Mgr. Matouš Pelikán (*1982 ) - Hlídač státu.\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 )\nSponzor KDU-ČSL v 2014, hodnota daru 21 356 Kč\nSponzor KDU-ČSL v 2011, hodnota daru 19 924 Kč\nAngažoval se v 4 státních firmách. Angažoval se také v 18 soukr.firmách, tyto firmy získaly od státu od 2016 celkem 25 smluv v celkové výši 906 206 Kč.\nHlídat nové smlouvy v registru smluv spojené s Mgr. Matouš Pelikán a navázanými firmami\nHlídat nové veřejné zakázky spojené s Mgr. Matouš Pelikán a navázanými firmami\nHlídat všechny novinky o Mgr. Matouš Pelikán a navázaných firmách ve všech databázích\nMgr. Matouš Pelikán osobně v insolvenčním rejstříku\nMgr. Matouš Pelikán osobně není v insolvečním rejstříku jako dlužník. Upozornit, když se stane dlužníkem\nMgr. Matouš Pelikán osobně není v insolvečním rejstříku jako věřitel. Upozornit, když se stane veřitelem\nMgr. Matouš Pelikán osobně není v insolvečním rejstříku jako insolvenční správce. Upozornit, když se stane insolvenčním správcem\nFirmy navázané na Mgr. Matouš Pelikán v insolvenčním rejstříku\nFirmy navázané na Mgr. Matouš Pelikán se vyskytují v 72 insolvencích jako věřitel. Vyhledat je. Pohlídat změny\nFirmy navázané na Mgr. Matouš Pelikán nejsou v insolvečním rejstříku jako dlužník. Upozornit, když se stane dlužníkem\nFirmy navázané na Mgr. Matouš Pelikán nejsou v insolvečním rejstříku jako insolvenční správce. Upozornit, když se stane insolvenčním správcem\nVeřejné zakázky firem navázaných na Mgr. Matouš Pelikán\nFirmy navázané na Mgr. Matouš Pelikán se vyskytují v 53 veřejných zakázkach jako zadavatel. Vyhledat zakázky. Pohlídat změny\nFirmy navázané na Mgr. Matouš Pelikán se vyskytují v 2 veřejných zakázkách jako dodavatel. Vyhledat zakázky. Pohlídat změny\nZákladní info V insolvenčním rejstříku ( 72 výsledků) Účast ve veřejných zakázkách ( 55 výsledků) Rozhodnutí UOHS ( 9 výsledků) Příjemci dotací ( 4 výsledky) Centrální registr oznámení ( 4 výsledky) Faktury ministerstev ČR (jeden výsledek) Sponzor politických stran Bankovní transakce na účtech polit.stran\nHledání informací s vazbou na Mgr. Matouš Pelikán\nPokud napíšete do hledání text osobaId:matous-pelikan, zobrazí se smlouvy, veřejné zakázky, dary a další informace, které mají vazbu na Mgr. Matouš Pelikán nebo firmy touto osobou přímo či nepřímo vlastněnou či řízenou.\n18.12.2015 12.12.2019 Oddlužení Krajský soud v Ostravě\nAdam Baláž (*1992)\n23.04.2018 12.12.2019 Oddlužení Krajský soud v Ostravě\nJana Spáčilová IČ:04045246\n27.06.2019 11.12.2019 Oddlužení Krajský soud v Ostravě\n4.07.2019 11.12.2019 Oddlužení Krajský soud v Ostravě\n4.09.2019 10.12.2019 Oddlužení Krajský soud v Ostravě\n514772 Ministerstvo životního prostředí\n20.11.2015 neuvedeno neuvedeno FANAP, SPOL. S R.O.\nNalezli jsme 4 bankovní transakce (celkem 322 110 Kč)s politickými stranami s osobou se jménem Mgr. Matouš Pelikán.Ukázat tyto bankovní transakce\nVztah Mgr. Matouš Pelikán s firmou\nDopravní podnik města Olomouce, a.s. - firma (spolu)vlastněná státem či samosprávou 484 smluv\ncelkem 2 mld. Kč Člen dozorčí rady v Dopravní podnik města Olomouce, a.s. (7. 1. 2019 - 8. 4. 2019)\ncelkem 552 mil. Kč Člen statutárního orgánu v Lesy města Olomouce, a.s. (od 1. 4. 2015)\ncelkem 107 mil. Kč Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019)\ncelkem 694 415 Kč Člen dozorčí rady v Jihomoravské pivovary, a.s. (od 17. 3. 2016)\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda společenství vlastníků v Společenství vlastníků třída Míru 772/5, 773/7 a 774/9 Olomouc - Nová Ulice\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda výboru v Společenství vlastníků Zeyerova 928, 929 v Olomouci\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda společenství vlastníků v Společenství vlastníků jednotek pro dům Schweitzerova 237/81\ncelkem 122 126 Kč Společník s vkladem v FANAP, spol. s r. o. (23. 3. 2016 - 1. 2. 2017)\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda společenství vlastníků v Společenství vlastníků jednotek pro dům čp. 586 - REZIDENCE U PARKU, k. ú. Lazce, obec Olomouc\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda výboru v Společenství vlastníků bytů a domů Foerstrova 24, 26, 28\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda výboru v Společenství vlastníků jednotek domu Hněvotínská 46, č.p. 522\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda společenství vlastníků v Společenství vlastníků jednotek pro dům Wanklova 759/8 v Olomouci\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda výboru v Společenství vlastníků Stiborova 610/28, Olomouc\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → Předseda společenství vlastníků v Společenství vlastníků jednotek Okružní 1286/11, Olomouc\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → Předseda společenství vlastníků v Společenství vlastníků pro dům Libušina 9/44 v Olomouci\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda výboru v Společenství vlastníků jednotek I.P. Pavlova 853/14, Olomouc\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda výboru v Společenství vlastníků jednotek v domech Žilinská č. 1127/32, 1128/34 Olomouc\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda výboru v Společenství vlastníků jednotek, Schweitzerova 441/72, 442/70 Olomouc\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda společenství vlastníků v Společenství vlastníků jednotek pro dům Valdenská 415/19, Olomouc\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda společenství vlastníků v Společenství vlastníků jednotek Na Zákopě 443/2, Olomouc\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda výboru v Společenství vlastníků pro dům Jungmannova 911/9 v Olomouci\nMgr. Matouš Pelikán (*1982 ) Člen statutárního orgánu v Správa nemovitostí Olomouc, a.s. (1. 1. 2019 - 8. 4. 2019) → předseda výboru v Společenství vlastníků jednotek domu Šantova 2, Olomouc


sv. Bartoloměj (svátek 24.8.) | Pastorace.cz\n„Čím nás může tento takřka anonymní světec inspirovat?\nRád se s vámi rozdělím o slova, kterými jsem byl sám překvapen. Říká se totiž, že kněží káží především sami sobě. Dnes se toto rčení pro mne naplnilo.\nMši svatou považuji za vyvrcholení dne. Dnešní večerní bohoslužba byla nesena svátkem sv. Bartoloměje. „Čím nás může tento takřka anonymní světec inspirovat?“ ptal jsem se.\nSv. Bartoloměj (v 9. stol. ztotožnění s Natanaelem) není zmiňovaný ve výčtu dvanácti apoštolů. Řecká tradice ho ztotožnila se Šimonem Kananejským (Mk 3, 18). Ale jinak ho církevní otcové nepovažují za apoštola.\nNatanael (Bartoloměj) se vyskytuje v Novém zákoně výslovně na dvou místech Janova evangelia: 1, 43-51 a 21, 2. I přesto, že o něm víme málo, myslím, že to stačí k tomu, abychom se jím nechali inspirovat. Podívejme se na první příběh.\nNatanael ležel pod fíkovníkem. Je možné a pravděpodobné, že tam skutečně ležel, ale evangelista Jan se zajímá i o detaily. Ležet pod fíkovníkem má ve skutečnosti i svůj symbolický význam. Kdo leží pod fíkovníkem, ten rozjímá o Tóře – Zákoně Hospodinově. Natanael se tedy připravuje na setkání s Mesiášem četbou a studiem Písma. Že to tak skutečně bylo, vycítíme z několika drobností v příběhu. Tak například, když mu Filip oznamuje, že nalezl Mesiáše, o kterém se psalo v Písmu, Ježíše z Nazareta, Natanael odpovídá ovlivněn četbou proroků: „Z Nazareta? Co odtamtud může vzejít dobrého?“ A nebo Ježíšova výzva, že uvidí věci větší než praotec Jákob (Gn 28, 12). Ježíš, vidící do srdce člověka, mluvil jazykem, který byl Natanaelovi vlastní.\nNatanael se připravoval na setkání s Mesiášem četbou a studiem Písma. To samé můžeme zažít i my, když budeme trpělivě a s pravidelností rozjímat Písmo svaté. „Mluv, Pane, tvůj služebník naslouchá.“ Kdo čte, nemluví, ale poslouchá. Jistě uslyšíme jeho hlas. Jistě poznáme mezi řádky jeho tvář. Jistě se Písmo stane světlem pro naše kroky. Máme naději, že zažijeme to, co zažil Natanael – Bartoloměj.\nDruhý příběh, ve kterém Natanael vystupuje je zázračný rybolov. Spolu s ostatními apoštoly se setká s Ježíšem zmrtvýchvstalým. V tomto okamžiku se stává apoštolem – tedy v překladu „poslaným“. Ježíš jej poslal hlásat radostnou novinu o tom, že Bůh se stal jedním z nás, aby nám ukázal boží blízkost a tedy i štěstí bez míry pro ty, kteří v něho uvěří.\nPodle církevních otců představuje moře svět zvláště v jeho chaotičnosti, nepřehlednosti a marnosti. Ryby jsou symbolem lidí a síť je církev. Apoštolové na přání Pána spustí síť a zahrnou množství ryb. Takové množství, že by se síť za normálních okolností trhala, ale protože je to z Boží milosti, síť se neroztrhne.\nNatanael – Bartoloměj jde životem a hlásá radostnou zvěst. Podle legendy jej hlásání stálo kůži. Tu mu totiž stáhli, aby ho mučili a nakonec zabili. Lidová moudrost používá obrat „sedřít mu kůži“. Natanael přišel sice o kůži, ale ne o věčný život.\nVidíte, další inspirace pro náš život z víry. Stojí mi za to Ježíš a Boží království? Svatý Bartoloměji, oroduj za nás!\nTémata: Osobnosti, světci, svatí, apoštol, Poslání, Bible, Boží slovo, Písmo svaté


Vydejnik vody - Cochces.cz\nVýdejník vody - DK2V66 - černý\nPodlahový výdejník na vodu v barelu chladí a ohřívá vodu. Kompresorové chlazení. Nový moderní design a jednoduchá obsluha. Barva černá.\nVýdejník vody - DK2V66 - bílý\nPodlahový výdejník na vodu v barelu chladí a ohřívá vodu. Kompresorové chlazení. Nový moderní design a jednoduchá obsluha. Barva bílá.\nKeramický výdejník vody s motivem\nJednoduché stáčecí zařízení bez chlazení a ohřevu, do jehož hrdla se vkládá 5-ti galonový barel s vodou.\nBimbovo osvěžení – jednoduché řešení pro Vás a Vaše děti! Konec problémů s pitným režimem Vašich ratolestí! Pouhým stisknutím chobotu do přistaveného pohárku vytéká nápoj. Snadno ovladatelné i nejmenšími. Z nuceného pití se stane hra, potřebný pitný režim se stane hitem dětí. Možno použít i různé štávy! Rozměr: v. 38 cm, š. 20 cm, h. 17 cm, objem zásobníku cca 2,4 l....\nKohout opěrný žlutý - šedý\nKohout opěrný žlutý (vlažná voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. Barva šedá (pro stříbrný výdejník vody).\nKohout opěrný modrý - šedý\nKohout opěrný modrý (studená voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. Barva šedá (pro stříbrný výdejník vody).\nKohout opěrný červený - šedý\nKohout opěrný červený (teplá voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. Barva šedá (pro stříbrný výdejník vody).\nKohout opěrný žlutý\nKohout opěrný žlutý (vlažná voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. Barva bílá (pro bílý výdejník vody).\nKohout opěrný modrý\nKohout opěrný modrý (studená voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. Barva bílá (pro bílý výdejník vody).\nKohout opěrný červený\nKohout opěrný červený (teplá voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. Barva bílá (pro bílý výdejník vody).\nKohout opěrný modrý KOMPLET - stříbrný\nKohout opěrný modrý (pokojová voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. KOMPLET i s opěrnou částí (s vnitřním závitem pro napojení na vývod vody). Barva stříbrná (pro stříbrný výdejník vody).\nKohout opěrný žlutý KOMPLET - stříbrný\nKohout opěrný žlutý (pokojová voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. KOMPLET i s opěrnou částí (s vnitřním závitem pro napojení na vývod vody). Barva stříbrná (pro stříbrný výdejník vody).\nKohout opěrný červený KOMPLET - stříbrný\nKohout opěrný červený (teplá voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. KOMPLET i s opěrnou částí (s vnitřním závitem pro napojení na vývod vody). Barva stříbrná (pro stříbrný výdejník vody).\nKohout opěrný modrý KOMPLET\nKohout opěrný modrý (pokojová voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. KOMPLET i s opěrnou částí (s vnitřním závitem pro napojení na vývod vody). Barva bílá (pro bílý výdejník vody).\nKohout opěrný žlutý KOMPLET\nKohout opěrný žlutý (pokojová voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. KOMPLET i s opěrnou částí (s vnitřním závitem pro napojení na vývod vody). Barva bílá (pro bílý výdejník vody).\nKohout opěrný červený KOMPLET\nKohout opěrný červený (teplá voda), pro všechny modely nabízených výdejníků. KOMPLET i s opěrnou částí (s vnitřním závitem pro napojení na vývod vody). Barva bílá (pro bílý výdejník vody).\nVýdejník vody s třístupňovou filtrací, technologie Firewall® pro dokonale čistou vodu, 4 stupně teploty vody Váš prohlížeč nepodporuje přehrávání HTML5 videa. Dopřejte si zdravou vodu Konzumujte pouze maximálně čistou vodu díky zařízení Waterlogic Cube Silver. Jedná se o kompaktní stolní výdejník vody s filtrací. Technologie Firewall UV zajistí dokonale čisto...\nLednice s mrazákem 170.2cm, A++, objem 166/64l, 38dBA, madlo, mrazící výkon 3kg/24hod., LED osvětlení, VitControl Plus, Anti-Bacteria Systém, barva bílá chladnička Amica VD 1441 AWX, A+, hlučnost 40 dB, tichá, 4 poličky, výdejník vody, Anti-bacteria System, automatické odmrazování chladničky, univerzální dvířk...\nLednice s mrazákem 170.2cm, A++, objem 166/64l, 38dBA, madlo, mrazící výkon 3kg/24hod., LED osvětlení, VitControl Plus, Anti-Bacteria Systém, nerez chladnička Amica VD 1441 AWX, A+, hlučnost 40 dB, tichá, 4 poličky, výdejník vody, Anti-bacteria System, automatické odmrazování chladničky, univerzální dvířka, le...\nLednice s mrazákem s nápojovým automatem, 144cm, A+, objem 160/44l, 40dB, automatické rozmrazování u chladničky, skladovací doba při poruše 21hod., mrazící výkon 2kg/24hod., bílá barva chladnička Amica VD 1441 AWW, A+, hlučnost 40 dB, tichá, 4 poličky, výdejník vody, Anti-bacteria System, automatické odmrazování chladničky, univerzální dvířka,...\nLednice s mrazákem s nápojovým automatem, 144cm, A+, automatické odmrazování objem 160/40l, 40dB, systém Anti-bacteria, mrazící výkon 2kg/24hod., nerez chladnička Amica VD 1441 AWX, A+, hlučnost 40 dB, tichá, 4 poličky, výdejník vody, Anti-bacteria System, automatické odmrazování chladničky, univerzální dvířka, levé i pravé otvíráníVolně stojící kombi...\nPopis produktu: Třída spotřeby energie: A++ Objem chladící části: 213 l Objem mrazáku: 94 l Výdejník pitné vody: Ano Klimatická třída: SN-T Hlučnost: 39 dB Elektronické ovládání: LED ukazatele LowFrost: Ano Počet poliček: 4 Počet nastavitelných poliček: 2 Držák na láhve: Ano CrisperBox: Zásobník na zeleninu s regulací vlhkosti Počet zásuvek mrazáku: 3 x transparentní mraz...\n* Elegantní tvar s elegantní povrchovou úpravou Aby ještě více zdůraznila pocit maximální ladnosti vaší kuchyně, je tato chladnička s mrazničkou vybavena dvířky s nerezovým vzhledem a plně integrovanými funkcemi. Povrch elektronických ovladačů je v jedné rovině s povrchem dvířek. A stejně skvěle s nimi ladí dávkovač ledu a vody. Přehled dalších vlast...\nAmerická chladnička Bosch KAD90VI30 v energetické třídě A++ o celkovém objemu 533 l, má vnitřní prostor dekorován kovovými prvky. Již nikdy nebudete muset odmrazovat díky dokonalé ochraně proti tvorbě námrazy NoFrost, která šetří váš čas a peníze. Disponuje pohodlnou regulací teploty a aktivací všech funkcí pomocí dotykových polí na panelu a vlastní osvětlený výdejník led...\nTyp: volně stojící Konstrukce chladničky: side by side Provedení chladničky: s mrazícím prostorem Umístění mrazícího prostoru: mraznička vlevo Umístění vestavby: není vestavná Objem celkem (l): 533 Objem chladničky (l): 370 Objem mrazničky (l): 163 Počet oddělených prostor v mrazničce: Klimatická třída: SN; T Nulová zóna (0-3°C): NE Hvězdičkové označení mrazícího prostoru...\nTyp: volně stojící Konstrukce chladničky: side by side Provedení chladničky: s mrazícím prostorem Umístění mrazícího prostoru: mraznička vlevo Umístění vestavby: není vestavná Objem celkem (l): 522 Objem chladničky (l): 359 Objem mrazničky (l): 163 Počet oddělených prostor v mrazničce: Klimatická třída: SN; T Nulová zóna (0-3°C): NE Hvězdičkové označení mrazícího prostoru...\nChladnička americká Energetická třída A++ Spotřeba energie 338 kWh/rok Užitný objem celkem 522 l Hlučnost 41 dB Dveře nerez s povrchem antiFingerPrint, boční strany šedá barva Vertikální madlo, alu LED osvětlení Vnitřní prostor dekorován kovovými prvky NoFrost - již nikdy žádné odmrazování! TouchControl elektronika s digitálním displejem - jednoduché, komfortní a intuiti...\nTyp: volně stojící Konstrukce chladničky: side by side Provedení chladničky: s mrazícím prostorem Umístění mrazícího prostoru: mraznička vlevo Umístění vestavby: není vestavná Objem celkem (l): 533 Objem chladničky (l): 370 Objem mrazničky (l): 163 Počet oddělených prostor v mrazničce: Klimatická třída: SN; T Nulová zóna (0-3°C): Hvězdičkové označení mrazícího prostoru: *...\nPodobné fráze: vydejnik vody fromin 1 | vydejnik vody na barel\nPro vyhledávací frázi Vydejnik vody jsme na našem vyhledávači našli 65 výsledků. Nenašli jste přesně to, co jste hledali? Zkuste frázi Vydejnik vody trochu pozměnit a opět zadat do vyhledávacího pole. Pevně věříme, že produkt, který hledáte v naší nabídce na srovnávači CoChceš.cz naleznete!


Pachatel floridského masakru na střední škole se přiznal. Byl členem extremistické skupiny - Seznam Zprávy\nZprávySvětPachatel floridského masakru na střední škole se přiznal. Byl členem extremistické skupiny\nPachatel floridského masakru na střední škole se přiznal. Byl členem extremistické skupiny\nPachatel středečního masakru na Floridě se ke svému činu přiznal. (Video: Lukáš Marek, AP, Reuters)\n16. 2. 2018 8:39\nDevatenáctiletý Nikolas Cruz obviněný ze střelby, při níž ve středu ve střední škole v americkém městě Parkland na Floridě přišlo o život 17 osob, se k činu přiznal.\nÚtočník, který ve středu na střední škole ve floridském městě Parkland zastřelil 17 lidí, se ke svému činu přiznal. V nemocnici je po masakru stále třináct zraněných, dva z nich jsou ve vážném stavu.\nCruz začal střílet před školou odpoledne místního času v době, kdy končilo vyučování. Krátce před útokem spustil požární poplach. Venku zastřelil tři osoby. Uvnitř školy střílel do pěti učeben, v nichž zabil 12 lidí. Dva lidé zemřeli v nemocnici později na následky těžkých zranění.\nÚtočník byl vyzbrojen legálně zakoupenou poloautomatickou puškou AR-15. Policistům řekl, že měl u sebe v batohu mnoho zásobníků. Později pušku a batoh zahodil a vmísil se do davu utíkajících studentů. Policie jej zadržela krátce po útoku.\nPřed rokem byl Cruz ze střední školy Marjory Stonemanové-Douglasové, kde se masakr odehrál, z kázeňských důvodů vyloučen. Byl v péči psychiatrické kliniky, už rok tam ale nedocházel. Bývalí spolužáci jej popisují jako nesmělého, jako samotáře či jako podivína. Byl také členem ozbrojené skupiny bělošských extremistů Clearwater Republic of Florida.\nDevatenáctiletý Nikolas Cruz je osiřelým adoptivním dítětem. Oba jeho adoptivní rodiče zemřeli, matka loni v listopadu. Po smrti matky se přestěhoval k jiné rodině. Ta měla za to, že trpí depresemi, což přičítala skonu adoptivní matky.\nKvůli komentáři na internetu po střelci pátrala FBI\nV jednom písemném příspěvku pod videem na YouTube údajně tvrdil: „Stanu se profesionálním školním střelcem.” Na tento výrok upozornil loni v září jeden vloger americkou FBI. Ta uvedla, že komentář na serveru YouTube vyšetřovala, ale nedokázala autora příspěvku identifikovat. Příspěvek pocházel z uživatelského účtu nesoucího jméno Nicolas Cruz, napsala agentura AP.\nSousedé z ulice, kde Cruz žil, uvedli, že je děsil tím, že v okolí střílel veverky, králíky a také slepice, které chovali na dvorcích. „Zabíjení zvířat nepředstavovalo pro toho mladíka žádný problém,” řekla agentuře AP Rhonda Roxburghová, která v sousedství žila několik let.\nMajitel obchodu se zbraněmi, ve kterém si Cruz koupil vražednou zbraň, se podle agentury AP při prodeji mladíka zeptal na jeho mentální zdraví a vyžádal si od něj doklady.\nMasakr patří mezi deset netragičtějších případů střelby na školách ve světě; je to také sedmnáctý letošní případ střelby v prostorách školy nebo v jejím okolí v USA.


Vyděláte kvůli těhotenství nebo mateřství míň? Máte nárok na příspěvek | Peníze.cz\nPetra Dlouhá | rubrika: Když se řekne | 8. 8. 2018 | 1 komentář\nKdyž těhotná nebo kojící žena dělá práci, která je s těhotenstvím nebo mateřstvím neslučitelná, nebo když její ošetřující lékař rozhodne, že její práce těhotenství nebo kojení ohrožuje, musí takovou zaměstnankyni zaměstnavatel dočasně přeložit na jinou pozici.\nKdyž vás přeřadí na práci s nižším výdělkem, než jste měla na původním místě, máte nárok na vyrovnávací příspěvek v těhotenství a mateřství – to je dávka nemocenského pojištění vyplácená státem.\nNa vyrovnávací příspěvek máte nárok také v případě, že vám příjmy klesnou, protože některé činnosti na původní pozici kvůli těhotenství nebo kojení nemůžete dělat, nemůžete pracovat na nočních směnách nebo vám klesne normovaný výkon práce.\nPokud se vám mzda sníží kvůli kratší pracovní době, vyrovnávací příspěvek nedostanete.\nVyrovnávací příspěvek se vyplácí pouze ženám zaměstnaným v klasickém pracovním poměru. Podnikatelky ani ženy zaměstnané v zaměstnání malého rozsahu nebo na bázi dohody o provedení práce či dohody o pracovní činnosti ho nedostávají.\nZa těhotenství se nevyhazuje\nVyhodit z práce těhotnou není jednoduché, chrání ji zákon. Přečtěte si, na co máte v době radostného očekávání právo:\nNa co máte v práci nárok\nJak se vyplácí vyrovnávací příspěvek\nVyrovnávací příspěvek se vyplácí za kalendářní dny, ve kterých jste byla přeložená, kromě dnů, kdy jste byla v pracovní neschopnosti či karanténě, případně ošetřovala člena rodiny, a také dnů, kdy jste čerpala mateřskou nebo rodičovskou dovolenou, pracovní volno bez náhrady příjmu nebo služební volno, za které jste nedostala plat. Příspěvek nenáleží také za dny neomluvené nepřítomnosti v práci a dny, kdy jste se účastnila stávky.\nKvůli těhotenství můžete vyrovnávací příspěvek brát nanejvýš do začátku šestého týdne před očekávaným termínem porodu; tedy do chvíle, kdy se začíná vyplácet peněžitá pomoc v mateřství.\nKvůli mateřství je možné vyrovnávací příspěvek brát maximálně do devátého měsíce po porodu nebo po dobu kojení. Jen pozor na to, že vyrovnávací příspěvek nemůžete dostávat zároveň s peněžitou pomocí v mateřství.\nSebrané spisy o mateřské\nO tom, kdo má nárok na peněžitou pomoc v mateřství, jaká je její výše a pravidla, na Peníze.cz píšeme pravidelně. Najdete u nás všechno podstatné:\nMateřská v roce 2018\nMateřská pro OSVČ 2018\nPodmínkou pro vznik nároku na vyrovnávací příspěvek je, že práce, kterou jste dřív dělala, je těhotným ženám, kojícím matkám a ženám do konce devátého měsíce po porodu zakázaná. Nebo zakázaná není, ale lékař vám v posudku potvrdí, že byste ji vykonávat neměla.\nSeznam zakázaných činností najdete tady:\nNázev příspěvku je trošku matoucí – nechodí to totiž jednoduše tak, že by stát váš snížený příjem dorovnal na původní úroveň. Teď vám povíme, jak se vyrovnávací příspěvek počítá, ale – když budete mít pocit, že vám docházejí síly, skočte prostě o kousek níž, tam je kalkulačka, která vám ho spočítá.\nVyrovnávací příspěvek se rovná rozdílu vašeho redukovaného denního vyměřovacího základu ke dni převedení na jinou práci a vašeho průměrného denního výdělku po přeložení.\nDenní vyměřovací základ se určuje jako u výpočtu mateřské. Rozhodným obdobím pro jeho výpočet je zpravidla dvanáct kalendářních měsíců před převedením na jinou práci, přepočítává se na den. Průměrný denní příjem před přeložením se také podobně jako při výpočtu peněžité pomoci v mateřství nejdřív sníží redukčními hranicemi.\nRedukční hranice jsou v roce 2018 stanovené takto:\nz částky nad 1499 Kč do 2889 Kč započítá 30 procent,\nk částce nad 2889 Kč se nepřihlíží.\nS výpočtem vyrovnávacího příspěvku si nemusíte lámat hlavu, poradí si s ním naše kalkulačka.\nJak a kde o vyrovnávací příspěvek žádat\nVyrovnávací příspěvek vyplácí jako dávku nemocenského pojištění stát, žádost ale podejte u svého zaměstnavatele. Tiskopis žádosti o vyrovnávací příspěvek v těhotenství a mateřství vám vydá gynekolog nebo ošetřující lékař. Jestli děláte práci, kterou mají těhotné ženy nebo ženy do devátého měsíce po porodu a kojící matky zakázanou, stačí formulář předat zaměstnavateli. Jestli nejde o práci, kterou by vám zakazovaly předpisy, ale váš lékař zhodnotí, že vaše těhotenství, kojení nebo mateřství ohrožuje, tiskopis vám před tím, než ho odevzdáte v zaměstnání, potvrdí.\nZaměstnavatel pak vyplněný formulář předá okresní správě sociálního zabezpečení. Každý měsíc jí také musí posílat potvrzení pro účely výplaty příspěvku.\nKdyž budete mít se šéfem ohledně vyrovnávacího příspěvku spory, kontaktujete přímo příslušnou okresní správu sociálního zabezpečení, v Praze územní pracoviště Pražské správy sociálního zabezpečení, v Brně územní pracoviště Městské správy sociálního zabezpečení Brno (podle sídla mzdové účtárny zaměstnavatele).\nVyrovnávací příspěvek v těhotenství a mateřství se vyplácí zpětně, je možné o něj požádat i dodatečně. Neotálejte ale příliš, nárok na výplatu příspěvku za jednotlivé dny zaniká, když ho neuplatníte do tří let ode dne, kdy vám náležel.\nJako úvodní ilustrace posloužil výřez obrazu Mateřeství od Leóna Lhermitta\nRodičům na mateřské a rodičovské dovolené přiznává zákoník práce určitá práva. Kdo chce být při návratu do zaměstnání při vyjednávání se šéfem pevný v kramflecích, měl by je znát. Peníze.cz přinášejí užitečný přehled pro každého, kdo řeší návrat do zaměstnání:\ndítě, kalkulačka, mateřská, mzda, mzda a plat, nemocenské pojištění, pracovní poměr, rodičovství, správa sociálního zabezpečení, těhotenství, vyrovnávací příspěvěk, vyrovnávací příspěvek v těhotenství a mateřství, zaměstnanec, zaměstnání, zaměstnavatel\nVláda slibuje důchodovou reformu. A...


JVD HB01 Nástěnné hodiny | Hodinářství-Zlatnictví Jaroslav Hřebřina\nJVD HB01 Nástěnné hodiny\nModerní stylové nástěnné hodiny JVD s pohyblivou křepelkou. Číselník je vyroben ze dřeva (MDF). Křepelka je plastová. kyvadlo a ručky jsou kovové. - p... celý popis\nModerní stylové nástěnné hodiny JVD s pohyblivou křepelkou. Číselník je vyroben ze dřeva (MDF). Křepelka je plastová. kyvadlo a ručky jsou kovové.\n- při pohybech kyvadla ptáček pohybuje zobákem a ocasem\nVelikost pouzdra: 230x550x65 m\nHODINY NÁSTĚNNÉ HODINY DESIGN HODINY


Soudci chtějí Nejvyšší soudní radu, částečně by suplovala ministerstvo - Tiscali.cz\nSoudci chtějí Nejvyšší soudní radu, částečně by suplovala ministerstvo\n27. 11. 2010 16:37 - Aktuality autor: Jakub Procházka\nSoudci požadují vytvoření reprezentace soudcovského stavu. Nejvyšší soudní rada by mimo jiné vybírala soudní funkcionáře v otevřených řízeních. V persdonálních věcech by tak nahradila ministerstvo spravedlnosti.\nSoudci apelují také na uvážlivé zavádění elektronizace v soudnictví a odmítají možné snížení věkové hranice pro výkon funkce soudce na 65 let. Dosud je maximální věk soudce sedmdesát let. O postojích svých kolegů informoval po skončení výročního zasedání prezident Soudcovské unie ČR Tomáš Lichovník.\nSoudní moc jako jediná nemá svého reprezentanta\n"Soudní moc jako jediná ve státě nemá svého reprezentanta. Výkonná moc spolu s prezidentem republiky pak ohrožuje nezávislost soudnictví," uvedl Lichovník. Podle něj se současný systém vycházející z úpravy z dob Rakouska-Uherska přežil.\nUž před rokem vznikl v řadách soudců návrh na vytvoření Nejvyšší soudní rady, která by se většinově skládala ze soudců, ale také ze zástupců vlády, prezidenta a parlamentu. V personálních věcech by nahradila ministerstvo spravedlnosti a zaručovala by kontinuitu, neboť její mandát by byl delší než funkční období poslanců a senátorů. Zároveň by navrhovala rozpočet soudnictví jako alternativu k návrhu ministra spravedlnosti.\nRada by měla řešit i způsob obsazování míst soudních funkcionářů. Za tím účelem by měla být vytvořena jasná pravidla a měla by být zavedena otevřená výběrová řízení. "Pozice by tak byly obsazovány nejkvalitnějšími soudci, kteří zároveň mají pro takovou práci potřebné předpoklady," řekl Lichovník.\nShoda s vládou zatím není\nNávrh na vytvoření rady unie projednává s ministerstvem spravedlnosti a premiérem, úplnou shodu s nimi zatím nenašla.\nSoudci rovněž varují před ukvapenou elektronizací v justici. "Musí být ale prováděna tak, aby byla ku prospěchu justici i účastníkům. Dnes ale například elektronický platební rozkaz nesmírně soudy zatěžuje a řízení velmi prodražuje," uvedl Lichovník.\nSnížení věku? Je to protiústavní\nUnie soudců odmítá návrh ministra spravedlnosti, aby se snížila věková hranice soudců na 65 z nynějších 70 let. "Považujeme to za diskriminační a protiústavní, Ústava jasně konstatuje, že soudce je jmenován bez časového omezení," uvedl Lichovník.\nKompromisem by mohlo být zavedení pozic takzvaných emeritních soudců, kteří by se mohli v 65 letech sami rozhodnout, zda odejdou do výslužby, mohli by však v některých případech přechodně zastupovat jiné soudce, například během jejich rodičovské dovolené. Jednání s dotčenými ministerstvy spravedlnosti a práce a sociálních věcí na toto téma by se mělo uskutečnit na přelomu roku.\nTagy: vyber rada soudci unie


co přesně dělají lagina? čisté jmění, manželka, bratr Rick - Tv Hvězdy\nCo přesně dělá Rick Lagina? Čistá hodnota, manželka, bratr Rick\n13. prosince 2019 31\n2 Prokletí dubového ostrova\n4 Bratře Marty\nRick Lagina se narodila 25. ledna 1952 pod značkou Vodnář v kraji Kingsford Dickinson v Michiganu v USA. 67letý syn Ann Lagina-Cavalieri a George Jacob Lagina. Televizní hvězda, která se objeví v 'Prokletí dubového ostrova' spolu s jeho bratrem Martym. Údajně se o zmíněný ostrov a lov pokladů dlouhodobě zajímá a rozhodl se jej proměnit ve svou profesi.\nZveřejnil (a) Rick Lagina Fanoušci na Čtvrtek 21. listopadu 2019\nBratři se s ostrovem uchvátili v roce 1965, když o tom přečetli článek v „Čtenářově přehledu“. Poté, co provedli svůj výzkum a dostali se do kontaktu se správnými lidmi, oslovili bratři Laginy společnost Prometheus Entertainment a byli pozváni k provedení série reality. Nejsou však jediní, kdo loví poklad - často jim pomáhají obyvatelé ostrova Dan a Dave Blankenship, kteří se stejné záležitosti zabývají již od 60. let.\nJeho čisté jmění se pohybuje kolem 2 milionů dolarů, vydělané tím, že je hvězdou i producentem filmu The Curse of Oak Island. Na rozdíl od svého bratra Rick neodhalil svůj vztahový vztah, takže mnozí věřili, že by mohl být gay, ale ty zvěsti se ukázaly být falešné.\nProkletí dubového ostrova\nPůvodně vysíláno v roce 2014„The Curse of Oak Island“ je kanadská reality televizní seriál vysílaný na kanálu History. Série ukazuje jejich úsilí najít údajně skrytý poklad na ostrově, stejně jako vytvořit nějaké historické informace a artefakty o ostrově.\nfergie olver dcera\nPublikum i bratři mají teorie, ale přehlídka představovala i jiné vědce, kteří dávají své názory a názory na toto téma. Mezi ně patří Zena Halpern, která představila svou teorii týkající se severoafrického zlata a kopie francouzské mapy z roku 1347, a J. Hutton Pulitzer hovořil o možných starobylých námořních návštěvách. Série a její poněkud kontroverzní téma přirozeně přitahovaly pozornost médií.\nRickova práce také zahrnuje 'The Curse of Oak Island: Drilling Down' a 'The Late Show with Stephen Colbert' - měl tři televizní koncerty.\nRick byl předmětem pověstí, když si jeho fanoušci všimli, že vypadá špatně. Údajně trpěl Lymeova choroba na začátku roku 2019. Někteří fanoušci prohlásili, že vidí, jak vyčerpaní jsou bratři, a jaký dopad na ně má ostrov - jedna osoba dodala, že kdyby byla show přehlídkou slogan náhodného vyhledávání, někdo by byl depresivní. Přestože není na sociálních médiích, Rick použil na Facebooku ze série, abych poděkoval lidem, kteří se o něj starali.\nMarty Lagina se narodil 26. srpna 1955, což znamená, že jeho znamení je Panna a je mu 63 let. Marty byl studentem Michiganské technologické univerzity, kde v roce 1977 ukončil bakalářský titul ve vědě. V roce 1982 se zapsal na Právnickou fakultu téže univerzity a poté pracoval jako konzultant pro strojírenské společnosti.\nJeho životopis zahrnuje založení společnosti Terra Energy Ltd., která se zaměřuje na průzkum ropy a zemního plynu.\nBěhem několika let se jeho firma stala jedním z lídrů v těžbě zemního plynu z břidlic, v roce 1995 jej však prodal společnosti CMS Energy za 60 milionů dolarů. Poté se zaměřil na objevování Kanadského dubového ostrova, což je to, co je dnes známo. Martyho lze vidět také v projektech jako „Prokletí dubového ostrova: Vrtání dolů“ a „Prokletí zlata občanské války“ a objevil se v epizodě „Pozdní show s Stephenem Colbertem“. Je ženatý s Olivií a mají dceru jménem Maddie a syna jménem Alex.\nRick a Marty Lagina na naší exkluzivní fotografii z The Curse of Oak Island Season 7.Pic Credit: History Před premiérou The Curse of Oak Island Season 7 je jen jeden týden a Monstra a kritici mají VÝHRADNÍ obrázek Ricka a Marty Lagina pro fanoušky, kteří si užijí vzrušení vzestupu.\nPříspěvek sdílený uživatelem Rick & Marty Lagina Legacy! (@arturs_kazicans) 30. října 2019 ve 12:20 hodin PDT\nKromě účinkování v televizi mohou Marty a Rick vidět i na YouTube - fanoušci mohou sledovat jejich rozhovory i krátké klipy z epizod. 'The Curse of Oak Island: AMAZING DISCOVERY odhaluje historické souvislosti (sezóna 7) Historie 'má bylo sledováno 200 000 krát, vzhledem k tomu, že „KURZ OAKOVÉHO OSTROVU | Nová sezóna 10. listopadu 10EP 'má 190 000 zhlédnutí. Jejich další videa, například „The Curse of Oak Island: Aktuální poklad nalezený v Smithově zátoce (sezóna 6) | Historie 'a' New 2019 Oak Island Discovery - další vrásek na mapě Wilkins 'přitahují také stovky tisíc zobrazení.\nNa konci roku 2019 obsazení představilo nové důkazy, které by mohly být starší 500 let. Objev byl ohromen mnoha fanoušky a jeden pokračoval v psaní, že Rickovi a Martymu už peníze nezajímají. 'Prvních několik sezón to byla záležitost, která řídila rozhodnutí.' Příjmy z pořadu za to nyní platí “. Osoba dodala, že milují tajemství a doufají, že se vyřeší. Obsazení také našlo nové vodítka na takzvaném Isaac's Point, které lze vidět ve videu „The Curse of Oak Island: New Clue Found on Isaac's Point (Season 7) | Dějiny'.\nvášnivý nguyen instagram\nBryan Silva's Wiki Age, Net Worth. Seznamovací přítelkyně nebo gay?\nMae se podobá Rothovi\ntyler 1 wiki\nrodiče Charlie Jagow


Novinky (nejen) na hřišti v Mladé Boleslavi | Golf.cz\nNovinky (nejen) na hřišti v Mladé Boleslavi\n28.06.2013 | Martin Kučera | publikováno v rubrice Novinky, PR článek\nByli jste si již letos zahrát v Mladé Boleslavi? Říkáte, že ne? Hřiště a klubové zázemí od loňské sezóny prošlo několika zásadními změnami.\nVětšina z nás, co už hráli někdy Mladou Boleslav si jistě vzpomenou na jamku č. 9, která vede ke klubovně a na její out na pravé straně (ideální pro praváky, kteří šlajzují). Out sice nezmizel, ale vyvýšil se. Pravá strana se zavezla a vznikl mírný hrb, který jednak bude chránit hráče na jamce č. 1, a také občas zabrání zahrání outu.\nNovinkou na hřišti je však nový ostrovní green na 18. jamce. Jamka nezměnila svojí délku a ani hodnotu paru, ale již není tak odpočinkovou jamkou. Kolem celého greenu je voda (a ne málo) a tak si ti největší paliči musí být jistí svou ranou a nebo jít na jistotu před vodu a chippovat do greenu, jako všichni ostatní.\nNejzásadnější změnou si prošla klubovna, ke které přibyla i ubytovací kapacita a rozšířila se restaurace. Celou zimu se pracovalo a již nyní je možnost se ubytovat v novém hotelu Sand Martin s kapacitou 40 moderních a útulných pokojů. Všechny pokoje mají výhled na hřiště. Hosté mohou využít 13 jednolůžkových pokojů, zbývajících 27 pokojů je dvoulůžkových. Malou zvláštností jsou 4 pokoje na obou koncích hotelu. Tyto pokoje jsou rozděleny na dvě samostatné jednotky s vlastním vchodem ke svým dvěma pokojům, takže je to ideální možnost pro rodinu s dětmi, kde budou mít více soukromí. Tyto pokoje disponují jak vanou, tak i sprchovým koutem. Ostatní pokoje mají buď vany (11 pokojů) či sprchové kouty.\nHřiště mělo vždy wellness centrum, které projde během léta modernizací, které přispěje k rozšířením služeb a komfortu pro hosty hotelu, golfisty i běžné návštěvníky.\nV průběhu července se můžete těšit na golfové balíčky s ubytováním.\ntel. číslo: +420 739 456 992


Píseň moře / Pieseň mora (2014) online film - Sleduj filmy online na eTelka.cz- Filmy ke shlednutí zdarma.\nPíseň moře / Pieseň mora (2014) online film\tLike?\tShare\nPíseň moře / Pieseň mora (2014)\nPíseň moře / Pieseň mora (2014) online film\nFilm Píseň moře vypráví fascinující a vtahující příběh o poslední z tuleních víl jménem Saoirse, která jako jediná může zachránit pohádkové bytosti zakleté v kámen. Její babička však usoudí, že život blízko moře je pro ni nebezpečný, a tak ji pošle zpět do města. Jenže Saoirse neposlechne a vydává se zpět za hlasem moře.\nAnimovaná pohádka vypráví o Benovi a jeho malé sestře Saoirse. Oba žijí se svým ovdovělým tatínkem v majáku u moře. Ačkoliv je holčičce šest let, stále neumí mluvit. Když ji jedné noci odnesou tuleni do moře, dozví se o svém tajemném dědictví po matce. Saoirse je poslední z tuleních víl, magických bytostí, které jsou na souši lidmi a pod vodou tuleni. S Benem se tak vydávají na záchranu kouzelných tvorů z dávných příběhů, o nichž jim vyprávěla maminka a kteří jsou nyní zakleti v kamenech.\nKomentáre comments\tCategory: Animované Filmy, Fantazy, Filmy pre Deti, Online Filmové Novinky, Online Filmy, Rodinné Filmy\tTags:CZ, dabing, film, online, online film, piesen mora, pisen more\tShow more Show less


Dohoda o e-DoDo aneb Obnovení tradičního porozumění mezi knihovníky a nakladateli v Německu(?) | Ikaros\nDomů / Dohoda o e-DoDo aneb Obnovení tradičního porozumění mezi knihovníky a nakladateli v Německu(?)\nDigitální éra přinesla do sféry vědecké a pedagogické komunikace tolik kvalitativně převratných momentů, že se to nutně odrazilo na jistém narušení tradičně dobrých partnerských vztahů německých knihovníků a nakladatelů, především ve sporu o elektronické dodávání dokumentů a elektronické zpřístupňování vydaných děl ve vysokoškolských knihovnách. Rozdílné názory se promítly do zápasu o pojetí další novely autorského zákona, jejíž návrh v loňském roce ve Spolkovém sněmu (přes jeho zařazení na pořad jednání unavených poslanců v pozdních nočních hodinách) neprošel. Protože spolková vláda se cítí odpovědna za budoucí vývoj země, stimulovala jednání mezi představiteli hlavních aktérů na uvedeném poli - mezi Německým svazem knihoven (DBV) a Burzovním spolkem Německého knižního obchodu.\nTy v lednu t. r. vydaly společné stanovisko k výkladu neuralgických ustanovení připravované novely autorského zákona (tzv. druhého zákona o úpravě autorského práva v informační společnosti) a v návaznosti na ně v únoru prohlášení o odložení sporu v oblasti vědy a vzdělávání s tím, že požádaly vládu a zákonodárce, aby je vzali v úvahu při dopracování návrhu novely autorského zákona.\nJaký je obsah uvedeného stanoviska? To v první řadě zmiňuje aktivní zprostředkující úlohu Spolkového ministerstva vzdělávání a výzkumu – zaznamenejme ji rovněž.\nZ obsahového hlediska se stanovisko soustředí na dva okruhy problémů:\na) knihovny, muzea a archivy mají mít možnost zpřístupňovat uživatelům na terminálech digitální kopie svých tištěných fondů,\nb) knihovny mají získat možnost zasílat přímo uživateli kopie v jakékoli formě, byť za diferencovaných podmínek.\nDohoda ad a) – zpřístupňování digitálních kopií tištěných děl na terminálech:\ndigitalizace a zpřístupňování tištěných materiálů, jež jsou na trhu, jsou přípustné pouze tehdy, pokud příslušné dílo není nabízeno originárně nakladatelstvím v běžném formátu za přiměřených podmínek;\nknihovna musí mít ve fondu alespoň jeden výtisk díla, jež má být digitalizováno;\ndigitální kopie se bude užívat pouze v prostorách knihovny;\npočet souběžných přístupů je v zásadě analogický k počtu akvírovaných výtisků (výjimečně až dva přístupy na výtisk ve fondu); pro další přístupy musí knihovna získat licenci;\nknihovny smějí tištěná díla digitalizovat jen tehdy, pokud dílo není nabízeno nakladatelstvím k poskytnutí licence za přiměřených podmínek (nucená licence); ne-přiměřenost podmínek by se posuzovala jednotlivě podle toho, co je obvyklé, a podle paušálních tarifů autorských organizací; přiměřenými podmínkami jsou rovněž trvalý a spolehlivý přístup k dílu;\nnakladatelství za tímto účelem budou hlásit své nabídky elektronických zdrojů a podmínky licencí do centrálních databází, bez jejich nahlášení nakladatel nemůže namítat nabídku licence.\nDohoda ad b) – zasílání kopií na objednávku knihovnami:\npříslušnou úpravu autorského zákona lze použít jen na časopisy a sborníky, jež jsou v žádající knihovně málo užívané, jen pro oprávněné (rozumějme k instituci náležející, resp. registrované) uživatele; meziknihovní služby budou statisticky sledovány;\n„dodávání dokumentů“ se týká zasílání jednotlivých příspěvků z novin a časopisů, zveřejněných malých částí díla nebo díla malého rozsahu; „dílo nabízené nakladatelstvím originárně online“ je takové, jež je nabízeno online v běžném digitálním formátu místo, v předstihu k, nebo souběžně s tištěnou verzí; budování digitální databáze zaslaných dokumentů v knihovnách vyžaduje zvláštní souhlas držitele práv;\nzasílání dokumentů nekomerčním konečným uživatelům\nanalogové zasílání (tj. poštou a obdobně) – možné bez ohledu na to, zda dokument je nakladatelstvím nabízen online (zákonná licence, přiměřený poplatek autorské organizaci);\ndigitální zasílání + předloha není nabízena nakladatelem online – zaslání na základě navrhované zákonné licence, a to v podobě grafického souboru, zajištěného proti kopírování a předávání dále, za přiměřený poplatek odvedený autorské organizaci;\ndigitální zasílání + předloha je nabízena nakladatelem online – navrhuje se zakotvení nucené licence (nakladatel je povinen knihovně poskytnout licenci za přiměřených podmínek – za účelem usnadnění činnosti knihoven nakladatelé nahlásí do centrálních databází výši poplatků, pokud možno jednotnou, a licenční podmínky; pokud tak neučiní, bude se i na tuto službu vztahovat režim zákonné licence)\nzasílání dokumentů v rámci meziknihovních služeb (tj. pro nekomerční užití!)\nanalogové zasílání (tj. poštou a obdobně) – možné, pokud je ke zhotovení použita tištěná předloha z fondu knihovny;\ndigitální zasílání + předloha není nabízena nakladatelem online – zaslání na základě zákonné licence, za přiměřenou odměnu uhrazenou autorské organizaci;\ndigitální zasílání + předloha je nabízena nakladatelem online – pokud má být v žádající knihovně uživateli předán výtisk na papíru, vydavatel je povinen na tuto službu poskytnout (nucenou) licenci. Přiměřený poplatek za ni bude pro všechny vydavatele jednotný – a má být teprve ještě dojednán; má být nižší než poplatek dohodnutý již dříve pro mezinárodní meziknihovní služby ; jeho výše má být periodicky přezkoumávána. I zde platí, že pokud vydavatel podmínky licence nenahlásí, služba bude poskytnuta v režimu zákonné licence. Přiměřené užití – uvádí se – má své hranice; za účelem prevence zneužívání budou objednávky žádajících knihoven statisticky sledovány.\nV navazujícím tiskovém prohlášení z 9. února, v němž obě strany oznamují své rozhodnutí odložit spor o autorské právo v oblasti vzdělávání a vědy, se poznamenává, že dohoda se orientuje na úpravu sporné problematiky s využitím principů tržního hospodářství a ne výlučně na základě zásahů do autorských práv. Tak se některá omezení autorského práva přeformulovávají v závazky vydavatelů. Nakladatelská sféra také na základě projektu „vto“ (Volltextsuche on-line – plnotextové vyhledávání online ) bude poskytovat v digitální podobě obsahy (učebnice, monografie), jež byly dosud k dispozici výlučně v tištěné podobě.\nNěkolik dní po zveřejnění uvedeného prohlášení zaslalo pět ředitelů předních vědeckých knihoven (aktivních ve spolku subito – známém dodavateli dokumentů v Německu a za jeho hranicemi) předsedkyni Německého svazu knihoven prof. Luxové otevřený dopis, v němž uvedené stanovisko rozhodně odmítlo .\nNa tento dopis prof. Luxová obratem odpověděla. Poukázala na přínos řešení v daném právním rámci (zejména evropské harmonizační směrnice), ale i na to, že zástupce subito se na jednání podílel a vedení DBV nebylo o takto rozhodném negativním stanovisku ani o uváděných negativních zkušenostech se smluvním partnerem informováno.\nNa stanovisku dosaženém v jednání s Burzovním spolem prof. Luxová setrvala i v následujícím interview pro Börsenblatt (list Burzovního spolku Německého knižního obchodu); poukázala ovšem na význam smluvní spolehlivosti.\nNám zbývá než doufat, že další vývoj – ať již nabere takový či onaký směr – povede k plynulému a ekonomicky únosnému zajištění sféry výzkumu a vzdělávání nejen v Německu, ale i ve střední Evropě (a tedy i v Česku) přístupem k výsledkům výzkumu i pedagogické činnosti.\nPoznámka na závěr: Knihovníci se nezřídka ptají, jak chápat jednotlivé prvky ustanovení § 29 odst. 1 autorského zákona , jež se po americkém způsobu souhrnně označuje jako „fair use“. Dohodu mezi německými knihovníky a nakladateli – vedle toho, že některé její prvky budou přímo zakotveny v zákoně – je možné chápat právě jako porozumění tomu, při jakém způsobu užití nebudou dotčeny oprávněné zájmy autora. To platí zejména pro zpřístupňování elektronických kopií učebnic na terminálech (knihovna, jak známo, přitom musí zamezit uživateli, aby si zhotovil elektronickou kopii).\n1. Viz <http://www.subito-doc.de/cms/filedatabase/files/Web-Zeitschriftenliste.pdf>. Jak je vidět, seznam licencovaných titulů není dosud příliš velký; snad se tato situace nyní změní.\n2. Projekt je ovšem v realizaci do značné míry opožděn.\n3. V dopise se uvádí, že přijaté stanovisko poškozuje zájmy vědy, výzkumu a vědeckých knihoven, že slouží zájmům malé skupiny nakladatelství orientovaných na zisk, odkazuje se na zkušenosti se smluvní nespolehlivostí partnerů. Výsledné řešení povede ke zvýšení zátěže zemí, které jsou odpovědny za financování většiny vysokoškolských knihoven. V závěru dopisu se uvádí úvaha o dalším setrvání zastupovaných knihoven v DBV.\n4. „...pokud takové užití díla není v rozporu s běžným způsobem užití díla a ani jím nejsou nepřiměřeně dotčeny oprávněné zájmy autora.“\nZvolte hodnoceníHlasovat pro 1/5 u článku Dohoda o e-DoDo aneb Obnovení tradičního porozumění mezi knihovníky a nakladateli v Německu(?)Hlasovat pro 2/5 u článku Dohoda o e-DoDo aneb Obnovení tradičního porozumění mezi knihovníky a nakladateli v Německu(?)Hlasovat pro 3/5 u článku Dohoda o e-DoDo aneb Obnovení tradičního porozumění mezi knihovníky a nakladateli v Německu(?)Hlasovat pro 4/5 u článku Dohoda o e-DoDo aneb Obnovení tradičního porozumění mezi knihovníky a nakladateli v Německu(?)Hlasovat pro 5/5 u článku Dohoda o e-DoDo aneb Obnovení tradičního porozumění mezi knihovníky a nakladateli v Německu(?)Zrušit hodnocení\nMATUŠÍK, Zdeněk. Dohoda o e-DoDo aneb Obnovení tradičního porozumění mezi knihovníky a nakladateli v Německu(?). Ikaros [online]. 2007, ročník 11, číslo 3 [cit. 2022-07-05]. urn:nbn:cz:ik-12404. ISSN 1212-5075. Dostupné z: http://ikaros.cz/node/12404\nNapsal uživatel Mgr. Linda Skolková dne 1. Květen 2007 - 8:46.\nAktualita k tématu v rubrice krátkých zpráv\nNa adrese http://www.ikaros.cz/node/4079 byla zveřejněna stručná zpráva o dalším vývoji problematiky vztahů mezi knihovnami a nakladateli v elektronickém prostředí.


Půl tisíciletí papežské astronomie: Vatikánská observatoř / Christnet.eu – zpravodajství, názory, teologie, kultura\nTeologie a duchovní texty / Michal Černý / 17. března 2015\nNicejský koncil stanovil roku 325 pravidla pro určování Velikonoc, což s sebou přirozeně přineslo problémy technického určení jejich data. Samotný papež dodnes užívá titul pontifex, což je titul odkazující k římskému veleknězi, v jehož gesci bylo určovat kalendář. Podle toho, kdy vyhlásil nový rok, byla vyplácena mzda, placeny daně atp. Šlo tedy o jednoho z nejdůležitějších úředníků. Tak jak se postupně projevovala nedokonalost juliánského kalendáře, tak na papeže přirozeně přešla povinnost sjednat nápravu.\nNa přání papeže navrhl jezuita Christopher Clavius metody měření, pro které byla vybudována v Římě roku 1576 Věž větrů, která byla vysoká 73 metrů. Šlo o jednu z nejmodernějších astronomických observatoří své doby a sloužila nejen pro četná pozorování hvězd a planet, ale také pro meteorologické účely (odtud ostatně také její název). Výsledkem byl postup pro zavedení a udržení nového (gregoriánského kalendáře), který papež Řehoř XIII. zavedl bulou Inter gravissimas 24. února 1582. Od této doby lze hovořit o systematickém (byť třeba přerušovaném) astronomickém programu, který spadal přímo pod papeže a jeho úřady.\nRoku 1786 se začalo s výstavbou nové pozorovací věže, která byla vysoká téměř 40 metrů. O rok později byla vybavena menšími přístroji a byl zahájen její provoz. V době zrušení řádu se o provoz starali běžní kněží. V roce 1814 dochází k obnově řádu, který dostává za úkol nejen o pozorování pečovat, ale také jejich výsledky publikovat, aby mohly sloužit pro všeobecné dobro. Další přerušení činnosti je spojeno s revolučním rokem 1848, kdy byly jesuité vyhnáni. Vrátit se mohli ale již po dvou letech a díky vynikající osobnosti Angelo Secchio zde mohou zůstat až do jeho smrti roku 1878. Observatoř pak definitivně zaniká 1923.\nTo ale neznamená konec pozorování a astronomické práce pod záštitou papežství. Za datum založení Vatikánské astronomické observatoře se všeobecně považuje 14. březen 1891. Lev XIII. vydal motu proprio Ut mysticam, ve kterém shrnuje důvody založení a poslání nové observatoře. Ta má ukázat církev jako instituci toužící po poznání, reflektující a spolupracující na vědě, v ostrém protikladu s tehdy moderním obrazem tmářské církve.\nObservatoř ihned navázala rozsáhlé vztahy s řadou dalších pracovišť a zapojila se do projektu mapování hvězdné oblohy - Carte du Ciel. Vznikly zde také výborné katalogy proměnných hvězd nebo rozsáhlé museum meteoritů. Současně se však začalo ukazovat, že Řím, jako zářící (a především průmyslová) metropole není ideálním místem pro astronomická pozorování.\nPius XI. navrhl jako nové sídlo observatoře své letní sídlo Castel Gandolfo, které v té době bylo na téměř ideálním místě. Kousek od Říma, ale s dobrou kvalitou ovzduší. Ke stavbě došlo mezi léty 1932 – 1935, během kterých byly vybudovány dvě kopule a osazeny příslušným vědeckým vybavením. Provoz byl přerušen jen za války, kdy hrozilo bombardování, ale ihned po osvobození bylo v pozorováních pokračováno. Poslední rozšíření observatoře pak bylo do Arizonské pouště v polovině devadesátých let.\nDnes v Castel Gandolfo především Vatikánská observatoř sídlí a pořádá řadu mezinárodních konferencí a seminářů. Tak jako v roce 1891 je důležitý mezinárodní aspekt činnosti a snaha o vědu v maximální možné kvalitě. A to i přesto, že tehdy byl klíčovou osobností nikoli jesuita, ale barnabita Francesco Denza. Současným ředitelem je José Gabriel Funes, argentinský jesuita.\nPapež dnes již není rozhodující autoritou, která by rozhodovala o nastavení kalendáře pro celý svět, ale program Vatikánské observatoře podporovali od doby Lva XIII. všichni papežové, byť ne všichni stejnou měrou. Smyslem instituce je nejen pokračovat v tradici a dobrém jménu zavedené značky, ale především přispívat k poznání pravdy a zvát k dialogu. Je třeba říci, že Castel Gandolfo patří nepochybně mezi místa, kde se setkání jak čistě astronomická, tak také interdisciplinární konají velice často a mají výbornou úroveň.\nTo by nebylo možné bez splnění tří základních podmínek. První je úplná volnost vědecké práce, kterou papežové astronomům dopřávají. Není možné hovořit o nějakém vměšování, stanovování zakázaných témat atp. Naopak ve všech prohlášeních je kladen důraz na kvalitu a svobodu bádání. Takto koncipovaná instituce je navíc zárukou vysokých etických a profesních kvalit. Druhou podmínkou musí být špičkové výsledky. O místo podobně prestižní by se ráda ucházela řada dalších institucí a jen dobrá vědecká práce může tuto pozici zajistit. V neposlední řadě je zde pak rozměr dialogický – jde o místo otevřené naslouchání, diskusím, hledání, spolupráci mezinárodního charakteru. Nejde o projekt italský, ale více méně jezuitský, tedy nenárodnostní. Každý se tak zde může cítit jako doma, nikdo nemá převahu svého jazyka a státní příslušnosti. To, co funguje v CERNu v oblasti částicové fyziky, zde funguje na úrovni astronomické.\nJe také třeba připomenout, že observatoř není izolovanou vědeckou institucí pod křídly Vatikánu. Je součástí Pontificia Academia Scientiarum, kterou založil roku 1847 Pius IX., která navazuje na tradici Accademia dei Lincei založenou roku 1603. Jde o jednu z nejprestižnějších vědeckých institucí vůbec, opět se silným nenárodním charakterem. Akademie má osmdesát stálých, doživotně jmenovaných členů. K nim je třeba připočíst dočasně jmenované členy, kteří jsou jmenováni z titulu svého úřadu, a jsou jimi kancléř Akademie, ředitel Vatikánské observatoře, prefekt Vatikánské knihovny a prefekt Vatikánského tajného archivu. Členové jsou jmenováni bez ohledu na náboženské přesvědčení, avšak s přihlédnutím nejen k vědeckým, ale také morálním kvalitám.


1. Ukázka z kapitoly „(Ne)milovaná BOŽENA NĚMCOVÁ a nejen její manžel, který zasluhuje omluvu“\n2. Ukázka z kapitoly „Činorodá ŽOFIE PODLIPSKÁ a Jaroslav Vrchlický, manžel dcery Ludmily“\nBrali se 12. září roku 1837 v České Skalici, zřejmě devatenáctileté nevěstě s krásnýma zelenýma očima, oblečené do tyrkysových šatů to velmi slušelo, a dvaatřicetiletý ženich, povoláním celní úředník, se tvářil vážně, jak se na muže pod penzí slušelo. Byl jistě spokojen či dokonce šťasten, neboť dívka stojící před oltářem po jeho boku proti sňatku neprotestovala, a tak věřil, že je čeká společná cesta životem, naplněným sice prací a starostmi, ale i radostmi. Jak známo, jeho představy se z velké části nesplnily, a vlastně ani splnit nemohly: netušil, že nemalý díly viny na tom bude mít právě jeho krásná manželka.\nTato kapitola však nemá za cíl zatratit Boženu Němcovou za to, že ji příliš nebavilo pohybovat se mezi kamny a dětmi, ale snaží se ukázat, že nebyla trpící mučednicí strádající v bídě kvůli své snaze pomoci českému národu, a že manžel nebyl jejím záporným protipólem. Psaní pro ni bylo hobby, jemuž se věnovala i když občas doma nebylo co jíst, a Josef Němec snášel po dlouhá léta to, co by nezvládla většina mužů. Miloval ji, a i když od něj v závěru svého života odešla, nastěhoval ji na poslední týdny života do svého bytu.\nVolnost duševní byla přepychem\nBožena Němcová rozhodně nesnila od mládí o tom, že bude vydávat básně, povídky a dokonce romány, a o psaní se začala zajímat teprve v Praze v letech 1842–1845, ovšem tehdy ještě byla stále s češtinou na štíru. I když se uvádí, že chuť začít psát česky v ní vzbudil svazeček osmnácti básní vytvořených většinou ženami – almanach Pomněnky, který dostala na třetím českém bále konaném 8. února 1843 na pražském Žofíně (Slovanském ostrově), pravděpodobnější je, že ji k tomu přiměl V. B. Nebeský, který slíbil, že ji uvede „v českou prosodii a metriku“. Zde stojí za zmínku, že Josef Němec ji tehdy od literární tvorby nezrazoval; námitky měl teprve později, když nebylo doma takříkajíc na chleba.\nJe známo, že Nebeský dal prokazatelně konečnou podobu nejen její první básni Ženám českým, otištěné v Tylových Květech 5. dubna 1843, pod níž se poprvé podepsala vlasteneckým* křestním jménem Božena, ale „znatelna byla ruka Nebeského“ i na jejích dalších časopisecky vydaných verších (Slavné ráno z roku 1843, Moje vlast z roku 1844 apod.). Proto je poněkud překvapivé, že pouhé dva roky po oné první české básničce „ohlídané“ Nebeským začala vydávat své prozaické tituly**, čímž připomínala literární „meteorit“.\n*Němcové vlastenecké jméno (což byla novinka zaváděná vlasteneckým spisovatelem J. L. Zieglerem) Božena bývalo tehdy spojováno buď se zbožnou povahou, nebo s krásou, připisovanou stejnojmenné pradlence českého knížete Oldřicha. Josef Němec přijal vlastenecké jméno Bořivoj, odvozené od slovesa „boriti“ značícího „bojovati“ a výrazu „voj“ souvisejícího s vedením (do bitvy).\n**V letech 1845–1848 jí vycházely Národní báchorky a pověsti (pro něž ji prý zlákal K. J. Erben; O Popelce, Sedmero krkavců, Princ Bajaja, Čert a Káča apod.), od června 1846 do roku 1859 povídky (které knižně vyšly teprve po její smrti); šlo například o Divou Báru (1855), V zámku a podzámčí (1856), Chýše pod horami (1858) či Pan učitel (1859), a v letech 1857–1858 následovaly Slovenské pohádky a pověsti (například Sůl nad zlato, O dvanácti měsíčkách či Zlatovláska). V letech 1845–1857 vznikaly její zápisky z cest po Čechách, Slovensku a Uhrách; román Babička, považovaný pochopitelně za vrchol její tvorby, se na pultech objevil roku 1855.\nJe pravda, že psaní pohádek i zápisků z cest mohla skutečně zvládnout sama, byť s jazykovými korekcemi. Ovšem povídky už vyžadují přece jen vypsanou ruku, což dvojnásob platí pro slavný román, a proto se objevuje názor, že byla buď opravdu výjimečně nadanou literátkou, nebo že některé povídky a především Babičku psal – jak tvrdí někteří historici – V. B. Nebeský.\nJeho vstup do literatury v roce 1838 sice nebyl příliš úspěšný, protože se zhlédl v romantismu, ale po přestávce věnované studiu medicíny se z vlasteneckých důvodů znovu vrátil ke psaní – byť výše zmíněným svérázným způsobem. Nevadilo mu prý, že se na obálce Babičky objevila jako autorka Němcová, a naopak byl pyšný na to, že jednak „vytvořil“ českou spisovatelku (neboli vypůjčil si její jméno, aby se český národ mohl pyšnit česky píšící ženou), a navíc napsal úspěšnou knihu. Za důkaz Nebeského autorství označují zastánci tohoto názoru mj. fakt, že se nedochoval Němcové rukopis románu; archivován je pouze opis, který musel nakladatel zadat, neboť paní Božena předala do tisku stránky plné vpisků a oprav. Prozatím však neexistuje prokazatelný důkaz, že k takovéto „záměně“ autorů skutečně došlo.\nProtože její honoráře nebyly nijak závratné, a navíc nebyly ani jisté, ani pravidelné, je spodivem, že v těžké době odmítala zaměstnání s pravidelným příjmem.\nPodle Tilleho jí například vlastenecký duchovní páter Václav Svatopluk Štulc (*1814–†1887) nabídl, aby překládala knihy pro Dětskou knihovnu, ale odmítla – prý nebude překládat „špatně psané, prázdné povídky“. Odmítala i rady, aby si brala na byt zámožné venkovské dívky přicházející do Prahy, které by mohla vodit do společnosti a trochu je „oblomit“ (jako to dělala Žofie Podlipská), a na nabídku z roku 1855 (od pedagoga a spisovatele Josefa Wenziga, spisovatele a prvního překladatele jejích pohádek do němčiny) založit či vést dívčí ústav odpověděla, že by přišla „o volnost duševní“. Lze předpokládat, že plat na onom ústavu by nebyl vysoký (záleželo by na tom, jak vysoké školné by dívky platily), ale za daných okolností by měla vítat každý vydělaný krejcar a odvolávka na „volnost duševní“ byla od matky tří dětí nepatřičným přepychem.\nPodle životopisců Němcová raději rozesílala na všechny strany prosebné dopisy a údajně dokonce posílala i děti, aby někde vyškemraly nějaký milodar.\nNapříklad 22. května 1854 napsala Janu Evangelistovi Purkyně: „Velectěný pane! Prosím Vás, nehněvejte se, že Vás s takovou mrzutou žádostí obtěžuju; ale já věru nevím už co si počít, nemám groše peněz, a bez těch přece není živobytí možné. Dnes nemohu ani psát, protože nemám tolik peněz, abych si koupila papír. Kdybych sama byla, tak bych si z toho študentského života nic nedělala, jen když si trochu hlad zaženu, ale když se mám starat o tolik krků, to je smutná věc. S největší úctou Vaše služebnice...“\nZ milodarů oslavila s dětmi Štědrý den roku 1856 (kdy manžel byl stále ve Villachu). V dopise synovi Karlovi z 5. ledna 1857 podle M. Secké k tomu napsala: „Dr. Staněk (lékař a spisovatel – pozn. aut.) mi poslal malou štiku. Od Skřivanů dostala jsem bochník chleba a lahev vína a od Fingerhuta punč.“ Na Boží hod byli pozváni na slavnostní oběd k Palackým do MacNevenovského paláce a večer je pohostil univerzitní profesor a knihovník Ignác Jan Hanuš a jeho žena Laura.\nPřitom – jak píše Eliška Jechová – si Němcová uvědomovala, že když někdo přinesl trochu jídla a jiný občas i trochu peněz – „na dárcích bylo mnohokrát vidět, že nejsou dávány příliš ochotně. Pražská společnost ji odsuzovala, dámy neschvalovaly to, že opustila manžela a žije sama s dětmi, neschvalovaly ani její výstřední chování a styk s mládeží. Také si o ní dámy ze společnosti nemyslely, že by byla tak nadanou spisovatelkou, aby měla nárok na zajištění klidu pro tvoření.“\nZarážející je i to, že Němcová často peněžní milodary utrácela za pohoštění přátel nebo je dokonce rozdávala.\nNepodařilo se mi zjistit, jaký byl osud sbírky, kterou pro ni založil Antonín Skřivan (*1818–†1887), pedagog, autor odborných učebnic z oboru obchodu a účetnictví a revizor účtu spolku Svatobor; vím pouze, že do ní jistý čas dobrovolníci skutečně zasílali peníze. Nicméně díky dochovaným svědectvím jejích současníků je známo, že když jí například přinesla Karolina Světlá peníze od Josefa Wenziga, Němcová ještě za její přítomnosti předala část oné sumy svému již zmíněnému příteli Václavu Čeňkovi Bendlovi, takže zaskočená Světlá nazlobeně odešla. Němcová se jí přišla omluvit, ale ona se s ní odmítla nadále stýkat.\nO tom, že paní Božena zacházela lehkomyslně s penězi, věděl i vyšehradský kanovník V. S. Štulc. Když ve finanční nouzi dedikovala na radu přátel Babičku Eleonoře hraběnce Kounicové, neboť doufala, že jí za to poděkuje jistou částkou, nabídl jí, ať píše za honorář katolické povídky do jeho kalendářů. Odmítla, a tak hraběnce doporučil, aby paní Boženě peníze nedávala, protože by je roztočila „přes jednu noc se svými kamarády“ a nedoporučoval ani cenný dárek, neboť ten „zastaví (...) obratem ruky“. Zklamaná Němcová dostala za dedikaci pouze šest stříbrných kávových lžiček, ale z korespondence z června 1856 plyne, že přesto chodila k hraběnce (která jí věnovala letní hedvábné šaty, jež Němcová označila za nepraktické) někdy až dvakrát měsíčně s prosbou o peníze. (Kanovník Štulc ovšem údajně podmínil honorář za povídky tím, že se Němcová veřejně vyzná ze svých hříchů.)\nTuto pražskou rodačku známe většinou pouze jako autorku knížek, které dnes již nelákají k přečtení, ovšem my si ukážeme, že pro ni psaní rozhodně nebylo hlavním smyslem života. Tím byla její rodina, takže se po předčasné manželově smrti zodpovědně postarala o své dvě děti. Zároveň však nezapomínala ani na dívky a ženy z chudých poměrů, jež se jen nesnadno prosazovaly na trhu práce, a k nim si „přibrala“ bezradného mladíka s pseudonymem Jaroslav Vrchlický. Ten se nakonec stal jejím zetěm a z velké části díky ní také spisovatelským bardem, byl jí za podanou pomocnou ruku vděčný, i když přispěla svou nadsazenou chválou k tomu, že nedokázal odlišit vypočítavost od upřímnosti.\nDo hry je přizvána Ludmila\nJe zřejmé, že Podlipská již během italské korespondence uvažovala vážně o tom, že za Vrchlického provdá svoji dceru Ludmilu. A protože měla ve zvyku nic neodkládat, začala ji v dopisech mířících do Itálie nekriticky a nadsazeně vychvalovat* a zároveň se snažila dceru připravit pro roli budoucí manželky velkého českého literáta tím, že s ní vedla debaty o literatuře.\n*Například 22. 2. 1876 mu psala: „Heyduk je profesorem kreslení a oblíbil si mou zlatou kreslířku (...) Kde se to ve mně vzalo? volá mi se slzami v očích“. A o čtyři dny později mu sdělovala „Dala jsem jí Vaši svatou báseň. Sedla si na kraj lavičky u piana, zahloubala se, nemluvila ani slůvko. Na víčkách viděla jsem u ní dva purpurové proužky“. Podle Vrchlického bratra Bedřicha psala do Itálie na matčin pokyn i Ludmila a chválila jeho básně.\nNeodradila ji od toho ani věta, kterou Vrchlický napsal ještě před odjezdem z Itálie 30. ledna 1876, a kterou buď „přehlédla“ nebo nebrala vážně. Ta věta zněla: „Patřím mezi ty lidi, již stále potřebují ujišťování, že jsou milováni, že přece něco záleží na jich životě (...) Cítím, že bych byl proto nešťasten s ženou (ve smyslu s „jedinou ženou“– pozn. aut.). Nebyl bych žárliv, to jest mi cizí, ale zdálo by se mi, že stále ona chladne ve své vřelosti ke mně.“\nA v úvahu nebrala ani to, že Ludmile byla (a z větší části údajně zůstala) Vrchlického básnická tvorba víceméně lhostejná, což potvrdil i Bedřich Frida, podle nějž „nečítala ani těch veršů, které jí sám bratr věnoval, a celé knihy jeho nechávala nerozřezané ve svém stole – jednou po letech mi je bratr ukazoval“. Místo toho nadále četla buď jen knížky, které napsala matka a teta, nebo lehké francouzské románky.\nKdyž se roku 1876 Podlipská s Vrchlickým sešla podruhé v pražské Umělecké besedě, měla s sebou jak sedmnáctiletého syna Prokopa, tak patnáctiletou Ludmilu, k níž se snažila obracet jeho pozornost. Nezkušený – byť třiadvacetiletý – mladý muž neměl tušení, že dívka je zvyklá podléhat matčinu vlivu a že poslušně zaujímá roli, kterou jí matka přidělila, a že kultivované rodinné prostředí, v němž vyrůstala, se na ní nepodepsalo v takové míře, jak by si přál. Kvůli této své nevědomosti začal časem nacházet v pohledné dívce, lákající ho naivitou i svěžestí svého mládí, zalíbení, a těšil se, že až to plavovlasé dítě zformuje podle svých představ, budou tvořit vzdělaný a na stejnou strunu naladěný pár.\nPodlipská tuto změnu ve Vrchlického pohledu na dceru postřehla a v létě onoho roku se v dopise podepsala poprvé „Vaše matka“.\nTěžko říci, zda si Podlipská uvědomovala, že její dcera nebude tou pravou manželkou pro Vrchlického a že on si to uvědomí ve chvíli, kdy pomine první okouzlení.\nOvšem i kdyby pochybovala o správnosti svého rozhodnutí, uklidnilo by ji Vrchlického nadšení z toho, že po svatbě bude mít u sebe dvě blízké osoby: manželku i tchyni. Potvrdil to v jednom ze svých dopisů onoho období, kdy jí děkoval jak za Ludmilu, tak za to, že ona nadále zůstává jeho oporou a spřízněnou duší. ¨\nŽofie zasnoubila roku 1876 patnáctiletou Ludmilu s třiadvacetiletým Vrchlickým (i když babička Anna Rottová prý k tomu podle Bedřicha Fridy poznamenala: „Dcera Žofie chybuje, že Ludmilku již nyní zasnubuje. Jest ještě příliš mladá, neví, nebude-li se jí časem líbiti někdo jiný“), a 4. srpna roku 1879 se konala v pražském kostele sv. Štěpána svatba.\nOd toho dne říkal Jaroslav Ludmile Mimi, zatímco ona (i tchyně Podlipská) ho oslovovala příjmením. Na svatební cestu odjeli novomanželé do Paříže, ale Ludmila se údajně do svého muže zamilovala teprve poté, co v červenci roku 1880 pobývali na Šumavě; tehdy se prý nechala slyšet, že s ním chce mít alespoň deset dětí.\nVrchlický byl po svatbě konečně šťastný: měl po svém boku manželku i tchyni a psaní se pro něj stávalo hlavním smyslem i největší láskou jeho života. Navíc se mu podařilo roku 1877 získat (po krátkém suplování na učitelském novoměstském ústavu) vyhovující zaměstnání, které bylo pro něj jako stvořené: stal se tajemníkem Královského českého polytechnického ústavu (předchůdce ČVUT; sblížil se zde s J. V. Sládkem, který tu od roku 1870 učil angličtinu). Čekaly tu na něj dvě cenné přednosti: pevný plat a dostatek času na vlastní tvorbu. Je sice pravda, že přijal i další povinnosti (byl jedním z prvních členů České akademie věd, psal literární a divadelní referáty pro Pokrok a Hlas národa, přednášel v různých spolcích apod.), ale ani kvůli nim nemusel své psaní omezovat.\nI když se mu do rodičovské role evidentně nechtělo, tchyně zřejmě přemluvila dceru, aby jí darovala vnouče, a ta přivedla na svět dcerku Miladu (*1883–†1956). Novopečený otec se s přírůstkem smířil, ale své pracovní tempo v žádném případě nezpomalil.\nLéto trávili Vrchličtí nejprve v Malé Chuchli*, výletním letovisku pražských měšťanů, kam přijel Vrchlický poprvé roku 1877 jako host Podlipské a snoubenec Ludmily, a od května 1884 sem jezdívala Ludmila s Miládkou. Právě zde poznali Vrchličtí rodinu herce Jakuba Seiferta**.\n*Do Malé Chuchle u Prahy jezdili na letní byt příslušníci střední vrstvy Pražanů. Stálí hosté tam mívali „réservé“, což byla vyhrazená místečka krytá pokud možno houštím, vybavená sbitými stolky a lavičkami a opatřená jménem pronajímatele. Některá byla maličká, jiná trochu prostornější; nejhonosnější měli Seifertovi, protože se do něj vešly dva stolky a několik lavic, na nichž bělovlasá paní Seifertová pletla z tenoučkého hedvábí manželovi „dokonalá divadelní trika“. Vrchlický při pobytech v Malé Chuchli nejraději hrával kuželky, „které se porážely koulí zavěšenou na šibenici nad okrouhlým kuželníkem“.\nPozději pobývali v podřipských Mlčehostech nedaleko Vepřeku a ve Slatiňanech.\n**Tento herec (*1846–†1919), jehož jméno většině z nás nic neříká, byl pražský rodák vlastním jménem Jakub Sayfert. Vyučil se dřevorytcem, hrál od roku 1862 s ochotníky a po několika angažmá byl přijat do pražského Prozatímního divadla, z nějž roku 1881 přešel do Národního divadla, kde se o rok později začaly hrát Vrchlického hry. Seifert zde „postupně vyrostl v hýčkanou primadonu“, roku 1884 se stal režisérem a později i vrchním režisérem, a zasloužil se o to, že zde byly uvedeny všechny Vrchlického hry, v nichž on hrával hlavní role. Roku 1885 režíroval Vrchlického Noc na Karlštejně, k níž si řekneme alespoň to, že děj točící se kolem údajného zákazu Karla IV., aby na tomto jeho hradě přenocovala jakákoliv žena, neodpovídá historické skutečnosti. Tento zákaz se týkal výhradně kaple sv. Kříže, kterou císař vyčlenil k uložení tzv. říšských svátostí, k modlení a rozjímání, takže do ní směl vstoupit pouze on, arcibiskup a jeho pomocníci.\nVrchlický jezdíval za manželkou a dcerkou denně, pokud nezůstával v Praze kvůli představení, o kterém měl jako divadelní referent napsat článek. Hned po obědě opouštěl svou tajemnickou židli na polytechnice a spěchal, aby parníkem odplouvajícím z Prahy ve 14 hodin dojel co nejdříve na místo; do Prahy se vracel druhý den ráno. Občas míval společnou cestu s Jakubem Seifertem a Ludmile pak vyprávěl anekdoty a různé příhody, jimiž ho herec cestou častoval.\nPrvní mráček nad manželstvím „zahlédl“ Vrchlický ve chvíli, kdy si uvědomil, že Ludmila není taková, jakou ji chtěl mít: podle jeho představy měla být nejen manželkou, hospodyní a matkou, ale i inspirátorskou múzou, která by neustále chválila a obdivovala jeho verše či hry. Ona však tento široký záběr nezvládala a vlastně ani nemohla či dokonce nechtěla zvládat, a pokud se do manžela po svatbě skutečně zamilovala, poměrně brzy nahradila její lásku žárlivost. Žárlila ovšem nikoliv na jiné ženy, nýbrž na jeho tvorbu a na svoji matku, která si s Vrchlickým rozuměla nesrovnatelně lépe než ona, takže si připadala spíše jako jeho dcera než manželka. Nelze se divit, že na rodinných procházkách lidé „vídali chodit Podlipskou s Vrchlickým vždy napřed, byli pohříženi v rozhovor o knižních problémech, a dcera Ludmila kráčela vzadu s někým čtvrtým a nudila se. Byli i někteří, kdo nevěštili tomuto manželství šťastný konec.“ Po několika letech se podle A. Pražáka manželé „zřejmě počali oddalovat a vkrádalo se mezi ně cosi zcizelého“.\nNevěrnice či oběť a literární donchuán\nLudmila snášela manželovo „oddalování“ velmi těžce, a ve svém smutku nenašla jiné řešení než nevěru. Zamilovala se bezhlavě do Jakuba Seiferta a během osmileté známosti s ním dokonce přivedla na svět dvě děti: Evu (*1888–†1969) a Jaromíra (*1892–†1918). S velkou pravděpodobností za to mohl fakt, že pro Seiferta nebylo divadlo jeho největší životní láskou.\nO tomto vztahu prý věděla nejen celá Chuchle, ale i značná část Prahy, jen Vrchlický se tvářil, že nemá o ničem ani tušení. Obvykle se uvádí, že se o nevěře dozvěděl roku 1892, kdy se mu k ní Ludmila sama přiznala, ale podle Bedřicha Fridy o manželčiných záletech věděl ještě před tím, než se roku 1888 narodila dcera Eva, „které se Vrchlický nenadál“. Jak Bedřich napsal, bratr však na sobě nedal nic znát, neboť bývalo odmala jeho zvykem, že „zavíral, pokud možno, oči a zacpával uši před každou hrozící nepříjemností, dokud jen mohl“. Mnozí současní psychologové a literární historici odmítají i to, že by Vrchlickému manželčino přiznání podrazilo nohy; ve skutečnosti prý byl především do hlouby duše uražený tím, že právě on, přední literát, byl takto podveden a že se o tom dozvěděla i veřejnost.


Park se špatnou pověstí se proměňuje. Ožil koncerty, školáci se v něm budou učit - Břeclavský deník\nBřeclav – Dřív šlo o místo, kolem kterého Břeclavané jen rychle procházeli cestou na vlak nebo z něj. Park před nádražím s dřevěným pavilonem uprostřed se však začíná proměňovat. Ožil koncerty, kulturními akcemi a sloužit má dokonce i školám.\nPark před břeclavským nádražím. | Foto: Čeněk Soldán\nUž v září bude navíc poskytovat zázemí řezbářům při celotýdenním dřevosochání. „Na radnici jsme se shodli, že jde o místo, které si zaslouží naši pozornost. I vzhledem k rekonstrukci nádraží a přednádraží,“ zdůvodnil břeclavský radní Petr Vlasák.\nDřevěný pavilon má sloužit i jako venkovní učebna. „Chceme, aby byl co nejvíce využívaný. Nabídneme ho proto i základním nebo středním školám k ozvláštnění výuky,“ řekl Vlasák.\nV areálu parku má nově zázemí také městská policie a její asistenti kriminality. „Park neměl zrovna nejlepší pověst, od té doby, co ho využíváme ke kulturním a společenským akcím, se žádné problémy neobjevují,“ uklidnil radní.\nZa to, jak park u nádraží ožil, je rád i Břeclavan Martin Daneš. „Už za tak krátkou dobu je znát, že si lidé koncerty oblíbili. A věřím, že tam budou chodit rádi i nadále,“ zhodnotil.


MČ Praha 4: ARCHIV - Příběhy našich sousedů v Praze 4 mají vítěze\nPříběhy našich sousedů v Praze 4 mají vítěze\nZávěrečná prezentace a předání ocenění v rámci projektu Příběhy našich sousedů Praha 4, který učí žáky zajímat se o vyprávění seniorů o klíčových momentech československých dějin, se konaly na Nuselské radnici. Letošní ročník vyhráli žáci ze školy Nedvědovo náměstí. Projekt se na městskou část vrátil po pětileté odmlce.\n„Ty letošní příběhy mapují období od druhé světové války až po listopad 1989 a ukazují, jak lidé prožívali zlomové okamžiky, jakými bylo například Pražské jaro a rok 1968, sedmdesátá léta nebo Sametová revoluce a roky po ní. Jsme rádi, že se do projektu, který spojuje generace, mohla zapojit i Praha 4, a že děti z našich škol mají možnost být součástí těchto příběhů,“ řekl místostarosta pro kulturu a majetek Michal Hroza (TOP 09).\nTři nejlepší týmy získali hodnotné ceny a všichni účastníci si odnesli poukazy na zmrzlinu. Praha 4 doufá, že s projektem bude pokračovat i v dalším školním roce.\n„Letos se do projektu v naší městské části zapojily 4 školy a celkem 45 dětí se šesti učiteli. Věříme, že v příštím roce přibydou další,“ dodal Hroza.\nKromě propojování generací nabízí tento projekt žákům také nahlédnout do světa médií. Při zpracování příběhů se tak děti naučí pracovat například se střihačskými programy nebo hledat v archivních materiálech.\nProjekt neziskové organizace Post Bellum je jednou z aktivit společnosti, která ve spolupráci s Ústavem pro studium totalitních režimů, Českým rozhlasem a Českou televizí připravuje rozsáhlý digitální pamětnický archiv Paměť národa.\nV celé republice se již do projektu zapojilo 142 měst a zhruba 7500 žáků z téměř tisíce škol. Vydáno bylo přes 1700 příběhů pamětníků.\nAktualizováno: 16.06.2021 – Vít Drbal


Skleněná stěna – Praha | NejŘemeslníci\nSkleněná stěna – Praha\nSkleněná stěna, Hostivice\nSkleněná stěna, Praha\nSkleněná stěna, Neratovice\npředem moc děkuji za zaslání...\nInstalace skleněných zašoupávacích dveří + zasklení...\nPoptávám řešení pro prostor viz. přiložený obrázek. cílem je do oblouku(cca 220šířka, cca 3m výška) umístit vhodné zašoupávací skleněné dveře nejlépe do kolejnice (je třeba vyřešit přechod podlah v místnostech - dlažba x prkna) a celý prostor oblouku kolem dveří...\nMěla bych dotaz zda by jste byli ochotni namontovat k nám do kanceláře posuvné dvou nebo trojdveře skleněné mléčné? v příloze posílám fotografie jaký tim máme a kde jsou zabudované a plus posílám vizualizaci kam bychom ty další dveře potřebovali. trojdveřove - délka 3,62m a výška.


Na Třeboňsku začíná největší festival vodníků — ČT24 — Česká televize\nNa Třeboňsku začíná největší festival vodníků\nTřeboňsko – Pohádkový Chlum se letos koná už podesáté. Jde o největší festival vodníků v Čechách. Okolí rybníku Hejtman bude těchto postaviček plné celý týden. Pohádkový program je připraven pro děti i dospělé. Aby na svůj festival měli vodníci dostatek duší, vydali se je lovit až do Českých Budějovic. Bát se jich ale nikdo nemusí, v Chlumu u Třeboně prý topit nebudou.\nSvůj sjezd, správně řečeno splav, mají vodníci u rybníku Hejtman v kempu Kapřík. „Vodníci se nesjedou z celé republiky, nepřijíždí, ale vodníci se splavujou. Už je tu více než stovka vodníků,“ říká vodnický ministr vodokultury Jiří Kaška Columbus. Cílem vodnického festivalu je mimo jiné přesvědčit lidi, že vodníci opravdu existují.\nDěti ale mají jasno – podle většiny z nich žijí vodníci jen v pohádkách. Pod taktovkou vodníků se každý den bude hrát jiná pohádka. Bude se také zpívat, tančit i soutěžit. Park se dokonce dvakrát promění v pohádkový les. Neobvykle velké množství vodníků bude v okolí rybníku Hejtman až do pátečního večera.


Mírová dohoda s Izraelem stála egyptského prezidenta Sadata život: Dohody z Camp Davidu překvapily celý svět – G.cz\nPřed 41 lety na Blízkém východě zamrzlo peklo. Dva nesmiřitelní nepřátelé, Izrael a Egypt, po téměř dvou týdnech náročného vyjednávání podepsali tzv. Dohody z Camp Davidu. A nebýt neúnavnosti amerického prezidenta Jimmyho Cartera, který musel neustále usmiřovat představitele obou států, nemuselo k tomu následující mírové dohodě vůbec dojít.\nArian Ebrahimi 17.9.2019, 12:35\nSadatova mírová cesta\nV polovině 70. let byl mírový proces na Blízkém východě mrtvý. Po dvou krvavých válkách, ve kterých Izrael získal mimo jiné i území Sinajského poloostrova a následném ropném šoku z roku 1973, který vyvolaly arabské státy jako odplatu Západním zemím za podporu Izraele, nikdo nevěřil, že v blízké době dojde k jakémukoliv diplomatickému posunu.\nO to větší překvapení způsobila cesta egyptského prezidenta Anwara Sadata z listopadu 1977 do Izraele, kde v tamějším parlamentu otevřeně vyzval k přímým mírovým dohodám mezi oběma zeměmi – Sadatovi došlo, že zdlouhavé Ženevské rozhovory k míru zcela určitě nepovedou kvůli vzájemným rozporům mezi arabskými státy a rozhodl se tedy uzavřít separátní mírovou dohodu s Izraelem pouze za Egypt. Kromě míru si Sadat od dohod sliboval posílení egyptsko-amerických vztahů, které osobně preferoval oproti tradičnímu spojenectví se Sovětským svazem.\nIzraelský premiér Menachem Begin po počátečním ostýchání nakonec s uspořádáním společné mírové konference s Egyptem souhlasil – vyjednávání pouze s jednou zemí mělo podle Begina zabránit dle jeho názoru přehnaným požadavkům, které by hrozily v případě jednání se všemi arabskými státy najednou. Kromě toho mohl Egypt, který byl v arabském světě považován za vůdčí stát, sloužit jako určitý ochránce Izraele. Základy byly tedy položeny, ale do mírové dohody mezi bývalými úhlavními nepřáteli zbývalo ještě hodně práce.\nMluvte spolu přeci!\nObě delegace vedené Sadatem a Beginem se 5. září 1978 poprvé sešly v letním sídlem amerických prezidentů v Camp Davidu na pozvání tehdejšího šéfa Bílého domu Jimmyho Cartera, který sloužil jako moderátor celého mírového procesu, což rozhodně nebyla jednoduchá práce. Jak Sadat tak Begin spolu velice často odmítali mluvit, takže neúnavnému Carterovi nezbývalo nic jiného, než celé dny hodiny mluvit pouze s jedním ze znepřátelených státníků, aby poté přeběhl do druhé místnosti a pokusil se vyjednat další kompromis. Několikrát se stalo, že jedna ze stran prohlásila, že končí s dalším vyjednáváním, ale Carter si umanul, že bez dohody nikdo z Camp Davidu neodjede. A nebyl to jen Carter, který se bál ukončení rozhovorů – pro Begina i Sadata by případný neúspěch konference znamenal politickou sebevraždu. Oba státníci totiž na domácí scéně čelili silné opozici vůči uzavření mírové dohody.\nNakonec se černé scénáře nenaplnily a 13. září 1978 došlo k podpisu tzv. Dohod z Camp Davidu, které následně vedly k uzavření mírové smlouvy mezi Izraelem a Egyptem v březnu 1979. Kromě ukončení válečného stavu dohoda vedla ke stažení izraelských sil ze Sinaje a vyklizení tamních osad a k egyptské garanci volné plavby izraelských lodí skrze Suezský průplav – obě země pak dostaly od americké vlády štědré dodávky vojenské techniky. Menším zklamáním pak bylo neuzavření plánované dohody o řešení palestinského problému.\nGALERIE Dohody z Camp Davidu\nZatímco pro Cartera byla mírová dohoda největším úspěchem jeho prezidentování, Sadat i Begin se sice dočkali v roce 1979 společné Nobelovy ceny za mír, ale domácí reakce byly spíše rozporuplné. Begin i přes většinovou podporu izraelské veřejnosti musel čelit ostrým protestům během vyklízení osad ze Sinaje, kdy byl částí společnosti vnímán jako zrádce. Nejhůře ze smlouvy vyšel Sadat, který si sice zajistil vysoké mezinárodní uznání jako mírotvůrce, ale ze strany svých arabských sousedů se dočkal opovržení a přerušení diplomatických vztahů – nakonec ho mír s Izraelci stál v říjnu 1981 život, kdy byl během vojenské přehlídky rozstřílen samopalem při atentátu islámskými fundamentalisty, kteří se odmítali s mírovou dohodou smířit. Odkaz Sadatovy politiky byl znát i na jeho pohřbu. Z arabských zemí sice nepřijel nikdo, ale poslední hold mu vzali hned tři američtí prezidenti.\nA tady si přečtěte o Tresčích válkách mezi Velkou Británií a Islandem.\nEgypt Palestina izraelsko-palestinský konflikt Izrael Nobelova cena míru chvilka historie historie jimmy carter Blízký východ


Do země velkých šlápot - filiálky inferna, kdes Kdosi zkoušel peklo i ráj nanečisto.\nZapakujeme ještě metrákový Nikkormat, který pracuje i na ledové kře, na místo stativu. Pozor jen na ukazovák přimrzlý na spoušť při čekání na méďu ledního. Za Velkou louží postačí proto schrastiti ještě rukavice z vlny lamy mámy, ty s odklápěcím vrškem prstíků, bezprsťáky s takovou tou pohotovostní odklápěcí palčákovou plácačkou, neboli vrchlíkem, nezbytný to doplněk výbavy fotografovy, by nedošlo ku zmíněnému přimrznutí ke spoušti při dlouhých expozičních časech, neb vše v kovu vyvedeno.\nSvětelnou stopětku generacemi profíků z NG považovanou za nejlepší portrétní sklo na tučňáky, neb oni se tam na Vás prý přímo lepí. Opětovaná náklonost to na prvý pohled. Po boku pětaosmdesátky jednačtyřky, nejprofláknutější a nejtěžší kalibr lovců ksichtíků. Takové fortelné sklo kreslí slušně i na plnou díru a je lepší než stabilizátor. Roztřásti těleso o takové hmotnosti nesvede ani postarší plátěná závěrka, zrcadlo Nikkormatu, natož ruka ctihodného doktora Jamese Parkinsona. Kinetická energie třasu svaloviny nemá dost síly a času danou jí po dobu otevření závěrky, k vychýlení trajektorie pomyslného dlouhého štětce přiheftnutého do osy těla objektivu, malujícího profil nosu portrétované indiánky. No nesmí bejt zas tak těžkej aby jste chytli třasavku jako vzpěrač při nadhozu. A nutno ještě poznamenati, čím delší sklo, tím delší dráhu vykreslí i žhavý uhlík ohně indiánů v zemi Ohňové na stříbrné emulsi filmu Foma, kterážto firma vtipně využila alergie solí stříbra na světlo. Léčena stopětkou je dráha ta dvakráte delší než-li u záklaďáku. Obě skla navíc dokonalé kresby jsou. Obecně tyhle prastaré manuály kreslí lépe než fungl nové autofocusy, s citem Hollarovského rytce. S takovým sklem si brusič vyhrál týdny, což by dnes těžko někdo zacáloval. Nehodí se ale úplně na barvu, technologie mnohonásobných vrstev pokovení popošla za třicet let o kousek dál.\n„Těžké není prachy vydělat, ale umět si jich inteligentně užít, s citem utratit." Nevynikal příliš v umění škudlícím a tvrdil, že nad ně lepší je být žádaný od ostatních, kteří rádi cálujou, neb neumí tak čistě stáhnout a vykošerovat čuníka a spáchat takové jitrnice. Na druhou stranu, spolu s Arthurem Schopenhauerem měl zásadní spor s marxisty o tom, „zda práce člověka opravdu šlechtí".\nA protože byl také sedlák, zbylo po něm i mnoho mouder sedláckých, kterými nás častoval.\nJeště si pamatuju, že se nikdá neschovával za slovo „my“, což se v té smutné době zrovna nosilo.\nPostavil chajdu u Hlouzovic hájovny poblíž rokle Cikánské, kde každoročně zaparkovaly vozy s košatinkami slušně a krásně nepřizpůsobivých lidiček a do babiččina šenku vtrhnul četnickej: „Zavřete slepice.“\nTen všudy přítomný vítr zrozený v Pacifiku tu cepuje stromy by rostly vodorovně, mraky a ptáky učí létat po zpátku a Kytku dokonce nosit kapuci. Podobný pofukuje jen v jižním Maroku, kde se s ním nomádi snaží bojovat kopími (vyhlásivše řádnou válku větru) a ještě na pláních kolem údolí Modrého měsíce, hlídaného lamaserijí Shangri-La. I stojí psáno ve svaté jedné knize Izraelitů, titul jejíž jsem již v paměti své neuchoval. “Sem i tam se toče chodí vítr.” A dobrý je tak pro nácvik slavného ústupového manévru kočovné společnosti Járy Cimrmana "Vichr z hor".\nTakové okno zbudováno později alespoň v zatepleném podkroví v šikmé střeše nad ponkem, tím s dřevěnými šroubovicemi ze dřeva jabloňového. Na podzim je odtud výhled na do zlata oděný modřín zvaný verpán, na verpánky prý dobrý. V zimě na zasněženého hada sjezdovky z Lysé a v létě na černé těhotné mraky přicházející od Pšonků. Za jasné noci mléčnou dráhu a vůz Velký. Stačí zvednout hlavu od hoblice. Až budete stavěti jednou sobě tu svoji kadibudku, přimlouvám se, aby měla svoje vypulerované okno pokud možno do údolí, anebo alespoň dvéře co jdou nastevřít kvůlivá takovémuto meditačnímu výhledu. Tady v Nedvajzu takový auslág supluje jen ten kalendář. Okno to ale není, to zas má skleněná budka objevené onehdá v chajdě pod Rysy. A co teprve ta v noclehárně Rif.J.A.Carrel s pětatřiceti pryčnami a stovkou dek. Kam se musíte doplazit do času obědového, abyste utrhli místo, kam složit hlavu svoji na noc. Ta na západní hraně Velkého Maťasu – Matterhornu. Poslední štaci výstupové cesty z Italské Rif. Duca degli Abruzzi.\nJinak o svém tažení i legionářské anabázi strýc Vilém, fotřík Přemýk o něm vždy mluvil jako o Vilovi, mlčel jako tajemný hrad v Karpatech, nic víc jsme z něho už nevydolovali. A také přestal po návratu chodit do kostela. To samé prý potkalo mnoho jeho souputníků.\nA co Vilém Karel říkal na vzmáhající se tehdá hnutí vegetariánské. „Podívej se na vola, na vedle stojícího krále zvířat lva a jejich jídelníčeky. Co Vás to tam na té tvé Alma mater učili?“ Tak oponoval svému nejmilejšímu synovci Přemkovi. Poté co se čerstvý absolvent medicíny nesměle pokusil poučovat o střídmosti ve spotřebě jeho vlastních výtvorů masných. „Stačí si dát jako předkrm kousek kaktusu hoodia co zahání hlad, staronový lék na tajli. To mám od jednoho přičmoudlýho rotmistra z východní fronty."\nZapovězeno bylo o nemocech svých baviti se u stolu jeho, vlastně hnedka po překročení prahu jeho, jako o něčem nemístném až neslušném. To byl ten strýc co o něm všichni říkali. „Měl v životě řádně naloženo, ale nikdá se nelitoval.“ Nesnášel a nedokázal se srovnat s prostředností, nikde. Kam vkročil ale hlavně asi ve svém vigvamu, proto zřejmě až nemístně protěžoval a hýčkal našeho fotříka Přemka, synovce, k nemalé to nelibosti ségry jeho mladší, Libuše. Špendýroval mu asi první kolo s berany a přehazovačkou v Plzni, francouzské to provenience, což hrdě hlásala cedulka pod světlem, psací stroj Remington na přeťukání jeho habilitační práce, zlaté Primky s vlasovou dlouhou centrální vteřinovou rafičkou aby jeho nejoblíbenější synoveček Přemek, mladý pan doktůrek, mohl svým pacošům přesněji měřit tep srdeční.\nCo čirou náhodou vyplavalo i po drahně dlouhé době na hladinu dějin, můj táta hnedka poznal, že to kdysi jeho strýce Vili bylo, prostě co po něm zbylo, bylo nějak fortelnější, mělo tudíž větší výdrž, než v kraji zvykem bývávalo. Role dehtové řádně pískované lepenky, zvané thérák o tloušťce čtvrtky palce nebo tlustě pozinkovaný plech, co spolu dodnes pokrývají pěkný kus Terčino chajdy na Hráchách. Neošizený věci, jako vše co dělal. A peníze se ho také držely a vydržely. Snad vše krom té Vilíkovy vily, kde fotřík prožil větší část svého dětství, která nepřežila až nápad jednoho totalitního kreslíře hřišť.\nAle rychle zpět za velkou louži. Omylem zabloudivší sem vegetariáni nezřídka prý konvertují na víru jinou. Hnedka za dveřma z ulice bylo vyuzené království mistra profláknutých argentinských bifťourů, harpunáře Kvíkvega s čerstvě oholenou lebkou. S racionální výživou mělo společného toliko co čabajka. Když jsme vstoupili, stál zády k nám. Svůj extrémní vzrůst ponižoval širokým rozkročením, by mohl pohodlnějc krájet bez nahrbení na špalku pro kuchtíky normálního vzrůstu jarní cibulku. Stará námořní mapa nelhala, jsme v kraji obrů. Už to vypadalo, že očekávání Gullivera v zemi obrů bude nenaplněno, že stačili vymříti ještě před naším příchodem. V trámu nad porcovacím špalkem zabodnuto několik kuchyňských kudel. Rukojeť jedné byla o poznání ohmatanější a uhlazenější mozoly, vizitka to stáří, oblíbenosti i zamilovanosti. Ve všech případech značky to nejvyšší kvality.\nDNA není voda a kolem jen samé fjordy, fjordy a zas fjordy plné ryb. To by se určitě zamlouvalo dědovi Jaroslavovi co po něm přezdívali malým rybkám v povodí všech čtyř Plzeňských veletoků pajchlíci. Ten děda co nás s bráchou učil brát do ruky knihu, vysvléknou ji pěkně z přebalu, aby ukázala vazbu. „Když dostaneš do ruky fungl novou knihu, dicinky se jí prvně koukni pod sukně, pod přebal, jak ji vazač svázal. Zda-li je sázena fontem pro ty myšlenky uvnitř příhodným a jsou-li ony na papíru co si zaslouží.“ To se naučil coby typograf, sázeje svoji ságu vlastní z bukev olověných, kterážto se nedochovala a jeho jediný syn Přemysl musel začít odznova, spáchavše toho prý povícero.\nJen po menší část jediné noci jsme se nechali rozmazlovat korpulentní mama za několikerým mřížovým té její kukaně pod schody k malým cimřičkám, po hodně pozdním příjezdu z letiště, někde na půlcestě mezi Ohňovou zemí a Santiagem, drožkářem kroutícím nevěřícně hlavou, kam že nás to nasměroval náš Lonelyáč. V tomhle Puerto Montt se proto hnedka časně zrána táhneme s našimi olověnými kletry do řádného krpálu uličkou květinářek a květinářů a hnedka si ji oba zamilujeme. Náš další pension tady bude až předposlední v řadě, před samým vrcholem stoupání, s perfektním výhledem na parníky v zátoce. Až druhého dne nám dochází proč, i na místní poměry, ta nemístná přehršel květin? Zídka za posledním domkem patří Mapučskému krchovu. O fous dál u Monte Verde leží nestarší dosud vykopané kosti Amíků jako svědectví neolitického osídlení před dvanácti tisíci roky. Tady také končí nejjižnější pražce železného oře a od Aljašky jdoucí silnice Panamericana a začíná Pinochetova Carretera Austral. Proslýchá se, ale není doloženo hodnověrně, zda mu ten nápad nevnuknul ve snu nějaký Dolfi. Kytka prubuje svoji oprášenou španělštinu na kontraktu autobusové přepravy na následné časné ráno. Nad rámec kontraktu bude o nás toho rána až dojemně pečováno equipage našeho domorodého minibusu, vezoucího nás směrem opačným, ne k domovu, ale už zase na jih po té vojenské silnici plné brodů. Zpočátku se držíme 1240 km dlouhé zmiňované Carretera Austral končící den pochodu na sever od našeho Fitz Roy. Nejprve kříží městečko Chaitén nad kterým za rok vybuchne stejnojmenná sopka a pohřbí jej pod metrovou vrstvu popela a černě pokuřovat prý bude ještě nejméně dalších deset let. Silnice u6 d8vno ne asfaltová pak přetne rezervaci Pumalín, toho sympatického cvoka, spoluzakladatele The North Face. A dále pak mine horké prameny Amarillo.\nKontakty Lima, Irča:\nUbytovaní v privátech se snidaní 7 US. Hospody jak u nás a lacinějí než v Chile.\nDolary lze platit skorem všude mimo státní obchody.\nRada devátá - pojedete-li čirou náhodou kolem, určitě se na chvilku stavte. Žít se tam ale nedá. Podobně jako v baroku, co je tak hezké oku.\nA na konec mám pro Tebe Kytko dosti smutnou zprávu. V Hudáči dnes započal jarní výprodej. Nemohl jsem nezakoupiti dva páry polárních palčáků The North Face plněných kachním peřím. Snesou hravě -70 st. C. Dlaně z černé kozinky ti půjdou k očím. Závěsný mechanismus nedovoluje napadati sněhu, jsou-li neseny zavěšeny kolem krku, stejně jako u těch šitých kdysi dávno v Akademii běd za asistence věhlasného akademika L. "Šijete pane asistente?" "Šiji, šiji pane profesore."


Serie A - Stoper Koulibaly v Neapoli údajně podal žádost o odchod. Kdo by jej rád přivedl? | FotbalPortal.cz\nZpět na » Serie A » Stoper Koulibaly v Neapoli údajně podal žádost o odchod. Kdo by jej rád přivedl?\nSerie A - Stoper Koulibaly v Neapoli údajně podal žádost o odchod. Kdo by jej rád přivedl?\n© Diario AS - Kalidou Koulibaly\n23.03. - Statný obránce patří už něco málo přes pět let k oporám základní sestavy Neapole. Na jihu Apeninského poloostrova prožil několik sezón, kdy jeho tým stíhal vedoucí Juventus, letos však Azzuri prožili hororový vstup a ani zlepšená hra pod koučem Gennarem Gattusem na titul zdaleka stačit nebude. Možná také proto požádal vedení o umístění na přestupní listinu.\nPodle italského zdroje Il Mattino Koulibaly sdělil své rozhodnutí šéfovi klubu Aureliovi De Laurentiisovi v době celostátní karantény po telefonu. Odchodem by přitom francouzský rodák, který však dělá kapitána senegalské reprezentaci, hodně zkomplikoval život svému stávajícímu zaměstnavateli. Krom dalšího stopera světové třídy Konstantinose Manolase totiž v kádru chybí na tento post adekvátní náhrada.\nZájemců o služby 28letého hráče by se pochopitelně našlo hned několik. Nejúpěnlivějším se zdá být Manchester United, jenž Koulibalyho podpis málem ukořistil již v minulých letech. Red Devils navíc přes nadcházející přestupní okno chtějí definitivně dostavět mužstvo hodné boje o ty nejvyšší příčky.\nDalšími v řadě prý jsou zástupci francouzského PSG. Celek z hlavního města potřebuje nahradit stárnoucího Thiaga Silvu o něco mladším dirigentem defenzivní řady, který ovšem stále oplývá obrovskými zkušenostmi. Pravdou však zůstává, že již nyní mají obhájci titulu Ligue 1 k dispozici sedm stoperů, což už je samo o sobě příliš velké číslo.\nKalidou Koulibaly začínal se seniorským fotbalem v druholigových Métách, pořádnou šanci ale dostal až po přestupu do Genku. Následovalo stěhování do Neapole za pouhých osm miliónů eur, které asi Partenopei těžko mohli upotřebit lépe. Dnes činí tržní hodnota stěžejního zadáka 70 miliónů euro.\nV probíhajícím ročníku stihl i vinou několika svalových zranění odehrát jen patnáct ligových zápasů a unikl mu také úvodní zápas osmifinále Ligy mistrů proti Barceloně. Na návrat do hry si teď bude muset i po doléčení zdravotních trablí počkat ještě déle. Naprostá většina soutěží napříč světěm je totiž pozastavena kvůli nebezpečnému síření nové nákazy koronavirem.\nUnited by rádi přivedli každého, teda aspoň podle médií, kde je pravda, to zatím nevíme\nasi tak :) stejne tak barca :)\ntak narozdíl od arsenalu to většinou nejsou pouze spekulace...Kalidou je už delší dobu v hledáčku United..my nekupujemee nějaký no name africký puberťáky z frankfurtu u kterých není jistý ,že vůbec hrají fotbal nebo kolik jim je let.....\nnavíc i samotný Koulibaly má zájem hrát v United...\nKalidou a Harry ?\nfotbal fotbal kalidou koulibaly manchester united manchester united neapol neapol paris saint-germain serie a serie a


Centauri ve 3D: Gooka 2 a Ferda mravenec | Games.cz\n18. 10. 2002 09:09 - Téma autor: Redakce Games.cz Komentáře: 0\nHonza Hloušek z Centauri Productions nám poslal zprávu ohledně dlouho odkládané adventury Gooka 2, nebo spíše ohledně engine, který bude pro hru použit.\nPo téměř ročním vývoji totiž toto studio představilo novou technologii pro tvorbu her - CPAL3D. Jedná se o univerzální engine s grafickým 3D renderem, který nabízí řadu funkcí. Mezi ty nejvýznamnější patří skeletární animační systém podporující motion capture, single mesh postavy, možnost stavby 3D scén s komplikovaným terénem a komplexní systém kamer (pohled z první i třetí osoby). Stejně jako pro většinu dnešních enginů tohoto typu, je prý i pro CPAL3D typické zpracování gravitace, dynamická světla a výpočty viditelnosti pro velké venkovní scény. Možné je i vlastní skriptování a import objektů z 3D Studia Max 4. Kromě toho obsahuje engine i sadu užitečných nástrojů pro tvorbu adventur.\nAčkoliv se na CPAL3D stále pracuje, první hra z produkce Centauri Productions, která bude kompletně ve 3D, nás potěší již letos na Vánoce. Půjde o v Čechách populárního Ferdu mravence, který bude pravidelně vycházet v edici CDROMEK stejně jako Čtyřlístek. Kromě Ferdy se ve hře postupně setkáme se všemi populárními postavičkami jako Brouk Pytlík, Beruška, Mravenčí královna atd. Samotný herní systém bude založen na skákačce, prokládané adventure prvky a řešením logických problémů (viz obrázek).\nDalším a pro odrostlejší hráče i zajímavějším titulem, který bude zpracován ve 3D právě pomocí této technologie, se stane již zmiňovaná Gooka 2. Pokračování oblíbené adventury vzniká na motivy knihy Gooka a Yorimar, zasazené do pohádkového světa na planetu Janatris. Stejně jako první díl, pochází i scénář pro dvojku z pera Richarda D. Ewanse. Kresby prostředí a postav od známé české malířky Zdeňky Bouškové se následně převádějí a modelují do 3D a vkládají do nového CPAL3D enginu. Jak bude Gooka 2 vypadat, si můžete omrknout na osmi čerstvých screenshotech v naší galerii, které vůbec poprvé ukázují tuto hru ve třetím rozměru.