O čem vlastně psát. :: Modrobílý plamen - cesta k Jednotě\nPráce mám více než dost, ale dělám dnes především opravdu jen to, co mne baví a naplňuje, takže tohle není stížnost. Je to již pár týdnů, co si kladu otázku, zda bych neměl něco napsat a dát o sobě vědět, že zde jsem, že žiju, jsem naplněný a šťastný.\nPoslední víkend v březnu jsme zde měli návštěvu, kdy nás navštívili naši duchovní přátelé. Už ve dveřích mi Pavel povídal „tak jsme se museli přijet podívat, zda ještě vůbec žiješ a dovědět se nějaké nové věci, když nic nepíšeš“. Již ve dveřích jsem se mu snažil jednou větou vysvětlit, že to není o tom, že by nebylo o čem psát, ale je to spíše o tom, že většina těch kolem nás nepochopí a že jsou texty, které nám či našim blízkým, na kterých nám záleží, mohou i ublížit či je poškodit a to z neznalosti toho, že okolím není naprosto pochopeno dnes psané slovo a naprostá většina hledá a vidí v textech jen závist či to, že člověk se do někoho naváží či jej uráží. Ve škole nás sice naučili psát a skládat písmenka dohromady, bohužel nenaučili nás textům porozumět, říkal jsem Pavlovi. Porozumět tomu, co nám vlastně pisatel sděluje.\nV průběhu večera jsme se k tématu psaní textů několikráte vrátili a já se snažil vysvětlit, proč je lepší v dané době o některých věcech nepsat a nešířit tyto informace. Nacházíme se v divné době a opravdu psaným textům a vůbec různým sdělením naprosto dneska nerozumíme. Ukázkovým malým příkladem zde byla záležitost zde v Borotíně, kdy obec měla či stále má záměr postavit centrální kotelnu, přesněji čtyři a neuvědomuje si, jaké tohle vše může mít a v případě realizace také bude mít dopady na každého jednoho občana a z toho, co je jim dnes prezentováno a slibováno zůstanou nakonec jen oči pro pláč.\nNěco málo o těchto věcech vím, a protože člověk má poukázat na to, kde je pácháno zlo, tak jsem se i já v několika článcích do tohoto tématu pustil a výsledek? Úsměvný a zároveň smutný. Byl jsem obviňován z toho, že vlastně jen závidím, že jiné slušné lidi špiním a podobně. V příspěvcích v diskuzi se objevili anonymové, kteří mne napadali a vyčítali spousty věcí a přitom následně ani jednu přesněji nepředložili, aby se dalo diskutovat. Není anonym jako anonym a celá řada anonymů je velmi nebezpečná.\nNa základě anonymů se před dávnými časy upalovalo. Za komunistů mohli anonymové mnohým velmi znepříjemnit život a výjimkou nebyly případy, kdy je anonymové dostali do kriminálu.\nDnes je zde opět slavná doba anonymů, kdy jsme k anonymitě dokonce státem vyzýváni. Jsme vyzýváni k udávání a to proto, aby mezi lidmi vládlo napětí a strach. Sami tihle anonymové nemají svou tvář a mají potřebu na sobě nosit masky a schovávat se v davu, jen aby je náhodou někdo nerozpoznal a nepozměnil na ně náhodou svůj názor či je sám neuzemnil za věci, které šíří a jsou v tom lepším pohledu jen nepravdou.\nČlánky o kotelně také ukázaly, jak stačí napsat názor a pravdu a jak mnozí ti okolo vás, se kterými se v podstatě ani neznáte, jen je občas potkáte na ulici a pozdravíte, najednou přestanou nejen zdravit, ale dokonce odpovídat na pozdrav. Osobně je mi toto z jistého pohledu jedno, protože vím, že se každému mohu podívat do očí, protože vím, co, proč a jak jsem psal. Jedno mi to však přece jen není, pokud se následně jedná o mé blízké, ty, se kterými sdílím svůj život, protože i na ně mnozí a především opět tihle anonymové mění ne ani tak pohled, ale mění ten přístup a přitom jim člověk nic, naprosto nic neudělal. Dalo by se říci, že podobné články ukážou, jak člověk mění pohled, ale ve skutečnosti podobná sdělení nám jen ukážou, jak jsou lidé mnohdy právě jen líní. Líní si dohledat informace, obětovat kousek svého času pro zjištění věcí jak tomu vlastně je a naivně věří někomu, kdo má z pozice funkce jakousi moc, a protože má moc, tak přece má i důvěru a my se jeho důvěry nemůžeme dotknout, protože pak se mění pohled na nás, cože jsme si to dovolili.\nAby si zde opět někdo nemyslel, že zde útočím či pomlouvám nějakého starostu nějaké obce, a nevztahoval to na sebe, pak se stačí podívat jen do naší vlády. Ta je čítankovou ukázkou toho všeho. Dokud tam budou sedět lidé od Babiše počínaje a Sobotkou konče, nelze očekávat, že se cokoliv změní ku prospěchu nás jako jednotlivým občanům. Oni tam ale sedět mohou a budou, protože jsme to byli my sami, kdo jsme jim dali tu moc a jen my sami jim jednoho dne tuhle moc musíme opět vzít. Dokud se tak nestane, nezmění se nic, můžeme se modlit každý den, můžeme žádat o energie, můžeme prosit a žádat kohokoliv, ale nic se nezmění, protože oni se chovají jen podle toho, co my jim dovolíme. Každý z nich prosazuje jen a jen své zájmy. Ne zájmy občanů, byť se tím naopak každý ohání. Nejinak je tomu ve většině případů právě na obcích, starostové prosazují své zájmy a potřebují se každý z nějakého jiného důvodu zviditelnit, ale jen naprostá výjimka prosazuje a zohledňuje skutečnou starost o vesnici či město.\nKotelna zde v Borotíně je toho zdárným příkladem. Namísto toho, aby na poslední schůzi zastupitelstva se kotelna jednoznačně smetla ze stolu, tak vedení obce dále tento nesmysl přes všechny argumenty prosazuje. Radka sklidila celou řadu kritických slov a to jen proto, že si nejen ona, ale i já, dovolila být ve vztahu k projektu kotelny v opozici. Dokonce se objevila na této schůzi kritická slova, že záměrně hledáme jen samá negativa a vše jen špiníme. Padla zde i zmínka o kritice školy, kdy bývalý ředitel školy měl na mysli mé články, kde jsem se vyjadřoval v některých záležitostech ke škole a souvisejícím věcem. Jednoznačné důkazy toho, jak jsou lidé vztahovační a byť mají vzdělání, tak přesto nejsou vědomí, protože je něco jiného „být vědomý“ než „být vzdělaný“ a je v tom opravdu velký rozdíl a dokonce tihle lidé, kteří učí, učili či mají učit naše děti, tak ne že by neuměli číst, ale nerozumí psanému textu. Stejně jako jsem nekritizoval a nenavážel jsem se do starosty jako takového, ale kritizoval jsem věc či věci, které se dějí, tak stejně jsem nekritizoval nikoho ve škole, jen jsem poukazoval na přístup a dění. A v tom je opravdu rozdíl, a pokud jej nevidíte, pak jste slepí a hluší a číst možná umíte, ale nerozumíte textům. V článku kde je psáno například o tom, že ve škole jsou prezentovány věci s obrázky hákových křížů, jsem na místo osobní rozpravy, která vedla k nápravě a věci byly odstraněny, klidně mohl do školy poslat kontrolu z ministerstva a samozřejmě ne anonymně, možná by to tak bylo lepší. V článku, kde uvádím, jak děti stále nosí domů nesmyslné katalogy s knížkami, jsem měl a stále mám na mysli, aby se lidé zamysleli nad tím, co že se to zde děje a proč. A pokud se kterýkoliv z ředitelů jakékoliv školy chce vymluvit na to, že tohle se děje na pokyn ministerstva školství a že škola za to nemůže, pak je otázkou co pro to oni sami udělali, aby se podobné nesmysly do domácností nešířili. Naprostá většina z nabízených knih nemá žádnou hodnotu, a přesto za jeden kus máme utratit zhruba 180Kč. Pokud tyto nesmysly přece jen rodiče dětem pořídí, pak je zde otázka zda si to dítě vůbec přečte a pokud ano, pak je zde otázka kolikráte si danou knihu kdo přečte. Nikdo se k tomu již nevrátí a tak jedno přečtení, které mi nic nedá a nikam mne neposune, mne stálo 180Kč. Namísto toho by obec nebo škola mohla, když už, z každého katalogu nakoupit za pár tisíc knihy a dát je veřejně do knihovny za pár let by jich byly stovky nebo tisíce. Pak bychom viděli, kolik dětí si tohle půjčí. Nakonec k tomu ale nemůže dojít, přestože tohle řešení je daleko lepším a to z mnoha pohledů. Nemůže k tomu dojít, protože bychom nepodporovali byznys a nesvobodu, ve které stále rosteme.\nCentrální kotelna je taktéž ztrátou dalšího kousku svobody. A kdo sleduje věci kolem a nekouká jen na nesmysly, jako jsou telenovely a podobně, tak ten ví, že zrovna se rozjely další dotační tituly na domácí topení a vláda již tentokráte pro změnu ukončila dotace na jakýkoliv kotel byť automatický, který je na uhlí, a to byly tyto kotle ještě v loňském roce podporovány. Z evropské unie nám ale řekli, že to není správné a tak jsme je „svobodně“ poslechli a ukončili to. Chápete tento kocourkov? Já ne. A v tomto kocourkově chcete centrální kotelnu. Až se jednoho dne někdo blbě vyspí anebo se změní vláda a tím také lobbisté, bude se opět podporovat něco jiného.\nKoukám, že opět se mi zde mísí texty o kotelně a jiných věcech, o kterých jsem neměl vůbec v úmyslu psát, ale protože mi to zde pod prsty tak nějak přišlo samo, nemám v úmyslu to měnit, protože to takto asi má být.\nTo, jak si kdo bude, a to nejen tento, ale jakýkoliv jiný text, číst či jaký k němu zaujme postoj, je a bude jen a jen jeho věcí. Nikdo nemusí s texty ani s tím, čím se zde zabývám souznit, stejně tak ale nikdo nemusí pak tyto texty číst či jim věnovat jakýkoliv čas.\nČlánek nese název o čem vlastně psát a opravdu jsem si myslel, že text bude jiný, ale je jaký je a tak se navrátím ještě k oné myšlence o čem vlastně psát. Psát je o čem a mělo by se psát a to bez ohledu na to, jak to kdo vidí, vnímá či vztahuje na sebe. Dokonce bez většího ohledu na to, jak bude kdokoliv na nás či naše nejbližší, nahlížet. Je to jejich problém, jak se na věci dívají a co říkají, šíří či jak se nakonec chovají. Většinou tito všichni, kdo pak následně neodpoví ani na pozdrav, byť to jsou třeba sousedé, nebo ti různí anonymisté, kteří se schovávají za dav a mnoho jiných těch, kteří vztahují věci na sebe a hledají viníky kolem sebe, mají problém ne s námi, ale sami se sebou. Nejsou spokojeni se svým vlastním životem a neumí si jej změnit. Takže psát je o čem a psát budu a mám několik možností.\nMohu si přečíst knihu a napsat z ní referát. Tohle však dělat nechci a nebudu. Mohu také vzít a překopírovávat články, jako to dělá většina. To mne ale také neposune a nedám tím možnost jiným zamyslet se, takže ani to dělat nemám v úmyslu ve větší míře. Je zde také možnost mlčet, ale to také nechci, protože nedám opět příležitost jiným zamyslet se nad jiným pohledem a nepřijímat věci jako většinové stádo nač jsme si zvykli. Zbývá tedy, pokud tedy už psát, psát o tom, co se děje kolem, jak věci vnímám, co mi přichází a zkrátka být přirozenější než mnozí ti co nemají svůj vlastní pohled na věc, protože je systém již tak dokonale zmanipuloval, že si myslí, že pravdou je jen to, co čtěme v novinách, vidíme v televizi či nám řekl Babiš nebo starosta.\nBudu dále psát po svém a i tohle mi sdělil čas, který jsem s Radkou věnoval našim duchovním přátelům. Pokud nebudu psát o věcech, které prožívám, se kterými se setkávám, které dělám a podobně, pak nedám příležitost mnohým zamyslet se a pochopit jak některé věci jsou, byť jsou nehmatatelné a neviditelné. Nemám důvod a potřebu si vymýšlet a tak budu psát dále o tom všem. Víte, že entita na vás může přejít z malého dítěte? Zřejmě nevíte a já to také ještě před pár dny nevěděl, dokud jsem se s tím nesetkal, a když o tom nebudu psát a je to mimo jiné moje práce a to k čemu jsem veden, pak se nemůžete nad tím zamyslet a nemůžete vědět jak podobným věcem předcházet. Víte, že se dají čistit celá území od entit všeho druhu? Zřejmě nevíte a já to také zde nevěděl, dokud jsem to nezkusil. Nevíme spousty věcí a hledáme odpovědi na otázky a s každou odpovědí, která se k nám dostane, přichází řada nových otázek a na všechny jsou odpovědi, ale nesdělí nám je nikdo z těch, kdo se snaží nás ovládat, řídit nás, nebo prosazovat své vlastní zájmy.\nV úvodu jsem napsal, že mám opravdu práce více než dost. Také jsem však sdělil, že dělám především jen to, co mne baví a co dělat chci. Navíc venku začíná hezké počasí, je zde jaro a tím máme zde s Radkou práce ještě mnohem více, přesto zde jsem a dále budu dělat vše, co jsem kdy slíbil, k čemu jsem se zavázal a články zde nebudou každý den, ale psát budu, protože chci. Chci si uchovat tuto část své svobody, svobodně se vyjádřit. Návštěva našich duchovních přátel také otevřela širokou diskuzi ohledně toho, že to ONI. Musel jsem na tohle reagovat po svém a uvést malý příklad, kdy přijde muž domů večer z hospody pod vlivem alkoholu a manželka mu už ve dveřích kárá a on ji říká „ miláčku to ONI – oni mně opili. Nejsou žádní oni, pokud takto nebudeme nazývat ty na druhé straně, především ty z onoho neviditelného a nehmatatelného světa. Jsme jen my a vždy jsme to my, kdo se měl, mohl, má či může zachovat jinak. A protože si tohle a mnoho jiného dnes plně uvědomuji, pak si také uvědomuji, že budu, chci a mám psát. Mám to dělat, protože nejen chci, ale mohu a musím. Musím z pohledu, že mi věci nejsou jedno a že některým věcem věřím natolik, že když ne já, tak kdo.


Česko bude poprvé v historii skladovat cizí strategické rezervy | E15.cz\n15. října 2015 • 13:44\n„V rámci Čepra, ale i celé České republiky jde o průlomový krok, kdy na našem území budou poprvé skladovány státní hmotné rezervy jiného státu – v tomto případě Německa,“ říká předseda představenstva Čepro Jan Duspěva.\nEBV v Německu skladuje 24 milionů tun ropy a ropných produktů. Podle tamních zákonů musí minimálně 90 procent strategických zásob vlastnit. Zbylých 10 procent může opatřit ve spolupráci s rafinériemi, které část svých zásob vedou jako hmotné rezervy státu.\nDohoda neovlivní objem českých krizových zásob\n„Sjednaný objem motorové nafty se naskladní příští rok na jaře. Úspěch v tendru považujeme za ocenění kvality a spolehlivosti našeho skladovacího systému. Zároveň věříme, že dosavadní úspěšná spolupráce se společností EBV se bude prohlubovat,“ dodává člen představenstva Čepro Martin Vojtíšek.\nUskladnění rezerv jiného státu odsouhlasila vláda v roce 2014. Skladované množství nijak neovlivní objem krizových zásob motorových paliv, které Čepro uchovává pro potřeby českého státu.\nV šestnácti střediscích a skladech Čepro jsou uložena ropná paliva v takovém množství, aby v souladu s našimi závazky, vyplývajícími z členství v Evropské unii, dosáhly 90denní zásoby průměrné denní spotřeby.


Hradiště v Doudlebech | Jižní Čechy\nHradiště v Doudlebech\nPovodí Malše a horní Vltavy se v době kolem roku 800 stalo ústřední oblastí slovanského osídlení k ne Doudlebů. Kmenovým centrem bylo od přelomu 8. a 9. století až do přelomu 9. a 10. století hradiště v nedalekých Branišovicích nad řekou Malší. Hradiště v Doudlebech bylo založeno později při přemyslovské kolonizaci Doudlebska v 10. století. První psaná zmínka o doudlebském hradišti se vyskytuje v Kosmově Kronice české z počátku 12. století v souvislosti se zprávou o úmrtí knížete Slavníka roku 981. Podle archeologických výzkumů bylo hradiště dřevěná stavba, rozměrů asi 60 x 200 metrů. Rozkládalo se na lichoběžníkovitém vršku, na území dnešního kostela, fary, části hřbitova a farního pozemku. Z historických pramenů jednoznačně vyplývá, že Doudleby byly v období od 10. století do založení Českých Budějovic (1265) správním střediskem jihu Čech, v kterém sídlil tehdejší státní úředník. Po založení Českých Budějovic coby nové opory panovnické moci však význam Doudleb rychle upadl.\nDo lokality, kde stávalo hradiště jsou dnes koncentrovány nejvýznamnější do současnosti dochované pamětihodnosti. V první řadě mezi ně patří farní kostel sv. Vincence, který je připomínán již počátkem 40. let 12. století. Před kostelem můžeme obdivovat sousoší Piety z roku 1756 a za kostelem pak najdeme barokní kapli sv. Barbory. V blízkosti se pak nachází i fara, která obsahuje prvky někdejší tvrze rytířů z Doudleb.\nZajímavou a velmi důležitou stavbou pro obec a její obyvatele je Čapkův most spojující dvě části obce ležící na březích Malše. Most byl postaven v letech 1928 až 1929, aby nahradil původní dřevěnou lávku, která byla často ničena povodněmi či ledovými kry při jarním tání. Zajímavostí je, že na stavbu mostu se skládali místní občané prostřednictvím „mostního spolku“, který byl založen v roce 1905. A protože iniciátorem vzniku spolku a pak i jeho předsedou byl František Miroslav Čapek, nese dodnes most jeho jméno.\nVíce informací o obci a jejím okolí najdete na www.doudleby.com


Řeší se ekologické zátěže po armádě | Zemědělec\n20. 8. 2008 / 14:53\nŘeší se ekologické zátěže po armádě\nDodnes probíhají sanační práce na odstranění starých ekologických zátěží, které zůstaly v České republice poté, co v červnu 1991 z Milovic vyjel poslední vlak s vojáky okupační sovětské armády. Šlo především o kontaminaci půdy a podzemních vod v prostorách, které okupační jednotky obývaly, ropnými produkty a dalšími toxickými látkami. Okupační jednotky obsadily tehdejší Československo právě před čtyřiceti lety – v noci na 21. srpna 1968. „Sovětská armáda okupovala Československo 23 let, téměř stejnou dobu musíme řešit ekologické škody, které tu po ní zůstaly,“ řekl náměstek ministra životního prostředí Karel Bláha.\nPrvní rok řídil sanační práce Úřad pro řešení důsledků pobytu sovětských vojsk na území ČSFR. Po rozpadu Československa se tato agenda stala součástí práce Ministerstva životního prostředí (s výjimkou vojenských prostorů, které převzala Armáda ČR, kde sanace přešly do kompetence Ministerstva obrany).\nSovětská armáda využívala v ČR 73 různě velkých lokalit. Průzkumem bylo zjištěno, že zhruba u 60 z nich za sebou okupanti zanechali ekologické škody významného rozsahu. Jde hlavně o znečištění podzemních vod ropnými uhlovodíky, chlorovanými uhlovodíky, ale také polychlorovanými bifenyly, těžkými kovy a dalšími toxickými látkami. Sanace od roku 1991 postupovaly od nejvíce postižených lokalit. K dnešku již na většině postižených míst nezbytná sanace proběhla.\nOd začátku sanačních prací v roce 1991 do konce roku 2007 bylo na sanace ekologických škod po Sovětské armádě vyčerpáno 1,353 miliardy Kč. Sanace budou probíhat až do roku 2012 a vyžádají si ještě dalších téměř 240 milionů korun.\nDosud pokračují sanační práce na šesti lokalitách (Hradčany, Milovice – Boží Dar, Milovice – tábor, Luštěnice, Kuřívody a Frenštát pod Radhoštěm). V roce 2007 byly zahájeny sanace v Bruntále a Olomouci-Neředíně. Pokračuje i likvidace nepotřebných vrtů na území bývalého vojenského újezdu Ralsko.\nCelý proces posuzování a nápravu starých ekologických škod na lokalitách opuštěných Sovětskou armádou na území ČR řídí odbor ekologických škod ministerstva životního prostředí. Zadává veřejné zakázky na analýzu rizika jednotlivých lokalit, na zhotovitele sanačních prací i supervizi. Zabezpečuje uzavírání smluv s dodavateli sanačních a supervizních prací, resp. jejich dodatků na jednotlivé roky a před uvolněním finančních prostředků z rozpočtu MŽP kontroluje správnost předkládaných faktur. Kontrolní dny přímo na sanovaných lokalitách probíhají minimálně s dvouměsíční frekvencí, dodal mluvčí ministerstva životního prostředí Jakub Kašpar.


Ve středu přibylo v Česku 3276 případů covidu, hospitalizovaných je nejvíc od konce května — OblastníListy.cz\nDomů » Zprávy » Ve středu přibylo v Česku 3276 případů covidu, hospitalizovaných je nejvíc od konce května\nPodle prezidenta České lékařské komory Milana Kubka se rozjíždí další vlna epidemie a nejde o výkyv. Kubek doufá, že „šest milionů zodpovědných lidí, kteří se nechali naočkovat“ převáží „dva miliony nenaočkovaných, kteří si ostatní drží jako rukojmí“, a že epidemii Česko zvládne bez lockdownů. „Tato společnost si už samozřejmě žádné velké uzávěry nemůže dovolit,“ řekl ve Studiu ČT24 s tím, že Česká lékařská komora podporuje opatření, jejichž cílem je přimět nenaočkované, aby se naočkovat nechali.\nV nemocnicích podle něj budou organizační změny nezbytné, protože se v nich projevuje obraz epidemie deset nebo čtrnáct dnů zpátky. „My doufáme, že nedojde k takovému zahlcení nemocnic jako v loňském roce, že to zdravotnictví zvládne, ale bohužel zřejmě zase kvůli těm nezodpovědným lidem, kteří se odmítli nechat naočkovat, dojde k odkládání některých typů péče,“ sdělil.\nNynější přírůstek nakažených znamená, že se Česko blíží k rizikovému scénáři ministerstva zdravotnictví. Důležité je sledovat vývoj na začátku příštího týdne – počty nakažených jsou totiž nyní dvojnásobné oproti minulému týdnu. „Pokud by tento trend pokračoval, tak na začátku příštího týdne bychom měli přes 6 tisíc nově nakažených denně, což je počet, se kterým rizikový scénář počítal až na začátku listopadu,“ konstatoval Vladimír Piskala z vědecké redakce ČT.\nKromě množství nových případů nákazy koronavirem ale v poslední době opět stoupají po předchozím dlouhodobém poklesu i denní počty očkovaných proti covidu-19. Ve středu bylo očkovaných nejvíce za den od 3. září, a to zhruba 20 600. Počet podaných dávek vakcín za celou dobu očkování, které v Česku začalo loni v prosinci, ve středu přesáhl 12 milionů. Plně očkováno je přibližně 6,04 milionu lidí.Roste také počet provedených testů na koronavirus. Předchozí středu bylo provedeno zhruba 32 tisíc PCR a 39 tisíc antigenních testů, kdežto tento týden ve středu asi 33 tisíc PCR a 42 tisíc antigenních testů.\nProtože však nakažených přibývá skokově, tak i přes vyšší množství testů rostou podíly odhalených případů covidu-19 na počtu provedených testů. U preventivních a plošných testů, které tvoří většinu prováděných testů, vzrostl podíl pozitivních z 0,86 procenta za předchozí středu na 2,12 procenta. U epidemiologické indikace, kdy jsou testováni lidé například kvůli možnému kontaktu s nakaženým, podíl pozitivních stoupl ze 4,17 na 7,52 procenta, nejvíce od začátku května. Podíl pozitivních u takzvané diagnostické indikace, kdy jsou testováni lidé vykazující příznaky, se zvýšil ze 7,04 na 12,84 procenta.\nZvyšuje se dál i takzvané incidenční číslo, tedy počet nově nakažených za sedm dní na 100 tisíc obyvatel. Ke čtvrtku číslo, používané státem pro určování protiepidemických opatření, stouplo ze středečních 117 na 134. Číslo roste už několik dní ve všech krajích a Praze a ke čtvrtku bylo ve většině regionů nad hranicí 100 případů. V Moravskoslezském kraji, kde je nyní nejvyšší, dokonce dosáhlo 223 nově nakažených za sedm dní na 100 tisíc obyvatel. Nejnižší je dál v Královéhradeckém kraji s 39.\nSituace ohledně počtu nakažených je v Moravskoslezském kraji špatná v okrese Ostrava-město, vysoká čísla má i Jihočeský kraj v okrese České Budějovice. Sleduje se vývoj i v Olomouckém kraji, kde jsou vysoká čísla nakažených, a zároveň i vysoké reprodukční číslo. Konkrétně je řeč o okresech Přerov a Prostějov.\nJaká opatření budou ve školách?\nO protiepidemických opatřeních ve školách budou ve čtvrtek jednat ministři zdravotnictví a školství. Ve středu vládě Adam Vojtěch (za ANO) navrhoval lokální zavedení povinného nošení respirátorů ve školách, a to i při výuce. Zakryté dýchací cesty by podle jeho návrhu museli mít děti starší 12 let včetně těch očkovaných. To ale šéf resortu školství Robert Plaga (za ANO) odmítá.\nAni zástupci školských asociací nesouhlasí s rouškami ve výuce pro děti starší dvanácti let. Větší smysl by podle nich ve školách mělo testování. Hranici dvanácti let pro nošení roušek označili za problematickou, protože ve třídách jsou různě staré děti a nákaza koronavirem se šíří i mezi mladšími. Zatím se podle nich také vůbec nehovořilo o tom, jaká opatření by v případě zavedení roušek ve výuce měla platit pro tělocvik.\n„Myšlenka roušek od dvanácti let se nám vůbec nelíbí, protože když se podíváte na to, jak se celospolečensky ta pravidla dodržují, nebo spíš nedodržují, tak ve školách se snažíme to dělat poctivě, pořádně a budeme zase první, kteří to odskáčou se vším všudy,“ uvedl předseda Unie školských asociací CZESHA Jiří Zajíček. Poukázal na to, že například v restauracích mnoho lidí roušku nenosí, ačkoli podle nařízení si ji tam mohou sundat pouze při jídle a pití.\nVojtěch již prosadil ve vládě návrat povinnosti nosit respirátor v zaměstnání, a to od 25. října. Kabinet také již schválil i další opatření proti šíření covidu-19. Provozovatelé restaurací budou od listopadu muset například kontrolovat, zda jsou hosté testovaní či očkovaní. To někteří restauratéři označují za problém a komplikaci, měl by to podle nich zajišťovat stát. Podle nových opatření končí také s výjimkami proplácení preventivních testů na covid a zároveň budou výsledky testů platné kratší dobu.


Víme, kolik dostala Praha za natáčení formule 1. Za Karlův most hodně, za zbytek drobné | Autosalon TV\n22.04.2021 15:24 5\nFormule 1 stáje Red Bull v Praze u Pražského hradu při středečním natáčení. Za zábor Hradčanského náměstí a okolí zaplatili filmaři 18 710 korun bez daně Magistrátu a zřejmě stejnou částku i Praze 1.\nFormule 1 stáje Red Bull se ve středu předváděla na mnoha místech v Praze. Ráno byl lomoz jejího motoru slyšet na Karlově mostě, dopoledne na Hradčanském náměstí u Pražského hradu a večer se vydala co centra města k pohyblivé soše Franze Kafky. Natáčení spotu vyvolalo pozornost Pražanů i médií. Autosalon.tv zajímalo, kolik za na něj Praha inkasovala.\n„Jedná se o standardní filmařské smlouvy, ve kterých je sazba za využití pozemků 10 korun za den a metr čtvereční plus DPH 21 procent,“ sdělil Vít Hofman, mluvčí Magistrátu hlavního města Prahy. Zároveň zaslal kompletní přehled všech zabraných prostor včetně výměry. Filmaři zaplatili u všeho za jeden den natáčení. Ukazuje to následující tabulka, klikněte na galerii:\nRed Bull řádil s formulí 1 v Praze. Jezdil po Karlově mostě i před Pražským hradem. Nikdo neví, proč\nSpeciální poplatek za Karlův most\nJak z fotografie vyplývá, natáčení formule 1 zabralo ve městě dohromady 3 319 metrů čtverečních. Za to filmaři tedy platí 33 190 korun bez DPH. To ale není vše. „Mimo nájemného hradí žadatel ještě Městské části Praha 1 místní poplatek za užívání veřejného prostranství rovněž ve výši 10 Kč/m2/den a paušální poplatek za Karlův most ve výši 250 000 Kč/den,“ upřesnil Hofman.\nCelkem tak za středeční natáčení bylo nutné zaplatit 316 380 tisíc korun bez daně. Redakce oslovila se stejným dotazem také mluvčího Prahy 1, ten sice reakci přislíbil, ale dosud nezaslal. Zda tedy městské části přišlo také 33 190 korun bez daně nebo inkasovala i něco navíc, není nyní jasné.\nZvláštností stran záboru je hned několik. Zatímco za Karlův most se platí čtvrt milionu korun, zbylá místa jsou zpoplatněna jen tisícikorunami. Filmaři platí 10 korun za metr a den, protože jsou zařazeni jako „kulturní akce“. Stejně platí třeba zábor lešením. Kdyby ale šlo o „reklamní akci“, už se platí 100 Kč za metr a den. A nakonec: ceny vyplývají z usnesení městské rady z prosince 2003, tedy více než 17 let starého.\nPeníze, které jdou za natáčení v historických částech města mimo Karlův most jsou sice minimální, na druhou stranu jde ze strany Magistrátu o rozumnou pobídku filmařům. Záběry, na kterých se město objevuje, mu slouží také k jeho vlastní propagaci. U formule 1 stáje Red Bull se dá očekávat, že zaujme hodně diváků.\nReportáž ze zázemí závodů formule 3 na Red Bull Ringu\nPrahaFormule 1natáčenímagistrát hlavního města PrahyMěstská policiePolicie ČR\nhmm - 23.04.2021 19:14:23\nTak si nekdo namasti kapsu a na most ty penize urcite nepujdou. V prve rade bych na Karluv most nepoustel nic takoveho.\nLibor - 23.04.2021 20:25:40\nProč používá Red bull v reklamě 10 let starý monopost? Proč nepoužije některý nový bezpohlavní? Tedy bezmotorový se zábradlím? Protože by působil směšně? No možná .


Jolik-Uzra Taltapes - Wyrrgypedie\nJolik-Uzra Taltapes byl člověk z Bwyrgenu, ve své době nejvyšší člen sekty K’sulmatha a také první, koho postihla kletba šarlatového spánku.\nJolik-Uzra se narodil roku 283 BBY na Bwyrgenu do pohodlí a blahobytu rodu Taltapes. Už od dětství byl vzděláván, a to i v tajích sekty, jíž byli jeho rodiče členy. Jak dospíval, tak šplhal v hierarchii a jeho moc velice rostla. V roce 240 BBY podstoupil vlastnoručně rituální oslepení a dosáhl přímého kontaktu s Urumurosem.\nRoku 231 BBY se oddával hluboké meditaci v komunikaci s Urumurosem, ale místo aby se po několika hodinách, maximálně dnech z meditace probudil, neprobudil se už nikdy. Zůstal v hlubokém tranzu ne nepodobném apalickému syndromu a krátce po něm se to samé přihodilo i všem ostatním K'sulmatha, kteří se v meditacích pokoušeli promlouvat s jejich bohem. Tento stav byl pojmenován jako šarlatový spánek a po třech letech Jolikova vegetativního stavu se jeho rodina rozhodla o jeho odpojení od přístrojů a on tak roku 228 BBY zemřel.\npage revision: 1, last edited: 31 May 2019 19:02


Lupiči přiznali pět přepadení. Nebylo jich víc? - Pražský deník\nLupiči přiznali pět přepadení. Nebylo jich víc?\nPraha – Lupiči, které svou duchapřítomností pomohl dopadnout pražský taxikář, toho mají podle kriminalistů na svědomí podstatně víc, než se zprvu zdálo. Klec spadla v sobotu 19. ledna v noci, kdy dva muži ve věku 21 a 27 let nasedli to taxíku a jeden z pachatelů přiložil řidiči k boku pistoli. Muži za volantem nezbylo než dělat to, co gauneři chtěli: vydat peníze a vézt je dál. Když však po nájezdu na Plzeňskou ulici zahlédl auto městské policie, pohotově u něj zastavil. Pasažéři se dali na útěk – brzy ale byli dopadeni. Jednoho strážníci zadrželi na místě, pro druhého si policisté ze Smíchova došli na nedalekou ubytovnu.\nDalší šetření ukázalo, že pachatelé jsou přímo specialisty na taxikáře. A při výslechu se přiznali ke čtyřem dalším přepadením!\nStarší recidivista s dosud netrestaným kumpánem poprvé udeřili 10. ledna. Časně ráno nasedli do taxíku u hlavního nádraží a přiložili řidiči zbraň k hlavě. Sice plynovou, ale k nerozeznání od skutečné. Zatímco pistolník mlátil šoféra do hlavy, jeho kumpán pobral peněženku, mobil, autorádio a další věci. Škoda se vyšplhala na 23 tisíc korun.\nBěhem pátku 18. ledna zvládlo loupeživé duo udeřit třikrát. Dvě hodiny po půlnoci oloupili taxikáře v ulici Pod Kavalírkou, kdy jim pohrůžka pistolí vynesla sedm tisíc. Další útok na taxikáře přišel tři hodiny po poledni, kdy se lupiči nechali odvézt opět na Prahu 5. Při příjezdu do Starokošířské ulice vytáhl jeden pachatelů nůž s 15centtimetrovou čepelí a dožadoval se peněz. Tentokrát marně; řidič vyskočil z vozu a utekl i s peněženkou. Mezitím ale oba grázlové ještě stačili udělat velkou ránu na Praze 4. Hodinu před polednem navštívili hernu ve Vlastislavově ulici, kde zaútočili na barmanku. Jeden z lupičů kolem ní mlátil teleskopickým obuškem, druhý pobral pořádně naditý příruční trezor i drobné mince a mobil; pachatelé nezapomněli ani na peněženku přepadené ženy. Celkově zde způsobili škodu za téměř 200 tisíc!\n„Oba jsou závislí na drogách a hracích automatech. Při výslechu se ke všem činům doznali a kriminalistům ukázali, kam ukryli plynovou pistoli," uvedla v pondělí na adresu podezřelých obviněných z loupeže Eva Kropáčová z ředitelství pražské policie. Kriminalisté podle jejích slov ale nejsou přesvědčeni, že vystavený loupežnický účet vycházející z přiznání pachatelů je konečný. Zveřejnili proto podobizny obou zadržených a hledají další možné oběti. „V případě, že někdo z občanů byl těmito muži oloupen, ať okamžitě volá na linku 158," vyzvala Kropáčová.


Vojnoměstečtí v radnici vystavovali knihy\n25.3.2005, Jiří Marek, Napsali o nás\nZa kamna v březnu knihu si vezmu, tak se jmenovala prodejní výstava knih situovaná do zasedací místnosti vojnoměstecké radnice. Otevřena byla o minulém víkendu. Zájemci o knížky ji však mohli navštívit ještě celý tento týden.\n28.2.2005, Jiří Marek, Napsali o nás\nZměňte zákon, chceme být znovu městysi\n16.2.2005, Jiří Marek, Napsali o nás\nLibice nad Doubravou. Větší obce na Havlíčkobrodsku chtějí být opět městysi. Statut, který používaly do konce 40. let minulého století, by podle nich zvýšil jejich prestiž. „Zástupci pěti obcí požádali o potřebnou úpravu zákona o obcích Poslaneckou sněmovnu a obrátili se i na prezidenta republiky,“ řekl Jaromír Saidl, starosta Libice nad Doubravou. K této iniciativě se připojil i Vojnův Městec na Žďársku.\nOkolo Velkého Dářka se prohánějí běžkaři\n26.1.2005, Jiří Marek, Napsali o nás\nŽďársko. Strojově upravené běžecké trasy spojily obce ležící u největšího rybníka Vysočiny. Pro sdružení obcí Subregion Velké Dářko je na sněžném skútru projíždí legenda českého lyžování, Jan Blažíček z Polničky.\n25.1.2005, Jiří Marek, Napsali o nás\nNejkrásnější dárky se nadělovaly v porodnici\n28.12.2004, Jiří Marek, Napsali o nás\nChodníky v obci uklízí sněžnou frézou\n14.12.2004, Jiří Marek, Napsali o nás\nVojnův Městec. Sníh z obecních chodníků ve Vojnově Městci odklízíme pomocí sněžné frézy. Radnice k zakoupení stroje přistoupila zejména z nutnosti udržovat několik set metrů dlouhý chodník při hlavní silnici první třídy, který byl dříve v zimních měsících při větším množství sněhu pravidelně neschůdný.\nDěti se učí v "nové škole"\n2.12.2004, Jiří Marek, Napsali o nás\nVojnův Městec. První část rekonstrukce základní školy skončila.\nCelkem stála šest milionů tři sta tisíc korun. Z drtivé většiny ji zaplatil stát. „Dotaci ze státního rozpočtu obec podpořila částkou tří set třiceti tisíc korun,“ řekl starosta Josef Macek.\nKolaudace vojnoměstecké školy po její rozsáhlé rekonstrukci se zúčastnil také patron akce poslanec Karel Černý (uprostřed). V doprovodu starosty Josefa Macka (vpravo) si prohlédl provedené stavební úpravy objektu.\n3.11.2004, Jiří Marek, Napsali o nás\nDoubravka zahrála na radnici\n2.11.2004, Jiří Marek, Napsali o nás\nVojnův Městec. Hudební skupina Doubravka z Krucemburku, složená převážně z muzikantů seniorů, vystoupila v velké zasedací síni vojnoměstecké radnice. Padesátce svých vrstevníků muzikanti zahráli a zazpívali české a moravské písničky.\nKapr Emil přežil výlov rybníka V Občinách\nVojnův Městec. Místního legendárního kapra Emila vylovili rybáři v sobotu při výlovu rybníka V Občinách. Osmikilogramového šupináče však příznivci Petrova cechu z rybářského spolku „M“ opět vrátili vodě. Váže se k němu totiž pověra, která nedovolí rybářům šupináče „naservírovat na štědrovečerní stůl“.\n3.4°C - 15:10:02 - 27.2.2020


Zlatá horečka - Pierre Berton | Databáze knih\nkniha od: Pierre Berton\nAutor strhujícím způsobem vypráví o velkém tažení za zlatem na sklonku 19. století na Klondiku. Kapitoly: 1. O osudném setkání jednoho prospektora na lososím potoku, zvaném Thron-diuck, a co z toho vzešlo. 2. Jak se zrodilo Dawson City a zahynulo Circle City, jak se z legend stala skutečnost a bohatství dobylo svět, aniž zmoudřel. 3. O lodích, prohýbajících se pod tunami zlata, a o šílenství, které zachvátilo celý kontinent. 4. O tom, jak bylo obětováno tři tisíce zvířat a jek se z lidí stávala zvířata. 5. O penězích, za než se nedalo nic koupit, o soupeřích, kteří vyhráli závod, ale přišli o výhru, o hladové zimě, kdy nikdo nepotřeboval útěchu kromě těch, kteři ji měli přinést. 6. Kapitola plná klamu, kdy zdánlivě nejsnadnější cesta k bohatství se ukázala být tou nejtěžší a přežít znamenalo daleko víc než všechno bohatství Klondiku. 7. Souvislá řada mužů stoupajících přímo vzhůru k studené obloze, to byl obraz Chilkootského průsmyku. 8. O tom, jak třicet tisíc lidí na sedmi tisících vlastnoručne vyrobených člunech urazilo sedm set kilometrů divoké vody k městu zlata. 9. Jak bylo Dawson City nejprve zaplaveno přívalem vody, pak přívalem lidí a jak posléze zazářilo jako metropole Severu, jako město karnevalu. 10. Pravdivé vypsání vzestupu, vlády a násilné smrti Jeffersona Randolpha Mejdlíčka Smithe, diktátora v Skagwayi, 11. Metropole Severu žila ze zlata celý rok, pak lehla popelem a spěla k zániku. Co přinesl čas. První vydání. Cena knihy v čase vydání: 27.- Kčs....celý text\nVydáno 1976, Orbis\nKniha Zlatá horečka\nSuper zpracovaná fakta o zlaté horečce na Aljašce.\nAutorův styl vyprávění mi nevyhovoval, myslím jeho mísení beletrie s faktografií, ale i tak jsem si udělal určitou představu o zlaté horečce na Klondiku. Kdyby kniha byla čistě faktografická, byla by ona představa ještě přesnější.\nVelice poutavé vyprávění o zlaté horečce. Velmi příjemně se to četlo.\nZlatá aneb dawsonská horečka na řece Klondike v plné kráse, v níž se nic neidealizuje. Úchvatné, pozoruhodné, čtivé, neboť autor přibližuje tvrdý a těžký život dobrodruhů či zlatokopů přímočaře a výstižně. Na tomto místě je potřeba říci, že o zlaté horečce bylo již napsané mnohé, někde více, někde méně. Rozsáhlý výčet faktů je ovšem tím nejlepším, co jsem kdy četl. I když se zdá, že Zlatá horečka je hodně o útrapách, tak jí nelze ubrat dobrodružnou působivost.\nAčkoliv jsem v době vydání ještě četl spíše pohádky nebo mayovky, tuto knihu jsem přelouskal a dost se mě líbila svou syrovostí.\nrýžování zlata zlatá horečka Klondike\nkanadská, 1920 - 2004\nMike Klondyk 1947\nKniha Zlatá horečka je v


Empírový den, 18. 5. 2019 - Zámek Čechy pod Kosířem\nEmpírový den, 18. 5. 2019\nZAŽIJTE DEN JAKO Z ROMÁNU JANE AUSTENOVÉ NA ZÁMECKÉM SÍDLE, LETOS TÉŽ INSPIROVANÝ TAJEMSTVÍMI ZÁMECKÉHO PARKU\nČechy pod Kosířem, Brno, 9. května 2019 ‒ Chcete prožít jeden den jako hrdina či hrdinka románu Jane Austenové? Do doby, v níž vznikala díla Pýcha a předsudek či Rozum a cit, vás přenese Empírový den. Akce, kterou připravilo sdružení Jane Austen CZ ve spolupráci se zámkem Čechy pod Kosířem, se uskuteční v sobotu 18. května. Záštitu nad Empírovým dnem převzal pan Ladislav Okleštěk, hejtman Olomouckého kraje.\nPrvní ročník této akce vznikl v souvislosti s uvedením adaptace románu Jane Austenové Emma v Moravském divadle Olomouc. „Nyní opakujeme tento jedinečný zážitkový den již popáté – pro všechny, kteří si chtějí na chvíli vyzkoušet historii na vlastní kůži a z pouhých diváků se stát jejími aktéry,“ uvedla Katka Báňová z pořádajícího sdružení Jane Austen CZ. „Velmi nás těší, že si tato akce získala pozornost vedení zámku v Čechách pod Kosířem, které pozvalo náš spolek, aby ji uskutečnil přímo v jeho prostorách. Účastníky tak čeká nezapomenutelný pobyt v autentickém prostředí empírového zámku, letos obohacený o pátrací hru, inspirovanou tajemným příběhem z pera domácích pánů, hraběcích bratrů Silva – Tarouca, a jejich přítele, malíře Josefa Mánesa,“ pokračovala pořadatelka akce.\nEmpírový den bude jednou z největších akcí letošní sezóny na zámku. „Náš zámek, poprvé otevřený veřejnosti po dlouholeté rekonstrukci v r. 2016, nabízí krásné interiéry připomínající osudy jedné z našich nejzajímavějších uměleckých osobností 19. století, Josefa Mánesa, a jeho mecenášů, šlechtického rodu Silva - Tarouca. Společně s prostornou oranžerií a především nádherným anglickým parkem tvoří ideální kulisy pro konání akcí, na kterých budou ke spatření krásné dámy a elegantní gentlemani v dobové módě, a to při činnostech typických pro 19. století – tanci, pikniku, hrách a příjemné duchaplné konverzaci,“ sděluje Martin Váňa, kastelán zámku Čechy pod Kosířem. „Na podzim si v našem parku každoročně přijdou na své milovníci vojenské historie 19. století. Touto akcí můžeme oslovit také ty, kteří ke svému pojetí zajímavé akce nepotřebují rány z děl, ale spíše romantiku a pohodu protkanou atmosférou zašlých časů,“ doplnil kastelán.\nProgram odstartuje už v dopoledních hodinách taneční lekcí anglických kontratanců v prostoru zámecké oranžerie. Poté si můžete užít piknik v zámeckém parku, doplněný dobovými hrami či projížďkou v kočáře. Po podvečerním hravém pátrání po tajemstvích parku akce vyvrcholí závěrečným plesem.\nVstupenky jsou již v prodeji na webu organizátora (www.empirovyden.cz) a také na pokladně Vlastivědného muzea v Olomouci a na samotném zámku Čechy pod Kosířem. Vedle standardní celodenní vstupenky je k dispozici také VIP vstupné s bonusy v podobě projížďky kočárem, komentované prohlídky parku či „čaje o páté“ během odpoledne. Zámecký park je samozřejmě otevřen i široké veřejnosti, která si tak může při pohledu na účastníky akce představit, jak to mohlo na tomto místě vypadat před dvěma sty lety.\nLákavé video, více informací k jednotlivým částem dne, inspiraci, co na sebe, a také fotografie z předchozích ročníků najdete na www.empirovyden.cz\n5. 2019, zámek Čechy pod Kosířem\na) Taneční seminář 10:00 – 13:00 (zámecká oranžerie)\nb) Piknik 13:00 – 16:00 (zámecký park)\nPiknik z vlastních donesených zásob nebo z předem objednaných piknikových balíčků. V případě špatného počasí se piknik uskuteční pod střechou. V průběhu odpoledne si můžete užít procházku parkem nebo projížďky v kočáře. Piknik je již příležitostí vyjít si v dobovém oděvu – prostředí zámeckého parku je velmi fotogenické.\nc) Tajemství zámeckého parku 16:00 - 18:00 (zámecký park)\nCo zaujalo hraběcí bratry domácího rodu Silva - Tarouca a jejich přítele, malíře Josefa Mánesa natolik že se tím nejen bavili ve volném čase, ale dali také vzniknout jedinečnému dílu? Proč se v zámeckém parku nachází různorodé drobné stavby a jaký je jejich význam? V průběhu letošního odpoledního programu se vydáte parkem na pátrání se zapeklitými šiframi.\nVyvrcholením celého dne bude slavnostní ples, kde se setkají všichni aktéři celého dne a v tanečním reji zažijí něco z nádherné atmosféry galantních časů minulých a období Regency, kdy se na tanečním parketu setkávaly široké vrstvy obyvatel malebného anglického venkova. Tanec proběhne vždy s vysvětlením / zopakováním a následnou nápovědou v průběhu; tance jsou relativně jednoduché a proveditelné i bez účasti na dopolední taneční lekci. K tanci zahraje živá hudba v podání orchestru Brněnská Camerata.


Permanentky na jaro | iDobryDen\nPermanentky na jaro\nSlovácko Sport 03 / 02 / 2010\nUž jen měsíc zbývá do zahájení jarní části první fotbalové ligy, a tak se vedení Slovácka znovu obrací, mimo hledání posil, také na své fanoušky. Stejně jako před zahájením celé sezony, i v zimní přestávce nabízí těm, jež si nepořídili permanentku dříve, další možnost.\nV jarní části sezony bude Slovácko hostit další zajímavé soupeře, a tak pokud nechcete stát fronty na lístky, máte možnost si zakoupit permanentku za zvýhodněnou cenu. Místa na tribuně A a ta na tribunách C3, C4 a C5 jsou k mání za 825 Kč, ostatní místa pak za korun 600.\n„Zakoupením permanentky si zajistíte vámi vybrané místo na každé domácí utkání. Navíc všichni držitelé permanentek budou zařazeni do věrnostního programu pro nákup permanentních vstupenek pro následující sezonu.“\nPermanentky si můžete zakoupit na sekretariátu klubu Městského fotbalového stadionu Miroslava Valenty každý všední den od 14.00 do 17.00.


Drahoš v sobě pořád nosí tři roky starou prohru se Zemanem? Nacher si drsně rýpl | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » Drahoš v sobě pořád nosí tři roky starou prohru se Zemanem? Nacher si drsně rýpl\nNacher v rozhovoru pro TV Barrandov reagoval na slova moderátora Jaromíra Soukupa, který se snažil najít nejslabší článek nové vládní pětikoalice. „Je to jako takový řetěz, který se může kdekoliv přetrhnout, a vy jako opozice asi musíte nějak cílit právě na ten nejslabší článek, aby se ta koalice dostala pod sto poslanců,“ prohlásil Soukup.\n„No ale nejslabší článek to stejně pod těch 100 nedostane, protože to jsou Piráti a ti jsou jenom čtyři,“ reagoval Nacher a vysvětlil, proč jsou podle něj Piráti nejslabším článkem řetězu. „Oni se totiž dostanou do sporu s tím, co prohlašovali v programu a jaké jsou jejich progresivní postoje, s tím, co reálně prosadí. Já už jsem třeba četl, že Olga Richterová prohlásila, že je manželství pro všechny důležité, ale teď není prioritou a tříštila by se na tom ta koalice. Takže oni na tomhle ztratí ten svůj drajv a svoje přesvědčení a buď ztratí přízeň svých voličů, nebo po tom půjdou a bude to zase vadit té koalici a ta si vyhodnotí, jestli tam Piráty chce,“ vysvětlil svůj názor Nacher.\n„Ta koalice ale podle mě nějakou dobu spolu vydrží, minimálně ten rok to bude, přestože to na první pohled vypadá jako nějaká nesourodá skupina, která se liší třeba v zavedení eura nebo dalších důležitých věcech. A mě jako opozičního poslance bude zajímat právě jejich vize, která půjde nad rámec tohoto volebního období. Třeba penzijní reforma, tam cítím obrovské rozdíly v těch partajích,“ řekl Nacher, který se prý na opoziční práci těší.\nNacher si z prohry ve volbách nedělá těžkou hlavu, protože bojovat proti pětikoalici je podle něj těžké. „Na počet mandátů ve Sněmovně jsme vyhráli, jsme více než dvakrát větší než další samostatný poslanecký klub, ale nemáme koaličního partnera. Je to k zamyšlení do budoucna, protože v momentě, kdy se ty strany spojují a snaží se udělat všechno pro to, aby hnutí ANO porazily, tak se jim to v tomhle případě podařilo,“ řekl smířeně Nacher.\n„Ale za to si tak trochu můžete sami, to, že se opozice snaží vyhrát ve volbách, je logické a vždycky při tom jde po krvi té současné vládě,“ vpálil Nacherovi Soukup.\nPodle Nachera se ale až v praxi ukáže, jaký smysl vlastně ta pětikoalice bude mít. „V praxi se ukáže, až půjde do tuhého, v oblastech jako energie, Green Deal, vztah k EU a další společenské věci jako třeba manželství pro všechny. Protože když se na tu Sněmovnu dneska podíváte, tak se dá složit koalice jen ANO a STAN nebo ANO a ODS. A za mě by těch kompromisů v rámci takové koalice bylo méně, protože to jsou jenom dva subjekty. Tahle pětikoalice, tam zatím vnímám jen vymezení proti Babišovi, ale ten program potom, jak bude vypadat, to bude o velkých kompromisech,“ má jasno Nacher.\nSoukup se poté věnoval nejasné situaci kolem zdravotního stavu prezidenta Miloše Zemana, kterou označil za absurdní. „Mě teda naprosto zaráží ta situace kolem prezidenta, já už asi nic nechápu. Nikdo neví, proč je hospitalizován, svolávají se různé brífinky, kde se ale člověk nic nedozví. Nejprve Ivana Zemanová tak jako lidsky mluvila, to se dá pochopit, ale nic k tomu stavu prezidenta neřekla. A teď kancléř Mynář a jeho tiskovka a zase nic. Mezitím Radek Vondráček dojde k prezidentovi pro zbytečný podpis. To je fakt už za hranou, ta situace,“ byl z toho celý rozezlený Soukup.\n„No je to dáno tím, že v momentě, kdy se lidem nedostávají informace, tak to v lidech vzbuzuje tu fantazii a často horší představy, než jaká je skutečnost. Zdraví Miloše Zemana je sice soukromá věc, ale zdraví prezidenta už je do jisté míry věc veřejná a tam by stačilo, aby třeba pracovníci nemocnice řekli, jaká je diagnóza, o co tam jde a jak dlouho bude v nemocnici a pak třeba v domácím ošetřování. Ale v momentě, kdy žádné informace nemáme, tak to v lidech vzbuzuje ty fantazie a je z toho tohle absurdní divadlo,“ řekl Nacher, že problém je v informovanosti ze strany Hradu nebo nemocnice.\n„Vždyť i za dob totality se o stavu tehdejších prezidentů informovalo více, než co sledujeme teď,“ dodal Soukup.\n„A tohle musíte ještě vynásobit dnešní dobou, kdy máte internet, sociální sítě,“ přidal se Nacher, podle nějž je dnes ještě těžší něco utajit. „Dneska tajit něco u hlavy státu, to je jako hodit bumerang a čekat, jak se vrátí. Vždyť stejně ty informace unikají a pak se to objevuje někde na Twitteru a tak dále,“ poznamenal Nacher.\nPodle Nachera by bylo lepší, kdyby prezident třeba vystoupil na nějakém krátkém videu. „Jen s pozdravem nebo ti doktoři aby řekli nějaké základní parametry, jak ta léčba probíhá a jaká je prognóza. Protože neznalost burcuje fantazii a ten informační deficit vyvolává i politické pnutí, které se pak nabaluje jako sněhová koule,“ zopakoval poslanec.\n„Ale to, co dělají ti senátoři, se mi nelíbí. Podle mě to někteří mají jako takovou opožděnou vendetu za tu prohru v prezidentských volbách. Tam si nejde nevšimnout, jakým způsobem se vyjadřují poslanci a senátoři, kteří se asi nudí nebo co, a tam je velký rozdíl. Ale na začátku toho všeho je ten informační deficit,“ dodal Nacher.\npiráti , Soukup , Zeman , Nacher , volby 2021


Denní souhrn zpráv - 04-07-2004 20:05 | Radio Prague International\nVšechna zlatnictví v Česku čeká kontrola pravosti drahých kamenů\nMinistr průmyslu a obchodu Milan Urban nařídil České obchodní inspekci, aby zkontrolovala všechna zlatnictví a klenotnictví v České republice. V obchodech se údajně objevují falešné drahé kameny. Ministr to řekl televizi Nova.\nK rozhodnutí ministra přiměla stížnost australského občana, který si v Česku koupil briliantový prsten. Doma ale zjistil, že kámen byl několikanásobně předražený, protože má daleko nižší kvalitu, než obchodník uváděl. Rozdíl činil několik desítek tisíc korun a muž si stěžoval na ministerstvu zahraničí. ČOI následně zjistila ve dvou klenotnictvích v Praze falešné či předražené kameny, uvedla Nova.\nPodle odborníků obíhají falešné kameny po republice od počátku 90. let. Známá je takzvaná diamantová aféra, při níž si před několika lety skupina podnikatelů vzala na drahé kameny velké úvěry. Vyšlo však najevo, že diamanty mají mnohem nižší hodnotu, některé banky kvůli tomu zkrachovaly. Škodu platil i stát.\nCelkem bylo v aféře s drahými kameny obviněno v polovině roku 1997 z podvodu 30 podnikatelů, většina z nich ale neskončila před soudem, protože se nepodařilo prokázat jim úmysl podvádět.\nNedělní svět: Zvláštní policejní agenti hlídají i česká letadla\nK 1. červenci vznikla v Česku zvláštní policejní jednotka, která hlídá bezpečnost pasažérů civilních letů před teroristy. Na základě neoficiálních informací o tom referuje deník Nedělní svět. "Vzdušných agentů" na být šest desítek. Na vybraných linkách už údajně létají. Mluvčí cizinecké policie nedělníku pouze řekla, že podobná složka se připravuje, ještě však není jisté, od kdy bude fungovat, a z taktických důvodů proto policie nebude sdělovat podrobnosti.\nDo jednotky byli podle Nedělního světa zařazeni spíše nenápadnější řadoví policisté, kteří prošli několika koly výběrového řízení. Museli prokázat psychickou i fyzickou zdatnost a také perfektní ovládání střelné zbraně. Místo klasické munice v nich budou agenti mít speciální plastové střely, které nemohou poškodit trup letadla, ale mají paralyzující účinek.\nV posledních týdnech se podle listu agenti připravují na specifické podmínky zásahů v letadlech pod vedením instruktorů z elitních policejních útvarů. Ministr vnitra Stanislav Gross o vzniku zvláštní policejní složky hovořil v zimě při návštěvě Spojených států s ministrem pro vnitřní bezpečnost USA Tomem Ridgem. Uvedl tehdy, že v letadlech českých dopravců se počítá s ozbrojeným doprovodem, ale jen v případě nutnosti a ne do všech míst, kam se létá.\nMilovníci historie si mohou prohlédnout stará vojenská opevnění\nMilovníci historie si mohou o tomto prodlouženém víkendu prohlédnout jihomoravské vojenské pevnosti, které měly před druhou světovou válkou Československo ochránit proti násilnému vpádu německé armády. Sedm mohutných betonových bunkrů na hranici s Rakouskem, které se táhnou od jihočeských Slavonic až po Břeclav, získává díky nadšencům z klubů vojenské historie svoji původní podobu.\n"Ve většině těchto takzvaných řopíků, vybudovaných v letech 1936 až 1938, budou turisty provázet kolegové v historických vojenských československých uniformách. Mnohé z pevností jsou vybaveny skutečně do nejmenších detailů," řekl ČTK jeden z organizátorů dnů otevřených dveří Martin Ráboň.\nK nejzajímavějším patří například pěchotní srub MJ - S 3 Zahrada u Šatova na Znojemsku. Není srovnatelný s obrovskými dělostřeleckými tvrzemi na severní hranici, ale pozoruhodná je jeho historie. V hrubé stavbě se jej podařilo dokončit v srpnu roku 1938. Zcela dostavěn byl až v roce 1948, od kdy plně sloužil československé armádě.\nZa návštěvu stojí i památník československého opevnění pojmenovaný Na hrázi u Znojma. Byl prvním z řopíků, které se nadšencům v uplynulých letech podařilo uvést do původního stavu. Zajímavý je tím, že měl sloužit k bezprostřední ochraně Znojma.\nTriatlonista Ospalý potřetí vyhrál akademické mistrovství světa\nČeský triatlonista Filip Ospalý se stal potřetí za sebou vítězem akademického mistrovství světa. Na španělském ostrově Mallorca vyhrál bývalý mistr Evropy před Američanem Sethem Wealingem. Navázal tak na své triumfy z let 2000 a 2002. V ženské kategorii obsadila druhé místo česká olympionička Lenka Radová, která rovněž obhajovala titul. Třetí skončila Vendula Frintová a společně s Evou Kolomazníkovou získaly české závodnice bronz v družstvech. Prvenství vybojovala britská triatlonistka Helen Lawrenceová.\nNováková skončila desátá na mistrovství světa v dlouhém triatlonu\nDesátým místem vyrovnala triatlonistka Eva Nováková historické maximum českých reprezentantů na mistrovství světa na dlouhých tratích. Závodnice Slavie VŠ Plzeň v neděli ve švédském Säteru dokonce vedla po úvodním plavání na čtyřkilometrové trati a nakonec zopakovala stejné umístění jako před dvěma lety v Nice Gabriela Loskotová. Ta skončila devatenáctá.\nV mužském závodu si vedl nejlépe Petr Vabroušek. Dlouhodobá česká ironmanská jednička se v závěrečném běhu na 30 km posunula na 22. pozici. Loňský bronzový úspěch v družstvech čeští triatlonisté nezopakovali.\nHrazdíra získal na armádním mistrovství světa další bronz\nDruhou bronzovou medaili získal cyklista Michal Hrazdíra na armádním mistrovství světa v Trenčíně. V sobotu byl český olympionik s minimální ztrátou třetí v časovce, v neděli dojel do cíle na téže pozici i v závodu jednotlivců. Hrazdíru předčili pouze spolujezdci z úniku, vítězný Belgičan Ardeel a druhý Rus Jefikin. Pelotonu, který uprchlíky mocně stíhal, chybělo pár metrů.\nV pondělí má být bude oblačno až polojasno, místy přeháňky nebo bouřky. Teploty vystoupí na 22 až 26, na jihovýchodě až na 29 stupňů, na horách bude kolem 17, na Moravě a ve Slezsku okolo 21 stupňů. Mírný jižní vítr se bude měnit na západní a v bouřkách může zesilovat.


Museo Pietro Micca (Turín, Itálie) - Recenze - TripAdvisor\nRestaurace poblíž – Museo Pietro Micca\nAktivity v blízkosti atrakce Museo Pietro Micca\nMuseo Pietro Micca, Turín - Recenze\nČ. 26 z 868 zařízení v kategorii aktivity – Turín\nVia Francesco Giuseppe Guicciardini 7a | nei pressi della stazione FS di Porta Susa, 10121 Turín, Itálie\n4,51 108 recenzí\nRecenze (1 108)\nŽádný přístup do tunelů\nOdložte alespoň půl dne na návštěvu této atrakce. Ne proto, že je to zvlášť zajímavé, ale proto, že tak dlouho budete muset počkat, než bude povolen přístup k tunelům. Nemluvím italsky, takže jsem možná nepochopil některé aspekty návštěvy. Poté, co jsme strávili téměř hodinu a...půl ve dvou místnostech muzea a dvakrát jsme poslouchali audio průvodce, bylo nám řečeno, že se nemůžeme připojit k dalšímu turné a čekat dalších 15 minut. V tuto chvíli jsme se rozhodli snížit naše ztráty a dovolenou; nikdy jsme se nedostali do tunelů. Personál se zdál být přátelský a možná to bylo smůlu, že se uskutečnil školní výlet, ale návštěvu pouze v případě, že máte silný zájem o konkrétní historii. Ztratilo se jen šest eur, ale náklady na promarněné ráno jsou mnohem vyšší.Více\nVynikající sdílení našeho dědictví\nNedělní odpoledne. 1hodinová návštěva s krátkým úvodním videem, muzeem a podzemními jeskyněmi. 3 eura pro dospělé. Děti do 10 let zdarma. Dobrovolný průvodce byl opravdu nápomocný a péče o hosty otevřené odpovídat na všechny otázky. Pro děti nad 10 let je lepší lépe porozumět historické...situaci a kontextu. Návštěvu si musíte zarezervovat, protože průvodce musí řídit skupinuVíce\nSouhlasím s ostatními diváky - je to opravdu fascinující místo k návštěvě VUT ...\nDůrazně doporučuji, abyste nemluvili s italským jazykem, abyste si alespoň před provedením prohlídky tunelu poslechněte alespoň část zvukového průvodce, protože je velmi obtížné udržet si to jinak. Dali jsme našim průvodcům a oni byli na špatném čísle a my jsme si neuvědomili, jak je pracovat...nebo jaký pořadí poslouchat, a měli byste si poslechnout několik prvních částí dříve, než ses sestoupil, abyste získali kontext toho, co se děje. Náš italský průvodce vysvětlil některé věci v angličtině, ale s většinou skupiny, kterou jsme byli s italštinou, máme asi jen 30% toho, co slyšeli. Nicméně, velké palce až k důchodci gentleman, který byl náš průvodce, jak později, když jsme žádali o více informací o obléhání Turína, dal nám soukromou prohlídku malého muzea v angličtině a já jsem se zabýval mým prvním - a pravděpodobně poslední! - kánonová koule od 18. století a opravdu ano. Pěkný člověk a skvělé místo k návštěvě.Více\nTo je opravdu zajímavé, mírně mimo zbité stopové muzeum věnované francouzskému obležení turínu. Pokud jste anglicky mluvčí, ujistěte se, že vám zajistíte anglicky mluvící průvodce. Bez průvodce nemůžete jít do tunelů. Trvá jenom jen hodinu.\nProzkoumejte staleté staré tunely pod Turínem\nMuzeum Pietro Micca je jedním z míst, které vám bude chybět, pokud neznáte někoho, kdo žije v Turíně, nebo o něm slyšel od předchozího návštěvníka. Z vnějšku zcela nenápadné - v podstatě pamětní plaketa u malých dveří na klidné boční ulici - ale čeká vás...úžasný zážitek uvnitř. Pokud zavoláte dopředu, můžete si rezervovat průvodce, který mluví anglicky, ale bez ohledu na to, můžete získat sadu sluchátek a rekordéru, který vám v jakémkoliv jazyce povědí, o co se jedná o každé očíslované místo. Vstupné je zdarma, ale pro sluchátka je minimální poplatek Nejdříve uslyšíte fascinující příběh francouzské invaze a obléhání Turína v roce 1706. Dvě velké dioramy ilustrují město, citadela a trasy francouzsko-španělských armád se ovládly město. Obrazy, artefakty a mapy pomáhají tento život k životu. Pod pevností Citidel, s dvěma obvodovými zdmi a suchými příkopy, postavili lidé a vojáci v Turíně bludiště tunelů, dva hluboké. Horní tunely byly "moje" tunely a byly vykopány pod nepřátelskou ohnivou čáru. Tyto tunely byly naloženy výbušninami a těsně zabalené do půdy, přičemž 40 nebo více stop pojistek vedlo k bezpečné vzdálenosti. Kvůli pevným zabaleným nečistotám a dlouhým pojistkám výbušniny posílaly své náboje směrem nahoru a odpálily nepřátelské stanice na kusy. Pietro Micca - hrdina v obléhání - dal svůj život za záchranu ostatních, když byla zapálená pojistka příliš brzy. Vyčistil všechny tunely, ale neunikl se, protože výbuch šel jak nahoru, tak zpět a zabíjel ho. Po vyslechnutí této vzrušující historie pak sestupujete do samotných tunelů. Je tam dost chladné a nerovné podlahy jsou vlhké. Jsem 66 centimetrů vysoký a někdy mi hlava stěží postrádá strop. Stěny jsou asi 30 od sebe, takže pokud se dostanete klaustrofobie, nemusí to být dobrá volba, abyste mohli jít dolů. (Ale určitě poslouchejte celou historii!) Váš průvodce vás informuje o událostech a osobách, které se účastní při procházce tunely. Rozptýlené světla vám pomohou zvládnout vaši cestu (ale užitečná by byla i baterka). Průvodce vysvětluje, že mnoho tunelů bylo uzavřeno, protože když bylo vybudováno moderní město, mnoho tunelů se nalévalo mnoho staveb. Pokud navštívíte Turín, ujistěte se, že jste viděli toto mimo - muzeum. Budete rádi, že jste to udělali a odjedete s lepším pochopením oblasti.Více\nMísto, které by mělo navštívit více lidí.\nJe smutné, že v tomto muzeu navštěvuje více lidí. Problémem může být, že není příliš blízko k některým z dalších turistických atrakcí ve městě. Zaměstnanci a průvodci jsou skvěle informováni a užiteční. Modelové muzeum.\nNenechte si ujít tento fascinující historický klenot!\nTo byla jedna z mých nejoblíbenějších návštěv v minulém MĚSÍCE turné po Evropě! ! ! Viděli jsme spoustu muzeí, svatých míst, historických míst a parků, ale tohle, ruce, dolů - běží dobrovolníci o nic méně (nebo možná kvůli?) - měli největší dopad. Samotné turné bylo...tak levné, že to mohlo být také zdarma (3 euro za dospělou osobu, 2 za studentku, zdarma pro mé 4 roky a 6 let), ale bylo to velmi informativní a zajímavé! Náš průvodce byl skvělý - starší pán z Turína, který byl tak dobře - cestoval a mohl skutečně přinést historii naživu! On samozřejmě miloval historii a jeho příběh o válce a událostech, které vedly k němu, byly tak úchvatné! Historie nebyla nikdy mým nejoblíbenějším tématem, ale v příběhu jsem byl úplně chycen. Návštěva do údolí města po dějinách lekce byla úžasná - tunely jsou úzké a nízko, ale musel jsem jen několikrát hrát (jsem 5 '9 ") a starověké zdi jsou úctyhodné. Bezpochyby udělejte tuto návštěvu! ! ! Parkování na ulici a muzeum je hned za rohem od vlakového nádraží. Předem jsem poslal e-mail a oni nás vložili do turné skupiny (jen my a pár dalších) v angličtině. Chceš vidět, kde jsme ještě byli? Instagram, Facebook & Twitter - TheTraveling 5Více\nNejlevnější způsob, jak jít do podzemí\nNalezlo to náhodou kdy. Chtěli jsme se v Turíně dostat do podzemí. Bylo to jen 3 €. Vlastní muzeum je zdarma a je zde bezplatný průvodce zvukem. Historie je zajímavá a zaměstnanci, i když jejich angličtina nebyla silná, byla více než užitečná. Nejlepší je rezervovat...předem.Více\nNebudete muset nechat ujít toto muzeum a tunely\nToto muzeum je věnováno hrdinství Pietro Micca, který zachránil citadela. Muzeum a výlety jsou zaměstnány dobrovolníky a nemohou udělat dost, aby vás ocenily muzeem a tunely a které se konaly v roce 1700. Vstupné je pouze 3 €, ale pokud chcete, můžete darovat. Tunely jsou...poměrně malé a chodí v každém směru a překvapivě dobře zachované. Ačkoli to není normálně moje věc, nemůžete pomoci, abyste byli ohromeni tunely a příběhem Pietra.Více\nZbydejte z tunelu, pokud je klaustrofobní\nToto muzeum oslavuje jak přežití Turína proti francouzskému a španělskému obléhání v roce 1706, tak oběť Pietro Micca, která zemřela ve obraně města. Je to opravdu malé muzeum, tři pokoje a nachází se na místě zničené citadela v blízkosti vlakového nádraží Porto Nova. Pietro Micca...zemřel, když se podílel na přípravě výbušnin v tunelech pod francouzskými bojovými liniemi. Tam byla labyrint tunelů kolem staré citadela a mnoho z nich bylo těženo během obléhání, nicméně muzeum nyní vás vezme na 45 minut klesání a prohlídku do tunelů dole, ale ne dříve, než muset sledovat film a poslouchat 30 minut historická přednáška od průvodce. Zůstaňte, pokud jste nejméně klaustrofobní. Tunely jsou úzké, velmi nízké stropy a špatně osvětlené. Náš průvodce v žádném okamžiku varoval, že v naší skupině zhruba 15 lidí, že tunely byly klaustrofobní. Průvodci jsou dobrovolníci a mluví italsky, ale můžete si pronajmout zvukový průvodce ve vašem oblíbeném jazyce. Cena byla pouze 3 eurá a cesta trvá hodinu a půl.Více\nZískejte rychlé odpovědi od personálu a předchozích hostů zařízení Museo Pietro Micca.\nČasté dotazy týkající se zařízení Museo Pietro Micca\nKdy je místo Museo Pietro Micca otevřené?\nOtevírací doba místa Museo Pietro Micca:\nJe nutné vstupenky pro návštěvu místa Museo Pietro Micca rezervovat předem?\nDoporučujeme prohlídky místa Museo Pietro Micca rezervovat předem, abyste měli jistotu, že se na Vás dostane. Rezervujete-li na TripAdvisoru, můžete rezervaci zrušit až 24 hodin před začátkem Vaší prohlídky a získat plnou refundaci. Zobrazit všechny prohlídky (1) v místě Museo Pietro Micca na TripAdvisoru\nKteré hotely se nacházejí poblíž místa Museo Pietro Micca?\nHotely poblíž místa Museo Pietro Micca:\n(1.03 km) B&B Torino Chic\n(0.96 km) B&B Via Stampatori\n(1.11 km) Aprile B&B\nZobrazit všechny hotely poblíž místa Museo Pietro Micca na TripAdvisoru\nKteré restaurace se nachází poblíž místa Museo Pietro Micca?\nRestaurace poblíž místa Museo Pietro Micca:\n(0.37 km) Il Divin Panino\n(0.11 km) Crostone.it - Via Duchessa Jolanda\n(0.31 km) Ristor Italy\n(0.37 km) Bariole\n(0.35 km) Il Gelato Amico\nZobrazit všechny restaurace poblíž místa Museo Pietro Micca na TripAdvisoru\nKteré atrakce se nachází poblíž místa Museo Pietro Micca?\nAtrakce poblíž místa Museo Pietro Micca:\n(0.66 km) Museo del Carcere Le Nuove\n(0.76 km) Via Garibaldi\n(0.97 km) Palazzo Barolo\nZobrazit všechny atrakce poblíž místa Museo Pietro Micca na TripAdvisoru


Railroad Ink - Rudá edice | Agátin svět\nÚvodní stránka Společenské hry Deskové hry Railroad Ink - Rudá edice\nKreslete cesty, sbírejte body. Railroad ink je chytrá a svižná hra pro celou rodinu. Hoďte kostkami a nakreslete cesty na svůj herní plán. Vytvářejte dopravní cesty, kterými propojíte výjezdy, abyste na konci hry získali co nejvíce bodů. Toužíte-li po větších výzvách, využijte dvou rozšíření, která jsou součástí balení. Chci vědět víc\nlogiku kluka holku od 12 let od 9 let\nKreslete cesty, sbírejte body. Railroad ink je chytrá a svižná hra pro celou rodinu. Hoďte kostkami a nakreslete cesty na svůj herní plán. Vytvářejte dopravní cesty, kterými propojíte výjezdy, abyste na konci hry získali co nejvíce bodů. Toužíte-li po větších výzvách, využijte dvou rozšíření, která jsou součástí balení.\nHra je určena pro 1 až 6 hráčů od 8 let. Doba jedné hry je cca 30 minut.


Most přes Kerčský průliv postaven; ruský Krym je spojen s ruskou pevninou; nyní něco o průběhu stavby, která začala paradoxně nacisty v roce 1943… | Rukojmi.cz - Internetové noviny\nPočet návštěv: 6341\nVšeobecné nadšení se snažila marně pokazit zástupkyně služby zahraniční politiky Evropské unie Maja Kocijančičová, která otřepanou frází nasupeně nazvala otevření mostu přes Kerčský průliv porušením územní celistvosti a svrchovanosti Ukrajiny. Oznámila to agentura RIA Novosti.\n"Výstavba mostu je zaměřena na další nucenou integraci poloostrova, který byl nezákonně anektován Ruskem a poté jeho izolaci od Ukrajiny, jejíž součástí je. Most omezuje průchod plavidel přes Kerčský průliv do ukrajinských přístavů v Azovském moři", blábolila naštvaně Kocijančičová.\nVladimír Putin 15. května 2018 poděkoval stavitelům mostu, usedl za volant náklaďáku Kamaz, řekl okřídlené Gagarinovo "Tak jedeme!" a pak ujížděl nad Černým mořem do Krymu.\nNakonec vykoktala klišé o tom, že "Evropa nadále odsuzuje nezákonnou anexi Krymu a Sevastopolu Ruskem a neuznává toto porušení mezinárodního práva". Bla, bla, bla... (Pro Novou republiku vybrala a přeložila PhDr. Vladimíra Grulichová )\nNyní se vraťme pár let zpátky, do doby po báječného a vskutku všelidového krymského referenda v březnu 2014, poté k události zahájení stavby mostu na Krym a k brutalltě zákeřných atentátů krymských Tatarů… Dne 22.listopadu 2015 totiž v jihoukrajinské Chersonské oblasti, která s Krymem přímo sousedí, byly na trase elektrického vedení vyhozeny do povětří dva rozvodné stožáry. Sloupy poškodili protiruští aktivisté Blokáda Krymu; krymští Tataři...\nBez proudu byla zhruba polovina z více než dvou milionů obyvatel poloostrova, který byl tak odkázán na náhradní zdroje, zejména dieselové generátory. „Krym je třeba Ukrajině vrátit. Jestli to v Moskvě ještě nepochopili, tím hůř pro ně," dodal nabubřele jeden z tatarských organizátorů energetické blokády.\nZpůsobilo ji záměrné poškození odpálením výbušniny na sloupech dálkového vedení, k nimž krymští Tataři ukrajinským opravárenským četám znemožnili přístup, přičemž se však "čety" ani příliš nesnažily; hlavní byla společná nenávist tatarských gaunerů, jak poškodit Rusko.\nVšechno to začalo už v září 2015, když stovky nákladních vozidel zastavily na ukrajinském příjezdu k ruskému poloostrovu Krym - blokáda. Začala v neděli a iniciovali ji opět krymští Tataři; aktivisté zatarasili všechny silnice vedoucí na poloostrov a pouštěli jen osobní automobily a pěší. Za blokádou byli hlavně předáci krymských Tatarů Mustafa Džemilev a Refat Čubarov, kterým ruské úřady zakázaly na pět let vstup na Krym pro rozdmýchávání tamních národnostních rozepří.\nProtest měl trvat neomezeně. Měla to být nejen potravinová, ale hlavně občanská blokáda. Lidé prý musí vystoupit a dát najevo, že jsou spolu. Ukrajinští pohraničníci uvedli, že od zahájení protestní akce nepřejel přes přechody jediný jejich nákladní automobil s potravinami. Představitelé ruského vedení Krymu však vzkázali, že se bez ukrajinských potravin - převážně ovoce, zeleniny, masa a mléčných výrobků - obejdou. Že je do dvou týdnů nahradí ty ruské.\nA nastal již zmíněný 22.listopad 2015, kdy byly vyhozeny do povětří rozvodné stožáry. Protiruští aktivisté a krymští Tataři navíc hrozili nejen energetickou, ale i námořní blokádou. Sergej Aksjonov, současný krymský gubernátor jim jasně vzkázal: „Kerčský průliv je plně pod správou Ruska. Jen ať přijedou, přivítáme je. Tribunál se bude konat v hlavním městě ruského Krymu Simferopolu, kde bude i vykonán rozsudek," pohrozil.\nTatarští teroristé se navíc přepočítali; dva týdny po atentátu teroristů již byl spuštěn první úsek energetického mostu přes Kerčský průliv. Energetický systém Krymu se tak stal součástí jednotného energetického systému Ruska. Kritická závislost na dodávkách elektřiny z Ukrajiny zkrátka již neexistovala...\nKrymská konference... Foto Reuters\nPočty to byly snadné; bryskním spuštěním prvního úseku energetického mostu poloostrov dostal prvních 230 megawattů elektřiny, do 20. prosince 2015 přibylo dalších 230 megawattů. Celkem tak Krym v tom roce obdržel 460 megawattů, což je zhruba elektrický výkon jednoho ze čtyř bloků jaderné elektrárny Dukovany. A v dalším roce byl plně pokryt nedostatek elektrické energie na Krymském poloostrově. Hlavní síla proudu šla přes Kerčský průliv do Sudakského regionu, Feodosije a Bělogorska. Tím se uvolnila a přerozdělila energie Simferopolské tepelné elektrárny.\nVšichni násldně už v klidu jen vzpomínali, jak bylo na Krymu 16. března 2014 akreditováno 623 novinářů zastupujících 129 sdělovacích prostředků a také 135 pozorovatelů ze zahraničí. Obyvatelé poloostrova odpovídali na dvě otázky:\n"Jste pro znovusjednocení Krymu s Ruskem s právem subjektu Ruské federace?"\n"Jste pro obnovení platnosti ústavy z roku 1992 a pro status Krymu jako součásti Ukrajiny?"\nReferenda se předběžně zúčastnilo 1 524 693 lidí, pro první otázku se vyslovilo 95,5 procent hlasujících, 3,5 procent bylo proti…\nProč byl Krym odjakživa ruský? Jelikož patřil od roku 1783 Rusku, kdy jej připojila ke své říši carevna Kateřina Veliká. Poloostrov měl důležitou roli v omezování osmanského vlivu v regionu východní Evropy, což bylo až do poloviny 20. století. Tehdy „praktiky Sovětského svazu vedly k začlenění Autonomní republiky Krym do Ukrajinské SSR“; jednalo se pouze o svévolný darovací akt Chruščova při příležitosti 300 let od připojení Ukrajiny k Ruskému impériu bez opory v tehdejší sovětské ústavě.\nDnešní Ruská federace, potažmo Krym, má všechny znaky demokratického státu – ústavu, volené instituce, prezidenta, parlament a vládu. V zemi fungují nezávislá média a existuje systém více politických stran. Navíc referendum na Krymu proběhlo spontánně, bez násilí a donucovacích prostředků…Zatímco problémy Ukrajiny se jen Poroščenkovsky hromadí; po „nezákonném“ referendu" na Krymu dostaly tisíce krymských obyvatel ruský pas, změnili si poznávací značky na autech za ruské, také hřivny za rubly.\nA co čekalo dezertující ukrajinské vojáky, kteří získali ruský pas? Plat pětkrát vyšší, než v ukrajinské armádě; pětinásobné jsou i slibované penze, a co víc, lze je dostat o dvacet let dříve, než v ukrajinské armádě. Přeběhnutí bylo vcelku automatické pro vojáky, kteří pocházejí přímo z Krymu, což se týkalo většiny příslušníků ukrajinského námořnictva, nicméně Kyjev nevylučoval, že přijde i o řadu etnicky ukrajinských důstojníků. Pro jejich jistotu Putin nařídil zvýšit na Krymu všechny penze na ruskou úroveň, což v praxi znamená jejich takřka zdvojnásobení...\nNedávno napsal v jednom českém bulváru Luděk Navara: „Zase srpen ´68. A přitom jinak.“ To „jinak“ je patrné z textu záhy; autor totiž 21. srpen 1968 přirovnává ke Krymu: „Obsazení Krymu proběhlo podobně zdánlivě hladce, dnes však vidíme, že ten nešťastný poloostrov s ruskou menšinou se potácí v problémech.“\nOvšem, všimněme si dvou skutečných faktů – Celková rozloha Krymu činí 26 860 km2, o něco více než má Morava. Na Krymském poloostrově žije přibližně 2 300 000 obyvatel, z nich je okolo 65 % ruské národnosti, převážně užívaným jazykem je ruština. Na Krymu dnes žijí hlavně Rusové, nejpočetnější menšinu tvoří Ukrajinci, i hrstka Tatarů… To jsou fakta z encyklopedie. Pan Luděk Navara zřejmě čerpá údajné údaje o "ruské menšině na Krymu" z Porošenkovy zkorumpované vlády...\nPro vlastence Ukrajiny v té době šlo možná o jen relativně bolestivější věc; o ruský azyl totiž mj. požádali ukrajinští vojáci pohraniční stráže v ruské Rostovské oblast, v níž právě žije Janukovyč. Zneuctěné velení ukrajinské armády muselo informovat, že do Ruska přeběhli rovněž bojovníci ze 72. ukrajinské motorizované brigády. Přesný počet přeběhlíků však ukrajinská strana pro jistotu nezveřejnila.\nRusko ale má o přesných počtech žadatelů o azyl jasno; celkem jich podle vyjádření mluvčího rostovské pohraniční stráže Vasilije Malajeva bylo 438, z toho 164 ukrajinských pohraničníků. Už předtím dezertovalo dalších 40 ukrajinských vojáků z 51. mechanizované brigády. Přešli hranici Ruské federace. Jak jinak, když jim tehdejší premiér Jaceňuk odmítl dávat až do odvolání žold? Není proto divu, že mu důstojníci ukrajinské armády dál za velkého aplausu dezertovali k Rusům…\nZcela demokratické referendum na Krymu a Schapiro by si mohl podat ruku se Zaorálkem, co nedávno opět lhal, když řekl, že Putin rozhodl o krymském referendu ještě dřív, než byl navržen tzv. jazykový zákon. Krym však byl připojen jako Republika Krym k RF 17. března 2014, ale zmíněný zákon byl předán ke schválení 26. února téhož roku. Rusko znepokojilo rozhodnutí ukrajinského parlamentu zrušit jazykový zákon z roku 2012.\nNa základě tohoto právního předpisu vyhlásilo čtrnáct ruskojazyčných oblastí a měst na jihu a východě Ukrajiny ruštinu za druhý “regionální” jazyk. Oprávněný poplach kolem ukrajinského jazykového zákona, který měl zrušit ruštinu jako úřední jazyk, však skončil, když jej tehdejší úřadující prezident Turčynov naštěstí nepodepsal… Přesto usvědčil Schapira i Zaorálka s fašistickým pseudodiplomatem Bartuškem z kardinální lži…\n“Nikdy jsme o odtržení Krymu neuvažovali. Do okamžiku, než začaly události na Majdanu a státní převrat,” dodal Putin s odkazem na masové demonstrace Ukrajinců na krvavém Majdanu. “Jednali jsme tak, jak jsme museli jednat,” dodal a myslel tím rowdies Pravého sektoru a Banderovce strany Svoboda… Vyvraždili na sto tisíc Poláků…\nMerkelová by též neměla vykládat nesmysly, že prý chování Ruska na Krymu a pak na východě Ukrajiny porušuje základy našeho mírového soužití v Evropě. Měla by víc číst své noviny; týdeník Der Spiegel se ve svém internetovém zpravodajství zabýval současnou ukrajinskou krizí. Ptá se: ”Proč obyvatelé Krymu vítají ruské vojáky jako ochránce?"\nProč se celé regiony na východě a jihu Ukrajiny odvracejí od vlády v Kyjevě? Proč, až když je nejhůř, jdou ukrajinští vojáci proti těm ruským, mávají ukrajinskou a ruskou vlajkou a křičí: “Jsme přece bratři”. To nevěděli už na Majdanu…?” Kdo je tedy v Německu za názorem paní Angely, kdo za realitou?\n(Neskutečný výkon ruských gymnastek; k této disciplíně má v těchto dnech sportovec Putin přímo otcovský vztah… https://youtu.be/8LW0sioDcSo)\nV projevu na Krymu, kde měla již v roce 2014 výjezdní zasedání ruská vláda, se Vladimír Putin vyjádřil i k situaci na Ukrajině, kterou ovládl „krvavý chaos a země upadla do bratrovražedného konfliktu. Krym může pomoci vyléčit zranění ruského národa, který trpěl výsledkem dramatického rozdělení ve 20. století,“ dodal. Na Krymu Putin garantuje opravdovou rovnost tří jazyků: ruského, ukrajinského a tatarského. Tedy ne jako na Ukrajině, kde chtěli zrušit ruštinu…\nMarně Putin vysvětluje, že Rusko se nechystalo a nechystá zapojit do žádného velkého konfliktu, tedy nic ve smyslu vyhrožování “nezahrávat si s jadernou velmocí”. Položil pouze řečnickou otázku: “V čem spočívají takzvané evropské hodnoty? Podpora státního převratu (na Ukrajině), uchopení moci se zbraněmi v ruce a potlačování těch, kteří nesouhlasí, za pomoci ozbrojených sil – co to je? Moderní evropské hodnoty? Zdá se, že našim kolegům je třeba připomenout jejich vlastní ideály.“ Krym a exprezident Francie Valery Giscard d’Estaing\nPro normálního čtenáře je nyní hlavní, že Rusko začalo stavět nejen energetický most, ale ten opravdický z pevniny na poloostrov, který dá vale sankcím proti Krymu i Ruské federaci. Mluvím pořád v minulém čase; most by měl být postaven na jaře roku 2018. Tehdejší ůvod stavby? Rusko nemá přímé spojení s Krymem a plavbu trajektů mezi ruskou pevninou a poloostrovem často narušují bouře, řádící v průlivu. Délka celé stavby má být 19 km – asi šest kilometrů nad samotným průlivem, 6,5 kilometru povede po ostrůvku Tuzla a 6,5 km po hrázi, jež vybíhá z ruského Krasnodarského kraje, a nad užší částí průlivu.\nBoris Romanovič Rotenberg, šéf společnosti Strojgazmontaž, přišel o část svého jmění kvůli zařazení na „černou listinu“ v rámci západních sankcí proti Rusku, které mají Moskvu přimět ke změně politiky vůči Ukrajině. Spekulovalo se, že stavba má podnikateli tyto škody kompenzovat. Rotenberg (63) býval v mládí Putinovým partnerem v judu, tvrdí však, že za úspěchy v podnikání nevděčí této známosti.\nV první řadě musela být oblast stavby mostu odminována, protože byla plná min a nevybuchlých bomb ještě z dob druhé světové války. Most přes Kerčský průliv totiž začali stavět právě Němci, ale nestihli ho dokončit kvůli silné ofenzívě Rudé armády v roce 1943.\nSchapirovská protiruská propaganda tvrdila, že most budou stavět vězni, což okamžitě dementovala na serveru rbth.com mluvčí ruských federálních věznic. Obří most bude dle ní mít kromě dvouproudé silnice i dvě železniční tratě. Podle projektové dokumentace bude na Krymu vybudováno 42 km železničních tratí a 40 km silnic. Nebylo ale vyloučeno že pevninu a poloostrov spojí podzemní tunel.\nDefinitivní variantu přemostění či podkopání úžiny široké 4,5 kilometru mezi Černým a Azovským mořem ruské ministerstvo dopravy vybralo - stavba mostu zvítězila; zkrátí cestu z ruské pevniny na Krym o 450 kilometrů. Předpokládalo se, že přemostění přes Kerčský průliv využije ročně kolem deseti milionů lidí.\nFoto: Archiv APN - zpravodajské agentury Novosti...\nZávěrem ještě něco z válečné historie: Jak již bylo zmíněno, jako první začali stavět most Němci; bylo to v době, kdy za druhé světové války okupovali rozsáhlé části Ukrajiny, Kavkazu a Krymu. S návrhem mostu přišel začátkem roku 1943 Albert Speer, říšský ministr vyzbrojování a válečné produkce a také osobní architekt Adolfa Hitlera. Němci realizovali myšlenku rychle.\nDo října 1943 měli hotovou třetinu mostu, ale pod náporem ofenziv Rudé armády ho vojáci wehrmachtu vyhodili do povětří. Na místě však nechali dost materiálu, takže po jejich ústupu Sověti stavbu dokončili. Vracela se po ní také sovětská delegace z historické jaltské konference. Most však už v zimě roku 1945 nevydržel tlak ledových ker a částečně se zřítil.\nInu, a tak před několika dny nastal ten nejočekávanější okamžik; ruský prezident Vladimír Putin dne 15. května 2018 poděkoval stavitelům mostu, usedl za volant náklaďáku Kamaz, řekl okřídlené Gagarinovo "Tak jedeme!" a pak ujížděl nad Černým mořem do Krymu. Tam se pozdravil s ostatními budovateli a následoval koncert... Ruská federace byla definitivně se svým Krymským poloostrovem propojena mostní konstrukcí...\nPS: Banderovský ďábel nikdy nespí; ve svém komentáři následně uvedla ruská diplomatická mise: „Publikace Washington Examiner 15.května zveřejnila provokativní článek Toma Rogana s výzvou vyhodit do vzduchu Krymský most. Nic však nemůže ospravedlnit výzvu k teroristickému útoku a vraždě lidí. Domníváme se, že tento materiál je odrazem skutečných záměrů určité části washingtonského establishmentu, pokračujícího v linii podněcování nenávisti a nepřátelství mezi Ukrajinou a Ruskem..." Rogan zejména napsal, že „Ukrajina musí nyní zničit prvky mostu", a že „má prostředky k útoku ze vzduchu".\nAutor článku nejenže navrhuje kyjevské vládě zrůdný radikální scénář, ale také diskutuje o tom, jak by měl být implementován. Ukrajinské letectvo je údajně docela schopné zasáhnout most, ale mělo by to být tak, aby počet obětí byl minimální, poradil šlechetný mírotvůrce Rogan. Jak by Moskva reagovala na chystanou sabotáž? Podle Rogana by s největší pravděpodobností došlo k eskalaci násilí na východě Ukrajiny. Je si prý jistý, že hned po Mistrovství světa ve fotbale v Rusku od 14. 6. do 15. 7. 2018 by násilí postupně pohltilo celou Ukrajinu. A proto by nynější zničení mostu přinejmenším dočasně sloužilo jako „nezaměnitelný signál, že Ukrajinci nechtějí přijmout krádež území". http://www.prvnizpravy.cz/zpravy/zpravy/rusko-ostre-protestuje-proti-americke-vyzve-bombardovat-krymsky-most/\nDěkuji srdečně, pane Bartle; Krym miluji, prožil jsem na něm nezapomenutelné chvíle...\nMoc pěkně napsané, díky pane Olšere!\nCelý článek asi bude nějaký hoax.Vždyť "pravdomluvní" Ukrajinci tvrdili,že tam nelze žádný most postavit a že Rusko lže a nic nestaví.Tak jak by mohl Putin jet přes most,které dle Ukrajinců nelze postavit.Pro pana Přibyla:Ta tragedie byla zaviněna i občany tohoto státu,který nečinně přihlížel svojí devastaci.Lidé,jejichž předci byli okupováni Německem(360000 mrtvých) a později SSSR(126 mrtvých) posílá své vojáky okupovat jiné země a ještě se tím politici chlubí,viz i prezident Zeman.A je tady dost velká pátá kolona,která chce vymazat český stát i národ z povrchu světa.


Podnikatelé nesouhlasí s povinností platit svým zaměstnancům zdravotní prohlídky - Podnikatel.cz\nPodnikatel.cz » Podnikatelé nesouhlasí s povinností platit svým zaměstnancům zdravotní prohlídky\nPodnikatelé nesouhlasí s povinností platit svým zaměstnancům zdravotní prohlídky\n" Firmám a zaměstnancům stačí, že stát ukládá povinnost pravidelných prohlídek. Není však důvod, proč by za tuto povinnost měly platit firmy. Zdravotní poplatky jsou věcí systému zdravotního pojištění. Přesun poplatku na firmy se nám nezdá šťastný. O řešení, kdy by povinné prohlídky platily firmy, by bylo možné uvažovat pouze tehdy, když by došlo k jiným výrazným úlevám na daních. Podnikatelé však v současnosti platí daně až příliš vysoké a není důvod požadovat od nich další zvláštní příspěvky," myslí si předseda Unie malých a středních podniků ČR David Šeich.\nUnie na druhou stranu deklaruje, že si uvědomuje nutnost reforem a vládu v reformních krocích podporuje. V tomto případě se však jedná o přesun problému zdravotního pojištění na podnikatele, nikoliv o jeho odstranění. Pokud jsou roční náklady pro podnikatele způsobené tímto opatřením odhadované na víc jak 100 milionů korun ročně, jedná se o obrovskou zátěž pro firmy, která dolehne především na nejmenší podnikatele, domnívá se Unie. Opatření by však znamenalo pro podnikatele nejen větší výdaje, ale také více administrativy. Přesun poplatků se tak podle Unie neslučuje s tím, že vláda deklaruje snižování administrativy pro podnikatele. Ocenili bychom, pokud by vláda návrh znovu zvážila a pokusila se najít jiné řešení, které by bylo pro podnikatele přijatelnější, uzavírá své stanovisko Unie malých a středních podniků ČR.\nAdministrativa tíží malé podnikatele napříč Evropou


Radegast nově i v praktické 1,5 litrové PET láhvi | ALKOHOLIA.CZ ™\nNejprodávanější moravské pivo je od 30. srpna k dostání v novém typu obalu. Tradiční sklo a plechovky doplnila mezi pivaři stále oblíbenější PET lahev. Nová 1,5 litrová lahev se světlým výčepním pivem Radegast Originál…\nNejprodávanější moravské pivo je od 30. srpna k dostání v novém typu obalu. Tradiční sklo a plechovky doplnila mezi pivaři stále oblíbenější PET lahev.\nNová 1,5 litrová lahev se světlým výčepním pivem Radegast Originál najde uplatnění zejména při výpravách do přírody, kdy vynikne její vysoká odolnost proti rozbití a také schopnost tohoto obalového materiálu déle udržet pivo ve správné teplotě.\nObliba PET lahví stále roste\nRadegast přichází s plastovou PET lahví v období, kdy trh zaznamenává růst obliby tohoto typu obalu. „Signál od spotřebitelů je jasný. PET lahev u svého piva vyžadují. To nejdůležitější je pro nás nabídnout výbornou chuť našeho piva co nejvíce spotřebitelům a k tomu nám nová PET lahev pomůže,“ přiblížil hlavní motiv Ivo Kaňák, manažer pivovaru Radegast.\nDesign speciálně pro Radegast\nDistribuce Radegastu v PET lahvi se rozběhla 30. srpna. Již nyní je nové balení dostupné ve většině prodejen, kde lidé Radegast běžně nakupují. Například v síti marketů Albert je nový produkt ke koupi za čtyřiatřicet korun, jeho cena je tedy vyšší než u skleněných láhví.\nČtěte také: Ostravar uvede na trh pivo v PET lahvi\nOne Reply to “Radegast nově i v praktické 1,5 litrové PET láhvi”\nKrušovická Desítka nyní i v 1,5 litrové PET lahvi napsal:\n[…] Čtěte také: Ostravar bude i ve dvoulitrové PET lahvi. Už od 1. října Radegast nově i v praktické 1,5 litrové PET láhvi […]


Květnová Studna celá v kavárně\nSituace v lidském životě se mění a ovlivňují naplánované programy. Proto také květnové Setkání u studny, výjimečně v úterý 2. 5., protože na pondělí připadá svátek 1. máje, nebude mít hosta a ani první část v sakristii katedrály. Celé Setkání u studny se odehraje v kavárně Amadeus na Václavském nám. od 17.30 hod., kde bude nabídnuta komentovaná projekce švédského filmu Tak jako v nebi. Kdo přemýšlí o domově, hudbě, zpěvu, lidských vztazích, o člověku… a vůbec o životě jako uměleckém díle, tomu se dostane nepřeberného množství materiálu k přemýšlení a inspiraci. Ale také množství vpravdě lidských situací, které diváka upřímně rozesmějí, potěší a posílí.\nČíst dál: Květnová Studna celá v kavárně\nDubnová Studna s představitelem sv. Františka\nDubnové setkání nabídlo kromě slova i zpěv doprovázený tahací harmonikou. Jan Horák, herec a pastorační asistent v Roudnici nad Labem, doprovodil první část, opět kompozice úryvků Písma, tentokrát známý příběh vzkříšení Lazara spolu se žalmem 130 a úryvkem z proroka Ezechiela proložené básněmi Jiřího Víchy, tóny tahací harmoniky. Ta je součástí jeho divadelního představení jednoho herce o sv. Františkovi, z kterého při setkání v kavárně Amadeus poskytl několik ukázek, a to i v italštině, ve které teď představení nastudovává, aby ho v létě představil publiku v Itálii. Honzovo povídání o jeho životě divadelním i duchovním, o jeho cestě ke Kristu a s Kristem, o zkušenostech pedagogických a režijních, o rozmanité spolupráci bylo provázeno pohybem plným rytmu, zpěvem a kytarou a gejzírem chuti a radosti z toho, co předává druhým lidem. Dubnové Setkání u studny nabídlo „vodu“ opravdu svěží a občerstvující.\nČíst dál: Dubnová Studna s představitelem sv. Františka\nSetkání u studny s Janem Horákem\nJan Horák, herec, dříve člen činohry Slováckého divadla v Uherském Hradišti, nyní pastorační asistent ve farnosti Roudnice nad Labem, ale stále celou bytostí divadelník, autor představení – performance, vystoupení jednoho herce v divadelním vyprávění o sv. Františkovi, člověk mnoha zájmů a dovedností, to bude hlavní host dubnového Setkání u studny.\nV první půli jako obvykle zazní kompozice vybraná z úryvků Písma a poezie, tentokrát to budou básně Jiřího Víchy.\nČíst dál: Setkání u studny s Janem Horákem\nČíst dál: Gregoriánský chorál u studny\nSetkání u studny s gregoriánským chorálem\nSníh, mráz, chřipkové období a dočasné uzavření kavárny Amadeus rozhodlo o zrušení Setkání u studny v pondělí 6. února.\nSetkání u studny v postní době věnuje veškerý svůj čas gregoriánskému chorálu. Vedoucí brněnské Svatomichalské scholy Josef Gerbrich nejprve představí gregoriánský chorál v sakristii katedrály sv. Václava, proto bude začátek o 15 min. dříve, aby potom v 17.45 mohl chorál zaznít v lodi katedrály v podání členů Svatomichalské scholy. Doznění zážitků pak bude mít prostor v kavárně Amadeus od 18.15, kde bude možnost popovídat si jak s Josefem Gerbrichem, tak se členy scholy.\nKdo chce občerstvit své srdce, přijďte se ponořit do zpěvu gregoriánského chorálu v pondělí 6. března od 17.15 hod. v katedrále a v kavárně na Václavském nám. v Olomouci.\nČíst dál: Setkání u studny s gregoriánským chorálem\nProsincové Setkání u studny\nHostem setkání byl Marek Chvátal, redaktor Radia Proglas a autor pořadů „Bez obav?“, ve kterém rozmlouvá s lidmi různých zemí a kultur, kteří dobrovolně či nuceně museli opustit své domovy. Jak se k těmto rozhovorům dostal, co mu tato rozmanitá setkání přinášejí a jak pohnuté životy těchto lidí pohybují s jeho pohledem na život, který žije on sám, to bylo téma prosincové Studny: „Výzva k natočení rozhovorů s bratry kapucíny pocházejícími z různých světadílů, kteří se ocitli pod jednou střechou kláštera, nastartovala můj zájem o svědectví lidi, kteří se ocitnou v jiném světě a mimo jejich kulturu. Přínosný je také jejich pohled na naši kulturu a náš život v České republice. Tato setkání mě přivedla i k našim lidem, kteří ale žijí na okraji společnosti,“ řekl mimo jiné Marek Chvátal. „Díky těmto rozhovorům se seznamuji s různými tématy ze sociální oblasti života lidí a to samozřejmě ovlivňuje i můj pohled na život a posunuje mě to i při vyhledávání dalších žhavých témat našeho současného života.“\nČíst dál: Prosincové Setkání u studny


Výročí připadající na úterý 30. června 2020 — PražskýDEN.cz\n30. června 2020 ∙ 00:00\nÚterý 30. června je 182. dnem roku 2020. Do konce roku zbývá 184 dní. Nejvyšší naměřená teplota v tento den v pražském Klementinu byla 37,7 °C (2019) a nejnižší 8,0 °C (1904). Průměrná historická teplota v Praze je 18,5 °C.\nPůvod ženského křestního jména Šárka není zcela jasný. Dle některých výkladových teorií jde o uměle vytvořené jméno, které bylo odvozeno od skalnatého hřbetu na severozápadním okraji Prahy. Tato oblast se označuje právě jako Šárka a jméno, se kterým se setkáváme již v kronice Kosmase, by pak tedy mělo význam „hřbet“, „návrší“. Jméno Šárka bývá také dáváno do souvislosti s korsickými slovy „sar“, „sarra“, španělským „sierra“ nebo albánským „sharane“. Význam všech slov je „horský hřbet“, „hora“, „skála“ nebo „návrší“.\n1894 (před 126 lety) – V Londýně byl slavnostně otevřen Tower Bridge.\n1945 (před 75 lety) – Vznikla Státní bezpečnost, československá politická policie.\n1997 (před 23 lety) – V pražském metru dojezdily soupravy metra Ečs. Nahradily je soupravy 81-71, 81-71M a první soupravy M1.


A-HOTEL.com - Gästehaus zur Linde, dům pro hosty, Ingolstadt, Německo - online rezervace ubytování, kontakt\nHlavní stránka A-HOTEL.com → Evropa → Německo → Ingolstadt → Gästehaus zur Linde\n(1.9 km od centra)\nTento penzion se nachází v Ingolstadtu, 10 minut jízdy autobusem od centra města a 800 metrů od dálnice A9. Nabízí nekuřácké pokoje a neplacené parkování. Všechny pokoje v Gästehaus zur Linde mají malou koupelnu, fén, TV, ručníky a Wi-Fi zdarma. V přízemí je k dispozici společenská místnost a kuchyňský kout s nápoji a kávovary. Pekárna se nachází přímo přes ulici a hosté zde obdrží 10% slevu. Mnoho obchodů a restaurací je také vzdáleno do 10 minut pěšky. Gästehaus zur Linde leží 15 minut pěšky od vlakového nádraží Ingolstadt Nord a jen 50 metrů od autobusové zastávky Geibelstraße s přímým spojením k outletovému nákupnímu centru Ingolstadt Village i do centra Ingolstadtu.\nUkázat více fotografií - Gästehaus zur Linde, Ingolstadt\nDřevěná/Parketová podlaha, Fén, Koupelna, Moskytiéra, Povlečení, Psací stůl, Ručníky, Skříň/Šatna, Sprcha, Toaleta, Toaletní papír, Topení, Trezor, TV, TV s plochou obrazovkou, Vana, Ventilátor, Vyšší patra jsou dostupná pouze po schodech, Župan\nDřevěná/Parketová podlaha, Fén, Koupelna, Moskytiéra, Povlečení, Psací stůl, Ručníky, Skříň/Šatna, Sprcha, Toaleta, Toaletní papír, Topení, Trezor, TV, TV s plochou obrazovkou, Vana, Ventilátor\nGästehaus zur LindeCelkem 89% Od 100%\nLenting (3 hotelů) - 6 km\nGaimershein - 7 km\nGroßmehring (2 hotelů) - 8 km


Izrael a židovský svět odsuzuje útok v Nice a volá po sjednocení – DIS ÚK\nJERUZALÉM – Izraelští představitelé v pátek odsoudili teroristický útok kamionem, který na oslavách francouzského státního svátku zanechal ve městě Nice přes osmdesát mrtvých a desítky zraněných. Izraelský prezident Reuven Rivlin zaslal kondolenční dopis svému francouzskému protějšku. „Je bolestí a smutkem, že musím znovu psát a vyjádřit hlubokou soustrast, ve jménu všech Izraelců, po strašném teroristickém útoku v Nice,“ napsal Rivlin a urgoval potřebnost sjednoceného boje proti mezinárodnímu teroru. „Izraelci dnes stojí v jednotě s francouzskými občany. Izrael je připraven pomoci francouzské vládě s bojem proti tomuto zlu, dokud nebude poraženo,“ nechal se slyšel izraelský premiér Benjamin Netanjahu. Rabín Josef Pinson, vyslanec hnutí Chabad v Nice dodal, že místní komunitu terorismus nezlomí a Židé budou dál pokračovat ve svých každodenních životech. „Dále se budeme připravovat na šabat v košer obchodech a docházet na bohoslužby do synagog,“ dodal rabín hnutí, podle jehož informací bylo mezi zraněnými i pět členů místní židovské komunity. „Zbabělý automobilový útok těmi nejsilnějšími termíny“ odsoudili i palestinští představitelé.\nPrezident Světového židovského kongresu Ronald S. Lauder odsoudil útok v Nice a ve svém prohlášení naléhá na mezinárodní společenství, aby se sjednotilo a „vyrvalo terorismus z jeho kořenů.“ Rovněž představitelé Evropského židovského kongresu vyjádřili „rozhořčení, smutek a hlubokou solidaritu s francouzským lidem.“\nVe čtvrtek 14. července ve večerních hodinách najel kamionem do tisícového davu lidí slavících svátek dobytí Bastily na promenádě ve městě Nice pravděpodobně jednatřicetiletý Francouz tuniského původu. Svědci události popisovali, že když narazil do prvních lidí, začal přidávat plyn, aby škody na životech byly co největší. Řidič z vozu, který po promenádě ujel asi dva kilometry, i střílel. Později, když byl útočník zneškodněn policií, našly se v kabině vozu střelné zbraně a granáty.\n← JAK SI BABIŠ OCHOČIL EVROPSKOU DOTAČNÍ POLITIKU – ANEB KRÁL BABIŠ A JEHO FEUDALISMUS\nPoslankyně Černochová: Francouzi ze sebe dobrovolně udělali stádo ovcí →


Fler BLOG | jari.ticha / Slunečnice - soutěžní blog klubu Podpořme své prodeje\nSlunečnice - soutěžní blog klubu Podpořme své prodeje\nV klubu Podpořme své prodeje jsme tentokrát tvořili na krásné téma : SLUNEČNICE\nMožná právě slunečnice je první květinou zrozenou na naší planetě. Slunečnice roční může dorůst až do výše tří metrů a květ může mít v průměru až půl metru. Není divu, že je tato nádherná květina zasvěcena právě Slunci. Slunečnice pěstují už indiáni ve starověkém Mexiku, Peru a Severní Americe. Inkové uctívají slunečnici se zářivě žlutými květy jako královskou, božskou a kouzelnou rostlinu. Ze stonků a listů získávají pevná vlákna. Mayové užívají elixír z uvařených okvětních plátků jako afrodiziakum.\nDnes existuje velké množství druhů slunečnic, od žluté, oranžové až po červené odstíny okvětních lístků. Tato paleta barev nám věrně připomíná proměnlivou barevnost Slunce. Slunečnice se již mnohokrát stala námětem pro malíře a básníky. Kdo opěvuje slunečnice miluje léto, světlo a život. Život je věčný kruh či spirála, a obojí představuje právě květ slunečnice. Spirála, jeden ze symbolů posvátné geometrie, je symbolem Slunce, ono zas dává sílu, vitalitu a energii všemu živému. Slunce je světlo a světlo je láska. Všechno souvisí se vším. Pozorně si prohlédněte velký květ slunečnice, od jeho středu jsou semena uspořádána v několika do kruhu točících se spirál, jak levotočivých, tak pravotočivých. Spirála je jedním z nejdůležitějších symbolů v magii.\nMagické rituály: květ slunečnice představuje energii tvoření v té nejpřirozenější podstatě a formě, symbolizuje také dobromyslnost. Semínka použijeme při rituálech zaměřených na splnění přání, k získání vědomostí, moudrosti, úspěšnému studiu. Květ slunečnice použijeme při rituálech týkajících se zlepšení finanční situace. Okvětní lístky se sbírají po rozkvětu, sušené se přidávají do osvěžujících koupelí. Slunečnice má ve světě květin výsostné postavení, ale nesmíme zapomenout, že v každé rostlině je skrytá sluneční energie.\nZářivá, dobromyslná, krásná a usměvavá tanečnice, za slunečního svitu opilá hudbou sfér, vášnivě a romanticky zahleděná k nebeskému zrcadlu, slunečním větrem obdarovaná jemnou esencí denní Hvězdy, jejíž jméno nese zlatem vepsané v barvě okvětních lístků – SLUNEČNICE\nTvořili jsme podle této paletky :\nna výrobku byly povinné alespoň dva odstíny z nabízené paletky : žlutá, béžová, šedá světlá a tmavá a tmavě hnědá\n- pozadí výrobku na hlavní fotografii - šedé\nProhlédněte si soutěžní výrobky, posuďte, jak se nám povedly, jak splnily dané zadání a rozdělte jim své hlasy.\nHlasovat můžete do 26.9.2020\nšipinka»Žlutý Středový ubrus - slunečnice\nOd jari.ticha v Soutěže uživatelů | 20.9.2020 14:57\n55x přečteno | líbí se 9 uživatelům


/ ŽENY/ Vibrátory/ na dráždění bodu-G/ Minds of Love - Sergio purple\nDvojité vzrušení Vám dodá tento dobíjecí vibrátor ergonomického tvaru s hladkým povrchem ze 100% silikonu. O Vaše potěšení, se starají 3 výkonné motory s nezávislým umístěním, nabízející 7 režimů vibrací. Vše ovládáte pomocí dvou tlačítek, které jsou umístěné na spodní straně vibrátoru. Nabízejí tak pohotové a komfortní ovládání v průběhu hrátek. Konstrukce vibrátoru je vodotěsná. Vibrátor nabíjíte pomocí USB kabelu. Délka: 20 cm Průměr: 3 – 3,3 cm Materiál: lékařský silikon Značka: Minds of Love, Německo\nkód produktu: 670000031348\nVlastní adaptér - nabíjení prostřednictvím USB kabelu (nejsou potřeba žádné baterie)