servírováním oněch nápojů pěkně vyhrál, načež na mě rošťácky mrknul. Meg se vedle něj potutelně culila a neustále nás ve vší nenápadnosti, ale s hladovou zvědavostí, pozorovala. S poděkováním jsem ležák přijala, stejně jako Dan, načež jsem se k němu natočila přímo čelem a kurážně k němu od nápoje vzhlédla, abych mu také řečí svého těla dala najevo, že se mu hodlám plnohodnotně věnovat. Tuhle senzační příležitost by bylo hloupé nepopadnout za pačesy…\nGestem jsem mu naznačila, abychom si ťukli a připili, což duchapřítomně vypochopil a záhy se k mému nápadu připojil. Pokradmu mě přitom sledoval a tiše vyčkával, jelikož nejspíš dovedl vycítit, že bych chtěla iniciativu převzít já a že bych především měla, jelikož jsem minule tu naši interakci utnula poměrně bezohledně výhradně já. Nadvakrát. Sice mi k tomu poskytl pádný důvod, ale Meg mi pomohla najít ten ještě o dost pádnější, který jsem si od včerejšího dne neustále opakovala.\n„To má být nějaká recese nebo se ti někdo snažil pomstít?“ Rozvázala jsem s ním řeč, nejprve něčím rádoby vtipným, na odlehčení, když jsem poukázala na jeho svrchní vrstvu, nad kterou se nedalo jinak než hloupě usmívat.\n„A já myslel, že to je tvoje práce! Jinak bych to na sebe nenavlíkl. Víš, jako… takovou olivovou ratolest. Gesto smíření. Prostředek k vykoupení nebo způsob kompenzace,“ pronesl s teatrálním údivem, když mě zahrnul tím proudem slov, čímž se mě taktéž pokoušel prvoplánově pobavit. To mu snadno vyšlo, protože všem těm bohatým příměrům a nápaditým objasněním se nezasmát vskutku nedalo. Hlavou mi současně projelo, že nad tou naší situací bezesporu taktéž uvažoval. To mě poněkud uklidnilo a současně potěšilo.\n„Z toho bys vyšel moc lacino,“ reagovala jsem promptně nazpět, možná celkem drze, ale pokračovala jsem v tom žertovném duchu, načež jsem se na něj kysele ušklíbla.\n„Ten ležák je samozřejmě na mě,“ sdělil mi v jakémsi štědrém rozmaru a lišácky se usmál.\n„Ten ležák je samozřejmě zadarmo,“ upravila jsem jeho výrok, aby se tu nedušoval falešným gentlemanstvím.\n„Za ten ležák samozřejmě vděčně bereme každý drobný příspěvek,“ vložil se do toho Jimmy, který vždycky uměl dokonale uhodit hřebíček na hlavičku, kterým nás všechny do jednoho rozesmál. Nato Dan s přikývnutím vytasil z kapsy nějakou zelenou bankovku a vhodil ji do plastové krabičky určené pro tyto účely. Potom nás od stánku vytlačili další zájemci, a tak jsme společně s Danem zamířili k východu, abychom se dostali dál od toho všudypřítomného hluku. A taky nevítaných svědků.\n„Mrzí mě, jak to všechno dopadlo, Jessie,“ ujal se slova jako první po té kratičké pauze on a ta jeho oslnivá jiskra v oku přitom mírně pohasla.\n„To mě taky, a hodně...“ přitakala jsem vzápětí, ale nepřiměla jsem se už k tomu, abych to rozvedla dál. Skoupě jsem po něm pokukovala a on mezitím nevzrušeně popíjel ten chutný nápoj. Sám nejspíš dumal nad tím, jak pokračovat v našem pojednou těžkopádném rozhovoru, ačkoliv jsme poměrně snadno překonali vzájemné zpytování svědomí. „Trochu jsem to celý přehnala. Asi nejen trochu, ale dost. Nemyslela jsem to tak, jak jsem říkala. Ne úplně a určitě ne všechno. A měl jsi naprostou pravdu… Mám z toho všeho prostě strach a když jsem se mu v tu chvíli poddala, tak… bylo to daleko jednodušší to nějak pokazit, než tomu dát šanci… Chápeš snad, co se ti tím snažím říct?“ převzala jsem otěže komunikace opět já, aby mezi námi zbytečně nevzniklo trapné ticho a pouze se tím neoddalovalo nevyhnutelné.\n„Ale jo, já to chápu, protože jsem to vnímal v podstatě stejně… Proto jsem se choval jako úplný idiot, už zase. Za to se ti omlouvám, Jessie. “ Dal mi za pravdu, když svoje chování připodobnil k tomu mému. Oba dva jsme se zmýlili ve svém úsudku, ale naštěstí jsme si to dovedli přiznat a kát se za to. Především jsme byli ochotní s tím něco udělat, a to mi připadalo velmi důležité.\n„Tak to jsme si asi kvit, ne?“ navrhla jsem mu s nepatrným úsměvem, což přijal se zvláštním zajiskřením v očích.\n„To nejspíš jo…“ hlesl ironicky, ale nebylo to nic, co by se mě jakkoliv dotklo. „Já ti věřím, Jess. Jenomže…“ odmlčel se, zatímco se pokoušel adekvátně vyjádřit svoje vnitřní rozpoložení, které bylo nejspíš podobně rozjitřené, jako to moje. Vlídně jsem se na něj pousmála a chápavě jsem přikývla, protože jsem si díky Meg uvědomila, jaké důvody ho k té naší kolizi mohly asi tak vést. „Já si uvědomil, o co ve skutečnosti jde, ale záleží na tom, aby sis to uvědomila i ty,“ dodal k tomu svému vysvětlení, nad čímž jsem se opět akorát zastyděla.\n„Když já doopravdy nepřemýšlela nad tím, co… ty jsi měl zřejmě už dávno jasně daný a vyřešený. Původně jsem s tebou už nikdy nechtěla mít nic společného, protože mi hodně ublížilo, jak jsi odešel, ale… Pak jsem tě tu potkala, promluvila si s tebou, šla s tebou na to kafe, potom najednou na rande a... Teď jsme tady. Ale tohle je přece jenom o něco víc... Seběhlo se to všechno tak rychle, že jsem se s tím prostě nějak nestačila srovnat. Byla jsem pořád o krok pozadu. Než jsem si vůbec přiznala, že... Nebyla jsem si jistá tím, co chci, ale už vím, že bych to ráda znovu zkusila,“ rozpovídala jsem se horlivě, když mi k tomu ohleduplně poskytl potřebný prostor. Přitom na mě soustředěně, téměř hypnoticky zíral a doslova hltal každé mé slovo. Viděla jsem, že je napnutý až k prasknutí a že snad ani nedýchá. Jakmile jsem svůj monolog dokončila, prudce vydechl a konsternovaně na mě zamrkal.\n„Vážně?“ vypadlo z něj šokovaně.\n„To jako vážně. My dva si další šanci zasloužíme, Dane. Kdybych to nezkusila, tak bych si to do konce života vyčítala a asi bych si to neodpustila. Nechci před tím utíkat, ale naopak tomu dát maximum,“ soukala jsem ze sebe značně rozpačitě, jelikož mě celkem znervózňoval ten jeho rentgenový pohled, který občas sklouznul k mým rtům, jenž se rozrušením sotva viditelně chvěly, stejně jako celé moje tělo.\n„Moment, počkej. Jen se chci ujistit, že jsem to pochopil dobře, aby nedošlo k nějakému dalšímu nechtěnému nedorozumění. Znamená na to, že… že stojíš o…?“\n„O tebe a vztah s tebou. Ano, přesně o to stojím. Taky tě miluju, Danny, nikdy jsem nepřestala. Chvíli mi trvalo si to uvědomit, i když jsem to podvědomě věděla, ale stejně jsem se toho lekla a zpanikařila jsem,“ uvažovala jsem nahlas, přičemž on se na mě naprosto fascinovaně díval a když jsem se mu taktéž já vyznala, i když s několikadenním opožděním, bylo poznat, jak ho to dočista odzbrojilo. Párkrát naprázdno pootevřel svá ústa, protože tím zaskočením ze sebe nebyl schopný vydat ani hlásku.\n„Proč?“ pátral po odpovědích, na které jsem byla připravená bez prodlení odpovědět.\n„Nebylo to pro mě úplně snadný si vybudovat tenhle život, bez tebe. Postavit se na vlastní nohy a začít se spoléhat jenom na sebe. A najednou ses zase zničehonic objevil a přitom jsi mi ten můj dosavadní těžce vydřený svět otočil vzhůru nohama. Potřebovala jsem zase najít pevnou půdu pod nohama a zjistit, co doopravdy chci,“ odpovídala jsem mu se vší zodpovědností, abych mu nedávala žádné další podněty k tomu, aby mi nevěřil.\n„A seš si tím fakticky jistá?“ přeptal se váhavě a zlehka přezíravě přimhouřil víčka.\n„Ano, teď už si tím jsem jistá. Miluju tě a chci být s tebou, Danieli,“ řekla jsem rezolutně, s maximální jistotou a přesvědčením. Sice mě k tomu Meg musela dokopat, ale povedlo se…\n„Tohle jsem teda… heh, no… asi úplně nečekal,“ zakoktal se, když pro změnu zase na něj byl tenhle nevídaný sled událostí příliš kvapný a evidentně s touhle alternativou vůbec nepočítal. Nebo alespoň ne tak brzy. Prosím, jen ať to zvládne všechno zpracovat.\n„Ten svetr má fakt podivuhodný efekt,“ pravila jsem škádlivě, úplně mimo téma, ryze pro nadhled nad stávajícím hovorem, což ho přimělo k úsměvu. A to zas mělo za účinek to, že se uvolnil a asi naplno pochopil, že to myslím skutečně naprosto upřímně a otevřeně.\n„Ještě, že jsem si ho vzal,“ navázal na to v žertu, protože takovou hrůzu by si kdokoliv příčetný na sebe asi sotva dobrovolně vzal. Musela jsem se tomu zasmát, což byl takový ten moment prozření, který mě opět ujistil v tom, že přesně takhle to má být. Že jsem se rozhodla správně. Nehledě na moje obavy, strachy či potřeby udržet si vlastní identitu. Být po jeho boku, kam patřím.\n„Bez něj bych tě tu s největší pravděpodobností přehlídla,“ dobírala jsem si ho, nad čímž si pouze pohrdlivě odfrkl.\n„Tak to si nemyslím,“ ohradil se téměř okamžitě a chystal se zrovna napít svého ležáku.\n„Pravda. Hledala jsem tě,“ uvedla jsem na rovinu, když jsem znovu zvážněla a na přímo mu pohlédla do těch jeho překrásných očí. Jeho ruka se zasekla v pohybu a narovnal se, když mu neušla ta zásadní změna nálady mezi námi.\n„A našla jsi mě,“ pravil veskrze uznale a se slyšitelným vděkem. Nato mu několikrát zacukaly koutky, kterým se zachtělo se znovu vyhoupnout do roztomilého úsměvu, jenž jsem musela bez otálení opětovat. Najednou jsem skoro zoufale zatoužila po těsnějším kontaktu. Po jeho přesladkých rtech, které mě dokázaly vynést až do nebeských výšin a po jeho něžném doteku, který mi dodával dojmu, jako bych byla snad nějaká křehká víla.\n„Naštěstí ano…“ hlesla jsem vřele a zadívala jsem se na něj s pohledem bezodkladně přikovaným na jeho rty a napětí ve mně stále vzrůstalo až tak, že se muselo přenést zaručeně také na něj. „Tak kdy už mě konečně políbíš?!“ vyzvala jsem ho dychtivě a netrpělivě, jelikož se pořád k ničemu neměl a moje nejisté já nutně požadovalo konkrétní a nevyvratitelné potvrzení toho, co mezi námi právě proběhlo.\n„Taky to musím trochu zpracovat, víš,“ opáčil v záludném úhybném manévru, kdy mě chtěl bezesporu ještě trochu popíchnout. Možná taky trošku vycukat za to všechno, co jsem tak hloupě pokazila.\n„Tak to si nemyslím,“ odvětila jsem důvtipně, když jsem použila jeho vlastní výrok a přistoupila tím na jeho hru.\n„Pravda. Počítal jsem s tím,“ zmínil o něco odvážněji, jak si nepochybně připadal oproti mně na koni.\n„Nepřeháněj tak,“ napomenula jsem ho s drobnou výtkou, aby si zase tolik nefandil, protože to celé vyznělo přinejmenším nabubřele, ale stejně jsem se nad tím nevědomky pousmála.\n„No dobře, doufal jsem v to,“ připustil a pozměnil svoje tvrzení tak, aby odpovídalo realitě. To jsem se musela usmát ještě víc, což ho odkázalo zase do patřičných, pokorných mezí.\n„A stalo se… Vždyť jsou přece Vánoce, čas zázraků a období splněných přání,“ prohlásila jsem poeticky, jako nějaký zběhlý řečník a nedalo mi to se rozhlédnout kolem sebe, abych se pokochala tím pohádkovým výjevem. Jedno jestli v noci nebo ve dne, protože nás všudypřítomně obklopovala taková dojemná nádhera a připomněla jsem si, jak je tato výjimečná roční doba absolutně magická. Speciálně letos...\n„Ty jsi moje splněný přání, Jessie… A tohle mezi náma dvěma? Tak to je rozhodně zázrak,“ navázal na moji poznámku a dodal jí mnohem větší, poetičtější hloubky. S dojetím jsem se na něj znovu podívala, přičemž jsem doslova a do písmene cítila, jak mi láska k němu hojně proudí žílami. Než pár kroky zrušil poslední zbytky vzdálenosti mezi námi, oči mu oslnivě zazářily štěstím a zcela odevzdaně se ke mně sklonil, aby konečně vyslyšel moji, již vyřčenou, prosbu.\nPolíbil mě s nevídanou dávkou láskyplnosti, že se mi z toho málem podlomila kolena, aby mi názorně ukázal, že také on je do mě až po uši zamilovaný. Jednou rukou mě objal kolem pasu, zatímco svými rty ochutnával ty mé takovým způsobem, jako by mě jimi něžně hladil. Jemně se o ně otíral, ale současně si nenasytně vychutnával ten opojný dotek. V druhé ruce držel skleničku s ležákem, stejně jako já, tudíž jsem alespoň jednu volnou dlaň zlehka položila na jeho nedbale rostlými vousy pokrytou tvář a pak s ní zajela přes ucho až na týl. Jako bychom vypadli z nějaké vánoční reklamy na kafe Starbucks. Ten vřelý, bezbřehý cit, který mne celou najednou prostupoval a zaplavoval mě jako vody čistého, teplého moře, mě tak nádherně zahříval, že jsem ani náznakem nezaregistrovala ten ledový chlad, jenž venku panoval s teplotami daleko pod bodem mrazu. Mně bylo ale z jeho blízkosti a polibků tak horko, že bych ze sebe nejraději nějakou vrstvu shodila dolů. No, a koneckonců i z něj…\nNemyslel si snad nikdo, že by to nedopadlo happy endem, že ne? K tomuhle specifickému tématu se prostě ani nic jiného nehodí, takže ať žijou klišé! No a příště už poslední kapitole s krátkým náhledem na to jejich vytoužené happily ever after.\nMockrát Vám všem srdečně děkuji za to, že jste tak skvělí čtenáři! <3\nDiskuse pro článek Christmas Time - 10.kapitola:\nMay: Já jsem moc ráda, že tě to potěšilo to byl pochopitelně jeden z cílů, i když jsem se to snažila udělat tak trošku jako napínavý, zajímavý a do poslední chvíle nejednoznačný ... To tedy, popravdě fakt poslední dobu, no, asi tak dva roky, pociťuju extrémní potřebu psát něco.. jednoduchého, možná až naivního, pozitivního a sladkého, fakt vyloženě jako kompenzaci za to, co se děje v reálném světě.. a potom přijde ještě větší kalibr, něco tak nepochopitelného, nešťastného, svým způsobem absurdního v 21. století, jako je otevřená válka.. co k tomu dál říct\nJsem ráda že budou mít svůj HappyEnd A v dnešní době je fajn že e se stále najdou povídky se sladkou tématikou těším se na další kapitolu


ZpětHome » Produktový katalog » Laboratorní přístroje » Koncentrace kyslíku\nLaboratorní přenosné přístroje pro měření kyslíku a teploty - řada 66\nPřístroje pracují s čidly CSOT 43. Tato čidla mají extrémně nízkou spotřebu kyslíku...\nLaboratorní stolní přístroje pro měření kyslíku a teploty - řada 77\nKapesní měřič kyslíku MFD 79\nPřístroj pro měření kyslíku, obsahu v mg/l i v procentech nasycení a teploty.\nKapesní měřič kyslíku MKT 44A\nIdeální přístroj pro operativní měření kyslíku v terénu i technologických zařízeních...\nČidla CSOT 43 jsou s úspěchem používána především při kontrole obsahu ...\nDoplňky pro měření kyslíku\nKožená transportní brašna s pouzdrem elektrody pro přístroje řady 66...\nKoncentrace kyslíku rozpuštěného ve vodě je jedním z hlavních ukazatelů kvality vody. Je významným indikátorem biologického znečištění povrchových vod a důležitým parametrem, který určuje rozhodujícím způsobem efektivitu aktivačního, nitrifikačního i denitrifikačního procesu v biologických ČOV.\nKoncentrace kyslíku ovlivňuje významně funkci úpravárenských technologií. Je životně důležitým parametrem v rybochovných zařízeních. V potravinářském průmyslu ovlivňuje kyslík průběh kvasných procesů při výrobě potravin i při jejich skladování.\nPro měření koncentrace kyslíku ve vodě jsou používána především amperometrická membránová čidla (čidla typu Clark). Čidlo tvoří polarizovaná platinová elektroda (katoda) a nepolarizovaná argentochloridová elektroda (anoda). Obě elektrody jsou ponořeny do elektrolytu a odděleny od měřeného prostředí homogenní separační membránou prostupnou pro kyslík (ale i pro jiné plyny, jako např. H2S, SO2, CO2, Cl2), avšak nepropustnou pro ionty a většinu adsorbtivních nečistot v roztocích obvykle přítomných, které by v nepřítomnosti membrány interferovaly, nebo rušily redukci kyslíku.\nVložením vhodného polarizačního napětí mezi elektrody dochází na povrchu katody k redukci kyslíku. Důsledkem této reakce je elektrický proud protékající mezi elektrodami čidla, který je úměrný parciálnímu tlaku kyslíku v měřeném roztoku.\nKyslíková čidla při své činnosti spotřebovávají kyslík, který je odebírán měřenému prostředí. Proto se při měření uplatní všechny faktory ovlivňující rychlost difúze k povrchu katody (např. vrstva nečistot na povrchu membrány). Vzhledem k tomu, že kyslíková čidla CSOT 43 mají extrémně malou spotřebu kyslíku, uplatňují se rušivé vlivy způsobené znečištěním membrány a nedokonalým mícháním minimálně.\npH a redox potenciál\nIontově selektivní měření


Na začásku listopadu 2015 se naší dceří (2 roky a 3 měsíce) vytvořil silný zánět na prostředníku levé ruky. Začalo to nenápadným otokem citlivým na stisk a rankou připomínající záděrku, či ranku, jako když si zarazítě větší třísku, avšak žádnou jsme v rance nenašli. Během 1,5 dne se na prstíku vytvořili vodnaté puchýře, prstík začal modrat až fialovět zevnitř. Bez horeček. Dětský lékař léčil antibiotiky Fromilid, mazání Framikoinem. Pátý den večer prstík začíná bolet, tvrdne na omak a puchýře pod kůží zežloutli, zvýšená teploto. Šestý den uz jsme jeli na pohotovost do Plzeňské fakultní nemocnice. Následovalo chirurgické odstranění kůže z části prního článku prstu, ob den převazy pod narkozou (čistění a opětovné mazání černou mastí),amoksiklav v kapačkách. Včera, po 1,5 měsíci, se na prstíku zase začal tvořit puchýřek, který se zvětšuje, prstík otéká. Prodělané nemoci: neštovice, HFMD. Prosila bych radu, zda se již některý z vás lékařů s tímto problémem nesetkal. Zda nevíte, co je příčinou a proč se to vrací. Možno doložit kopie lékařské zprávy z nemocnice, příp. více fotografií. Dotaz posílám také na kožní obtíže a dětské nemoci, než neví, kam to zařadit. Děkuji\nna prstech rukou se často dělají hnisavé záněty, odborně se jim říká panaritium. Vznikají proto, že ruce nejvíce používáme a přicházejí nejvíce do kontaktu s vnějším prostředím, různou špínou a bakteriemi. Nejčastějším místem průniku infekce je kolem nehtů. Může se tak stát při záděrce, okusování nehtů, drobném poranění, nebo se příčina ani nezjistí. Pak se rozvíjí hnisavý zánět a projevuje se otokem, zarudnutím, bolestivostí, může se vytvořit pak hnisavé ložisko - absces (dutina vyplněna hnisem). K tomu můžou být i celkové příznaky jako zvýšená teplota. Léčba by měla být od začátku chirurgem, který při přítomnosti hnisavého ložiska toto otevře, hnis se vypustí a to je nejdůležitější při léčení, které pak už většinou probíhá dobře a na léčbě mastmi (desinfekčí - jako Betadine, nebo antibiotické, jako Framykoin, nebo Bactroban), dále koupely např. v heřmánku, nebo řepíku. Jen v případě dlouho trvajících, nebo úporných zánětů je nutno podávat i antibiotika. Podle průběhu, který popisujete se jednalo i mimořádně úpornou infekci, která vyžadovala složitější léčbu i antibiotika. Myslím si, že ošetření chirurgem bylo na místě hned na začátku, místo léčení pediatrem antibiotiky a mastí a při příštím podobném případu bych Vám doporučoval co nejdříve vyšetření a léčbu chirurgem. Při tak dlouhém průběhu se může stát, že infekce zrecidivuje. Znovu bych co nejdříve navštívil chirurgii, kde jste s tím byli léčeni. Někdy se může dostat infekce i do kosti, pak je zánět úpornější a vyžaduje jiná antibiotika a delší léčbu. Příčina, proč u Vaší dceři se zánět tak dlouho a složitě táhne je, že buď se tedy jedná o ze začátku neadekvátně léčený hnisavý zánět, který měl být ošetřený chirurgicky hned na začátku, nebo může být i oslabení imunity, anebo obojí. Nyní bych Vám tedy doporučoval co nejdříve vyšetření na chirurgii, kde jste byli dosud léčení, zda není potřebný další zákrok a taky s dotazem, zde není zánět v kosti. Pokud se budou podobné záněty opakovat, je na místě imunologické vyšetření.


Z druhé ruky - Yamaha YZF-R1 | Motorkáøi.cz\nÚvod sekce Èlánky Z druhé ruky - Yamaha YZF-R1 + Vložit èlánek Nápovìda\nZ druhé ruky - Yamaha YZF-R1\nText: Petr Poduška | Foto: Motorkáøi.cz , Press | Zveøejnìno: 23.3.2011 | Zobrazeno: 66971x | 35 x\nV pokraèování seriálu o ojetých motocyklech se vìnujeme dalšímu kultovnímu stroji, se kterým se v motoinzerci mùžete setkat velmi èasto. Na základì ohlasù k pøedchozí recenzi ojeté Hondy Hornet jsme èásteènì pozmìnili strukturu èlánku, aby pokud možno ještì lépe posloužil jako prùvodce pøi hledání toho pravého stroje.\nVývoj a konkurence\nModelové roky a jejich srovnání\nTak jako je Yamaha v kategorii ojetých motocyklù nejprodávanìjší znaèkou na vìtšinì inzertních serverù, nabídce modelù mezi ojetinami vévodí slavná er-jednièka. Pojïme se podívat na její vývojové etapy od zaèátku výroby až do roku 2006, kdy se naposledy vyrábìla verze s dvacetiventilovým motorem.\nRok 1998: 150 koní, 177 kg\nYamaha šokovala motocyklový svìt svým nekompromisním pøístupem. Nespokojila se s devítistovkou, jak bylo zvykem, ale chtìla nejvyšší výkon, nejnižší hmotnosti a co nejmenší rozmìry. Z tohoto zadání vyšel motor o obsahu 998 ccm s pìtiventilovou konfigurací, 40mm spádovými karburátory a výfukovým systémem 4-1 EXUP, jemuž první generace R1 vdìèí za legendární zátah ve støedních otáèkách. Revoluèním prvkem nového agregátu bylo také trojúhelníkové rozmístìní osy klikové, hlavní a pøedlohové høídele, na rozdíl od konvenèního uspoøádání v rovinì. Díky tomu motor získal kompaktnìjší rozmìry, a následkem toho zase motorka kratší rozvor a zároveò delší kyvnou vidlici. Výsledkem všech zmínìných kladù, v kombinaci se zaèlenìním motoru do hliníkového rámu Deltabox, nemohlo být nic jiného, než skvìle ovladatelný a obratný supersport. Však se také øada konkurenèních výrobcù nechala pozdìji konstrukcí R1 inspirovat.\nV roce 1999 se R1 doèkala kromì nových barev a grafiky jenom drobných zmìn, z nichž za zmínku stojí vylepšený mechanismus øazení, který mìl zpøíjemnit práci levé noze jezdce.\nModifikace pro rok 2000 se zamìøila na další vylepšení ovladatelnosti a dosažení plynulejšího prùbìhu výkonu. Základní komponenty zùstaly v pùvodním stavu, ale došlo na øadu drobných vylepšení za úèelem maximálního využití potenciálu stroje. Hlavní zmìny nastaly u nastavení karburátorù, snížilo se vnitøní tøení v motoru, vyladila pøevodovka a ušetøilo pár kilogramù. Koncovku výfuku nahradila titanová a také na kapotáži mùžeme najít nové designové prvky. Hlavním cílem snažení bylo pøizpùsobit hravý a skvìle ovladatelný motocykl také pro použití na delších cestách, kde doposud ztrácel body.\nV následujícím roce se mìnily pouze barvy a grafika, ale zato do sezóny 2002 už vstoupila druhá generace R1. Zbrusu nový rám se vyvíjel pøímo na míru nové 43mm pøední vidlici a novému zadnímu odpružení. Vyladila se pøední geometrie a snížil zdvih pøedního odpružení o 15 mm, a za odmìnu se dostavila lepší zpìtná vazba pøi brzdìni a zatáèení. Do nového rámu patøí také nový motor, který byl umístìn blíž k ose otáèení. Podstatnou novinu u modelového roku 2002 pøedstavuje systém elektronického vstøikování paliva. Zmìnilo se vrtání a zdvih a vstup do airboxu se pøesunul smìrem vpøed. Díky zmìnám se zvýšil maximální výkon na hodnotu 152 koní a celková hmotnost klesla na 174 kg. Kapotáž prošla také kompletní rekonstrukcí, a nové konfiguraci výfuku 4-2-1 uvolnila cestu nová asymetrická kyvka. Model 2002 se na první pohled pozná mimo jiné podle oranžových brzdových tømenù, které nahradily pøedchozí modré brzdièe. Dùležitý detail v podobì kontrolky øazení pøibyl na pøístrojové desce.\nNovou grafikou a barvami se odbyly formální zmìny pro rok 2003, a pak už všichni zaèali netrpìlivì vyhlížet pøíchod další generace R1, který Yamaha naèasovala na rok 2004.\nA nedoèkavost byla v tomto pøípadì na místì – oèekával se útok na magickou hranici pomìru hmotnosti k výkonu 1 : 1. A nová Yamaha R1 nezklamala: 172 koní a 172 kg suché hmotnosti! V nové kapotáži se objevily typické ètyølampové svìtlomety, zezadu mùžete tuhle R1 bezpeènì poznat podle dvou koncovek výfuku - jak jinak než titanových - vyvedených pod sedlo.\nPísty dostaly kratší zdvih, a špièka výkonu se posunula o dva tisíce otáèek výš oproti pøedchozímu modelu, na hodnotu 12 500 ot./min. Poprvé v historii R1 se objevuje systém náporového sání, který dokáže v rychlosti nad 250 km/h pøidat na k maximálnímu výkonu ještì osm koní. Geometrie podvozku a odpružení v hojné míøe èerpaly inspiraci v boxech MotoGP – konkrétnì mùžeme hovoøit tøeba o konstrukci zadní kyvné vidlice, nebo radiálním uchycení brzdových tømenù. Díky zmìnì umístìní motoru mohl být zúžen rám o 64 mm a zeštíhlela také palivová nádrž, což pøispìlo ke zlepšení jízdní pozice.\nNepoèítáme-li drobné úpravy v oblasti grafiky, pøišla podstatnìjší zmìna až v roce 2006. Maximální výkon bez náporového sání se vyšplhal na hodnotu 175, a podvozek byl vyladìn øadou drobných úprav v zájmu lepší vyváženosti. Prodloužení kyvné vidlice o 2 centimetry mìlo za úkol zlepšit trakci a decentnì posunout hmotnost smìrem k pøednímu kolu. Vnìjší trubky vidlic dostaly zlatý eloxovaný povrch.Ve stejném roce Yamaha vyrobila pro Evropu limitovanou sérii 500 kusù R1 s pøívlastkem SP. Modely s tímto oznaèením se od standardu liší antihoppingovou spojkou, odpružením Öhlins, hliníkovými ráfky Marchesini a speciální barvou Gun Smoke.\nFireblade se mùže klidnì považovat za prùkopníka kategorie litrových supersportù, protože pøišel na trh už v roce 1992. Objem motoru u první Hondy CBR900RR ale mìl do litru ještì daleko. V momentì nástupu R1 na scénu disponoval Fireblade s objemem motoru 919 ccm a výkonem 128 koní pøi hmotnosti 181 kg. Na pøíchod revoluèní R1 Honda reagovala novým modelem CBR929RR v roce 2000. Zbrusu nový agregát se lišil od pøedchozí verze kromì objemu hlavnì systémem vstøikování paliva, nižším zdvihem a vìtšími ventily. Na výrobu výfukového systému Honda použila stejnì jako Yamaha výhradnì titan, a pøívìru oznaèila zkratkou HTEV. Kyvná vidlice pøimontovaná pøímo na motor izolovala zbytek rámu od poskakování zadního kola, a do pøevrácené pøední vidlice se místo šestnáctipalcového kola zaèala dávat bìžnìjší sedmnáctka. Co do výkonu Fireblade 929 koneènì srovnal krok s R1. Yamaha kontrovala v roce 2002 zvýšením na 152 koní, Honda ale souèasnì vyvíjela model 954 s totožným parametrem. A jako by si konstruktéøi koukali do karet, také o dva roky pozdìji, kdy se Fireblade stal plnohodnotným litrem, se sešli na stejné hodnotì 172 k. Yamaha ale vytáhla navíc trumf v podobì hodnoty 180 koní, namìøených dynamicky s náporovým sáním.\nV dobì, kdy se na trhu objevil první model R1, už Kawasaki vyrábìla tøetí generaci velkého supersportu ZX9-R. Pøi vývoji první ZX-9R, pøedstavené v roce 1994, se konstruktéøi trochu spálili, když zkusili napasovat motor z úspìšného hypersportu ZZ-R1100 na podvozek neménì populární Kawasaki ZXR750. Výsledkem byl tìžkotonážní parník, který sice mìl výkonu na rozdávání, ale zaostával za konkurencí v ostøe sledované disciplínì zvané ovladatelnost. Druhá generace velké Ninji sice zaznamenala pár drobných pokusù o zlepšení, ale hmotnost šla ještì o tøi kila nahoru. Proto se u Kawasaki v roce 1998 rozhodli pro kompletní rekonstrukci ZX-9R. Cestovní charakter a uvolnìná jízdní pozice, dané velkorysými rozmìry rámu, zùstaly témìø nedotèeny, ale jinak nezùstal kámen na kameni. Hydraulickou spojku nahradila mechanická, alternátor se pøestìhoval zpoza válcù na obvyklejší místo vlevo od kliky, úplnì zmizel vyvažovací høídel. Také podvozek prošel razantní dietou, takže souèasnì s první R1 vyrážela do boje zbrusu nová ZX-9R, o neuvìøitelných 35 kilo lehèí než její pøedchùdkynì. Pøi hmotnosti 183 kg dosahovala výkonu 143 koní. Ten šel ještì trochu nahoru o dva roky pozdìji díky novému designu èelní kapotáže, kam se kromì nového dvojitého svìtlometu vešel také samostatný vstup náporového sání. Za slabší stránku všech ZX-devítek bývá oznaèován nepøesvìdèivý výkon brzd. Stejnì jako Honda, také Kawasaki pøiblížila objem motoru k hodnotì 1 000 ccm v roce 2004 a pøejmenovala model na ZX-10R. Vìtší objem pøinesl zvýšení výkonu na 175 koní a zisk náskoku na Yamahu R1. Kawasaki si udržela výkonový naskok i po modernizaci o dva roky pozdìji. Možnost pøímého srovnání obou konkurenèních modelù jsme využili v našem redakèním testu.\nZbývající èlen japonského ètyølístku se podøídil trendu litrových supersportù až v roce 2001, kdy pøišel se zbrusu novým modelem GSX-R1000, a nahradil jím GSX-R1100. GSX-R1000 koncepènì vycházel z menší sedmsetpadesátky – napøíklad rámy obou modelù se shodovaly ve všem, kromì síly stìny, potažmo tuhosti. Také motor GSX-R1000 byl pøedìlaný z GSX-R750. Vrtání staèilo zvìtšit o milimetr, na zdvihu se pøidalo 13 mm, a litr byl na svìtì. Startovní parametry 160 koní a 170 kg sesadily Yamahu R1 na nìjaký èas z pomyslného trùnu nejlehèího a nejvýkonnìjšího supersportu. Po dvou letech pøišel èas na první modernizaci, která se úspìšnì zamìøila na tøi oblasti: nižší hmotnost, vìtší výkon a lepší ovladatelnost. A povedlo se: k maximálnímu výkonu pøibyly dva konì, naopak suchá hmotnost se snížila o dvì kila. A ovladatelnost pozitivnì ovlivnily nové brzdy i tužší rám. Design nového modelu se výraznì inspiroval aktuální vlajkovou lodí znaèky – modelem Hayabusa 1300. Model 2005 doznal zmìny na podvozku i motoru. Hmotnost šla dolù o další dva kilogramy, pøièemž výkon zùstal beze zmìny. Ve velkém stylu vstoupil K5, jak se modelový rok 2005 familiernì nazývá, do seriálu World Superbike. Troy Corser na litrovém GSX-R po celou sezonu 2005 dosahoval famózních úspìchù a získal pro Suzuki vytoužený titul mistra svìta.\nKomentáøe: 35 komentáøù Nahlásit chybu v èlánku Vytisknout èlánek Objednat reklamu


Na porážku !?! – výběžek.eu\nNa porážku !?!\nPavel Časar 9. 10. 2016\nTak už se zase lomí rukama. Pleská se do čel a kroutí hlavou. Jasně že mluvím o právě skončených volbách, o čem taky jiném. Taky bych mohl dělat ten masážní tělocvik a ještě si mnout oči při pohledu na výsledky, ale nebudu. Jsem už zocelený tím, jak jsem za poslední čtvrtstoletí nikdy nepoznal pocit člověka, který by zvolil nějakou vítěznou stranu nebo kandidáta. Snad proto teď netrpím takovým tím „klubovým“ nadšením nebo chandrou nad aktuálními výsledky.\nDíval jsem se včera na ty barevné sloupečky grafů a cítil jako nikdy před tím, že vlastně zoufale nevím, jestli to spěje k lepšímu nebo k horšímu. Srpy a kladiva v Ústeckém kraji dostali trochu na frak, to je pravda. To mě osobně potěší vždycky, ale… je to vlastně vítězství? Na čelo se místo nich prodrala známá firma onoho multipreclíkáře. To je pro někoho vítězství, pro někoho důvod k alarmu … ale upřímně … dokáže někdo odhadnout další dění? Stačí si vzpomenout, co následovalo po jejich ovládnutí mnohých radnic a magistrátů – soupeření, hádky, rozpad. Moc je prostě trochu mrcha.\nNavíc – sami ji pro sebe nemají. A to vyjednávání o věcech budoucích jim opravdu závidím. Materiál se jim k tomu sešel kvalitní. Samozřejmě se nabízí nejjednodušší varianta s komunisty. A tady jsem právě u té jejich „porážky“, co by mě byla bývala tak rozveselila, kdyby byla vážně opravdová. Když k tomu připočítám nedávné doporučení koblihového generálního tajemníka, že „se soudruhy by to šlo“, jeví se tahle varianta jako velmi možná. Inu krev není voda, že.\nAle na druhou stranu, je tu vážně jiná možnost? Jestli ano, tak velmi krkolomně. Nabízejí se už jenom dvojí demokraté, jejichž příspěvek je dosti křehký na vládu v kraji. Ty oranžové vede boxer s jižním temperamentem, těšící se oblibě na Hradě, největší předností těch modrých je, že pořád existují, jak včera potvrdil jejich předseda. Jak by tenhle koktejl fungoval, nezkusím ani odhadnout.\nNo, a ten černý vzadu uzavírá řadu. V tomto případě růžovonahnědlý konglomerát velebojaponců. Na jejich budoucí pozici jsem zvláště zvědavý, protože tu případnou oficiální spolupráci s kýmkoli nad nimi, považuji za učebnicové spolknutí žáby.\nMožné je v Ústeckém kraji ale asi opravdu všechno a jakékoliv predikce jsou tu na úrovni věštění. Skvěle nám to například předvedli Severočeši.cz, kteří se ukázkově samospláchli do politického septiku. Zahlédl jsem také názory, jaká je škoda, že se menší strany, které nepřelezly pětiprocentní limit, nedokázaly lépe dohodnout, tříštily síly a přitom to mohly málem společně vyhrát. Inu, teorie je krásná věda, ale lidi jsou lidi. Konec konců, kdyby totéž udělaly ty strany, které vyznávají srpy, kladiva, ozubená kola, basebalové pálky a jiné nářadí, mohla by nad krajským úřadem vlát nová standarta – rudé trenýrky s hnědým pruhem vzadu. Takže u nás na severu to asi dopadlo na ty naše poměry tak, tak.


Škoda Fabia 1.4 TDI prodej Pardubice | Ojeté Auto.cz\nVelmi zachovalý vůz po pečlivém majiteli s jasným původem a odpočtem DPH. Nízké provozní náklady. Všechny vozy procházejí důkladnou kontrolou 107 technických parametrů a stavu najetých km. Prodloužená záruka Carlife až 24 měsíců na mechanický stav vozu. Doživotní záruka na původ vozu. Výhodnou půjčku bez navýšení domluvíme za vás, vybírejte z 8 000 kvalitních vozů za nejlepší ceny. Více info na www.aaaauto.cz.\nDobrý den, zaujal mě váš inzerát na prodej Škoda Fabia 1.4 TDI 2015 (cena 130 000 Kč). Prosím, kontaktuje mě. Děkuji předem.


Itálie Hotel Garden\nCena:6 542 Kč\nItálie - Ligurská riviéra - Alassio. Příjemný rodinný hotel Garden skládající se ze dvou budov propojených spojovacím tunelem se nachází 500 m od centra. Blízko hotelu Garden je železniční trať. Popis pláže u hotelu Garden Písečná pláž s pozvolným vstupem do moře je od hotelu Garden vzdálena 350 m. Plážový servis za poplatek. Sport a zábava: Biliard za poplatek. Tenisové kurty ve vzdálenosti 500 m, golfové hřiště 8 km od hotelu Garden (vše za poplatek).\nVybavení hotelu Garden\nRecepce s trezorem, bar, lobby, výtah, wifi, bazén s dětskou částí, terasa na slunění, možnost parkování v garážích či na hlídaném parkovišti. Vybavení pokojů Garden: Dvoulůžkové pokoje Garden s možností přistýlky mají vlastní příslušenství, telefon, SAT-TV, fén a některé klimatizaci. Výhodné ceny čtyřlůžkových pokojů pro rodiny s dětmi do 16 let. Stravování v hotelu Garden Bufetová snídaně, večeře výběrem ze 3 menu a salátový bufet. Možnost dokoupení plné penze. Další informace: rodinný hotel | vhodné pro rodiny s dětmi


Saský zámek nabídne Popelku z vosku, vycpanou Rozárku i obří střevíc - iDNES.cz\n4. listopadu 2011 19:22, aktualizováno 19:22\nPohádku Tři oříšky pro Popelku, nesmrtelný hit televizních Vánoc, si ještě před příchodem svátků mohou připomenout návštěvníci saského zámku Moritzburg nedaleko Drážďan. Právě v místech, kde proslavená česko-německá koprodukce v roce 1972 vznikala, jsou totiž nyní vystaveny původní kostýmy.\nS pohádkou, která se promítala ve zhruba padesáti zemích světa, je barokní lovecký zámek neodmyslitelně spjat. "Všichni hledají schodiště, na němž Popelka ztratila střevíček, okno, kterým se dívala do tanečního sálu, a samozřejmě i samotný taneční sál," říká k tomu Margitta Henselová s tím, že zrovna sál by hledali marně.\n"Sice tu jeden je, ale moc tmavý, smutný, proto jsme ho postavili v ateliérech, na jeho stěny namalovali filmoví malíři obrovské detaily ze známých renesančních obrazů," vysvětluje režisér snímku Václav Vorlíček, který bude mít v sobotu v Moritzburgu autogramiádu.\nTen se také rozpovídal o kostýmech, které navrhla legenda české kinematografie Theodor Pištěk. "Pomáhají divákům, charakterizují postavy, ale jsou také otázkou peněz. Tehdy jsem poslal scénář Theodoru Pištěkovi s tím, že oblečení vidím v renesančním duchu, on se mě ptal na peníze a já měl přislíbeno jen 3,5 milionu korun," tvrdí režisér.\nNa cestě už však byla spolupráce barrandovských ateliérů s tehdejším východoněmeckým studiem DEFA. Česká strana nakonec zaplatila tři miliony korun a Německo milion východoněmeckých marek. Jediným požadavkem bylo, aby v pohádce hráli také němečtí herci.\nZámek Moritzburg, kde se Tři oříšky pro Popelku natáčely.\nVedle populárních československých herců Libuše Šafránkové, Pavla Trávníčka, Vladimíra Menšíka nebo Heleny Růžičkové se tak v pohádce objevili i ti němečtí, například Rolf Hoppe (král), Karin Leschová (královna) a Carola Braunbocková (macecha).\nLetos žádné fronty\nZámek si od výstavy, která potrvá od 5. listopadu do 26. února příštího roku a zaujímá 2 000 metrů čtverečních, slibuje zvýšenou návštěvnost. Zkušenost s Popelkou už mají v Moritzburgu z let roku 2009 a 2010. Tehdy výstava spojená s filmem Tři oříšky pro Popelku přilákala na sto padesát tisíc lidí, kteří stáli v mrazech i čtyřhodinové fronty na lístky.\nObří střevíc a další popelčí kuriozity vystavoval zámek Moritzburg i v roce 2009.\nLetos si vstupenku mohou koupit v předprodeji. Některé cestovní kanceláře vypravují do Saska zájezdy, jejichž součástí je kromě vánočně vyzdobených Drážďan právě zámek Moritzburg. Otevřeno je i na Štědrý den. Vstupenka stojí sedm euro, zlevněná polovinu.\nTémata: Moritzburg, Německo, Sasko, svátek, Božena Němcová, Drážďany, Helena Růžičková, Libuše Šafránková, Pavel Trávníček, Poradna: Čtení, Poradna: Dědictví, Poradna: Oblečení, Poradna: Svatební šaty, Poradna: Televize, Svatební šaty, Theodor Pištěk, Tři oříšky pro Popelku, Václav Vorlíček, Vladimír Menšík\nPoutním místem za Popelkou je už dlouhá léta zámek Moritzburg u Drážďan. Právě tady se legendární pohádka Tří oříšky...\nPohádku Tři oříšky pro Popelku režiséra Václava Vorlíčka zhlédlo v první polovině 70. let v československých kinech...\nMáte chuť udělat po "vyčerpávajícím" svátečním vysedávání konečně něco pro tělo. Vydejte se na výlet a pojměte ho...\nTřem ze čtyř pohádek vysílaných v témže čase vládne Libuše Šafránková. Ze světových televizních novinek dorazí...


Firmoo glasses | Dazzlicious\nDazzlicious 17:29 26 Comments\nDnešek byl daleko úspěšnější - podařené zkoušení z mat.tématu Belgie ve francouzštině, cvičení v tělocviku tak po měsíci, bezproblémová prohlídka u zubařky a dokonce i doučování bylo fajn, dneska jí to šlo :) Zítra jdu konečně pofotit tu nádheru venku, tak snad nezmrznu. A měla bych dokoupit poslední dva dárky a všechno to zabalit a naaranžovat. Co vy a dárky, máte?\nKdyž mi na e-mail přišla nabídka spolupráce s internetovou optikou firmoo.com, mrkla jsem na jejich e-shop a prohlížela si všechny ty krásné a stylové brýle, co jich tam mají. Líbilo se mi jich hodně, tak bylo celkem těžké si nějaké vybrat. Ale když se zaregistrujete, můžete si vložit svou fotku a uvidíte, jak brýle budou ve skutečnosti vypadat na vašem obličeji. Což je fajn a vybrala jsem si jenom díky této možnosti :)\nBrýle vyexpedovali, čekala jsem necelý týden a balíček mi přijel až domů. A kdo že ho doručil? Přímo FedEx, což mě neskutečně překvapilo a potěšilo, vážně luxus - zavolají vám předem, jestli jste doma, podobně jako PPL :) Brýle byly zabalené v bublinkové obálce a pak ještě v jedné velké obálce od FedExu.\nPo rozbalení na mě vykouklo krásné pevné pouzdro s brýlemi a taky obal na brýle, přičemž uvnitř obalu byl ještě pytlíček s takovým divným šroubovákem a náhradními šroubky, kdyby se vám šroubky uvolnily nebo nějakým způsobem úplně vypadly. Což teda hodnotím velmi pozitivně, s brýlemi vám přijde veškerý servis!\nV pouzdře najdete ještě navíc hadřík na čištění skel. Nevím, jestli to je náhoda, že zrovna já jsem dostala zelený, každopádně mě to velice potěšilo, víte, jak tuhle barvu miluju :) Brýle jsem si objednávala bez dioptrií, protože je hodlám nosit při běžném denním nošení, kdy mám v očích ještě čočky. Já už bych bez čoček nedala ani ránu, takže tyhle brýle beru jako modní doplněk, spíše než funkční věc. Momentálně je asi moc nosit nebudu, vím, jak jsem se v zimě vždycky navztekala, brýle se mi všemožně mlžily, rosily, atd. Takže si počkám až na jaro a zatím se jimi budu kochat :)\nA tady pár fotek, jak že s nimi vypadám. Čekala jsem, že budou širší, ale myslím, že mi sedí i tak. Rozhodně bych nemohla mít jiný tvar a barvu jsem si vybrala univerzální černou, která se hodí ke všemu. Prý vypadám jako profesorka angličtiny, tak se vyjádřil můj Tom, ale tak posudte sami :D\nA tuhle fotku berte spíše z recese, nic vážného :D Tady jsem vážně chtěla vypadat jako přísná profesorka / sexy profesorka z porna :D\nA na závěr dobrá zpráva pro vás - když se na stránkách firmoo.com zaregistrujete, automaticky získáváte možnost dostat brýle zdarma, platíte si pouze poštovné. To vás sice vyjde na 24$, ale s přihlédnutím na to, že tyhle moje brýle by mě stály 33$ plus poštovné, docela slušně ušetříte :) Je to jen na vás, podle mě se to vyplatí. Brýle jsou vážně kvalitní, žádné rozviklané nožičky se nekonají, všechno plní svou funkci tak, jak má. A samozřejmě slepci jako já si mohou objednat i brýle dioptrické. Netuším, jestli se za to něco připlácí, ale pokud ano, tak když využijete tu první objednávku zdarma, tak vám to může být stejně jedno :)\nTo bude asi všechno, co jsem vám chtěla napsat. Doufám, že tahle blogová spolupráce byla nějaký přínosem i pro vás a pokud si odtamtud nějaké brýle objednáte, rozhodně dejte vědět :) Za mě e-shop dostává 10 bodů z 10 možných.\ncooperation e-shop reviews random\nJana Dvořáková 11. prosince 2012 17:34\nbrýle ti fakt moc sluší :) takže se nedivím, že sis objednávala bez dioptrií, protože jako módní doplněk budou super :))\nZ 11. prosince 2012 17:43\nPristanú ti :)\nPetra 11. prosince 2012 17:53\njá jsem s nima staršně spokojená hlavně se slunečníma jsou uplně úžasné!\na ta poslední fotka a popisek nejlepší :D\nLizzy 11. prosince 2012 17:53\nveľmi ti pristanú:)\nZrzunka 11. prosince 2012 18:05\nto ju! :)\nDžejna 11. prosince 2012 17:54\nPristanú ti :-)... ja robím s touto firmou giveaway tak Vás srdečne pozývam ;-)\nAnonymní 11. prosince 2012 18:24\n:D Já dárky jdu nakupovat tento pátek ..:D Ale teda balím je až na štědrý den...;) Barun\nNiki* 11. prosince 2012 18:37\npristanu ti :)\nMILEX 11. prosince 2012 18:54\nVera Paradis 11. prosince 2012 19:11\nna poslednej si super :D\nPetra 11. prosince 2012 19:11\njojo překlep :D my máte takový podělaný komp, že mi při každém řádku kurzor skáče a najednou se to napojí někde kde vůbec nechci :D a tak to dopadá, předělá to celé slovo :D\nedinkadovanova 11. prosince 2012 19:12\nNeskutočne si v nich zlatá! :)\nInkoustová tečka 11. prosince 2012 19:16\ntaké mi dneska kurýr přinesl balíček z firmoo, ale já si vybrala trochu jiné :) moc ti sluší, prófo! :D\nDazzlicious 11. prosince 2012 20:35\nTak to už jsem zvědavá na tvé brejlounské příspěvky, Šmudlo :D\nTereza 11. prosince 2012 19:24\njsou pěkný a seknou ti, vypadáš v nich seriózně)\nTáňa 11. prosince 2012 20:28\njó, taky mi přišla nabídka, ale nijak mě nezaujala, protože se mi tam popravdě žádné nelíbily :-/\nVidíš a já si zase nemohla vybrat! Ale měla jsem celkem bobky z toho, jestli mi budou slušet, většina brýlí mi nesluší :D Naštěstí!\nAnonymní 11. prosince 2012 21:27\nTy už jsi druhý člověk, co potřebuje dioptrické brýle a místo toho, aby si je objednal, si dá do oka čočku a na to nedioptrické.. toto fakt nepochopím :D\nDazzlicious 12. prosince 2012 17:18\nPobavila jsi mě, jak jsi to napsala, tak to vážně zní divně :D Ale já už bych bez čoček nedala ránu, díky tomu, že je nosím, tak už se mi nezhoršuje zrak, když jsem nosila brýle, tak mi dioptrie šly neuvěřitelně nahoru.. Takže věř, že pro to mám svoje důvody :)\nAnonymní 16. prosince 2012 19:06\nPravdou je, že se mi taky přestaly rapidně zhoršovat dioptrie, když jsem začala nosit čočky.. Takže na tom asi něco bude.. Ale já to tak střídám - občas čočky, občas brýle :)\nevie 11. prosince 2012 21:27\nna tej poslednej fotke si zlata!:)\nGabriela Musilová 11. prosince 2012 22:21\nJá tě uplně chápu, taky raději nosím čočky a dioptrické brýle bych si odpustila :D Seknout ti, ale to i ta košile!\nUnknown 11. prosince 2012 23:00\nTy brýle ti sluší a košile je taky super! A gratuluju k úspěšnému zkoušení. :)\nNiki 12. prosince 2012 19:44\nBridge of Memories 13. prosince 2012 12:10\nPS: Zvu te na svoji giveaway na svem blogu o Stefanel limecek:)\nKarolína B. 13. prosince 2012 20:21\nvíš, že Ti ty brýle fakt sluší?! :)) já sice brýle nosím hrozně nerada, raději čočky, ale do takových bych klidně také šla.


Předpověď budoucnosti: Víte jak můžeme předpovědět Vaši budoucnost? - Život bez hranic\nPředpověď budoucnosti – můžeme docela přesně předpovědět Vaší budoucnost…\nJak je to možné? Dokáže to vůbec někdo? Ano dokáže. Ve skutečnosti to dokážete i Vy samotni a to ode dneška…\nVaše budoucnost totiž není něco, co se nějak přihodí či vyvrbí…\nVětšina lidí tomu sice věří, ale není to pravda. Nebude tomu tak, pokud vezmete odpovědnost za vše, co by se ve Vaší budoucnosti mělo udít a postaráte se o to, aby se to stalo.\nPak Vaše budoucnost nebude náhodná, ale přesně předvídatelná…\nA pak je tady ještě jeden faktor, díky kterému bude Vaše budoucnost mnohem předvídatelnější – rychlost osobního rozvoje…\nOdhalte i Vy způsob, jak zrychlit svůj osobní rozvoj a získat díky tomu vše, co chcete – vydejte se směrem k životu bez hranic…\nvěděli jsme, že tento článek budete číst…\nVěděli jsme, že budete mít touhu dozvědět se něco o své budoucnosti…\nKaždý člověk má touhu vědět, co bude v budoucnosti, co další dny, měsíce či roky přinesou…\nV tomto článku nenaleznete návod, jak si sestrojit svou vlastní křišťálovou kouli, ze které byste mohli věštit…\nDnes Vám dáme do rukou nástroj, který Vám pomůže urychlit Váš osobní rozvoj…\nDnes získáte nástroj, díky kterému zrychlíte svůj osobní rozvoj tím, že:\nzefektivníte své současné počínání,\nořežete aktivity, které Vám toho moc nepřinášejí\na v konečném důsledku budete věnovat více času skutečně důležitým věcem / aktivitám, které budou znamenat obrovský rozdíl…\nCož Vám jinými slovy pomůže získat výsledky, které ve své budoucnosti očekáváte, dříve.\nJe extrémně důležité, abyste si uvědomili to, co dnes najdete v dnešní lekci.\nProtože dnes Vám ukážeme, jak zefektivnit svůj osobní růst pomocí stejné metody, kterou používají:\nZnáte pořekadlo, že „lenost je matkou pokroku“ ?\nPoužíváme ho s úsměvem na rtech, ale skrývá se v něm důležité ponaučení:\nDnes Vás tedy naučíme, jak začít na svém rozvoji pracovat chytře: Naučíte se opřít přesně do těch míst, kde vám změna přinese největší užitek.\nMožná tomu nebudete věřit, ale víme co se stane ve Vaší budoucnosti…\nVíme totiž, jakou sílu má myšlenka.\nPak Vám garantujeme, že ho budete mít.\nPokud je to něco, co pro sebe sama chcete skutečně získat a toužíte po tom dostatečně silně, budete život bez hranic mít…\nMyslíte naopak neustále na nezdar? Pak vezměte “jed” na to, že skončíte jako ztroskotanec…\nJenže kde začít? Do čeho se opřít, co změnit a co nechat být?\nJak se rychleji přiblížit ke své vysněné budoucnosti?\nJinými slovy: Nemusíte změnit všechno, přeházet svůj život vzhůru nohama chtít se stát jinou osobou – nikoliv.\nStačí, pokud zlepšíte pouhých 20% svých dovedností, případně upravíte pouhých 20% myšlenek, v konkrétní oblasti…\nPojďme s Vaší budoucnosti a těmito informacemi udělat něco hned teď, a to chytře…\nZačněte právě dnes sledovat:\nco v průběhu celého dne děláte,\nkam zaměřujete svou pozornost,\nco skutečně děláte a\nčemu věnujete své úsilí…\nNapříklad to, že se:\nčasto věnujete věcem, které jste si nestanovili ve svých úkolech,\na budete vědět, proč se neposouváte ve svém životě tam, kam byste chtěli a\nA v takovém případě s tím budete mít šanci i něco udělat a změnit směr své budoucnosti…\nCo se stane s Vaší budoucnosti, když nebudete sledovat Vaše denní aktivity?\nTo přece nedává smysl, ne?\nPracovat na něčem, co má tak malé výsledky.\nCo pro sebe můžete udělat více, abyste své budoucnosti snů dosáhli?\nSestavili jsme akčního průvodce, který jsme nazvali Magická slova Mistrů života, kde najdete „mistrovských 20%“…\nJednoduše si stáhněte svou vlastní osobně dedikovanou kopii ještě dnes.


FINLUX 32FHA5660 - www.satelitneprijimace.sk\n› TELEVÍZORY › FINLUX 32FHA5660\nKód tovaru 9625\nFinlux 32FHA5660 FULL HD SMART TV s podporou HbbTV a Wi-Fi. Je vybaven satelitním tunerem DVB-S2 s funkcí FastScan pro rychlé nalazení a seřazení programů platformy Skylink, dále tunerem pro příjem digitálního pozemního vysílání v normě DVB-T2 s podporou nejnovějšího kodeku H.265 HEVC a také tunerem pro kabelový příjem DVB-C.\nTelevizor disponuje úhlopříčkou 32“(82cm) Widescreen 16:9, s podporou HD rozlišení 1366 x 768. Integrovaná Wi-Fi pro bezdrátový příjem internetu. Podpora ovládání přes mobil a tablet(iOS a Android), funkce USB PVR pro nahrávání na USB/HDD, podpora USB MediaPlayer MP3/FILM/JPG. Disponuje 2x HDMI, 1x USB 2.0 a také CI+ slotem kompatibilním pro Skylink ready moduly, pro CI+ DVB/C moduly.\n- 32"(82cm) Direct LED, HD 100 Hz FMX\n- USB Instalace\n- Úhlopříčka: 32" (82 cm)\n- FollowMe TV (Stream TV vysílání): TV na Smartphone/Tablet (Android, iOS)\n- Výška: 49,5 cm\nUSB VIDEO KODEK: HEVC/H.265, MPEG1/2, MPEG4/H.264,Sorenson


Modletice - Současnost obce\nPrvní pís. zmínka: rok 1336 (683 let)\nSoučasnost obce Modletice\nV současné době je obec známa velkým množstvím zájmových sdružení a spolků. Zřejmě k nejvýznamnějším patří Alfíci, zakládající člen organizace Květ, tedy sdružení klubů dětí a dětských domovů České republiky. Nezastupitelné místo však má i spolek ochotnických divadelníků Divadlo vod studny, a raftový tým E. T. v síti, jenž se pravidelně účastní mistrovství republiky v tomto sportu. Mezi dalšími jmenujme Sbor dobrovolných hasičů a kapelu Pod altánem.\nVývoj počtu obyvatel obce Modletice od roku 2013.\nPočasí meteostanice Dolní Jirčany\nVzdálenost meteostanice od obce Modletice: 5 km\nPoslední data: 18.4.2019 12:19\nUmístění: 362 m.n.m\nPředpověď počasí pro meteostanici Dolní Jirčany\nPočet obyvatel: 3 888\nPočet obyvatel: 8 065\nPočet obyvatel: 4 336\nPočet obyvatel: 1 508\nPočet obyvatel: 1 396\nPočet obyvatel: 1 376\nPočet obyvatel: 69 556\nPočet obyvatel: 30 442\nPočet obyvatel: 10 371\nPočet obyvatel: 630\nPočet obyvatel: 2 436\nPočet obyvatel: 3 672\nPočet obyvatel: 976\nPočet obyvatel: 7 692\nPočet obyvatel: 5 692\nPočet obyvatel: 2 785\nPočet obyvatel: 2 190\nPočet obyvatel: 3 747\nPočet obyvatel: 15 021\nPočet obyvatel: 2 336\nPočet obyvatel: 1 893\nPočet obyvatel: 2 086\nPočet obyvatel: 1 271\nNejbližší obec nad 150 000 obyvatel je Praha s 1 131 535 obyvateli ve vzdušné vzdálenosti 16 km?\nHrad Týnec nad Sázavou je ve vzdušné vzdálenosti 16 km od obce Modletice?\nRozhledna - Vyhlídkový gloriet je ve vzdušné vzdálenosti 4 km od obce Modletice?\nZámek Průhonice je ve vzdušné vzdálenosti 4 km od obce Modletice?\nOd roku 2013 se počet obyvatel v obci Modletice snížil o 26?\nDřevěný kostel sv. Františka z Assisi v Krči je ve vzdušné vzdálenosti 13 km od obce Modletice?\nDnes má svátek Valérie a ve správním obvodu obce Říčany se toto jméno vyskytuje přibližně 12x?


Tourshabana | 7 nejlepších filmů pro učení o osobních financích\n7 nejlepších filmů pro učení o osobních financích\nOsobní finance nejsou výjimkou.\nFilmy s lekcemi o osobních financích\nWall Street. Je chamtivost dobrá? ...\nGlengarry Glen Ross. ...\nDokonalá vražda. ...\nKancelářský prostor. ...\nNeslušný návrh. ...\nSnaha o štěstí.\nKde se mohu dozvědět o osobních financích?\nKterá tři možná témata jsou zahrnuta do učení o osobních financích?\nMohu se naučit finance??\nCo je nejdůležitější ve financích?\nCož je nejlepší finanční kurz?\nJak se stanu dobrým ve financích?\nJaké jsou 7 finanční dovednosti?\nNejlepší osobní finanční weby\nYahoo! Finanční vzdělávání.\nFinance ve společnosti Khan Academy.\nPeníze 101 na CNN Money.\nJaká jsou tři možná témata, kterým se věnujeme při učení o osobních financích?\nZákladní bankovnictví a rozpočtování.\nÚvěr a dluh.\nPlánování příjmů, řízení rizik a daně.\nTok peněz a tvorba aktiv.\nÚčet individuálního rozvoje.\nExistuje několik způsobů, jak se můžete o financích dozvědět, včetně online kurzů, osobních kurzů, čtení finančních publikací, samouku z finančních knih a připojení k síti finančních odborníků. ... Pamatujte, že učení o financích je investice do sebe a do vaší kariéry.\nJedním z nejdůležitějších (a zjevných) aspektů osobních financí je řízení peněžních toků. Jedná se o to, kolik peněz jde dovnitř a kam tyto peníze jdou. Získání peněžního toku pod kontrolou je zásadní, než budete moci s penězi dělat cokoli jiného.\nZde je pět složek silného finančního plánu:\nDefinujte cíle svého finančního plánu. ...\nTop 10 finančních certifikací\nCFA - autorizovaný finanční analytik. ...\nCIC - autorizovaný investiční poradce. ...\nFRM - manažer finančních rizik. ...\nCLU - Chartered Life Underwriter. ...\nCAIA - autorizovaný alternativní investiční analytik. ...\nCMFC - Chartered Mutual Fund Counselor. ...\nCMA - Certified Management Accountant.\nCo říkají odborníci. ...\nNaučte se žargon. ...\nŘešení rozvahy. ...\nZaměřte se na klíčové metriky. ...\nHrajte s čísly. ...\nNajděte finančního mentora. ...\nTady je sedm klíčových dovedností pro úspěšnou správu peněz:\nSada S.M.A.R.T. finanční cíle. ...\nUspořádejte své peníze s rozpočtem. ...\nBudujte a udržujte pohotovostní fond. ...\nDělejte vědomá rozhodnutí o výdajích. ...\nDiverzifikujte svůj příjem. ...\nPravdou je, že finanční disciplína vede k finanční svobodě. Dodržování našeho rozpočtu a hledání způsobů, jak ušetřit peníze, nás neomezuje, “říká. Nejprve vytvořte rozpočet a sledujte vše, co utratíte. Napište si své cíle a tímto způsobem budete vědět, na čem pracujete.\nčasové bankovnictví uk\nčasová banka kanada


Upravit téma: Fotky s komentářem | Separatista\nFotky s komentářem\nDomů › Fórum podpory WordPressu › Problémy s WordPressem › Fotky s komentářem\nOštítkované: galerie, hodnocení, komentáře, NextGen Gallery\nZvolené téma obsahuje celkem 2 odpovědi. Do diskuze (2 hlasy) se naposledy zapojil uživatel admin a poslední změna proběhla před 5 roky, 1 měsíc.\n31. prosince 2010 v 7:29 #825\nZdravím všechny a prosím moc o radu,jak jakýmkoli způsobem udělat galerii tak,aby měly jednotlivé fotky možnost vlasního komentáře, případně hodnocení. Používám nextgen gallery, kde existuje plugin voiting alespoň na hodnocení, ale ten nejede. Nemusím tam mít zrovna nextgen, zkusila jsem toho spoustu, ale nic nemá možnost komentáře přímo k jednotlivé fotce, maximálně ke galerii. Jde mi o něco takového :http://www.chladnokrevnici.info/photogallery.php?album_id=4\n4. ledna 2011 v 21:17 #7641\nZajímavý dotaz, zatím jsem ho neřešil, ale možnosti jsou podle mě v podstatě tři:\n1) Můžete použít nějaký plugin, který by měl komentáře k obrázkům umět, např. Lazyest Gallery. Oblíbený plugin NextGEN Gallery bohužel vkládání komentářů k jednotlivým obrázkům neumí (pro galerie by to šlo, pokud by byly navázány na klasické stránky ve WordPressu). Hodnocení obrázků ale funguje, dokonce byl plugin NextGEN Gallery Voting nedávno aktualizován. Zkuste popsat, co vám konkrétně nefunguje…\n2) Nemusíte vlastně používat žádný plugin, WordPress umí komentáře k obrázkům už ve svém základu. Každý nahraný obrázek může být totiž zobrazen v podobě samostatné stránky (manuál, anglicky), ke které je také možné přidávat komentáře. Jen si budete asi muset vhodně nastylovat zobrazení této stránky (jde o soubor attachment.php v adresáři se šablonou). Potom je teoreticky možné k této stránce s obrázkem přidat i nějaký plugin pro hodnocení, např. WP-PostRatings (de facto tak budete vlastně hodnotit stránku s obrázkem a nikoli samotný obrázek).\n3) Použít pro galerii samostatný systém, který všechny tyto věci umí (např. Gallery) a propojit ho s WordPressem pomocí nějakého pluginu (např. GWPG3). Ale i to napojení může být dost problematické (pokud se budou přenášet i komentáře a hodnocení).\nAktualizace 21.1.2011: A ještě dodávám plugin WP Photo Album Plus, který také v nejnovější verzi přidává možnost hodnocení nahraných obrázků.\n2. prosince 2012 v 11:35 #7642\nVytahuju už sice postarší vlákno, ale nedávno jsem si všiml, že existuje i plugin NextGEN Gallery Comments, který by měl umožnit přidávání komentářů k jednotlivým galeriím. Také zmiňovaný plugin NextGEN Gallery Voting je průběžně aktualizován a umožňuje jednoduché hlasování/hodnocení. A pokud si dokoupíte za několik dolarů doplňkový plugin NextGEN Gallery Voting Premium, tak získáte i další možnosti nastavení.\nKaždopádně vývoj NextGEN Gallery pomalu chytá druhý dech a chystá se zásadní verze 2.0. Přehled všech dostupných pluginů pro tento plugin naleznete zde.\npřed 5 hodiny, 58 minut\npřed 6 hodiny, 3 minut\npřed 8 hodiny\npřed 8 hodiny, 42 minut\npřed 11 hodiny, 28 minut\npřed 12 hodiny, 19 minut\npřed 20 hodiny, 45 minut


Automobilky vyzývají ke snížení cílů na redukci emisí, jsou mimo realitu - iDNES.cz\nPo skončení summitu sdružení V4 to uvedl prezident českého Sdružení automobilového průmyslu Bohdan Wojnar.\n„Jsme plně odhodláni pokračovat v dekarbonizaci dopravy a v důsledku toho vítáme a podporujeme všechny účinné a ekonomicky realizovatelné způsoby snižování emisí CO2 u silničních vozidel. Rádi bychom zdůraznili, že průměrné emise CO2 nových automobilů v EU se od roku 2005 již snížily o 28 procent a do roku 2021 by snížení měla činit 42 procent,“ uvedl Wojnar.\nNávrh předložený komisí loni na podzim, který nyní projednává Evropský parlament, není podle automobilek plně technologicky neutrální a může ztížit plynulý, nákladově efektivní a sociálně přijatelný přechod na nízkoemisní mobilitu. „Jakákoli nová regulace, jež se dotýká automobilového sektoru, musí brát v úvahu, že automobilový průmysl do značné míry přispívá k HDP, vývozu a zaměstnanosti zemí V4, ale i celé EU,“ dodal Wojnar.\nTémata: emise, Visegrádská čtyřka, procento, automobilka, cíl, Evropská unie, vozidlo, automobilový průmysl, Evropská komise, Bohdan Wojnar, Sdružení automobilového průmyslu, Evropský parlament, Slovensko, elektrické vozidlo, Oxid uhličitý