Inzeráty, které nabízí BIKEPORN.cz | Cyklobazar.cz\nInzeráty, které nabízí BIKEPORN.cz\nPumpička TOPEAK Mini Rocket iGlow\nPraktická a bezpečná pumpička z kategorie must have, kterou ocení nejen majitelé nejnovějšího iPhonu. Minimalistické rozměry, maximalistiké funkce, napumpíš, připneš na sedlovku nebo rám, a když se…\nPumpy Svitavy BIKEPORN.cz\nSALSA Waya, vel. 57\nJežíšek se blíží a jak by měl přijet jinak, když né na ocelové Salse. Tak si představuje Vánoce každý pozitivně smýšlejí gravelista, požitkář nebo vousáč s hipsterskou brašnou, či policista, který…\nCyklokros/Gravel kola Svitavy BIKEPORN.cz\nSALSA Beargrease L\nVelký kluci potřebujou velký hračky. Uteč od tlustý baby k tlustýmu kolu a uleví se ti, protože fatbike nepodléhá zimním náladám jako ta baba a chce pořád - ven, do sněhu! Sezóna zimních radovánek se…\nFatbike Svitavy Salsa BIKEPORN.cz\nNUKEPROOF MEGA 275 L - 2020\nEnduro stroj postavený na 2020 rámu anglické značky Nukeproof s 27,5" koly, velikost rámu L se zdvihy 170 vepředu a 165 vzadu. Hlavový úhel 64,4 stupně a sedlový úhel 75,5 stupně. Spolehlivý a…\nALL-CITY COSMIC STALLION 55 cm\nZáklad této naší stavby tvoří rám All-City Cosmic Stallion s karbonovou vidlicí Columbus Futura Cross Tento rámový set poslouží jako základ pro All-Road Endurance kolo. Ať už se vydáte na dlouhou…\nRAGLEY Big Wig, vel. M\nJako zástupci značky Ragley nabízíme i touto cestou zcela nový nekompromisní ocelový trail hardtail Ragley Big Wig! Jedná se o neskutečný stylový allweather stroj z britských ostrovů, připravený…\nHorská kola Svitavy BIKEPORN.cz\nFizik Arione titan wing flex\nNabízím sedlo tak dlouhé jak dlouhý je jeho příběh. Drobná patinka povrchu naznačuje, že majitel byl aktivním cyklistou. Počet znaků názvu sedla evokuje, kolik alpských vrcholů zdolal, počet znaků…\nSedla Svitavy Fizi:k BIKEPORN.cz\nSENSOR dres, kraťasy\nPár kousků od Sensoru z nás vymámil jeden nejmenovaný opulentní prestyžní fešn magazín, aby si je vyfotil na svých modelech a modelkách, a protože nás po zkušenostech z loňska nepozvali na závěrečnou…\nOblečení Svitavy Sensor BIKEPORN.cz\nKraťasy RACE FACE - dámské M\nČau, mňau, koťátka, otevřete svoje vrátka, strejda Mates tady pro Vás má luxusní nový kraťásky v exklusivní limetkové barvičce od legendární kanadské firmy RACE FACE, které designovali kluci a holky…\nOblečení Svitavy BIKEPORN.cz\nServisní zástěra CONTINENTAL\nSlušivá servisní zástěra pro hospodáře, kteří si při servisu svého tlumiče nechtějí potřísnit mazivy nové kalhoty od Versáčeho. Nová nepoužitá, dvě kapsy - jedna na centrklíč, druhá na pětku imbus. …\nOblečení Svitavy Commencal BIKEPORN.cz\nJako dovozci značky BLUEGRASS nabízíme tyto nepoužité nové vesty s chrániči zn. BLUEGRASS model ARMOUR lite velikosti M, vhodné pro kategorii MTB - enduro, downhill, trail. Vesty mají integrovaný…\nSjezd - oblečení, ochrana Svitavy BIKEPORN.cz\nBrzdové kotouče Aligator\nNabízíme nový, nikdy nepoužitý set 2 ks kotoučů zn. SHIMANO SM-RT66-M, prům. 180 mm cena 600,-Kč za oba. Dále pak sundané z testovacích kol, téměř nejeté bez známek hranky či opotřebení: 1 ks…\nBrzdy, páky Svitavy Shimano BIKEPORN.cz\nProdáme nové sady samolepek FOX na vidlice a tlumiče, viz. foto, arch 250,-Kč, možno zaslat na dobírku PPL za 100,-Kč.\nOstatní příslušenství Svitavy BIKEPORN.cz\nVintage je vintage a ukázaná platí! Slovy majora Zemana: tak už se nám to dostalo do republiky! nabízím stylovou multifunkční kapsičku zn. KNOG z odolné tkaniny na suchý zip. Ten kdo chce po gravel…\nBatohy, brašny, nosiče Svitavy Kross BIKEPORN.cz\nJako dovozci značky MET nabízíme tuto nepoužitou helmu zn. MET model MANTA, vhodné pro kategorii MTB - trail, cross country, gravel, ale i silnice. Velikost 54 - 58, barvy chameleon. Helma je nová…\nHelmy Svitavy Met BIKEPORN.cz\nNabízíme nový nepoužitý multiklíč minimalistických rozměrů velice kvalitního provedení od značky KNOG, který obsahuje sadu nejpoužívanějších klíčů pro odstranění závady, která Vás může na nedělní…\nNářadí Svitavy Knog BIKEPORN.cz\nRukavice RACE FACE DIY\nJako dovozci značky RACE FACE nabízíme nové nepoužité prstové rukavice model DIY o velikosti M, vhodné pro menší ruku. Jedná se o velmi kvalitní rukavice z jemné kůže na dlaních a prstech, z vrchu s…\nOblečení Svitavy Rogelli BIKEPORN.cz\nHelma MET Espreso\nJako dovozci značky MET nabízíme tuto nepoužitou helmu zn. MET model ESPRESO, vhodné pro kategorii MTB - cross country, gravel ale i silnice. Velikost 54 - 61, bílé barvy. Helma je nová nepoužitá.…\nJako dovozci kol značky NINER nabízíme nepoužité nové sedlo NINER. Sedlo je nové nepoužité, sundané z kola, které sloužilo pro prezentace značky. Ližiny cr-mo, povrchová úprava jemná loga NINER.…\nSedla Svitavy BIKEPORN.cz\nGiant představuje hliníkový Trance X E+\nUno-X chce dobýt klasiky\nSoler pomůže Pogačarovi na Tour a Almeidovi na Vueltě\nProdám Giant Trance 29 1-M21-S Smoke Metal/Black, velikost M\nProdám Giant Trance 29 1-M21-S Smoke Metal/Black, velikost M Zakoupeno 7/4/2021 v Progress Cycle, se záručním listem, najeto cca 500 km, drobné oděrky. V obou kolech vložky PEPI'S, na rámu ochranná…\nCeloodpružená/Enduro kola Beroun


Příběh hřiště: Beroun Golf Club | Na vzduchu - cyklo & golf & spol. [Andrej Halada] Na vzduchu – cyklo & golf & spol. [Andrej Halada]\n(GOLF) Berounské hřiště je v kontextu českých golfových areálů trochu výjimečné. Nejde jen o to, že se jedná o hřiště privátní, tedy určené v prvé řadě pro členy klubu. Beroun je dosud jediný projekt na českém území, kde je golfový areál nedělitelně spojen s velkou výstavbou jednotek pro bydlení.\nDomy vznikly i v okolí Čeladné, na Černém Mostě, staví se u Albatrossu, v plánu jsou už delší dobu vily u Konopiště. Ale v Berouně koncept bydlení+golf, který je především v USA běžný, už dotáhli i do úspěšného finále. Či spíše dotahují, protože v současnosti se realizuje poslední etapa výstavby z celkových tří. Ale pojďme do doby těsně po roce 2000.\nByty nemusely být\nNa začátku projektu stál bývalý emigrant, podnikavý jedinec jménem Hynek Basák. Ten projevil v roce 2001 zájem o zdejší pozemky na okraji města, jejichž rozloha byla zhruba 100 hekatrů. Basák se zkušeností ze zahraničí věděl, že kombinace bydlení+golf je ekonomicky výhodná, zajišťuje hřišti solidní existenci. Od začátku uvažoval o privátním hřišti s rezidenčním bydlením.\nProstor byl vybrán dobře: svažitý terén s dalekými výhledy do údolí Berounky i Litavky, orientován jihozápadně. Blízko města a zároveň oddělen. Od roku 1945 až do 90. let tu sídlila armáda, někdejší vojenský prostor pak ležel ladem. Málokdo si uvědomuje, že Beroun je v zásadě revitalizačním, environmentálně pozitivním projektem. Nejenže bylo území zušlechtěno, ale díky vzniku hřiště nebyl celý přírodní postor pokryt hustou zástavbou satelitního typu. Kromě souboru domů ve vyšší části hřiště tu jsou jen louky, tráva, stromy a voda.\nBasák své plány na přelomu let 2006/2007 dovedl až k budování hřiště, během půl roku se tehdy prostavělo přes 50 miliónů korun. Jenže se ukázalo se, že projekt není dostatečně krytý. Vše hrozilo průšvihem – a to je ještě velký efemismus. Aby věc neskončila v soudních síních, bylo potřeba sehnat někoho, kdo do projektu vstoupí a zaplatí ho.\nUž v tuto chvíli působil v berounském projektu ing. Vojtěch Matějček, který předtím dělal deset let na nedalekém karlštejnském hřišti ředitele. Člověk se zkušenostmi, díky předchozímu pracovišti i s četnými kontakty, který si už tehdy vybudoval v golfovém světě dobrou pověst. Právě díky Matějčkovi se investora podařilo sehnat. Byla jím jihokorejská firma Kos Wire, resp. její majitel pan Hong. Kos Wire je celosvětovým výrobcem drátů, i u nás má továrnu u Lovosic. Firma v té době vlastnila po světě několik golfových resortů, například hřiště i zimní sjezdový areál u Soulu, hřiště v japonském Otaru, její sesterská firma golf resort Twins Dove také ve Vietnamu. Pan Hong v prosinci 2007 celý projekt koupil a okamžitě uhradil dlužné desítky miliónů. Navíc zajistil další finance na dokončení. Peníze šly z přímých zdrojů, nikoli z úvěrů. Jen hřiště si vyžádalo více než 100 miliónů korun, klubovna (včetně venkovního i vnitřního bazénu, fitness, sauny atd.) dalších 100 milionů, rezidenční část 250-300 miliónů. Dohromady zhruba půl miliardy.\nJe zajímavé, že Korejcům tehdy nešlo ani tak o výstavbu domů, ale především o hřiště a golf. Sekci bydlení se však podařilo udržet při životě, a to i přes fakt, že po roce 2008 vypukla krize v realitách a rozhodně to nevypadalo na sukces. Jenže dnes je vše jinak, i díky realitním investicím může berounský projekt žít a také se už blíží k hranici výdělečnosti.\nČlenové (ne)bydlící a (ne)hrající\nNa hřišti se poprvé hrálo na podzim roku 2008, tehdy na devíti jamkách. O rok později bylo otevřeno zbylých devět. Design navrhl Kanaďan Les Furber, který projektoval již v půlce 90. let karlštejnské hřiště. Berounské má podobnou koncepci, terén je shodný, s poměrně velkým převýšením. Beroun je však přívětivější, především metricky o něco lehčí: Karlštejn má ze žlutých 5 839 metrů, Beroun 5 581.\nV první etapě vzniklo v horní části hřiště přes padesát jednotek: 23 domků, 27 bytů a 5 samostatných vil, další dvě se nyní staví. První majitelé se sem stěhovali v roce 2009. V druhé etapě v letech 2012 – 2014 vyrostl ve spodní části velký bytový dům. Opět okolo 50 jednotek. I ten je už hotový, vše prodáno. V současnosti se buduje poslední realitní část, opět okolo padesáti jednotek, rovněž dole u klubovny.\nV existujících sto obytných jednotkách nežijí jen golfisté. Zhruba 20% kupců si pořídilo nemovitost, aniž by golf hráli. Líbilo se jim místo, příroda okolo, celkové pojetí bytů. „Pro někoho je zdejší bydlení něco jako chalupa na víkend nebo přes léto, přičemž se ale o nemovitost nemusí starat. Někdo tady bydlí celý rok a k místu má silný vztah,“ říká Vojtěch Matějček. Základní směřování projektu/areálu se podle něj od počátku nemění: „Budeme hřiště postupně uzavírat, aby bylo jen pro členy klubu a jejich hosty. Pro veřejnost bylo už zcela uzavřeno v pracovní dny odpoledne a o víkendech, teď rozšiřujeme úplné uzavření i o pátky.“\nBeroun Golf Club má dnes 285 členů, nejsou však mezi nimi jen majitelé místních realit – těch je naopak jen menší část, většinu tvoří členové „bez bydlení“. Roční členský poplatek je 36 000 korun. Menší část členstva by dokonce byla ochotna platit více jen pro to, aby bylo hřiště kompletně uzavřené už teď. Pro větší část by však zvýšení poplatků nebylo ekonomicky přijatelné, i proto je provoz zatím kombinovaný. Čím více ale bude členů klubu (maximum je zhruba 500) tím více bude sílit uzavírání.\nKomunita členů golfového klubu se dá rozdělit na tři hlavní skupiny. V jedné jsou rezidenti, tedy lidé, pro které je hlavní to, že zde bydlí a ke golfu mají „rekreační“ vztah. Druhou tvoří „sportovci“, tedy lidé s velmi aktivním vztahem ke golfu, využívající hřiště často. Třetí skupinou jsou „berouňáci“, tedy ti, kteří mají kořeny v Berouně a chtěli si zde prostě pořídit dobré bydlení a k tomu i hrát.\nHlavní motivem vstupu do klubu je chuť po oddělenosti a soukromí. Někdo klubovým životem žije intenzivněji, někdo se i nadále odděluje a chce svůj klid. Někdo vstoupil z důvodů prestižních, někdo si bydlení pořídil jako investici, někdo se tu skutečně cítí jako doma. To má ovšem i svoji druhou stránku: „Jsme samozřejmě rádi, že lidé vnímají celé prostředí jako svůj domov, ale někdy bychom přeci jen potřebovali, aby se zde ve společných prostorách nechovali úplně „jako doma“. Přece jen jsou tu i ostatní členové,“ říká s úsměvem šéf areálu Vojtěch Matějček.\nBerounský projekt je živoucí a jde úspěšným směrem. Vedle Matějčka, který brzy oslaví deset let „ve firmě“, tu působí i další lidé již dlouhé roky – a to je vždycky známka, že věc funguje. Do budoucna se nepočítá ani s nějakou zásadní renovací hřiště, jen by tu k desetileté existenci chtěli pár věcí (i jamek) doladit i pozměnit. Aby pak mohli skutečně říci: Hotovo.\nSlovo z hřiště\nIng. Vojtěch Matějček, šéf areálu Beroun Golf Clubu, jednatel společnosti TYFANNYS\nAni po dvaceti letech v golfovém byznyse o sobě nemohu říci, že jsem ten správný golfista. Hendikep nic moc, na dovolené skoro nehraji a mistrovský golf sleduji pouze tehdy, když je něco opravdu důležitého a neznalostí by se člověk vyčlenil z kolektivu.\nMěl jsem přitom obrovské štěstí. Na Karlštejn jsem nastoupil v roce 1996, ve třetím roce provozu, bez znalostí oboru a s jediným zadáním – postavit zde klubovnu a tréninkové zázemí pro PGA European Tour 1997. To štěstí spočívalo v tom, že v rámci příprav Volvo Masters jsem mohl spolupracovat s těmi nejlepšími profesionály z PGA, kteří turnaje zajišťují. Spolu s návštěvou golfových resortů v Británii, Španělsku, na Floridě a v Dubaji jsem se tak mohl do oboru docela rychle dostat. A začít pracovat na absolutní špičce, mezi kterou Karlštejn již od počátku patřil a stále patří. Rád na těch prvních deset let vzpomínám, a to i přesto, že většina mé práce spočívala v nepřetržitém potýkání se s CHKO Český Kras, nejdříve o stavbu klubovny, pak i třetí devítky.\nBerounských deset let mělo obdobný charakter. Zase to nebylo tak moc o golfu, ale o vybudování areálu, tentokrát od prvního kopnutí a prvního prodaného fee. Deset let orámovaných bojem o získání pozemků, na kterých hřiště leží. Ani armáda, ani město nebyly lehkými soupeři. V zákulisí všech těch nesčetných jednání je obrovské množství osobních zájmů, sympatií a antipatií, které je nutno překonat a sladit. A k tomu výstavba, provoz a znovu výstavba, tentokrát domů a bytů. A jejich prodej. Jak má mít člověk potom čas a chuť na golf?!\nNe, tak to není. Golf je nádherná hra, která člověku dá radost, i když ji hraje špatně. Komunita lidí na golfu je úžasná, pomineme-li ta statistická tři procenta těch, kteří se vám budou snažit zkazit den. Ale které člověk potká kdekoli. A navíc, těch zbývající 97% jsou přátelští a tímto sportem i u nás poznamenaní lidé. Pravidla golfové hry, nádherná příroda, která hřiště většinou obklopuje, i snaha o své vlastní každodenní zdokonalování, které je podstatou golfu, z nich dělá určitou specifickou skupinu, která dokáže ocenit, když služby, které poskytujeme nebo snažíme se poskytovat, jim přinášejí tolik potřebný relax a odreagování od běžných problémů.\nTěch dvacet let na dvou golfových hřištích, to je obrovský dar. Dar možnosti pracovat koncepčně, rozvíjet věci postupně a vytvářet si přátelské pracovní vztahy. A deset let v Berouně s tak neuvěřitelně laskavým člověkem, jakým je Chairman Hong, to je jako sen. Snad ještě nějaký čas potrvá.


britský Projekt Doba oznámil článek novináři Lucie Grace ve kterém autor objevuje 11 krásných míst v Chorvatsku které zaručují nezapomenutelnou a autentickou dovolenou bez davů.\nFoto: Screenshot The Times, zdroj: Chorvatské turistické sdružení\nPodle oznámení se jedná o lokality a zážitky oblíbené mezi místním obyvatelstvem, takže jsou zdůrazněny potenciál a specifika Samogradského zálivu na Korčule, pramene řeky Ombla u Dubrovníku, restaurace Stari Fijaker v Záhřebu a vinařství Kozlović na Istrii. krása vodopády národního parku Krka a ostrov Šipan a Mljeta doporučuje se jízda trajektem z Orebiče na Korčule prohlídka záhřebské katedrály, Dračí brázdy v Motovunu a vila Čingrija v Dubrovníku.\nNedávná publikace v Chorvatsku rovněž přispěla ke zviditelnění Chorvatska na britském trhu Sunday Times který uvedl naši zemi na seznam nejkvalitnější a nejvýhodnější destinace, které poskytují kvalitní podmínky a nízké životní náklady.\nZařazením do tohoto seznamu se naše země zařadila vedle Španělska, Portugalska, Francie a Turecka a největší předností Chorvatska s nízkými životními náklady vynikla krása a zachovalost přírody, ve které můžete vést příjemné, aktivní a dynamický život.


Školní družina 2020/2021 – ZŠ Novosedly\nŠkolní družina je součástí Základní školy Novosedly, pracuje ve dvou odděleních. Pro své činnosti využívá školní družinu, která slouží zároveň i jako herna a relaxační místnost. Je vybavena novým nábytkem, její součástí je i elektronické vybavení DVD, TV, Pc. Ve školní družině máme pomůcky na výtvarnou a praktickou činnost, didaktické hry, hračky, knihy. Dále využíváme učebny, výtvarné výchovy, školní tělocvičnu, školní dvůr a dětské hřiště. Stravování probíhá ve školní jídelně, která je součástí Mateřské školy Novosedly. Pitný režim zajišťují zákonní zástupci a vychovatelky.\nŠkolní družinu navštěvovalo ve dvou odděleních celkem 51 dětí.\nPři tvorbě vzdělávacího programu pro školní družinu jsme navázali na motivační název naší školy – Veselá škola – tvořivostí k poznání.\nK plnění stanovených cílů využíváme činností odpočinkových, rukodělných, výtvarných, hudebních, přírodovědných, literárních a sportovních. Formou didaktických her, kvízů a besed dochází k procvičování a upevňování učiva. Děti ve všech činnostech pracují dle svého rozhodnutí samostatně nebo ve skupinkách. Hry a spontánní činnosti ve ŠD jsou rušnější, dochází tak k relaxaci dětí po soustředění ve vyučování.\nPomocí celoroční hry „ Z pohádky do pohádky“ jsme chtěli vzbudit u dětí větší zájem o knihy a čtení. Rozvíjet kreativitu, tvořivost, komunikaci. Upevňovat kamarádské vztahy mezi dětmi, prosazovat slušné chování a ohleduplnost. Za splněné úkoly sbírali žáci body v podobě barevných puntíků. Hra byla ovlivněna distanční výukou, žáci si mohli některé úkoly plnit v domácím prostředí.\nJednou z dominantních činností v naší školní družině jsou tělovýchovné a pohybové aktivity. Při jejich volbě vycházíme z pohybových zájmů dětí, dovedností, dispozic a možností školní družiny (prostor, podmínky pro aktivity).\nU soutěží sportovního charakteru dbáme na pravidla bezpečnosti a přesně vymezíme mantinely chování. Nezapomínáme na vyhodnocení. Chválíme a motivujeme k dalším výkonům. Rekreační a sportovní aktivity nám občas nahrazovaly pravidelné vycházky do okolí školy.\nVe školním roce 2020/2021 jsme při všech činnostech využívali nápadů časopisu „Tečka“. Moc se nám líbilo povídání o přírodě, také pravidelné mini Čtení. Zajímavé byli také všechny vzdělávací kvízy a hádanky.\nCelý rok jsem také tvořili dekorační předměty. Výrobky jsme prezentovali v prostorách školní družiny na chodbách školy, stránkách ŠD. Ke každému probíranému tématu také probíhaly výtvarné soutěže. Všem dětem děkujeme za krásná divadelní představení. Mnoho loutek bylo vlastní výroby.\nCelé vzdělávání bylo ovlivněno distanční výukou, žáci mohli na stránkách školní družiny čerpat zajímavé informace k daným tématům. Vždy bylo každé téma doplněno nápady k tvoření.\n1. třída – úkoly 24.6.


Bordó pánské šle se vzorem GIERE Chiare | BandiVamos.cz\nPánské šle BANDI, model GIERE Chiare\nPánské šle oceníte, ať už nosíte oblek nebo volnočasové kalhoty. Módní bordó kšandy zdobí stylový geometrický vzor, který ještě oživí váš outfit. další informace\nPánské šle oceníte, ať už nosíte oblek nebo volnočasové kalhoty. Módní bordó kšandy zdobí stylový geometrický vzor, který ještě oživí váš outfit. Perfektně se tak hodí pro chvíle, kdy chcete vyniknout. Například na netradiční svatbu, oslavu jubilea nebo rande. Snadno je zkombinujete s kalhotami i sakem nebo je nechte vyniknout pouze na košili. Vždy budete vypadat dokonale.\nŠle jsou vyrobené z kvalitní kůže a prvotřídního strečového materiálu. Skvěle se tak přizpůsobí vaší postavě.\nZkombinujte kšandy s bavlněnými kalhotami a vytvořte tak ideální outfit na večeři s přáteli nebo neformální oslavu. Prohlédněte si volnočasové kalhoty BANDI v módních barvách.


Tábor INKOVÉ – 4. den - Orel Telnice Tábor INKOVÉ – 4. den - Orel Telnice\nby Ladislav Šustr · 4. 7. 2018\nSlyšte slova o Říši Inků, slova wiljakumy – velekněze. Při svítání jsme s hrůzou zjistili, že Sapa Inka zmizel a není k nalezení ani ve svých komnatách ani ve zlaté zahradě. Nejdříve jsme ho hledali v blízkém okolí paláce, ale protože po něm nikde nebylo stopy, rozhodli jsme se nejdříve posilnit než se vydáme dále.\nPo snídani už další hledání v okolí města Kuzko potvrdilo naše nejhorší obavy. Našli jsme jasné důkazy, že ho unesli ti proradní Španělé! Nechť jsou za tuto zradu prokleti navždy! Vystopovali jsme dva jejich zvědy a ti drzouni nám sdělili, že za jeho vydání požadují zlato. Přímo kopu zlata.\nAjly se rozhodli shromáždit zlato od moudrých správců Inkského pokladu v údolí. Aby ajly prokázali, že jsou hodny zlata z pokladu museli správně odpovědět na otázku moudrých a rozšířit tak jejich znalosti.\nPozději navečer jsme se vydali předat zlato na smluvené místo. Španělé jej převzali a zdělili nám místo, kde máme vyzvednout Sapa Inku. Nepopsatelné bylo naše hoře, když jsme jej našli mrtvého. Uložili jsme ho do Zlaté zahrady a celé město Kuzko za něj truchlilo. Snad ani Slunce zítra ráno nevyjde.\nPo západu slunce jsme obřadně mumifikovali čestné stráže Sapa Inky, které padly při jeho obraně. Následovala válečná porada, při které se ajly téměř jednohlasně vyjádřili pro válku se Španěly. Hned zítra ráno se vydají na shromaždiště, odkud společně s dalšími Inky vytáhnou do boje.\n4. den Chahua-huarquiz, doba bezvládí\n20180704 tábor_skupiny 1\n20180704 tábor_skupiny 2\n20180704 tábor_skupiny 3\n20180704 tábor_skupiny 4\n20180704 tábor_skupiny 6\n20180704 tábor_skupiny 5\n20180704 tábor_skupiny 7\n20180704 tábor_skupiny 8\n20180704 tábor 001\n20180704 tábor 002\n20180704 tábor 003\n20180704 tábor 004\n20180704 tábor 005\n20180704 tábor 006\n20180704 tábor 007\n20180704 tábor 008\n20180704 tábor 009\n20180704 tábor 010\n20180704 tábor 011\n20180704 tábor 012\n20180704 tábor 013\n20180704 tábor 014\n20180704 tábor 015\n20180704 tábor 016\n20180704 tábor 017\n20180704 tábor 018\n20180704 tábor 019\n20180704 tábor 020\n20180704 tábor 021\n20180704 tábor 022\n20180704 tábor 023\n20180704 tábor 024\n20180704 tábor 025\n20180704 tábor 026\n20180704 tábor 027\n20180704 tábor 028\n20180704 tábor 029\n20180704 tábor 030\n20180704 tábor 031\n20180704 tábor 032\n20180704 tábor 033\n20180704 tábor 034\n20180704 tábor 036\n20180704 tábor 037\n20180704 tábor 038\n20180704 tábor 039\n20180704 tábor 040\n20180704 tábor 041\n20180704 tábor 042\n20180704 tábor 043\n20180704 tábor 044\n20180704 tábor 045\n20180704 tábor 046\n20180704 tábor 047\n20180704 tábor 048\n20180704 tábor 049\n20180704 tábor 050\n20180704 tábor 051\n20180704 tábor 052\n20180704 tábor 053\n20180704 tábor 054\n20180704 tábor 055\n20180704 tábor 056\n20180704 tábor 057\n20180704 tábor 058\n20180704 tábor 059\n20180704 tábor 060\n20180704 tábor 061\n20180704 tábor 062\n20180704 tábor 063\n20180704 tábor 064\n20180704 tábor 065\n20180704 tábor 066\n20180704 tábor 067\n20180704 tábor 068\n20180704 tábor 069\n20180704 tábor 070\n20180704 tábor 071\n20180704 tábor 072\n20180704 tábor 073\n20180704 tábor 074\n20180704 tábor 075\n20180704 tábor 076\n20180704 tábor 077\n20180704 tábor 078\n20180704 tábor 079\n20180704 tábor 080\n20180704 tábor 081\n20180704 tábor 082\n20180704 tábor 083\n20180704 tábor 084\n20180704 tábor 085\n20180704 tábor 086\n20180704 tábor 087\n20180704 tábor 088\n20180704 tábor 089\n20180704 tábor 090\n20180704 tábor 091\n20180704 tábor 092\n20180704 tábor 093\n20180704 tábor 094\n20180704 tábor 095\n20180704 tábor 096\n20180704 tábor 097\n20180704 tábor 098\n20180704 tábor 099\n20180704 tábor 100\nOrlovna v Telnici / tenis\nTenisová škola pro děti – rozpis lekcí\n9 Čvn, 2020\nTábor INKOVÉ – 2. den\nTábor INKOVÉ – 3. den


[2018-11-07] Stoleté malé vodní elektrárny u nás spolehlivě slouží\nStoleté malé vodní elektrárny u nás spolehlivě slouží\nŘada energetických zdrojů funguje a dodává elektřinu už od začátku republiky. Jsou to tři vodní elektrárny, které pamatují vznik Československa v roce 1918: elektrárna Želina u Kadaně, Hučák v Hradci Králové a Čeňkova pila na Klatovsku. Dalších osm fungujících vodních elektráren pak pochází z období první republiky.\nTrojice více než stoletých vodních elektrárenských pamětníků vyrobila v loňském roce 4 523 MWh elektřiny, a dodala tak ekologickou elektřinu pro více než 1 800 českých domácností. I přes svůj pokročilý věk zůstávají spolehlivými zdroji. Slouží i jako vzor českého umu a technické zručnosti. Vždyť třeba želinské turbíny jsou stále původní, stejně jako většina zařízení na Čeňkově pile.\nNejvíce svíček na dortu – rovných 110 – letos 6. dubna sfoukla malá vodní elektrárna Želina v Ústeckém kraji. Myšlenka využít k zásobování města Kadaně elektrárnu na řece Ohři vznikla již v roce 1902, o tři roky později dali kadaňští radní zelenou zařízení se dvěma horizontálními Francisovými turbínami (2 x 294 kW). Vznikl 2,9 metru vysoký betonový jez, vodu na turbíny přiváděl 166 metrů dlouhý tunel vyražený do skalnatého břehu v meandru řeky. Výstavba trvala tři roky a stála 680 000 rakouských korun. Želina však poměrně brzy přestala rostoucí poptávce Kadaně stačit, a tak ji v roce 1925 doplnila a následně zcela nahradila větší a výkonnější elektrárna v nedalekých Lomazicích. Vodní elektrárna v Želině se stala pouhým vstupním a čisticím objektem pro lomazickou, ta však byla v roce 1967 zatopena Nechranickou přehradou.\nK obnově elektrárny Želina došlo na počátku devadesátých let a v roce 1995 byla opět slavnostně uvedena do provozu s repasovanými původními turbínami. Od svého „znovuzrození“ vyrobila Želina 47 976 MWh ekologické elektřiny, což by pokrylo roční spotřebu více než 19 tisíc domácností. Pro srovnání: Hučák od roku 1996 vyrobil 69 378 MWh elektřiny a Čeňkova Pila 13 086 MWh. Pozoruhodnou architektonickou i technickou památku lze i navštívit, rezervace exkurze je nutná.\nSecesní dáma a šumavský dříč\nShodný rok narození mají v rodném listě další dvě elektrárenské pamětnice: v roce 1912 začaly dodávat elektřinu Hučák na řece Labi v Hradci Králové i šumavská elektrárna Čeňkova pila na Vydře.\nVýchodočeský secesní skvost Hučák byl vybudován na Hučavém jezu, podle něhož získala elektrárna své jméno, v letech 1908–1911 a stál téměř 1,5 milionu rakouských korun. Původní vybavení tvořily tři Francisovy třístupňové turbíny s vertikální hřídelí, doplněné kvůli velmi proměnlivé průtočnosti Labe o dva rychloběžné stojaté parní stroje (každý o výkonu 400 koňských sil) a parní turbínu (1 500-1 800 koňských sil). Parní část sloužila do roku 1946, od té doby je Hučák čistě vodní elektrárnou. První velkou rekonstrukcí a modernizací včetně výměny turbín prošla elektrárna již v polovině 20. let minulého století, další generální oprava přišla na řadu až letos. Zahrnuje kompletní opravu soustrojí turbín TG2 a TG3, převinutí generátorů a doplnění regulačních prvků regulátoru tak, aby byla umožněna plná automatizace systému řízení obou turbín. V elektrárně dnes funguje také infocentrum zaměřené na obnovitelné zdroje energií.\nElektrárna Čeňkova pila nese jméno významného pražského podnikatele Čeňka Bubeníčka, který v polovině 19. století vybudoval na soutoku řek Křemelná a Vydra velkou pilu a sklad dřeva. Po jeho smrti přešla pila do majetku města Kašperské Hory a v roce 1912 byla přestavěna na vodní elektrárnu. Vybavení elektrické části soustrojí, např. generátor o výkonu 96 kW, samočinný regulátor napětí, ochrana proti přepětí apod., bylo na tehdejší dobu velmi moderní. Strojní část je vybavena horizontální Francisovou turbínou o výkonu 125 koní od firmy J. M. Voith AG. Celá vodní elektrárna, pro kterou vodu přivádí otevřený derivační kanál, který se cca 50 m před budovou mění na dřevěný aquadukt (vantroky), je vedena Ministerstvem kultury ČR v evidenci památkově chráněných objektů. Elektrárna prošla v letech 2005–2006 rozsáhlou modernizací. Samotná přízemní strojovna je jedno velké funkční muzeum, kde se zastavil čas. Díky pečlivé údržbě má dodnes každý možnost na vlastní kůži zažít atmosféru výroby elektřiny z počátku 20. století. Zařízení se totiž zachovalo v téměř původním stavu.\nMVE Čeňkova pila\nExkurze na Želinu, Hučák i Čeňkovu pilu můžete objednat zde: https://www.cez.cz/cs/o-spolecnosti/kontakty-skupina-cez/informacni-centra.html.\nDalší prvorepublikové pamětnice mezi vodními elektrárnami ČEZ:\nLes Království (Labe) – 1923 – Francisovy turbíny (2 x 1,105 MW)\nBrno-Komín (Svratka) – 1923 – Kaplanovy turbíny (1 x 0,106 MW; 1 x 0,140MW)\nSpálov (Jizera) – 1926 – Kaplanovy (původně Francisovy) turbíny (2 x 1,2 MW)\nPřelouč (Labe) – 1928 – Kaplanovy a Francisovy turbíny (2 x 0,68 MW; 2X 0,49 MW)\nČerné jezero (Úhlava) – 1930 – Peltonovy a Kaplanova turbína (1 x 1,5 MW; 1 X 0,37 MW; 1 X 0,04 MW)\nStřekov (Labe) – 1936 – Kaplanovy turbíny (3 x 6,5 MW)\nVrané (Vltava) – 1936 – Kaplanovy turbíny (2 x 6,94 MW)\nPastviny (Divoká Orlice) – 1938 – Francisova trubína (1 x 3 MW)\nDlouhodobě ale fungují i uhelné zdroje. Nejstarším rodokmenem se pyšní Energocentrum Vítkovice, kde se elektřina vyráběla již v roce 1897. Před dvěma lety oslavila sto let lokalita Trmice u Ústí nad Labem, kde současná teplárna nahradila na stejném místě stojící původní elektrárnu z roku 1916. Od roku 1914 se elektřina vyrábí i v Poříčí u Trutnova.\nZdroj úryvku Alice Horáková: cez.cz ►


Aktuální nabídka dražby rekreačních objektů Žimutice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby rekreačních objektů Žimutice než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby rekreačních objektů Žimutice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby rekreačních objektů Žimutice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby rekreačních objektů Žimutice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby rekreačních objektů Žimutice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby rekreačních objektů Žimutice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující rekreační objekty Žimutice, a to rekreační objekty na prodej Žimutice, pronájem rekreačního objektu Žimutice, dražby rekreačních objektů Žimutice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii rekreační objekty k dražbě Žimutice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Žimutice, rekreační objekty na prodej Žimutice, pronájem rekreačního objektu Žimutice, dražby rekreačních objektů Žimutice.\nzemědělské usedlosti k dražbě Žimutice\nubytování k dražbě Žimutice\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v dražby rekreačních objektů Žimutice, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro rekreační objekty Žimutice, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte dražby rekreačních objektů Žimutice ?\nPokud jste v této kategorii dražby rekreačních objektů Žimutice omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby rekreačních objektů Žimutice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby rekreačních objektů Žimutice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby rekreačních objektů Žimutice. Určitě lépe naleznete dražby rekreačních objektů Žimutice, který hledáte.


Kauza Vesecká: Zelená rebelka zvažuje podporu opozice - Aktuálně.cz\n13. 6. 2008 9:12\nSněmovna zahájila mimořádnou schůzi\nPraha - Opozice chce dnes otevřít na půdě sněmovny "kauzu Vesecká". ČSSD se podařilo svolat mimořádnou schůzi na téma situace v justici. Krátce po deváté hodině se na úvod schůze ujal slova šéf poslaneckého klubu sociální demokracie Michal Hašek, který připomíná okolnosti případu.\n"Potíže" teď koalici působí dvě poslankyně za Stranu zelených Věra Jakubková a Olga Zubová. První z nich Aktuálně.cz pozdě večer potvrdila, že zvažuje pomoc opozici protlačit bod "Vesecká" na pořad jednání. I tak je šance malá.\nZbylí čtyři poslanci za zelené budou hlasovat proti opozici.\n"Předmětem sporu jsou zjištění, která se týkají spolehlivosti a věrohodnosti justice, a proto to patří na jednání vlády, ne sněmovny. Dohodli jsme se, že počkáme na pravomocný rozsudek a že ministr spravedlnosti předloží zprávu o fungování české justice," řekl Aktuálně.cz místopředseda Strany zelených a ministr školství Ondřej Liška.\n"Já tohle hlasování neměřím jako koalice versus opozice. Já to měřím tím, s čím šli zelení do sněmovny. A to je to, že budou transparentní a budou bojovat proti korupci," řekla v rozhovoru pro Aktuálně.cz poslankyně za zelené Věra Jakubková.\nJakubková zvažuje pomoct opozici\nOpozici hlasy dvou zelených poslankyň posílí, nemusí i tak uspět. Koalice může mimořádnou schůzi o české justici zhatit. Má většinu díky přeběhlíkům Melčákovi s Pohankou a chybějícímu poslanci Evženu Snítilému.\nPro připomenutí. Byla to právě Strana zelených, která vznesla v pondělí na zasedání vlády požadavek, aby jim ministr spravedlnosti Jiří Pospíšil podal zprávu o fungování Nejvyššího státního zastupitelství.\nV souvislostech: Zelení jdou Vesecké po krku. Chtějí ji řešit ve vládě\nStalo se tak poté, co špičky justice prohrály soudní spor s opoziční političkou Marií Benešovou a soud řekl, že v případu vicepremiéra Jiřího Čunka byl postup lídrů justice podezřelý. Zelení pak uvedli, že by uvítali v čele Nejvyššího státního zastupitelství změnu.\nA.cz: Paní poslankyně, chcete pomoci opozici, ale kolegové z klubu zelených její návrh nepodpoří. Jak se zachováte?\nZatím jsem rozhodnutá to projednávání podpořit. Myslím si, že ten výsledek z vlády je nedostatečný, neexistuje žádné usnesení, jen vnitřní domluva. Není tam termín, do kdy má ministr spravedlnosti předložit svoji zprávu o stavu české justice. Chápu opozici, že pokládá tento požadavek za oprávněný. V kterémkoliv jiném státě na západ od nás by situace, která je u nás v této kauze, vedla k odstoupení z funkcí jak ministra spravedlnosti, tak paní nejvyšší státní zástupkyně.\nRespektujte nás, žádá ODS poslankyně Jakubková Foto: Ondřej Besperát\nA.cz: Nebojíte se, že to opozice pro sebe jen využije?\nMusím říct, že si od toho mnoho neslibuji. Atmosféra ve sněmovně je vypjatá. Obávám se, že to bude ostuda a ztráta času. Nepovede to k ničemu konstruktivnímu.\nA.cz: Kdyby vám dala vláda záruky, že bude dál jednat o "kauze Čunek, Vesecká"? Hlasovaly byste jinak?\nPokud by ta záruka padla veřejně a byla splnitelná, tak ano.\nA.cz: Do toho hlasování byste šly i přesto, že koalice teď nemá většinu?\nJá nehlasuji s opozicí. Já nemám chuť kamkoliv přecházet nebo někoho podporovat. Já se snažím dělat ty věci tak, jak si myslím, že zelení chtějí a jak já to vnitřně cítím.\nA.cz: Olga Zubová bude hlasovat stejně?\nNevím, na jednání o tom, jak se k tomu postavit, nebyla. Přede mnou jsou dvě jednání.\nA.cz: S kým vlastně jednáte, konzultujete?\nMluvím s právníky, ale i s představiteli zelených, ne jen s Danou Kuchtovou, ale i s dalšími lidmi. Probírali jsme to a hledali řešení. Je to politicky citlivé, že si na tom opozice zadarmo sbírá body, víme. Vážíme tedy na lékárnických vahách a nesměřujeme to k tomu, aby vláda padla, to rozhodně ne.\nA.cz: A s Martinem Bursíkem jste vy dvě jednaly?\nVyvolala jsem mimořádné jednání klubu, ale tam jsme nedošli ke shodě. Ale jednala jsem s koaličními poslanci a s představiteli ODS a ještě nějaká jednání jsou přede mnou.\nV souvislostech: Poslanci už pracují. Odhlasovali, že schůze končí\nA.cz? Vyvíjí na vás koalice nátlak? Premiér Topolánek požaduje při klíčových jednáních 100 koaličních hlasů...\nJá mám pocit, že se ta situace změnila. Dříve se s námi nikdo nebavil, když jsme byly proti, byl tlak, ať změníme hlasování. Dnes chodí zástupci vlády a poslanci a předseda klubu ODS a konzultují se mnou a s kolegyní Zubovou některé kroky. Snažíme se dopředu říct, jak se zachováme a pokud nevidíme shodu, snažíme se ji nalézt. Ne ve všem se dokážeme shodnout. Tak, jak já respektuji kolegy z ODS, tak chci, aby i oni respektovali mě.\nA:cz: Je tedy na vás nátlak?\nDříve to bylo horší, teď si jakoby všichni uvědomovali - je třeba "zbrzdit" nebo hledat řešení.\nautor: Kateřina Eliášová | 13. 6. 2008 9:12


Recept na Zapékané brambory jemné chuti | Recepty online\nRecept na Zapékané brambory jemné chuti\nRecepty, vaření, online kuchařka, Recept na Zapékané brambory jemné chuti, recepty Zapékané brambory jemné chuti, Zapékané, brambory, jemné, chuti\nRecept na Zapékané brambory jemné chuti je zařazen v kategorii bramborová jídla. K přípravě Zapékané brambory jemné chuti budete potřebovat níže uvedené suroviny, které si dopředu nakupte a nachystejte.\n1 kg brambor 200 g anglické slaniny 500 ml mléka 1 tavený sýr (např. Apetito - 60 g) 6 lžic hladké mouky 1 lžička sladké papriky 2 lžičky sušeného česneku máslo pepř sůl.\nRecept na Zapékané brambory jemné chuti:\nBrambory oškrábeme a nakrájíme je na velmi tenká kolečka (asi 2 mm). Zapékací misku vytřeme máslem a naskládáme třetinu bramborových plátků tak, aby se vzájemně částečně překrývaly. Osolíme je, posypeme dvěma lžícemi mouky (vhodné je použít sítko na čaj) a poklademe plátky slaniny. Stejným způsobem vytvoříme ještě dvě stejné vrstvy, končíme hladkou moukou. Mléko přivedeme téměř k varu a necháme v něm rozpustit tavený sýr, papriku a česnek. Dochutíme solí a pepřem a přelijeme jím brambory. Mouka na povrchu musí namočená. Pečeme v troubě vyhřáté na 200°C 1 hodinu, z toho prvních 20 minut přikryté.\nPoznámka k receptu na Zapékané brambory jemné chuti:\nNeregistrovaná Nikolo, moc mě mrzí, že jste se musela tak rozdurdit a nepovedlo se vám dobře uvařit... Recept je kdysi dávno vystřižený z časopisu Apeptit a vždy se povedl... Škoda, že jste neodhadla své chutě a chutě svých strávníků a vybrala recept, u něhož se dopředu divíte délce pečení... S tolika vykřičníky... Napříště přeju lepší volbu.\nDoporučujeme navštívit diskuzi receptu Zapékané brambory jemné chuti, kde se můžete zeptat na detaily přípravy, uvést své vylepšení receptu nebo pochválit autora za kvalitní ispiraci.\nDatum vložení: 11.11.2009\nSuroviny: 1 kg brambor 200 g anglické slaniny 500 ml mléka 1 tavený sýr (např. Apetito - 60 g) 6 lžic hladké mouky 1 lžička sladké papriky 2 lžičky sušeného česneku máslo pepř sůl\nChcete-li recept vylepšit, máte-li podobný nebo jiný zajímavý recept na zapékané brambory jemné chuti, pochlubte se s ním v diskuzi. Děkujeme\nOtázky a odpovědi týkající se receptu na Zapékané brambory jemné chuti - diskuse je zatím prázdná - vložte svůj příspěvek jako první\nVložit nový komentář/dotaz/odpověď Zapékané brambory jemné chuti


Vyšetřování zatím neohrožuje pozici ministra Pelikána, řekl Sobotka | Domov | Lidovky.cz\n30. srpna 2015 12:09 Lidovky.cz > Zprávy > Domov\nPRAHA Pozici ministra spravedlnosti za ANO Roberta Pelikána nyní neohrožuje policejní prověřování toho, zda stát nepřišel o miliony korun, když ministerstvo spravedlnosti odpustilo firmě sankce za kolabující elektronický obchodní rejstřík. V nedělní Partii televize Prima to řekl premiér Bohuslav Sobotka.\n„Já si nemyslím, že pan ministr Pelikán je v ohrožení na základě toho, co zatím bylo během víkendu o té věci publikováno,“ uvedl premiér. Při pondělní schůzi vlády by Pelikán podle něho měl informovat ministry o tom, jakou má o kauze povědomost.\nCelou věc musí nezávisle posoudit policie, vláda zasahovat nesmí ani nemůže, zdůraznil Sobotka, který o ní má informace jen z médií. „Já myslím, že to, co je důležité, je, jestli se ta věc nějak osobně dotýká pana ministra Pelikána, nebo ne,“ podotkl Sobotka. Připouští, že ministr by mohl být ve velmi citlivé pozici.\nSobotka: Zemanova cesta do Číny Česko nepoškodí\nCesta prezidenta Miloše Zemana do Číny na oslavu výročí konce druhé světové války v Tichomoří nepoškozuje českou zahraniční politiku ani českou pozici v rámci Evropské unie, řekl premiér Bohuslav Sobotka. Zeman jede do Číny v prvních zářijových dnech a zúčastní se i vojenské přehlídky na Náměstí nebeského klidu.\nP. Pastorov raději napište v kolik hodin háže Barbora :,abych zaSe jednou měl důvod pustit... 12:46 30.8.2015\nF. Rudl a to bylo řevu na diskuzích, když se vyrojily lži o minulé vládě, kdy se... 12:31 30.8.2015


Doma už žádné body ztrácet nemůžeme! - Českobudějovický deník\nDoma už žádné body ztrácet nemůžeme!\nČESKÉ BUDĚJOVICE - Jaromír Plocek v nedělním zápase I. ligy s Viktorií Žižkov korunoval velký tlak fotbalistů Dynama ve druhé půli vyrovnávacím gólem, domácí ztráta dvou bodů ho ale očividně mrzela.\nJaromír Plocek i proti Žižkovu jako vždy odvedl poctivou práci, navíc přidal i nádherný vyrovnávací gól. | Foto: František Panec\nNejdříve váš pohled na ten gól?\nByla to akce, které jsme si chystali celý týden. My věděli, že musíme hrát hodně po stranách, kde jsme hodně silní, a to nám vyšlo: Jarda Černý krásně nacentroval a já se jen soustředil na to, aby balon nešel někam na tribunu a já nevypadal jako blbec. Naštěstí to tam spadlo a aspoň ten bod nám to udělalo.\nTakže jste s tím centrem počítal?\nPřesně tak. Já na nic nemyslel a jen pelášil do vápna, protože v první půli tam také Jarda Černý odcentroval, jenže já tam byl pozdě. Toho jsem se chtěl vyvarovat.\nKdy naposled jste dal v lize gól?\nTak to ani nevím, to bych musel zapátrat hodně v minulosti. Jsem ale rád, že se mi to po dlouhé době podařilo.\nZdálo se, že vám post v záloze víc sedí než v obraně?\nVíc se dostanu k míči a víc se dostanu k útočení, ale to už dnešní beci taky dělají. V lize si ale hráč nemůže vybírat a jde tam, kam ho trenér pošle.\nBylo vidět, že máte velkou snahu odčinit prohru z Kladna. Je to tak?\nUrčitě. Debakl na Kladně námi hodně otřásl, proto jsme hrozně moc chtěli tento zápas zvládnout a získat tři body, které bychom moc potřebovali. Bohužel, to se nám nepodařilo a je nám to líto. Ale jedeme dál, v neděli máme zase doma Most a ten už musíme porazit.\nVy jste kdysi na Žižkově kopával, byl to tudíž pro vás přece jen prestižnější zápas než jindy?\nČlověk vždycky má proti manšaftu, ve kterém hrával, větší motivaci. Je to ale už hrozně dávno, hlavně ale já teď hraju za Dynamo, v jeho dresu chci podávat nejlepší výkony a přispět k tomu, abychom se co nejdřív dostali z té patálie, ve které teď jsme.\nZnáte recept, jak z toho ven?\nPředevším těžkou prací. Bojovat a rvát se. Aspoň tak, jak jsme to dnes ukázali ve druhé půli, kdy jsme Žižkov přitlačili a nehráli špatný fotbal.\nI když jste ztratili doma dva body, mohli byste se od toho výkonu odrazit víc nahoru?\nKaždý bod se počítá, uvidíme ale až na konci ligy, zda ten bod bude něco platný. My rozhodně chtěli všechny tři.\nJde vám teď o hodně, ochozy ale byly hodně prořídlé…\nMožná je odradil výsledek na Kladně. A já se jim nedivím, tam jsme vyhořeli. Teď s Mostem bychom je ale už opravdu potřebovali, jde do tuhého. Doma už nemůžeme ztrácet.


23. květen 2019, 11:03\nDomůUhlíEvropské uhelné terminály jsou téměř plné, ceny uhlí klesají\nZásoby uhlí v uhelných terminálech v severozápadní Evropě se blíží plné kapacitě a některé dodávky tak musejí být dokonce odkláněny. Za aktuálním přebytkem uhlí, který se promítá do jeho ceny, stojí slabá poptávka vyvolaná mírnou zimou, vysokou výrobou elektřiny z obnovitelných zdrojů a částečným přechodem energetických společností na zemní plyn.\nZatímco na podzim loňského roku atakovala cena nejbližšího ročního kontraktu na dodávku uhlí z přístavů v Amsterdamu, Rotterdamu a Antverpách (ARA) hranici 100 USD/t, aktuálně se cena nejbližšího ročního kontraktu pohybuje pod 70 USD/t.\nPrávě přebytek uhlí, způsobený mírnou zimou, vysokou výrobou elektřiny z obnovitelných zdrojů a částečným přechodem energetických společností na zemní plyn, hrál v Evropě podle zahraničního serveru Montel klíčovou roli při poklesu jeho ceny.\nSoučasné zásoby v uhelných terminálech v Amsterdamu, Rotterdamu a Antverpách dosahují 7 mil. tun, což je mírně nižší hodnota ve srovnání s několikaletým dubnovým maximem na úrovni 7,3 mil. tun, avšak o téměř 50 % vyšší hodnota ve srovnání se stejným okamžikem v loňském roce.\n„Musíme odmítat další spotové dodávky,“ uvedl zahraničnímu serveru Montel zdroj z jednoho z terminálů na uhelné konferenci v Nice.\nNejmenovaný zdroj z dalšího terminálu dodal, že aktuálně ve skladech zbývá prostor pro zhruba 1 mil. tun uhlí, přičemž většina z tohoto prostoru je již zadaná.\nProvozovatelé terminálů tak musejí některé dodávky odklánět a směřovat je do konkurenčních terminálů.\nŠtítky: uhlíCena uhlíara


Madame Coquette: vzhůru za dobrodružstvím!\nOproti našim předchozím dovoleným za ty tři roky mého blogování jsem se ale rozhodla k jedné změně - zkusím tentokrát psát deníček online přímo z cest. Nevím, jak moc mi to bude vycházet, jestli se mi do toho bude chtít každý den, jestli bude všude dostupný internet nebo jestli na to pokaždé budu mít čas... Ale chci to zkusit! Dosud jsem pokaždé psala deníček bokem a pak ho dala dohromady do jednoho článku. Tentokrát se budu hlásit v pravidelných intervalech. Na cestách deníky totiž stejně vždycky píšu, i když je nedávám na blog.\nTakže já balím, chystám, sepisuju, těším se... A 26.6. odstartujeme naše italské dobrodružství!\nmalou přebalovací tašku Pink Lining na úvodní fotografii jsem dostala jako jednu z výher MamaBlog 2016 od obchodu mimmo.cz\ndětem jsem letos sladila plavky - Lola má květované plavečky Name It, pro Alánka je vzhledem k věku ještě lepší mít obleček s UV filtrem - plavkové triko s dlouhým rukávem Lässig a šortkové plavky s všitou plenkou Lässig (nemusí se do nich už dávat žádná plenka navíc)\nplážové osušky se slony jsou od finské designérky Lainy Koskely z obchodu GetInspired, který jste mohli vidět na festivalu Mini\nAnonymní 13. června 2016 20:40\nVeronu jsme navštívili před několika lety - je to krásné město s duší, akorát Juliin dvorek a balkon nás zklamal... Přeji krásnou dovolenou, spoustu zážitků, pěkné počasí a hlavně bezpečný návrat domů. Petra\nMadame Coquette 13. června 2016 20:42\nMartina BARABASCA 13. června 2016 20:46\nNanapartycz 13. června 2016 20:53\nItálii miluju! Užijte si to! My na to s T. nemáme odvahu, vzhledem k tomu, že není moc pohodová a to dlouhé cestování by s ní bylo akorát o nervy. Těším se na fotky! Šťastnou cestu!! Dávejte si zmrzku a kafe i za mne! :D\nHehe, jeden by řekl, že Lole koupíte osušku s pandou (koukala jsem na stránky obchodu, kde jste osušky kupovala) =) Ty slonové jsou ale moc krásné! Celá letní italská výbava je krásná!\nUžijte si dovču, těšíme se na zprávy z cest a na fotky =) Jana\nMadame Coquette 13. června 2016 21:26\nJá jsem jí hooodně dlouho zvažovala, jedna čtenářka mi na ni dokonce posílala odkaz. :D Ale nebylo k ní nic do páru pro Alánka, já jim ty věci ráda ladím, tak jsem nakonec doma zatajila, že měli i pandy. :D T.\nS P A GƏ T A 13. června 2016 22:22\nJeee jedete k nám ☺! Možná, že se tu někde v tý Itálii potkáme...\nBára 14. června 2016 0:07\nJé, to je krásný :-) My se právě včera z podobné cesty vrátili. Itálie, šestnáct dní, tři děti, jedno auto, Benátky, Florencie, Pisa, pár dní v Toskánsku u moře a na závěr Řím. Už teď se mi stýská :-)\nUžijte si to a na deníček se těším!\nPS: Doufám, že vaše zakončení bude veselejší, nám se pobyt zkrátil o dva dny kvůli vykradenému autu... ;-)\nMíša 14. června 2016 5:13\nNa Itálii si brousím Terko zuby př.rok a u Lago di Garda bych taky ráda začala, nebo ještě výš v horách třeba... ale zítra razíme na Slovinsko/Chorvatsko... nejprve k tomu Bledu taky v tvojích loňských šlépějích vlastně!\nAnonymní 14. června 2016 7:30\nJá Vás obdivuji, s dvěma dětmi, teď mám doma druhé dítko, 3 měsíce a pořád řešíme, kam pojedeme (mimi pořád papá, musí se přes noc:-)), staršímu jsou 3, už jí to víc cvrká a víc by si to užila a já to zatím neumím zkloubit. S jedním jsme se najezdili všude možně - Rakousko, Garda, Chorvatsko, ale teď se bojím, zatím máme v plánu dovču v ČR.\nAnonymní 14. června 2016 8:17\nNás letos čeká taky zajímavý trip:-)) frčíme autem až na Sardinii ..taky ssebou přibalíme dvě děti a snad ty skoro čtyři týdny ,přežijeme všichni ve zdraví:-))..šíleně se těšíme:-)) Vám přeji taktéž krásnou dovolenou ,moc si to užijte!! Terka\nMamazavodou 14. června 2016 16:24\nTak Itálie hlavně Toskánsko a Umbrie jsou naše srdeční záležitost, jednak jsme tam strávili úžasnej měsíc cestování a poznávání a jednak jsme si odtamtud přivezli suvenýr v podobě mini chlapíka...užijte si to!\nAnonymní 14. června 2016 21:51\nhmm, to bude super. my, respektive hlavně já, se o dovolené chystám rodit druhé dítko, takže mi doktor už cestování zatrhnul :(( ale příští rok už snad někam vyrazíme ve čtyřech.\nužijte si všeho co itálie nabízí a těším se na reportáže :)\nAnonymní 16. června 2016 10:22\nTerko, nádherné věci, proč vždy vybíráš to nejdražší ? :-) Něčím se určitě isnpiruji, ale ráda bych se zeptala, zda dětem nebereš kapucové osušky ? My je v létě používáme pořád, tak nevím zda k moři ty nebo ty... díky moc za názor, Iveta\nMadame Coquette 17. června 2016 15:26\nJá myslím, že to asi není až tak zásadní rozdíl, resp. každé má nějakou výhodu. Tyto plážovky jsou veliké a dá se na ně i lehnout, do kapucových se zase dítě snadněji zabalí (pokud se nechá :D ). Já jsem původně chtěla brát jen tyto plážovky, ale pak jsem v Mamablogu vyhrála nějaký voucher do Lodgeru, tak jsem za něj dětem objednala ještě Bubbler Reluxury, což je taková kombinace osušky a županu, ale ještě je ani nemám doma, tak zatím nevím, jaké budou v praxi, ale napohled mi přišly praktické. T.\nMarie 16. června 2016 14:57\nJééé, tak to se moc těším - hlavně na fotky! Mým snem je procestovat severní Itálii - chci se podívat do Verony, Florencie, Pisy a taky na Cinque Terre ♥ Moc si to užijte!!! Šťastnou cestu ;)\nBlog Zrzky 22. června 2016 21:58\nMám takový pocit, že se potkáme :)) Vyrážíme v neděli ráno směr Dolomity :) V severní Itálii strávíme 14 dní, tak uvidíme :) Šťastnou cestu. Jana


Úřad prezidenta a otázky sněhuláka | Svět | Lidovky.cz\n29. listopadu 2007 11:00 Lidovky.cz > Zprávy > Svět\nÚřad prezidenta a otázky sněhuláka\nNEW YORK Za měsíc si republikáni vyberou svého prezidentského kandidáta. Nyní se po demokratech dostali pod palbu dotazů lidí i ti, z nichž se jeden může stát nejmocnějším mužem světa. Největší pozdvižení vyvolali Rudolph Giuliani a Mitt Romney, kteří se navzájem osočili z podpory nezákonných přistěhovalců.\nV televizní debatě osmi republikánských kandidátů ve floridském St. Petersburgu bývalý guvernér Massachusetts Romney prohlásil, že v době, kdy byl Giuliani newyorským starostou, udělal z města útočiště imigrantů.\nGiuliani na to obvinil Romneyho, že v jeho domě pracovali ilegální přistěhovalci. Romney se bránil tím, že pracovníky najímala smluvní firma a že "není americké" kontrolovat něčí dokumenty jen proto, že má "legrační přízvuk".\nTéma imigrace dominovalo debatě, do níž otázky zasílali Američané prostřednictvím nahrávek umístěných na videoserveru YouTube. Tentokrát jich přišlo téměř 5000, o 2000 více než při premiéře tohoto formátu letos v červenci, kdy na dotazy odpovídali demokratičtí kandidáti.\nNová podoba debaty má podle jejích organizátorů přivést k politické diskusi více mladých lidí, dát občanům možnost klást otázky přímo a také oživit už poněkud okoukaný televizní pořad.\nJeště před debatou se někteří uchazeči o nominaci obávali, aby nebyli vystaveni příliš nečekaným situacím. "Prezidentský úřad by se měl držet na vyšší úrovni, než je odpovídat na otázky sněhuláka," řekl v tisku Romney v narážce na zveřejněné příspěvky, v nichž dotazy kladly různé postavy, včetně kreslených figurek nebo zvířat.\nDavid Bohrman, producent televize CNN, která debatu vysílala, připustil, že pro kandidáty je nové pojetí "poněkud mimo zónu jejich komfortu". Televize ovšem její účastníky předem ujistila, že všechny z 80 vybraných otázek jsou zdvořilé. Na sněhuláka nakonec nedošlo, ale z obří obrazovky promluvil kreslený viceprezident Richard Cheney, který chtěl znát názory kandidátů na sílu vlivu viceprezidentské funkce.\nVětšina otázek se ale týkala konzervativních témat. Mladík s Biblí v ruce se tázal, zda kandidáti věří každému jejímu slovu. Názory na právo na vlastnictví zbraně chtěl znát muž držící automatickou pušku, farmář pojídající kukuřici se ptal na zemědělské dotace. Obsahem dalších dotazů byly umělé potraty, přijímání homosexuálů do armády, trest smrti či snižování státních výdajů.\nKastelan Giulianiho otec si odpykaval trest v Sing Singu. Otec Giulianiho si odpykaval... 1:19 1.12.2007\nSo Video o treti budove Italian TV - 'WTC Seven Is Exploding' - vid Jen dalsi... 9:23 1.12.2007\nIvanhoe po Krovakovych 8 letech nema zadny republikan sanci O prezidentovi rozhodnou... 14:38 30.11.2007\nboleslav1 Re: po Krovakovych 8 letech nema zadny republikan sanci pletete se.ta ma... 15:19 1.12.2007\nJiri Janecek USA -Seattle Za měsíc si republikáni vyberou svého prezidentského kandidá hele to Bush... 2:26 30.11.2007


Dějiště MS v biatlonu očima redaktora Sportu: Podívejte se do Anterselvy! | Tv.iSport.cz\nMistrovství světa se sem vrátilo po třinácti letech a Češi se zatím nezlobí. Hned na úvod biatlonového šampionátu se jim podařilo v areálu v Anterselvě získat senzační bronz ve smíšené štafetě a to jen rok poté, co tu Markéta Davidová brala pro změnu zlato ze sprintu a stříbro ze závodu s hromadným startem. Všechny české úsěchy jsou zaznamenány na místě na speciální stěně. Podívejte se, jak to v areálu 1650 metrů nad mořem vypadá.


Kulinářský plážový ráj - Palmyra Tour\nEmiráty Le Royal Méridien Beach Resort and Spa\nHotel Le Royal Méridien Resort and Spa je v Dubají známou stálicí s poměrně dlouhou historií a oblibou. Důvodů je několik, krásná rozlehlá pláž s 19 akrovou zahradou a třemi velkými vyhřívanými bazény, ideální resort pro rodiny s dětmi až do 15,99 let díky dětským klubům, a především široké portfolio restaurací, které se nacházejí nejen v hlavní hotelové budově, ale také v sesterském hotelu Grosvenor, s nímž je Le Méridien organizačně propojen. Díky tomu mohou hosté prožít den na pláži a večer v atraktivním prostředí Mariny či známém Buddha baru. Další výhodou Méridienu je jeho poloha u kosmopolitní Mariny, jejíž promenáda večer skýtá ideální prostor pro dlouhé procházky, návštěvu galerií, tanečních klubů, vyjížďky lodí, nákupy atp. V okolí hotelu se nachází několik příležitostí pro adrenalinové zážitky, a to Zero Gravity klub, odkud startují letouny s tandemovými seskoky, či Zipline na Marině, kterou mohou vyzkoušet i méně zdatní jedinci. V těsném sousedství hotelu se nachází vyhlášená tenisová škola, menší děti si určitě zamilují fotbalové hřiště na zeleném trávníku nebo skluzavky u bazénů v rámci bezplatných každodenních služeb dětských klubů, jejich maminky lázně v římském stylu. Za golfem je nutné dojet o něco dále, stejně jako za potápěním a šnorchlováním je třeba vyrazit na otevřené moře. Ačkoli je Le Méridien velkým hotelem, atmosféra je domácky přívětivá díky řadě služeb od pronájmu auta, kadeřnictví, směnárny, obchodu s květinami až po milý personál.\nPoloha hotelu Le Royal Méridien Beach Resort and Spa\nHotelový komplex se nachází na okraji kosmopolitní promenády přímo na pláži JBR v místech, kde je pláž nejširší a nejklidnější. Ze zahrady lze pozorovat starty letounů tandemových seskoků, které mají svou základnu v protějším klubu Zero Gravity. Le Méridien je organizačně propojen se sesterským hotelem Grosvenor, který je vzdálen vzdušnou časou cca 400 metrů, mezi oběma hotely je zřízena kyvadlová doprava, která jezdí v pravidelných 15minutových intervalech až do půlnoci.\nLe Royal Méridien Beach Resort and Spa Emiráty\nStravování v hotelu Le Royal Méridien Beach Resort and Spa\nPokud jde pro Vás stravování stejně důležité jako výběr místa Vaší dovolené, pak jste na správném místě. Le Méridien je oblíben právě proto, že polopenzi či plnou penzi lze čerpat celkem v 11 restauracích jak v hotelu Le Méridien, tak v hotelu Grosvenor. Výběr je široký, a to to od britské, asijské, arabské, mexické, italské, indické kuchyně po mezinárodní bufetové menu, grily, mořské plody atp.. Některé a la carte restaurace vyžadují rezervaci předem. V případě, že si host přeje čerpat polopenzi v některé z dalších restaurací mimo hlavní "seznam", je mu poskytnut kredit. V pátek lze polopenzi čerpat pouze v bufetových restauracích Brasserie a Sloane´s, silvestrovská galavečeře je povinná.\nV případě, že se ubytujete v některém pokoji typu "club", pak máte po celý den k dispozici salónek s občerstvením a nápoji. Privátní salónek s občerstvením je také k dispozici pro hosty ubytované v pokoji typu Super Deluxe Suite.\nPolopenze (oběd nebo večeře)\nVšechny základní typy pokojů a některé suity prošly renovací, která nahradila opulentní styl 90.let. I pokoj Super Deluxe Sea View nově získal klasický moderní interiér neutrálních tónů. Z balkonu pokoje je panoramatický výhled přes velkou zahradu na moře. Má příjemnou velikost (35 m2) pro ubytování tří osob, z toho dítěte až do 15,99 let na sofa. K příjemným benefitům ubytování v tomto typu pokoje patří denní doplňování vody, ovoce a denního tisku, na požádání je k službám osobní komorník.\nApartmá Super Deluxe je ideálním řešením pro rodinu se dvěma dětmi do 15,99 let nebo 3 dospělé osoby cestující společně. Pokoj o rozloze 74 m2 prošel rovněž modernizací a tvoří jej oddělený obývací pokoj a ložnice, některé pokoje tohoto typu mají z balkonu výhled na moře, jiné na promenádu. Ubytování je spojeno s řadou příjemných benefitů: kromě denního doplňování ovoce, vody, donášky novin a služeb komorníka, který naservíruje např. snídani v soukromí apartmá, je po celý den k dispozici salónek Latitude 25 s nealkoholickými nápoji, odpoledním a večerním občerstvením. Odhlášení a přihlášení ubytování probíhá v privátním prostoru.\nVšechny základní typy pokojů a některé suity kromě tzv.klubových pokojů prošly renovací, která nahradila opulentní zámecký styl 90.let. Pokoj Super Deluxe Land View nově získal klasický minimalistický interiér neutrálních tónů. Z balkonu pokoje je výhled na přímořskou promenádu a rezidence na Marině. Má příjemnou velikost (35 m2) pro ubytování tří osob, z toho dítěte až do 15,99 let na sofa. K příjemným benefitům ubytování v tomto typu pokoje patří denní doplňování vody, ovoce a denního tisku, na požádání je k službám osobní komorník.\nNízká sezóna od 34 200 Kč\nStřední sezóna od 51 990 Kč\nVysoká sezóna od 74 500 Kč\nmilé pozornosti pro novomanžele a oslavence výročí svatby ve formě vína a jahod, v případě oslavy narozenin hotel připraví dortík a džus\njedno dítě do 15,99 let ubytování včetně stravy zdarma\n7 nocí ubytování s polopenzí v pokoji typu Super Deluxe Land View\nNezávazná poptávka dovolené Kulinářský plážový rájNapište, na čem vám záleží a my se o to postaráme.


Poznat cizí zemi hlouběji než jen jako oblíbené místo letní dovolené vybízí ke srovnání s domovinou. Je-li takovou zemí Rakousko, s nímž nás pojí společná minulost i srovnatelná velikost, dostává možnost srovnání zvláštní smysl. Tráví-li pak někdo v Rakousku svoji dovolenou pravidelně, přičemž předtím v něm řadu let žil jako běžný občan, lze srovnání jen stěží odolat.\nDo Rakouska jsem přišel jako emigrant v roce 1988. Éra komunismu se blížila ke svému závěru, leč málokdo to tenkrát tušil. Bylo mi 34 roků a můj pobyt v Rakousku se protáhl na celých 10 let. Když jsem po prvních nesmělých krůčcích začal neznámému světu více rozumět, povšiml jsem si zvláštního vnitřního nutkání. Ožívalo ve mně něco, co jsem znal z vyprávění svojí babičky. Byla narozena v roce 1888 a nejvnímavější léta prožila ještě za Rakousko-Uherska. O společnosti, jíž jsem se pomalu stával součástí, jsem mnoho nevěděl, a přesto mi nebyla cizí. Lidé na ulici, na cestách a vlastně při každé příležitosti se zdravili, domky byly v krajině posazeny jak hříbky v kapradí a všudypřítomná ohleduplnost dávala tušit, že tady se nejen žije, ale i nechává žít. Byl to svět, o němž mi vyprávěla babička. Ten, který mistrně popsal rakouský žid Stephan Zweig ve své poslední knize Včerejší svět.\nNa životě emigranta není dnes už nic zajímavého. Pro mne je však podstatné, že nic z toho, co v počátcích emigrace utvářelo můj obraz o Rakousku, jsem dosud nemusel škrtnout. Žít a nechat žít, všestranná uměřenost a umírněnost, to jsou velké devizy Rakušanů.\nNajde-li emigrant cestu zpět do své domoviny, obvykle tomu ve chvíli rozhodnutí neřekne jinak nežli návrat. Teprve později pochopí, že se nikam nevrátil, že emigroval podruhé. Rozčarován domácí nevraživostí se utěšuje myšlenkou, že se za těch nemálo let v jeho otčině mnohé změnilo. Brzy však přijde na to, že kromě formální stránky věci, která je patrná na první pohled, se nezměnilo vůbec nic. Změnil se on. Zvykl si na jiné chování a na jiný způsob komunikace. Pravidelně předvídá něco jiného, než s čím se setkává. Nakonec pochopí, že už nikdy nedokáže být tím, čím byl dříve, a na zemi svého původu se už navěky bude také dívat zvenčí.\nJde-li o někdejší exil v Rakousku, přidává se k tomu palčivá a neodbytná otázka: proč jsou poměry v Rakousku a Čechách tak odlišné, když jsme po staletí vyrůstali vedle sebe a pospolu? Proč se u nás tolik krade a v Rakousku — nebýt cizinců z východní Evropy — téměř ne? Proč je u nás tolik špíny a odpadků a v Rakousku nikoliv? Proč se u nás tak brutálně rozbíjí zbytky i tak neduživého sociálního státu a v Rakousku se totéž dělá citlivě a s ohledem na to, že takto to stejně do nekonečna nepůjde?\nCo se nám podařilo bez Rakouska\nNic naplat. Všechny ty otázky se nakonec scvrknou do jedné jediné: Bylo rozbití Rakousko-Uherska, na němž měli Češi svůj nemalý podíl, správné?\nPo ovoci se pozná strom, tak zní pradávné přísloví. Československo bylo výdobytkem českého nacionalismu 19. století a bylo to na něm od začátku znát. Jeho zakladatelé mluvili o Rakousko-Uhersku jako o „žaláři národů“, ale z vyprávění si nevzpomínám, že by se tak o něm mluvilo mezi lidmi. Nové politické elity Československa kritizovaly Rakousko za jeho přílišnou národnostní rozrůzněnost a nespravedlivou politiku vůči menšinám, ale sami v tom nikam nepokročili. Československu se ostatně také říkalo malé Rakousko a navíc Češi dali hned od začátku ostatním národnostem Československa najevo, že tentokrát se bude hrát výhradně podle českých not. To přineslo své „ovoce“ v letech 1938 a 1939, kdy při první možnosti všechny národnostní skupiny, vyjma Čechů, Československo opustily. Nebyl to jen případ sudetských Němců, ale i Slováků, Poláků a Maďarů.\nDo dnešního dne se u nás nekriticky vychvaluje první republika a vyzdvihuje kvalita její demokracie. S fakty to ovšem mnoho co do činění nemá. Vládli šéfové parlamentních stran, přičemž jejich poslanci byli nuceni podepsat prázdný arch papíru, který byl v případě neposlušnosti poslance vhodně doplněn a poslanec rázem zbaven mandátu. Vládl rovněž prezident, který se zaštiťoval americkým modelem demokracie. Na monarchii nenechal nit suchou, avšak převzal všechny znaky někdejší úcty lidu k císaři. Národ „tatíčkoval“ pěkně po vzoru zbožštění východních „bašů“ „báťušků“ a „atamanů“. Masaryk se na samém sklonku života začal ohlížet zpět a pochopil, že jeho „nová Evropa“ rozdrobená do malých a znepřátelených státečků na místě někdejšího Rakousko-Uherska nemá budoucnost. Rozbití Rakousko—Uherska, na němž měl nemalý podíl, údajně sám litoval.\nRakousko trpělo v meziválečném období značnou mírou nestability v důsledku rozpadu říše, z níž mu zbylo příliš velké hlavní město, zpřetrhané železnice, minimum energetických zdrojů a málo průmyslu. I takto značně oslabené a dlouhodobě trpící nedostatkem potravin postavilo ve dvacátých letech značné množství sociálních bytů pro městskou chudinu. O něčem podobném není u nás nic známo. Rakouská státní politika bydlení je dodnes jedna z nejpromyšlenějších na světě, a jak se stále dovídám, funguje i za dnešního stavu ořezávání sociálního státu. V Čechách nás kromě spekulací s nemovitostmi a předhození občanů bez vlastní střechy nad hlavou hypotéčním úvěrům nic jiného nenapadlo.\nAle zpět do historie. Druhou světovou válku strávilo Rakousko na straně agresora, avšak nedobrovolně - jako jeho první oběť. Obviňovat dnes Rakousko kvůli jeho někdejším nacistům je nespravedlivé. Jednak museli všichni bojeschopní muži do války a jednak byly kolaborace samozřejmým jevem ve všech zemích obsazených Německem. Češi strávili válku, na rozdíl od Rakušanů, ve skrytu protektorátu. Rovněž nedobrovolně a ku prospěchu agresora.\nPo válce se cesty Rakouska a Československa rozešly ještě více než před ní. Rakousko, ač jasně na straně poražených a s ohromnými válečnými ztrátami, navíc obsazeno vítěznými mocnostmi, se pustilo do výstavby svobodného státu se silným sociálním akcentem. Novinka to v Rakousku nebyla. První ministerstvo sociálních věcí na světě vzniklo v Rakousku během první světové války za vlády císaře Karla I. Rakousko se svezlo s německým hospodářským zázrakem a zlatými poválečnými léty západní Evropy. V případě Rakouska obsazeného Sovětským svazem, USA, Anglií a Francií to nebyla žádná samozřejmost. Rakušané dokázali ze svého středu generovat osobnosti, které své politické dovednosti vložily do služeb celku. V roce 1955 opustily Rakousko všechny zahraniční armády. Byly to plody rakouské smířlivosti a smyslu pro míru.\nČeskoslovensko, na rozdíl od Rakouska, nebylo po 2. světové válce v původních hranicích obnoveno. Přesto se považovalo za součást vítězných mocností. Ještě předtím, než se za souhlasu značné části obyvatelstva Čech (nikoliv Slovenska!) stalo vazalem Sovětského svazu, se dopustilo genocidy na vlastních občanech německého původu. V mírových podmínkách a za tichého přihlížení vlády a prezidenta, kteří se pokládali za bytostné demokraty!\nCo v Československu následovalo, je více než dobře známo. Naše spojenectví se Sovětským svazem „na věčné časy a nikdy jinak“ znamenalo nejen splnění dávného panslavistického snu českých nacionalistů, ale i tisíce obětí český gulagů a policejních vyšetřoven. Naposledy ve větším měřítku v srpnových dnech roku 1968.\nPo srpnu 1968 k sobě Češi a Rakušané na několik měsíců našli ztracenou cestu. Dlužno ovšem dodat, že vstříc vyšli Rakušané, aby bez jakýchkoliv podmínek přijali desetitisíce českých uprchlíků. Koho z nich napadlo, že utíkají před tím, co jejich dědové a otcové založili z hlouposti a politické nedospělosti? Koho z nich napadlo, že hledají útočiště tam, odkud čekat něco dobrého znamenalo kdysi málem vlastizradu?\nDoba normalizace od roku 1968 do roku 1989 probíhala ve stejné režii civilizačního úpadku jako éra 1945 — 1968. Československo se od Rakouska vzdalovalo mílovými kroky a mrtvolnost myšlenky na nové sblížení vystihly nakonec nejlépe nápisy v krámech s elektronikou na Mariahilferstrasse: „Češi, prosíme Vás, nekraďte tu.“ Psal se rok 1990.\nBratři v krizi?\nBohužel to, v čem Čechy a Rakousko dnes nachází společného jmenovatele, není ničím, čím by se mohly chlubit. Oba státy mají nesplatitelné dluhy a krize kapitalismu, v níž se nacházejí, oslabuje mezilidskou solidaritu a záměrně ničí sociální stát. České dluhy jsou 1,5 bilionu korun a rakouské kolem 5 bilionů korun. Kapitalismus puštěný z řetězů počátkem osmdesátých let si vyžádal na obou stranách hranice svoje.\nTaké v Rakousku se sociální stát ořezává. Jenže v Rakousku je z čeho ořezávat. A potom, vzhledem k typickým rakouským vlastnostem, vysoké míře sociální soudržnosti a úctě k osvědčeným hodnotám, je všem dobře známo, kde končí míra snesitelnosti. V Čechách to nevíme a sociální stát likvidujeme z úrovně, která by Rakušanům sociální stát ani nepřipomínala.\nNapadá mne, že až jednou neblahá éra globalizovaného kapitalismu skončí, anebo skončí kapitalismus sám, budeme opět se setrvačností několika desetiletí pokračovat v tom, co Rakušané zavčas odloží do starého železa. Nafoukaně se přitom budeme tvářit, že to zpátečnické a zkostnatělé Rakousko nic nepochopilo. Proč?\nProjížděl jsem před pár dny Rakouskem od severu k jihu. Rakousko je nejen jedním z prvních států světa, co se týče rozličných ukazatelů kvality života, ale i jednou z nejkrásnějších zemí. Je po čem se dívat.\nNevšiml jsem si však jediné fotovoltaické elektrárny, která by čítala více jak deset panelů a byla vystavěna na holé zemi. Zato mou pozornost upoutaly vedle slunečních kolektorů na ohřev vody, které jsou již řadu let běžným doplňkem každé střechy, fotovoltaické panely umístěné rovněž na střechách rodinných domů. Už loni jich bylo jako hub po dešti a letos se s nimi pytel doslova roztrhl. Kontinuálně také přibývá větrných elektráren, které zdobí kdejaký alpský kopec. (Ano, zdobí, protože svou vertikální linií neruší reliéf krajiny, podobně jako věž kostela.) Mimoto všude, kde to je jen trochu možné, se topí dřevem, bio odpady a všemožnými lokálními zdroji tepla.\nRakušané pochopili. Být nezávislý na centralizovaných zdrojích, které jsou kontrolovatelné kdejakou mocí, je první předpoklad, jak přežít krize dnešní i ty budoucí. V Čechách přistavujeme Temelín. A divíme se, že se Rakušané diví.\nČTK, Jedlička Východoevropanům se otevřely pracovní trhy v Německu a Rakousku\n#Evropa#Rakousko#Politická kultura#Komunismus a minulý režim\nAugust 30, 2012 v 12.39\nSouhlasím. Slovansky mluvící obyvatelé Moravy a Slezska se samozřejmě v 19. století v reakci na německý nacionalismus vzdali cíle přetvořit zemské pojetí národa na jazykově-státní a přidali se k jednotnému českému národu. Což trvá v podstatě dodnes, i když v loňském sčítání lidu je vidět významný pokles příslušníků české národnosti a mírný vzestup národností moravské a slezské.\nJen drobná oprava: "...usilovali o pojetí českého nacionalismu v rámci mnohonárodnostních Čech a zároveň mnohonárodnostního Rakouska..." Podle mě nejen Čech, Morava a Slezsko byly také mnohonárodnostní.\nNelze ale zapomenout na snahu císaře Karla I. Rakousko přetvořit na demokratickou konfederaci v posledních dnech 1. světové války. Zřejmě pozdě.\nVznik mnohonárodnostního Československa v době Trumanovy doktríny založené na národních státech byl diplomatický zázrak a fakt, že jsme toto dokázali během 20. století ztratit (včetně většiny obyvatel) je velký krach českého národního programu.\nAugust 30, 2012 v 13.45\nMnohonárodnostní, resp. dvojnárodnostní Čechy\nV toto případě šlo opravdu o Čechy jako korunní zemi. Mluvím soustavně o koncepci národa; ta v tomto případě kombinovala zemskou a jazykovou identifikaci národa, Existovala i německá varianta bohemismu -- Woltmann, Junge Böhmen apod. Nejslavnější jsou dva kmeny českého národa B. Bolzana.\nLokalizace na korunní zemi byla nezbytná,tahle koncepce národa se totiž nedala úplně oddělit od zemského národa.\nZároveň ovšem v 19. století většina rozumných lidí předpokládala, že ta mnohonárodnost v Čechách může dobře fungovat jen, jsou-li ve větším celku, který programově zajišťuje "ouplnou rovnost národů v právech a vážnosti". To byl pro Palackého smysl Rakouska, bez toho nemohlo dlouhodobě existovat.\nTradiční zemský národ nemá koncepčně s mnohonárodností žádný problém. Proto v tomto případě nejde o Moravu. Resp.:\nV roce 1948 se týž Palacký, který jako historik již suverénně psal o národě české atd., odvážil formulovat politický koncept českého národa, který by byl přijatelný buď pro Čechy a Moravu, anebo i pro Čechy, Moravu a Horní Uhry. Čtete u něj velmi opatrné formulace o stejném rozvoji řemesel a orby, obyčejích a mravech v Čechách i na Moravě a stejném promíšení slovanského národa německým obyvatelstvem. On sice neměl rád zdůrazňování moravského svérázu a později o něm psal ostře jako o historické harampádí, ale v roce 1848 zjevně ještě očekával větší rezistenci vůči koncepci českého národa než skutečně přišla.\nVznik Československa (myslíte zřejmě Wilsona, ne Trumana) zas takový zázrak nebyl. Národnostně homogenní nebyl žádný stát vzešlý z pádu monarchie. Jen vídeňští Češi vydali na solidní menšinu. A koncept "československého" resp. "českoslovanského" národa dával smysl -- on se ten česko-slovenský rozdíl mimo bývalou monarchii blbě vysvětluje, rozdíl mezi češtinou a slovenštinou je určitě menší než mezi plattdeutsch a bavorštinou a tradice spisovného jazyka včetně literatury je jednotnější než třeba italská -- vlastně jen Čechoslováci tehdy v Paříži věděli, jakým malér to může bez toho rakousko-uherského rámce být.\nDocela si myslím, že to byl nakonec menší malér, než se dalo čekat. Ano, Československo se nakonec rozpadlo po národnostní linii, ale pod obrovský tlakem zvenčí. Z dnešního pohledu se dá snadno moralizovat, říkat, co jsme prohospodařili a ukazovat, co víc jsme mohli dělat.\nAsi ano. ale jsem se narodil vedle Přádovy ulice. Ten Přáda, co se po něm jmenovala, byl český Němec a jedna z prvních padlých (přesněji umučených) českého antinacistického odboje. A nebyl v okolí zase taková výjimka.\nAugust 30, 2012 v 20.42\nRozpad Československa nejen pod tlakem zvenčí...\nTen krach projektu Československa nebyl jen pod tlakem zvenčí. Palackého koncept jednotného národa českého již katoličtí Slováci velmi rychle odmítli tím, že si pro jistotu konstituovali vlastní jazyk, což v 19. století znamenalo dříve nebo později konstituci samostatného národa. Československo již od počátku vývoje nebylo postaveno na Palackého principu "ouplnou rovnost národů v právech a vážnosti", na kterém mělo stát Rakousko. Tuto historickou zkušenost s československým projektem Palacký neměl. Dokazuje to nedodržení příslibu autonomie Slovensku z Pittsburské dohody až do roku 1968 (do r. 1927 v podstatě s postavením protektorátu), návrh na župní zřízení v neprospěch Moravy, Slezska a Čs. Němců z roku 1920, obnova zemského zřízení v neprospěch Slezska nebo Československých Němců z roku 1927, zrušení Země moravskoslezské v roce 1948, o absenci skutečné autonomie Podkarpatské Rusi ani nemluvě.\nAugust 30, 2012 v 22.29\nvelice děkuji za kultivovanou debatu a mnoho obohacujících připomínek, jež můj článek podnítil. Chtěl jsem připomenout otázku, zda bylo opravdu nutné Rakousko-Uhersko vymazat z mapy Evropy a zda balkánské státy, Maďarsko a Československo svojí následující historií potvrdily oprávněnost tohoto kroku. Nelze totiž přehlédnout fakt, že Rakousko, které nepopřelo sociální kapitál podunajské monarchie, dospělo k natolik vysoké úrovni spokojenosti svého obyvatelstva a kvalitě státní správy, že ji nelze srovnat s ostatními částmi někdejší středoevropské říše. Bije to do očí zejména u nás, kde jsme v přelomových letech evropské historie opakovaně spřádali smělé plány doprovázené řádnou dávkou povýšenosti o tom, jak to ve své výjimečnosti všem okolo předvedeme. Jak to pokaždé dopadlo, viděla Evropa naposledy při našem předsednictví EU v roce 2009. A my to vidíme dnes a denně. Dokážeme se poučit?\nJiří Vyleťal-autor článku\nSeptember 1, 2012 v 8.45\nFráze "rakouský sociální kapitál podunajské monarchie" je vrcholem idealismu. To je takový nesmysl, který se mnou až otřásl. Vše, co by bylo možno nazvat sociálním kapitálem přece žádný Habsburk nedaroval "svým národům", to vše si museli "jeho národy" zaplatit krví a rozhodně to nebyl žádný ráj na zemi. Já jsem rád, že nežiju v Rakousku-Uhersku, já společně s Haškem tvrdím, že "„Taková blbá monarchie jako je Rakousko, nemá ani na světě bejt“. Co se týče společného života s Rakušany, ten jsme přece po roce 1918 zažili. Léta 38-45 jasně ukázala, že je dobře, že to skončilo. Já bydlím na raskouské hranici a s Rakušany přicházím téměř denně do styku. Ta "vysoká" úroveň spokojenosti je už delší dobu fikcí, ta je snad jen u dosti vysokých příjmových skupin. A je toho více, co autor přimaloval v kýčovitém obrázku Rakouska. Pokud nebere někdo v úvahu specifické postavení Rakouska po roce 45 /neutralita a podobně/ a chce Raskousko srovnávat s těmi, kdo takovéto postavení neměli, je pak debata ztrátou času.\nSeptember 1, 2012 v 11.49\nZ historického hlediska je jistě správné\nmluvit o Češích, ale nikoli o Čechách (míní-li se prostor končící na východě řekou Moravou!). Je to odporný pražský nešvar, který se zabydlel v našich médiích (zejména televizi), a jde o vrchol arogance vůči obyvatelům Moravy a Slezska.\nP. Vyleťale, pokud srovnáváte dnešní Rakousko a ČR a vyvozujete z toho zcela AHISTORICKY, že Rakousko-Uhersko se nemělo rozpadat, pak vás musím upozornit, že podobnou logikou by bylo možné možné plédovat za to, aby se ČR připojila k Bavorsku nebo třeba rovnou ke Švédsku či Norsku... tam je pořádek a relativně vysoká živ. úroveň jako v tom Rakousku...:)\nMasaryk zániku monarchie nikdy nelitoval - a obyčejní Češi už vůbec ne, vždyť se jich tisíce po r. 1939 zapojily do protinacistického odboje ZA OBNOVENÍ čs. republiky. Neplivejme těmto hrdinům do tváře.\nSeptember 1, 2012 v 13.30\nZ historického hlediska je to prostě ...nepořádek\nZ historického hlediska existovalo země koruny. Nejprve té české, později té, kterou měli Habsburkové (a jejíž název se tu a tam měnil). Část zemí a části zemí koruny České mocnářství prošustrovalo -- Slezané se jaksi ocitli v monarchii bez Slezska, přesněji zbyl ji jen jeho štráfek (pro zemskou identitu docela problém :-). Tudíž ani dnes nežijeme ve státě, který by byl na půdorysu tradičních zemí.\nPotíž je jistě v tom, že pro současný stát nemáme přijatelné jednoslovné označení, Česko rve uši, a nezbývá nám než mluvit o českých zemích či o České republice.\nNicméně v žádném případě nelze nahrazovat Čechy -- tedy určitou jasně vymezenou zemi -- označením Češi, tedy jménem jednoho z národů žijících v České republice. To by šlo o vrchol arogance vůči docela slušné řádce národností.\nSeptember 1, 2012 v 14.3\nJe velkým omylem pokládat kulturní či jinou úroveň určitého národa za čistě jeho vlastní zásluhu.\nSeptember 1, 2012 v 21.44\nreálný problém je mnohem jednodušší: Češi v Čechách si zkrátka navykli nazývat celou ČR jednoslovně Čechy, což je nepřijatelné a krajně arogantní (krásný příklad z tisku: MS v lyžování se uskuteční v Čechách, v Novém Městě na Moravě:))\nNázev Česko se nám nemusí kdovíjak líbit, ale je neskonale korektnější než "Čechy". Ostatně současný stav je názornou ukázkou toho, kam může vést konzervativní jazykový purismus. Tak dlouho byl odmítán výraz Česko, až se začalo celé republice říkat Čechy a povědomí o Moravě a Slezsku je u mladé generace odsouzeno k zániku. Velká necitlivost k dějinám...\nSeptember 1, 2012 v 22.36\nMěl byste si vybrat, pane Plevo,\njednou je to odporný pražský nešvar, podruhé je to návyk Čechů v Čechách. Jsem rodilý Pražan a co vím taky Čech, ale Čechy a české země jsem vždycky rozlišoval a co tak ve svém pražském a plzeňském okolí pozoruju, neplete si to nikdo. Nemluvím o novinářích, ti si spletou všechno. Mimochodem, díky nesmyslu zvaném kraj Vysočina si to právě u Nového Města n/M jde splést dost snadno.\nJestli by se v celé České republice ztrácelo povědomí o Moravě (mně se z Prahy zdá, že ne), pak bych nehledal důvod v údajné jazykové nekorektnosti, přemýšlel bych, proč lidem slova, která ten rozdíl vyjadřují, nechybí. A co se té necitlivosti k dějinám týče, podívejte se na historické mapy a pak mi vysvětlete, proč mluvíte o Slezsku.\nSeptember 2, 2012 v 8.52\nSe Slezskem je to složité. V 19. století bylo rozděleno mezi Prusko (větší část) a Rakousko (menší část). Od té doby se rozlišovalo pruské Slezsko a rakouské Slezsko. Hranice mezi nimi nezůstala stále stejná. Po vzniku ČSR se vedl spor o Těšínsko. Nakonec bylo také rozděleno (Polsko/ČSR). K ČSR bylo naopak připojeno Hlučínsko, které dřív náleželo k Prusku. V roce 1928 bylo takto vzniklé československé Slezsko spojeno s Moravou v zemi Moravskoslezskou. Pruské Slezsko patřilo nejprve k Německu, po roce 1945 k Polsku. Slezsko bylo vždy domovem tří národností – Čechů, Poláků a Němců. Němci, kteří rakouskému, později československému Slezsku původně dominovali, se nikdy nesmířili se ztrátou svého postavení. Pokusili se to zvrátit hned v r. 1918 (Sudetenland), a později v roce 1938.\nV současné době neznám nikoho, kdo by se identifikoval jako Slezan. Ani obyvatelé Hlučínska se tak nikdy dříve neoznačovali. Ještě když patřili k Prusku, tak si říkali Moravci. Pohyb obyvatelstva ve Slezsku byl vysoký díky průmyslovému rozvoji tohoto regionu. Hledat v současné době něco, co Slezany spojuje, je nesmysl. Slezsko je v podstatě dnes neoddělitelné od severní Moravy.\nSeptember 2, 2012 v 9.29\nJenom zbývá dodat, že ze někdejšího Slezska jako historické země neleží na území ČR ani jedna desetina území. A že ten pohyb obyvatel nebyl vysoký jen kvůli průmyslovému rozvoji, ale dvojímu vyhánění, nejprve Čechů, a pak Němců.\nSeptember 2, 2012 v 13.41\nZ pražského nešvaru se stává návyk v Čechách -\na bohužel u nejmladší generace i na Moravě.\nJinak Slezsko je jistě pouhý historický relikt (což o Moravě pořád ještě neplatí), ale to nic nemění na tom, že říkat ČR Čechy je krajně nevhodné.\nJá nekritizoval vás osobně, pokud se zmíněného nešvaru nedopouštíte, nemusíte se cítit dotčen. Samozřejmě jsem ve své formulaci použil nadsázky a zobecnění, ale to záměrně, abych vyvolal diskusi o problému, který mě - upřímně řečeno - velmi hněte a rozčiluje...\nA pokud tvrdíte, že se zkrátka v Čechách neříká celé ČR zjednodušeně "Čechy", pak asi neposloucháte, co lidé kolem vás říkají...\nSeptember 2, 2012 v 15.20\nPoslouchám, pane Plevo, poslouchám...\nA zcela úmyslně jsem uvedl dvě největší česká města (města v Čechách :-). Opravdu v nich tu záměnu Čech a České republiky obvykle neuslyšíte a v kruzích, ve kterých se pohybujeme, už vůbec ne. Ono je to možná jiné v malých městech a na vesnicích, ale v Praze a i v Plzni prostě člověk potkává dost lidí z Moravy.\nJaksi nám na sebe nedáte zapomenout, on už Nezval kdysi napsal, že Praha je největší moravské město a moc se od té doby nezměnilo.\nMimoto zvláště Pražané mají Moravu obvykle rádi. Sice jde napůl o městské mýty, ale vesměs si myslíme, že na Moravě jsou hodní lidé, dobré víno a takový poklidnější život. Neradi bychom ten zidealizovaný region vymazali ze své mentální mapy. Ostatně ona je to vzdorná utopie, něco jsem si z ní uchoval přes mnoholetý styk s moravskými poslanci a pohled na pozadí stavby kampusu Masarykovy univerzity zblízka.\nSeptember 2, 2012 v 17.58\n1. Slezsko bylo rozděleno samozřejmě v 18.století (za Marie Terezie), ne v 19. století.\n2. Odsun Němců po válce zde byl mohutný a díky němu byly vylidněny celé velké oblasti, kde dřív Češi téměř vůbec nežili (Bruntálsko, Krnovsko, Jesenicko)\nSeptember 3, 2012 v 11.44\npoužívám běžně označení "Česko" a nijak mi to nerve uši, připadá mi to jazykově logické. V angličtině jsem párkrát zkoušel "Czechia", ovšem s pramalým úspěchem. V němčině používám spíš "Tschechien" než "Tschechei", ale ten druhý mi nevadí. Nikdy jsem ostatně nepochopil, proč přesně je politicky nekorektní.\nSeptember 3, 2012 v 13.41\nTaky nechápu, co je na "Česku" tak hrozného. Podle mě je to jen otázka zvyku.\nSeptember 3, 2012 v 22.17\nArgument proti "Česku", že rve uši, často slýchám z úst veřejnosti, mi přijde opravdu hloupý. Československo taky spoustě lidem v roce 1918 rvalo uši. Mimochodem při vzniku ČSR by byl historicky nejkorektnější název Velkomoravská republika, vzhledem k území, kterým byl tehdy nový stát tvořen. Přesto však drtivá většina obyvatel Moravy požadující v roce 1990 trojfederaci Čech, Moravy se Slezskem a Slovenska souhlasila s dalším používáním názvu Československo. Ne Česko-Slovensko, ne Čechy.\nJen k dřívější debatě, pan Profante, který nově vznikající středoevropský stát v roce 1918 měl dvě pětiny obyvatel jiné národnosti?\nPane Hájku, říkáte to dobře, názvu "Česko" v němčině odpovídá název "Tschechien", nikoli "Tschechei", protože Němci rozlišují poctivě Böhmen a Tschechien.\nSeptember 4, 2012 v 10.39\nrve uši té části občanstva, která se ještě nevypořádala s pocitem ponížení způsobené hysterickými projevy Hitlera. Prý používal pouze Boehmen a urážlivě Tschechei.\nJak vidno, povedlo se mu zanést do řad patriotů rozkol takřka na trvalo.\nSeptember 4, 2012 v 21.2\nČesko a onen rozkol\nHitler stěží mohl používat název "Česko". To že rozlišoval stejně jako celý německý jazyk obyvatele Böhme, Mähre oproti Tscheche bylo jen respektováním toho, čeho např. průměrný český novinář není schopen (snad vy ano) - rozlišování země a národa. Vznik unifikovaného českého národa v polovině 19. století podle hesla "všichni jsme přece Češi", pravda v reakci na velkoněmectví, které ovšem zdaleka všichni německy mluvící Středoevropané nesdíleli, ponejvíce zavdal onen rozkol do původní různorodosti. Chtě vytvořit jalové uniformované češství nás zavál do sibiřských stepí, odkud se jen těžko budeme v budoucnu vracet.\nSeptember 4, 2012 v 23.20\nJá to, pane Ungere vnímám jako spor o pojmenování,\nkterý právě zastiňuje otázkou jak se vydat proti větru za sounáležitostí se západním demokratickým republikánstvím.\nSeptember 16, 2012 v 12.2\nNeznalost – nebo překrucování ?!\nRakousko bylo kolébkou nacismu. To, proč v roce 2012 vytahuje český reemigrant překonaný mýtus o Rakousku jako "první oběti" nacismu, který rakouští učitelé po válce vtloukali drahně let žáčkům do hlavy, stojí jistě za zamyšlení. U pana Vyleťala to – vzhledem k ladění jeho ostatních textů – nějak zvlášť nepřekvapuje.\nAutorův článek nejenže jako obvykle vykazuje povážlivé mezery ve vzdělání, ale tentokrát navíc bohužel také nepříjemně zapáchá dědictvím austrofašismu. V "Neue Kronen Zeitung" by takové názory s potěšením otiskli !!\nnelze než s autorovým žalozpěvem nad rozdíly životního stylu v obou zemích souhlasit. To platí především pro čtvrtý a pátý odstavec první části.\nCo se českých nešvarů týče, jen opakovaně vyjádřím své zoufalství nad tím, jak Češi rabují a pomáhají rabovat svou zemi: vývoz dříví (čerstvě pokácených stromů). Lhostejný postoj k vlastní zemi a ke spoluobčanům se tu projevuje stejně jako v nevysekaných příkopech silnic a zhovadilém a bezohledném chování českých řidičů na nich. To je v Rakousku opravdu stěží představitelné.\nK bytové otázce v Rakousku ovšem musím připomenout, že to je jednoznačně dědictví vídeňské sociální demokracie – a nikoli produkt jakéhosi smyšleného "sociálního kapitálu podunajské monarchie".\nNa většinu chybných (leč co do ideologické orientace dostatečně srozumitelných) vývodů pana Vyleťala nemá smysl reagovat – navíc to už tady celkem přiměřeně udělali ostatní.\nVěčně se vracející povzdech nad zánikem rakousko-uherské monarchie je ahistorický a tedy bezpředmětný. Zbytkové Rakousko samo sebe mezitím stačilo duchovně prakticky vykastrovat oloupením a následným vyvražděním Židů.\nTady vždy nejsnáze vzplane boj. Jistěže je nehezké „Česko“ nakonec věcí zvyku; třeba nad tím, že naprostá většina Čechů a Moravanů namísto Rakušan řekne Rakušák se nikdo nepozastaví. Obecně řečeno: Když lidé přestávají vnímat, co jde a co nejde proti duchu rodného jazyka, o čemsi to vypovídá. Připomenu jen „abysme/aby jsme“, které šířil např. i spisovatel Václav Havel.\nSeptember 16, 2012 v 12.49\nOna Čech také většinou řekne "moravák" a "pražák". "Moravan", pokud se nejedná o Velkomoravskou říši, je mu dobrý jen k tomu, aby padl u letohrádku Hvězda do posledního muže. A pak k hyperkorektnímu vyjadřování v diskusích na DR.\nNicméně v případě "Rakušan/Rakušák" je to škoda, protože Karel Kosík kdysi kultivoval intuici obsaženou v jazykovém úzu a rozlišil ta slova jako dvě typické středoevropské figury.\nSeptember 16, 2012 v 20.21\nObyvatelům území, na kterém dnes žiji, se kdysi dávno říkalo "prajzáci", zatímco oni naopak nazývali naše předky "císařáky". Za starých časů (v době, kdy mezi nimi byla hranice, i v době, kdy už hranice byla zrušena) prý dost často házeli po sobě navzájem kamením, ačkoliv mluvili v podstatě stejným nářečím. Dnes už kamením nehází ani jedna strana a označení "prajzáci" jeho nositelům nevadí. "Císařák" se už neříká nikomu. Není to pokrok?


Mastné kyseliny v mýdle :: Namydlito-cz\nMastné kyseliny v mýdle\nKaždému z nás, kdo se výrobě mýdel věnuje, záleží na výsledné kvalitě mýdla. To jaké naše mýdlo bude, závisí na obsahu mastných kyselin. V mýdlaření nás zajímá 8 konkrétních mastných kyselin (MK). Ty nejenže dají mýdlu specifické vlastnosti, ale také dost významně ovlivňují, jak se bude chovat mýdlová hmota během výroby.\nPojďme se jim tedy společně podívat na zoubek.\nŘekli jsme si, že nás bude zajímat osm mastných kyselin. Ty rozdělíme do dvou skupin na NASYCENÉ a NENASYCENÉ a každá skupina bude zahrnovat čtyři MK.\nNasycené znamená, že neobsahují žádnou dvojnou vazbu. Jsou to rovné mastné kyseliny, které se snadno skládají vedle sebe, a tím vytváří pevnou vazbu. Tuky s převahou nasycených kyselin jsou pevného skupenství. Vytváří pevná, odolná mýdla, která dobře pění a mají vynikající čistící schopnosti.\nJednoduchá vazba mezi uhlíky je dostatečně pevná a neumožňuje navázání molekuly kyslíku, která způsobuje žluknutí. Jsou to tedy odolné tuky proti oxidaci, které také snadno zmýdelňují.\nMezi tyto kyseliny patří kyselina laurová, myristová, palmitová a stearová.\nTyto kyseliny mají mezi uhlíky jednu a více dvojných vazeb. V místě dvojné vazby se řetězec mastné kyseliny různě láme, čímž zapříčiní, že se molekula hydroxidu sodného hůře navazuje ke karboxylové skupině a přeměňuje jí v mýdlo. Proto tuky s větším obsahem nenasycených mastných kyselin déle zmýdelňují.\nDvojná vazba se vyznačuje tím, že není příliš odolná a snadno se rozlomí, čímž vznikne více kratších řetězců, které podléhají oxidaci. Čím vyšší počet dvojných vazeb tuk má, tím je méně odolný.\nNenasycené mastné kyseliny mají dlouhé hydrofobní zbytky, jsou tedy méně rozpustné ve vodě a vytvářejí jemnější a krémovější pěnu. Díky různě zahnutým řetězcům, nejsou schopny vytvořit pevnou vazbu, a tak tuky s převahou nenasycených kyselin mají tekuté skupenství. Vytváří tak měkčí a méně odolná mýdla.\nMezi nenasycené mastné kyseliny řadíme kyselinu olejovou, ricínolejovou, linolovou a linolenovou.\nKaždá z těchto mastných kyselin po zmýdelnění vytvoří sodnou nebo draselnou sůl mastné kyseliny, což je vlastně naše mýdlo.\nPř. Kyselina stearová po zmýdelnění hydroxidem sodným vytvoří stearát sodný.\nTabulka ze soapcalc uvádějící hodnoty MK konkrétního receptu\nMá kratší uhlíkový řetězec, díky kterému se dobře rozpouští ve vodě. Mýdlu dodá na tvrdosti, podporuje bohatou nadýchanou pěnu, plnou bublinek a velmi dobře čistí. Při vyšším zastoupení v receptu, může mít vysušující efekt.\nVelké množství této kyseliny obsahuje kokosový, babassu a palmojádrový olej, ale také murumuru máslo.\nPrůměrné procentuální zastoupení této kyseliny v receptu je 15%.\nMá také krátký uhlíkový řetězec. Bude mít tedy obdobné vlastnosti, jako k. laurová dodává mýdlu tvrdost, nabídne dobré čisticí vlastnosti a dodá příjemnou nadýchanou pěnu. Opět platí, že díky svým čisticím schopnostem bude ve větším zastoupení vysušovat pokožku.\nVelké množství této kyseliny obsahuje hlavně murumuru máslo. Dále také kokosový, babassu, palmojádrový a Monoi de Tahiti olej.\nPrůměrné procentuální zastoupení této kyseliny v receptu je 7%.\nMá delší uhlíkový řetězec. V mýdle má vytvrzující efekt. Zajistí stabilní a krémovou pěnu. Mýdlo bude odolné, ale bude mu déle trvat, než se napění.\nTato kyselina nepodléhá rychlé oxidaci.\nPrůměrné množství této kyseliny v receptu se různí. Mýdla, která neobsahují palmový olej ani živočišné tuky, budou obsahovat více této kyseliny a to až 15%.\nNaopak mýdla, která živočišné tuky nebo palmový olej obsahují, budou mít hodnotu stearové kyseliny nižší a to do 10%.\nPři vyšším zastoupení v receptu (nad 10%) je potřeba zvýšit teploty míchání na 40°C.\nMásla s vysokým obsahem kyseliny stearové jsou bambucké, kakaové, illipe, kokum a mango máslo.\nJe na tom dost podobně jako stearová. Má také delší uhlíkový řetězec, dodá mýdlu na tvrdosti a pomůže vytvořit stabilní a sametově krémovou pěnu. Je to stabilní kyselina, která nepodléhá rychlé oxidaci.\nStejně jako u kyseliny stearové, i zde se průměrné procento v receptu liší na použitých tucích. Pokud vyrábíme mýdlo bez živočišných tuků a bez kontroverzního palmového oleje, budeme mít hodnotu pod 10%.\nNaopak při použití živočišných tuků nebo PO bude hodnota kolem 15%.\nTuky obsahující velké množství kyseliny palmitové jsou: palmový olej, lůj, sádlo, kakaové máslo.\nAbychom si v tom udělali jasno. Hodně kyseliny palmitové obsahují živočišné tuky a palmový olej, pokud budeme chtít vyrobit mýdlo pro vegany a odpůrce PO, budeme muset tyto tuky nahradit jinými, které budou obsahovat více kyseliny stearové. Proto u veganských mýdel bude k. stearová vyšší a naopak u mýdel s živočišnými tuky budeme mít více kys. palmitové.\nrecept pro vegany\nrecept se sádlem a palmovým tukem\nMýdlu dodává zvláčňující a zvlhčující vlastnosti. Mýdlo s touto kyselinou má sklon k slizovatění, neprodukuje zrovna dobrou pěnu ani nedodá na tvrdosti. Výhodou však je delší doba, než se mýdlo dostane do stopy.\nTato kyselina je středně odolná proti oxidaci. Netvoří příliš odolné mýdlo.\nPrůměrné zastoupení kyseliny olejové v receptuře je okolo 40%. Nebojte se, ale přidat i více. U mýdel, u kterých zamýšlím složité designy, a vyžaduji déle trvající tekutou stopu, používám i 50%.\nOleje s vysokým obsahem této kyseliny jsou: olivový olej, slunečnicový a řepkový olej (oba ve variantě high oleic), marulový olej, lískooříškový olej, světlicový olej, avokádový olej, mandlový olej.\nDodává mýdlu zvláčňující a zvlhčující vlastnosti. Přispívá také k hedvábné pěně.\nTato kyselina však není příliš stabilní. Je potřeba dávat si pozor, protože zvyšuje riziko žluknutí mýdla.\nPozn. Žluklé mýdlo poznáme podle nevábného zápachu a přítomnosti žluto-oranžových skvrn na mýdle.\nPrůměrné zastoupení této kyseliny v mýdlech je 10%. Větší množství je už opravdu riskantní. Mýdlo s touto kyselinou lze částečně stabilizovat pomocí antioxidantů (rozmarýn CO2, vitamín E)\nOleje s vysokým obsahem kyseliny linolové jsou konopný, pupalkový olej, olej z pšeničných klíčků, slunečnicový a řepkový olej, makový olej, ostropestřecový olej.\nDodá mýdlu také zvláčňující a zvlhčující vlastnosti a vytvoří tak velmi jemné mýdlo.\nPozor! Tato kyselina je nejvíce náchylná ke žluknutí. Mýdlo je dobré vždy stabilizovat pomocí antioxidantů, které alespoň částečně prodlouží životnost mýdla.\nZastoupení v receptu je okolo 1%.\nOleje s vysokým obsahem kyseliny linolenové: Lněný olej, konopný olej, hroznový olej\nJe velmi speciální kyselina. Tato kyselina se vyskytuje pouze v ricínovém oleji. Od ostatních mastných kyselin se liší přítomností -OH skupiny, která zvyšuje její rozpustnost v mýdle. Kyselina ricinolejová je bohužel dráždivá a proto není vhodné používat jí ve větším zastoupení v receptu a nedoporučila bych jí ani do mýdel pro dětskou nebo citlivou pokožku.\nMýdlu dodává zvláčňující vlastnosti, nadýchanou, krémovou a stabilní pěnu. Tato kyselina urychluje vznik stopy.\nPrůměrné procento v receptuře je 5%.\nEva Budinská, Ivan Čitári, Domácá výroba prírodných mydiel metódou za studena


Komentáře k článku: Jak se učím/jak se učit?\nČlánek Jak se učím/jak se učit?\n08. 01. 2017 - 22:48\nboudicca: Pěkně sesumírované! Já mám tedy hodně věcí jinak, třeba začínám vždy od nejlehčí látky, stejně tak se učím v kratších blocích a časově klidně 50:50 s přestávkami. Na druhou stranu, do "flow" se dostanu během minutky dvou; delší dobu než 20-25 min nevydržím (zásadně pak klesá schopnost látku zpracovat). Hodně u učení používám zvýrazňovačky, maluji grafy a pomocné záchytné osy s body, tak mi to jde do hlavy nejlépe.\n12. 01. 2017 - 00:10\nmixx: Já po tom, co jsem loni dva dny před zkouškou sháněla někoho, kdo mi vysvětlí spektroskopii, tak bych už ty těžké věci na konec opravdu nenechávala. Ale chápu, že každému vyhovuje něco jiného. Zvýrazňovače - to je moje! Bez nich to prostě nejde.\n09. 01. 2017 - 13:03\ntlapka: V tomhle článku je hodně pravdy, já mám pár věcí jinak. Ono hodně záleží na osobnosti toho člověka, co mu vyhovuje. Čtyřhodinový blok učení je pro mě nerealizovatelný. Potřebuju častější střídání, přitom vždy před novým blokem lehce zopakovat a pokročit dál.\nPrůběžné učení se mi (kromě jazyků) neosvědčilo. Než nadejde čas zkouškového, můžu začít znovu, i když opakuju. Rozpadá se mi systém. Osvědčila se mi spíš průběžná příprava - během semestru odevzdat všechny seminárky a podobné záležitosti a připravit si zkouškové okruhy a jiné materiály - a o zkouškovém už to jen sypat do hlavy.\nMojí psychice navíc vyhovuje mixovat si složité a lehčí věci, protože už vím, že něco vím spolehlivě, z toho složitého mi něco v hlavě ulpí a pak si dám ještě soustředěné opakování až v poslední fázi příprav, abych měla vše čerstvě v hlavě.\n12. 01. 2017 - 01:06\nmixx: Ono s tím průběžným učením to bude také záležet podle oboru/typu předmětu, bych řekla. Respektive u nás se to opravdu vyplatí a navíc nám to ušetří spoustu času během laborek, kdy nemusíme pořád koukat na návod do skript, ale máme ho už v hlavě.\n14. 01. 2017 - 22:11\ndamn-girl: S postupem času hrozně ŕada vzpomínám na dobu svaťáku a toho učení. Už nikdy potom jsem se neučila na zkoušky jako právě k maturité a to jsem skládala ještě několik zkoušek na vyšší odborný a pak i ty závěrečný. Nejvíc mi vyhovovalo se učit celé dopoledne, pak si dát jednu pauzu na oběd cca půl hoďky a pak se zas učit celé odpoledne. Pokud to nebylo takhle, nechala jsem se všim hned rozhodit. Také jsem jela otázku za otázkou a kašlala na to jestli je něco jednodušši či težší.Učila jsem se pak tak, že jsem si udělala ručně krátké body k vypiskům. Pak si je přěčetla a potom se je snažila odřikat nazpaměť.\n14. 01. 2017 - 23:40\nmixx: Tak to já se na maturitu učila asi nejméně, alespoň mi to tak přijde. Jinak tvou metodu jsem využila právě u maturity, ale dost jsem to odbývala, protože jsem se v době svaťáku nedokázala přinutit vstávat ráno, abych se učila i dopoledne. Jsem holt noční sova, ale snažím se to přehodit.\nmoira: já k učení potřebuju jednu věc, bez které jsem ztracená - nějakého parťáka. Ani se nemusíme učit spolu, ale někdo mě musí donutit si k tomu vážně sednout a začít se učit, jelikož to je můj problém. Ne se něco naučit, ale začít se učit.\nJinak jsem se ale v článku často viděla a hodně věcí dělám podobně. Akorát na tu hudbu a jídlo si asi odteď budu dávat pozor.