BTW: Peřina - Dedeník\nMusím se přiznat, že mám ráda kvalitní praktické věci, které v prvé řadě dostojí účelu, pro který byly vyrobeny. Je fajn, pokud při tom dokážou být i krásné – nebo slušivé, pokud jde o oděvy, ale funkčnost pokládám za hlavní. Možná i to je důvod, proč miluju a stále nosím bundu, kterou jsem koupila v Praze někdy před rokem 2000 za tehdy mimořádných 2 400 korun:))\nJe to péřová bunda značky Humi a na její výrobu byl použit lehounký a velmi příjemný materiál pro outdoorové oděvy zvaný pertex. Ač je to dámská velikost L, je ohromná. Letos ji mám dvacátý rok, stále se do ní víc než pohodlně vejdu – a přitom mi nejsou dlouhé rukávy! Když jdu v zimě večer se psima na zahradu a dám si ji jen přes krátkorukávové tričko (nebo i noční košili:)), okamžitě jemně přilne ke kůži a doslova mazlivě hřeje. Stejné je to s peřím vycpanou kapucou. Bunda je dlouhá – mám ji do půli stehen, takže mi nikdy netáhne, kam nemá:))\nMá dvě obrovské běžné kapsy a jednu prostornou vnitřní na doklady – ta je všitá do bundy tak, aby nebylo nutno ji rozepínat, pokud člověk náhodou potřebuje papíry od auta nebo peněženku. Všechny kapsy jsou samozřejmě zavírací na zip. Do normální kapsy se klidně vejde mobil dnešní velikosti, klíče, klíčky od auta, nějaké drobné, rukavice a flexivodítko XL, mající udržet psa do 50 kg váhy. Tím pádem do té druhé se vejdou srací pytlíky, balíček papírových kapesníčků, nůž, psí mlsky a druhé flexi vodítko velikosti XL. Nikdy jsem neměla lepší a pohodlnější teplou bundu!\nJenže… dvacet let je dvacet let. Bunda je dost ošoupaná, na dvou místech zalepená (rukávem jsem se před mnoha lety dotkla kamen, kapsu mi roztrhl psí dráp) a vypadám v ní širší než delší, asi jako panáček Michelin. Přitom je to pouhá velikost L…\nNěkdy před třemi lety jsem si pořídila novou péřovou bundu – krásnou, kvalitní, značky Sir Joseph. Je pánská, obepíná mě relativně lichotivým způsobem, má jen dvě kapsy elegantně šikmo střižené a schované uvnitř bundy – ne navrchu, jako má moje stará Humi. Je teplá, příjemná… ale nikdy se v ní nebudu cítit tak volně. Proč? Je to střihem. Mám dojem, že dnes se i u outdoorových oděvů jde po eleganci a slušivé siluetě víc, než je z mého pohledu vhodné.\nPřestože jsou obchody plné skvělých nových věcí (některé z nich jsou doopravdy skvělé, jiné tak jen vypadají:)), lpím na spravované bundě, kterou mám už určitě dvacátou sezónu, mírně pelichá a vypadám v ní širší než delší. Asi jsem divná, ale nevadí mi to:))\nTakže se ptám: také máte doma nějaký opravdu letitý oděv, který stále používáte?\nAktualizováno: 16.1.2020 — 18:56\nPánské péřovky seknou bez rozdílu všem pohlavím.\nOvšem rukávy jsou dlouuuhé!\nCo se týče kapes, už jsem si do několika bund s podšívkou kapsy na zip z vntřku přidávala… Dokonce jsem navedla dceru, jak si všít do kabátu zip a za ním kapsu mezi podšívkovou stranu légy a podšívku… Docela se jí to povedlo. Od té doby má peněženku v bezpečí.\nPrůšvih současných bund a kabátů jsou úzké rukávy. Tento trend se táhne už docela dlouhou dobu. Kdykoliv jsem podlehla touze mít novou bundu, a to si musím nejen kvůli délce rukávů kupovat pánskou, ztroskotalo to na požadavku pohodlných rukávů (a asi i na řešení průramku, to by nejspíš upřesnila Matylda nebo Kačka). Asi jsem moc náročná, když se chci pohodlně chtít v metru nebo tramvaji za vodorovnou tyč… Končí to tím, že když někdy prolézám sekáče, koukám i po bundách a tu a tam se mi úlovek s potřebnými parametry podaří.\nCo se týče oblíbeného historického kousku – moje zahradní bunda, stará víc než 50 let :-). Původem lyžařská z Tuzexu. Je už spíš pro ostudu, dávno není nepromokavá, ale je lehounká, vatelín drží tvar a má tři kapsy na zip. V růběhu let jsem vyřadila různé jiné bundy, ale tuhle zatím žádná nedokázala nahradit…\nCo stále mám, ale skoro vůbec nenosím (není kam…), jsou několikery vlastnoručně podle Burdy ušité šaty, i večerní.\n…chtít chytit v metru nebo tramvaji…\nJakto, že jsem anonym?\nJajko, souhlasím. A pokud takovou seženu bundu, určitě takový neseženu kabát! Já totiž zase potřebuju v kabátku nebo bundě i řídit a tedy dosáhnout pohodlně na volant:))\nJinak mám ještě jeden bundový zázrak, a to 12 kapsovou (!) bundu, lehkou plátěnou, kterou jsem koupila v roce 1992 na Taiwanu\nTakové zázraky koupíš i u Vietnamců , zvláště vesty bývají se spoustou kapes, tedy pánské.\nNe tuhle bundu… ta byla nějaká značková, jen já jsem neměla ponětí o znáčkách vlastně žádné – v roce 1992!\nJinak mám dojem, že právě k Vietnamcům výrobci šmahem starší ženy posílají tím, jak ignorují naše potřeby. Což mě sakra *ere, protože už jsem dost stará na to, abych si mohla koupit věci, které se mnou hezké a funkční pár let vydrží – rychlou módu nepotřebuju.\nJá u Číňanů občas nějaké oblečení kupuji, většinou kalhoty na aktivity, kde se očekává, že se můžou dost zašpinit nebo přímo zničit, nebo kraťasy na doma. Nebo nějaká trička na doma, kde zase čekám, že budou zaflekaná a proděravělá od kočičích drápů. Ale většinou to dopadá tak, že mi vydrží tak dlouho (rozuměj řadu let), až mě to *ere. A ty kalhoty mi většinou ještě navíc dobře sedí, žádné babské modely, ale kalhoty typu džíny s elastanem, jen většinou černé, khaki nebo maskáčové. Takže pro mě je to zpravidla pořádně pomalá móda, o rychlosti nemůže být řeč .\nTaky u nich kupuji džíny, opravdu nemíním dát za stejné, jen se značkou a jiným prošitím kapes, několikanásobně víc. Kdysi jeden kamarád dělal v prodejně známé značky, marže na těch riflích byla běžně 300 -400 %. Není to řádová chyba.\nTrička na doma kupuji v Lidlu nebo v KiKu.\nJá teda u vietnamců nenakupuju, zato jsem pečená vařená v sekáčích a tam se někdy najdou opravdu skvosty. Například vesty na psí vycházky…\nJo, vloni jsem si takhle u nás u Číňanů koupila tyhlety džíny, černé, že je budu nosit na střelnici, kde se můžou i dost zamazat. Jako obvykle jsem si je dala zkrátit a když jsem je pak doma oblékla, tak jsem zjistila, že jsou naprosto perfektní, a tak je nosím jako běžné kalhoty. Na prošití kapes mi nijak nezáleží. Z Lidlu mám tílka a kalhoty do fitka, jsou perfektní, ale štve mě, jak to tam je vždycky děsně rozhrabaný. KiK mám úplně z ruky, tam jsem nikdy nebyla. Na doma jsem s těma čínskejma trikama spokojená.\nTss, Pražák . My máme z ruky i obchod s rohlíkama, jen přes kopec, čtyři kiláky.\nTo víš, co bys chtěla od zhejčkanejch Pražáků. Dneska jsem se například rozhodovala, jestli mám pro rohlíky dojít do Normy (250 metrů) nebo do Lidlu (500 metrů) . A nejbližší KiK mám čtyři a půl kilometru. Co s tím, když tu mám v okruhu necelého půl kilometru troje Číňany a jednu stanici metrem na jednu i na druhou stranu ještě nejméně další troje. Ach jo, ti Pražáci .\nJá si dělám srandu. Já to znám z mládí, když jsem studovala v Praze. Prastrýc bydlel Na Bojišti a co nebylo v Ječné nebo na Pavláku, tak to už bylo na konci světa.\nTen obchod s rohlíky u nás je ten nejbližší stánek, do zmíněného KiKu to jsou další cca dva kiláky, k Vietnamcům taky. A nebydlíme na horské samotě, ale v okresním městě Přerov. Autobus nám jezdí jednou za hodinu nebo řidčeji. Proto mi nářky měšťáků (všech) připadají srandovní.\nNo vždyť já to taky beru jako srandu. Ale já jsem Pražanda v Praze narozená – to už je dneska pomalu vzácný druh – a na Prahu nedám dopustit. Nejsem nijak militantní, ale v duchu jsem lokální patriot .\nMám několik letitých kousků oděvů, s kterými se odmítám rozloučit (buď v naději,že do nich přeci jen jednou zhubnu, protože se mi líbí, nebo k nim mám pevný vztah). Jedna taková věc je bavorská tradiční pelerýna (nebo perelýna?). Zelená, hustě vlněná Loden látka, s hezkou červenou podšívkou (se vzorečkem). Je mi tak nad kolena. Manžel mi ji koupil při jedné naší alspské dovolené někdy začátkem 80. let a už tehdy byla pěkně drahá! Je úžasně teplá a protože nemá rukávy (ale po stranách se dá propnout), když bylo třeba, v extra mrazech jsem se pod ní mohla podle potřeby nabalit. Ale nosila jsem ji hlavně jako parádní kabát, protože na běžné nošení „po městě“ na nákupy s taškami nebyla zrovna praktická. Tady ji nosím jedině když v zimě jedeme do divadla, kdy se do ní zahalím při výstupu z auta a cestou do budovy. Takže jen vyjímečně a jinak leží uložená v lodním kufru s ostatními zimními oděvy, proložená cedrovými kuličkami proti molům. Přesto se jí nikdy nezbavím.\nTapuz, děkujůůů !\nTak Maričko, něco jako pelerínu jsem nikdy neměla Popravdě jsem přemýšlela, jestli v tom není zima, když to vlastně nemá rukávy. Nemáš někde fotku?\nDede, pelerine je úžasně teplá. Je to takové skoro kolo do kterého se můžeš skoro zabalit a látku tak přitisknout k tělu (a ruce jsou chráněné). A Loden látka ze „zpařené“ vlny (a pak nějak česaná), takže je látka velice hustá(proto i dost těžká), ani ve vichru neprofoukne a mírný déšť po ní „zklouzne“. Dost vzhledem podobná „hubertusová“ látce. V Něm. a Rakousku je Lodan považován za vrchol kvality (tedy býval, nevím, jestli ještě je). Hlavně mezi muži v politice bys asi sotva našla někoho, kdo by doma neměl klasický zelený, hnědý nebo tmavě modrý Loden kabát. Jak jsem koukala na net, tyhle kulaté peleríny se už asi nedělají, všechny, co jsem viděla jsou modernější střihy. Jedině na tohle odpovídá. Já mám někde starou fotku kde v ní jsem, jestli ji najdu, pošlu ti ji.\nMoje maminka i babička používaly výraz „lodeňák“ a byly to těžké kabáty z asi zaplstěné vlněné látky, barvy typu kafebraundozelena. Moje paní třídní učitelka na ZŠ měla lodenovou pelerínu, která měla vepředu otvory na ruce. Teď jsem se na Wiki poučila, že i hubertus je druh lodenu. Celé heslo je zajímavé https://cs.wikipedia.org/wiki/Loden\nA pelerínu jsem jednu měla, tedy spíš takovou společenskou pelerínku, asi tak pod lokty. Byla z pašmíny, kolem krku vyšívaná a přivezl mi ji ex z Nepálu. Bohužel ji časem sežrali moli\nRanáto, zajímavé info na wiki, díky za odkaz. Já si tenkrát zkoušela oba druhy, ale schválně si vybrala tu bez postraních otvorů pro ruce. Jednak, že to nejsou kapsy, měla jsem dojem, že by mi těmi otvory (kdybych tam neměla zrovna ruce) bude foukat přímo na tělo. A pak, když jsem zkusmo prostrčila ruce a rychle je chtěla zase vyndat, skoro zadrhávaly, nešlo to tak rychle, jak bych si byla představovala. Bohužel nevýhodou (dost velkou) téhle peleríny je to, že nemá kapsy, takže kapesník a jiné věci musím mít v jiné kapse pod ní (nebo kabelku). Ale jak nemám zelenou barvu v oblibě, tahle jejich tradiční „lovecká zeleň“ se mi líbí.\nVidíš Maričko, a já jsem zrovna tuhle měla debatu o lodenu s Baty (kvůli Alžbětě:)) A hned jsem si ho vyhledala, o my se máme, že máme strejdu googla\nTa pelerína je pěkná, musela být opravdu elegantní a ty v ní\nKdysi jsem měla na míru ušitý kabát prodloužené délky , byl z homespunu,skvělý střih, na zimu olemovaný beránkem.\nKabát se mnou žil, s kožešinkou i bez ní, na závěr byl zkrácen a dál nošen,byl to Kostěj nesmrtelný, nosila jsem ho snad 20 let než dožil a já jsem se poněkud rozprostřela. S každým oblečením mám problém, malá vyvinutá postava,prostě děs.Bundy kupuji pánské neb v dámském nedopnu přes hruď, o plavkách ani nemluvím,dají se však koupit naštěstí tankiny, vršek jiná velikost jako plavkové kalhotky. Achjo,nákupčí jsou většinou nebo aspoň si to myslí, potencionání manažeři,kteří ve svých kebulích nosí vroucí přání pořídit si modelínu a než na to přijdou,že je život jiný.Na ni pak nakupují u výrobců. Já musím lítat a shánět padnoucí hadr. Ještě, že už celkem nic nepotřebuji.\nNa míru ušitý kabát… to muselo být skvělé. A ještě s beránkem.\nPlavky koupím i ve své velikosti, nejspíš by měli i tu tvou. Jen nejsou levné, no. Tak asi dva a půl tisíce. Musíš do obchodu, kde vedou hlavně velké velikosti podprsenek, tedy do Caresse. Jenže jsou jen v Brně a v Praze. Ovšem tam nakupuju já a mají na mě i sportovku, která pod oblečením jako sportovka nevypadá a je to nejpohodlnější kus, co jsem kdy měla. jenže taky za 1500….\nJá mám také outdoorovou, no normálně venkovní, psí bundu – hodně letitou. Nemohu se jí zbavit, protože má 5, slovy pět kapes!! Když se dnes dívám po bundách, tak mají představte si, dvě kapsy ! Ono se to má tak, nosím u sebe spoustu věcí, když jdu ven a když je i dám do hromady po pár kouscích do kapsy, tak těch pět kapes je tak akorát!!! Navíc, bunda má légu, takže, když je mi horko, rozepnu zip a zapnu si jenom dva – tři suché zipy na léze a je mi dobře. Má kapuci, odepínací. Má dlouhé rukávy, protože je pánská a když zapomenu rukavice, stačí si přes ruce přehrnout rukávy a je mi teplo. Dobře se pere a kupodivu výplň drží na svém místě. Vnitřní podšívka je hladká, takže flísové mikiny, nebo svetry, pěkně uvnitř kloužou. Ale už je jetá a já už víc jak dva roky sháním novou. V normální cenové hladině, přece jenom je to bunda do lesa a se psy. NIC!!! Jenom zip bez légy na zapnutí, dvě kapsy, někdy i bez kapuce. Hledám v pracovních bundách, v mysliveckých (už netrvám na jásavé barvě). Jsem opravdu tak vybíravá ???\nNejsi, jsi normální. Ale neseženeš, i kdybys byla ochotná pořádně zaplatit. Možná něco podobného šijí ukrytí malí výrobci… nebo někdo, kdo šije pro hasiče nebo záchranáře taky jsem nenašla. Díkybohu mám své norské bundy (obě už 4 roky) a doufám, že mi ještě pár let vydrží\nJestli ti jde o kapsy na psí bundě, zkus ščučku, kynologicke oděvy.\nPrací, neprofučné, neprodrápnutelné s megakapsami. Přežilo i sušičku.\nAkorát, když ty kapsy nacpeš vším, co sebou chceš mít, na fotkách vypadáš … No divně\nTo neznám. Dáš odkaz?\n(Tady reklama nevadí, za své si platím a nikdo mi nic nedotuje, takže dokud se tu někdo nesnaží něco přímo prodávat, odkazy jsou v pořádku:))\nMám sofshellku od 4dox https://www.4dox.cz/pro-pejsky/vycvikove-bundy\nJe dobrá, rovnou mi ušili kratší rukávy, má hodně kapes na výcvikové věci, ale jen jednu na zip – a to je málo (doklady, techničák, klíčky od auta, klíče…) Ale je to jen softshell. Dobrá, opravdu dobrá, ale ne úplně to, co jsem chtěla\nAaaaa, neumím to z tabletu. Ale počkej, budu to zkoušet\nNo, tak jak to dopadlo?\nRi, bezvááá!! Dík!\nJá zásadně takové bundy kupuju v sekáčích, naposledy jsem donesla pánskou žlutomodrou, s kapucí, naducanou, prý neprofoukne. Ale urvala jsem ji na začátku podzimu, když venku bylo kolem třiceti stupňů. A fakt se nestačím divit, co se jinde prodává – jak velikostně, tak provedením.\nOT – dnes byl den plný překvapení. Objednala jsem psí žrádlo na Zoohitu, byly to tři krabice (granule a dvakrát po 24 osmisetgramových konzervách). Jako dopravu mám zaškrtnuté PPL, u nás funguje dobře.\nTakže granule dojely s PPL, o půl hodiny později dorazily první konzervy s DPD a nakonec druhé konzervy s Českou poštou. Ano dorazilo všechno… ale proč mám z toho dojem, že se někdo zbláznil?\nto mi udělali taky, minulej tejden a teď znova, neměla jsem sílu to komentovat….\nJá beru zoohit s dovozem České pošty. Před vánocemi jezdili DPD, ale nyní po novém roce už žrádlo dorazilo s Českou poštou a s našim „starým“ pošťákem. Popřáli jsme si hodně zdraví do dalšího roku a on říkal, že přes Vánoce si zásilky rozebírali tak, aby všechny včas došly, proto i jiná zásilková služba. Ale už bude jezdit zase on. Když posílá avizo, že druhý den přijede, tak se podepisuje -Váš pošťák- a mně se to moc líbí .\nJá objednávám od Dog Life. Vozí mi to PPL a jsem spokojená. Jeden den objednám a druhý den mám. Doprava zdarma. Jen to, že objednám 2×15 + konzervy a přivezou to v jednom balíku. Je to děsná dřina, musím to rozdělat a to jsem zvyklá na balíky ale 30 kg ne.\nto jsem já, M\nA donesou ti ten balík aspoň k domu?\nZoohit to dělí – 2×15 kg granulí je jeden balík a každých 24 konzerv je další balík Ještěže mám svůj rudl!\nOni mi to dají do práce a přes dvůr to převezu rudlem. Před barákem rozdělám krabici a domů po schodech těch 15 vynesu já nebo Jana. Muž většinou nebývá po ruce. Abych nekřivdila tak někdy taky on.\nJá jsem taky objednávala ze Zoohitu před Vánoci. Standardně mám nastavenou Českou poštu, ale taky mi to tentokrát přivezli DPD. Bez problémů, balík mi donesl k výtahu. S ČP byly dlouho velké problémy – notoricky známé historky o tom, že jsem byla doma, pošta nikde a večer přišla SMS, že zásilku se nepodařilo doručit . Vždycky jsem ale alespoň uspěla s náhradním doručením druhý den. Ale v poslední době funguje i ČP v tomhle ohledu dobře (jen abych to nezakřikla), vždycky mi to teď doručí na první pokus a pošťák ještě chvíli před příjezdem volá, že už jede a jestli jsem doma. A taky mi to vždycky šoupne k výtahu.\nNaše pošťačky taky někdy od předvánoc volají… nestačím žasnout\nHm, to není dojem Někdo se zbláznil, určitě\nHoděj to na korbu tomu,kdo zrovna jede, no. Aspoň je to rychleji\nNo jo, ale čekáš doma na tři různé dopravce… já jsem měla kliku, že přijeli všichni v rozmezí asi jedné hodiny, ale obecně mi to přijde na hlavu.\nMám. Asi milion let už Humi outdoor pertexovou větrovku. Žlutou, na kolo. Malinko už mi nesedí, ale jezdí se mnou pořád. Takový pytlíček poslední záchrany\nHadry už kupuju jenom pánské. Dámské oblečení je mi krátké do pasu, krátké rukávy, žádné kapsy a tenké to je. Pánská bunda mi schová i zápěstí. Akorát když mám jít za dámu, mám problém. Velký.\nPokud ti jsou mužské věci, je to do jisté míry řešení Aspoň někdy. Ovšem na postavu nízké široké přesýpací hodiny se dnes nehodí dámské ani pánské – mluvím stále o outdoorových věcech\nAch ano, obávám se, že dámské oděvy, a to včetně outdoorových, musí být hlavně krásné. Že nemají funkční kapsy a jsou vůbec blbě ušité, často příliš krátké… taky v tomhle dávám přednost funkčnosti, takže si kupuju bundy pánské.\nKapitola sama pro sebe jsou boty – myslím boty na výlet. Taky už mám jen pánské, jednak kvůli barvám – fakt už jsem růžové a světloulince modré odrostla – a pak jsou prostě pohodlnější.\nKoupila jsem si dlouhý prošívaný kabát, je hezký, teplý… ale výplň už leze ven, protože svrchní materiál je něco jako tenká blanka. Tušila jsem to, ale když on byl tak hezký… Viz první odstavec .\nAch jo, jsem zana .\nMimochodem… poznala jsem tě\nJo a mám sako, s kterým tě trumfnu. Je koupené jako vrchní díl kalhotového kostýmu, kalhoty jsem k němu dokupovala snad troje. Dodnes vypadá dobře .\nZano, mluvíš mi z duše! Kdyby se snažili dělat vypasované půvabné siluety jen u dámských oděvů, budiž – ale oni to začali dělat i u pánských, poslední baště pohodlných věcí s kapsami, které jsou navíc našité zvenku, takže se do nich něco vejde.\nKdyž definuju svoje potřeby na bundu – rovně střižená, delší, minimálně 4 bezpečně zapínací kapsy (lépe pět – jedna vnitřní:)), lehká a z opravdu kvalitních materiálů a to ještě ve vhodné velikosti (pánské moc nemůžu, jsou mi děsně dlouhé rukávy), jsem mimo. Když k tomu přidám, že nechci černou, hnědou, šedou nebo zelenou… tak mám smůlu.\nMožná v Norsku u firem jako Marin Alpin, ale třeba už i Stromberg šije věci propnuté a jen s dvěma kapsami.\nKruci, vždyť je spousta ženských nejrůznějších rozměrů, které chtějí praktický kvalitní outdoorový oděv (už jen pejskařky:)) a nikoho to nezajímá.\nProblém je, že žádný výrobce volnočasového odění neřeší ženy středního věku, menší výšky, větší šířky – jakoby takové ven nechodily…\nA to zatím mluvíme jen o bundách. Představ si, kdybych chtěla mluvit o kalhotách. Ženské outdoorové jsou v 99 % bokovky… jak skvělé na pobyt v přírodě!\nŠmárjá, kalhoty jsou samy o sobě na celý článek!.\nJo, souhlasím. Co si na tohle téma zanadávat zase příště?\nObávám se, že nám to téma vydrží do smrti – starší ženské výrobce nezajímají, takže se nutně opakujeme. Jak já bych si přála, aby to tak nebylo!\nrifle, moje druhá kůže… buď HISSKY nebo někdy seženu i něco levnějšího. A bundu mám tenkou teplou z Alpine, ale je do pasu. Má nejméně 4 kapsy na zip, jsou hlubší a má kapuci.\nKdyby to mělo ztroskotat jen na dlouhých rukávech, tak si je nech zkrátit v krejčovství, šikovná švadlena to udělá tak, že to není vůbec znát. Já to tak dělám běžně. Jsem malá a dlouhé je mi všechno – kalhoty, sukně, rukávy u bund, kabátů, sak. A to kupuji jen dámské oblečení (pánská občas jen trička), pánské je pro mě takové moc robustní. Když se mi něco líbí a jinak to sedí, koupím si to a moje první cesta vede ke švadleně, aby mi to zkrátila. (Výjimkou je jen bunda, která má předlouhé rukávy, ale zvenčí je zelená a zevnitř červená, a když jsem ty rukávy ohrnula, mám tak široké červené manžety a vypadá to pěkně. Ale to nejde vždycky.)\nPrávě s tím je u kvalitních outdoorových věcí potíž – ty bundy jsou ze speciálních materiálů, mají speciální švy, aby dovnitř nešla voda. Nechala jsem si zkrátit rukávy jen na jedné bundě (norský Stromberg) a u velmi dobré švadleny, ale stejně to tu bundu poznamenalo.\nJinak na tom jsem stejně – zkracuju kalhoty i rukávy:))\nNo jo, tak to je blbý . Já nějaké vysloveně outdoorové oblečení nemám, spíš jen takové sportovnější nebo obyčejnější na ven, takže všechny tyhle finesy, co to specielní oblečení má, neznám.\nani v armyshopu si nevybereš?\nJejda vidíš, musím mrknout do armyshopu!\nMají tam jasně červené věci?\nVíš, já jsem denně v lese a nechci, aby bylo jednou na mém hrobě napsané – myslivec si mě spletl s divočákem…\nOni střílí na cokoliv se hne, ta červená nebo jiná jasná barva trošku pomáhá\nNo tak v armyshopech asi jasně červená nebude. Všechno je to černé, šedé, khaki, olivově zelené nebo maskáčové vzory, protože účelem je spíš splynout s okolím a nebýt vidět. Takže pro tvé potřeby to asi moc nebude. Leda tak si vzít přes kamuflážní bundu žlutou nebo oranžovou signální vestu .\nI když, třeba by se něco barevného taky našlo.\nDede, k tvému seznamu požadavků si ještě přidám „když si náhodou sednu, chci sedět na bundě, aby mi nebylo zima na pánevní hrboly“. A to je pak teprve neshnatelné…\nJojo… přesně tohle moje dvacetiletá peřina splňuje\nMám smetanové- capuccino- prostě světlounce kávové vlněné paleto koupené v jakémsi výprodeji z Makyty Púchov. Má asi dvacet let a je pořád hezké, možná i proto, že přes něj nosím ladící kostkovaný pléd. Pléd je už druhý, kabát pořád stejný\nTaky mám kabát z Makyty a možná mu těch 20 let bude taky. Antracitový, dlouhý skoro na paty, s širokou kapucou – prostě styl Nazgúl. Miluju ho\nKabát tohoto druhu mám kratší černý, ale tenčí- a s velkou kapucí, spíš kápí. Kuba to nazval kabát cechu vrahů\nNo mám, ale…. Vdávala jsem se před 46 lety, v březnu, šaty jsem měla smetanové s dlouhým rukávem, dlouhé, krásné a z krimplenu (jak jinak tenkrát, že). Po pár letech jsem je zkrátila, aby byly normálně nositelné a z ustřiženého zbytku jsem si ušila minisukni. Marek měl velikého medvěda a ten medvěd tu moji sukni zdědil, padla mu. Medvěda i se sukní má dodnes, je uložený na půdě. Nechápu, jak jsem mohla něco tak titěrného obléknout Já vím, je to trošku o něčem jiném…\nAlimo, asi bych se na tu sukni chodila koukat, když bych měla pocit marnosti nad současnými rozměry V podstatě… máš hmatatelné svědectví svých štíhlých časů!\nTmavomodrý kostýmek z Německa, byly to pouzdrovky a dlouhé sako. Nejlepší kus šatstva co jsem kdy měla, elegantní i na lehce oplácané osobě, a to sako bylo nezničitelné. Nosila jsem ho skoro deset let, k posledku už jsem ho ani nenosila do čistírny, házela jsem ho do pračky na šetrný program a ono to přežilo. Ale už jsem bohužel víc než lehce oplácaná a sako zmizelo v propadlišti dějin.\nA pak džínová košile po tátovi. Tu nosím na procházky jako lehkou džínovou bundu přes tričko, a nosit budu, dokud se úplně nerozpadne.\nAch, taky jsem měla podobné šaty… je to úžasné, když se nákup povede, co?\nMám taktéž letitou zimní bundu červenobílou, kterou jsem si kupovala na moji první zimní lyžařskou sezónu – no dvacet roků to určitě bude! Je pravda, že praním už trochu ztratila na vodoodpudivosti, vypadám v ní jak vypadám (tenkrát se na projmuté střihy nehrálo), ale na psí vycházku pořád stačí. Akorát že teda už fakt je dost de móde, tak jsem si vloni koupila novou, krásnou, slušivou, lehkou a bezvadnou.\nOvšem využívač letitých věcí je naše Terka. Protože od 13. let je v podstatě stále stejná, tak u ní oděvy i boty staré deset roků jsou pořád v kursu. Například kožené balerínky od Bati, které si koupila do prváku na vysoké, aby se jí dobře běhalo po Brně, stále slouží, momentálně jako součást stejnokroje . Nebo pracovní jezdecká bunda bude mít už snad patnáct roků, akorát se jí momentálně pokazil zip – teta Danuš promptně vymění a může se v ní dál jezdit . A takovýchto součástí oděvu bychom u ní ve skříni našli neúrekom.\nYgo, já bych napsala – tenkrát se u sportovních bund díkybohu na projmutost nehrálo\nHm… počítají se ručně šité lakýrky, ve kterých před mým narozenim vytáčel tatínek maminku? Mně jsou akorát a ráda je nosím jako společenské boty.\nNo dobře, tak jestli oblečení, tak moje bunda z osmé třídy. On je to vlastně kožíšek z uměliny, ale pěkné, mírně pošitý koženými pásky. Byl mi koupen, abych byla za dámu, ale vypadala jsem v něm jak medvěd, možná kvůli trochu širším ramenám, než bych potřebovala. Ještě k němu byla podobná beranice – tu jsem zamítla ihned, že je v ní moc horko. No a jak se oboje hodí. Beranici ukořistil tatínek a kožíšek jsem po neskutečně mnoha letech vzala na milost. Ramena mi do něj dorostla, hrudník a boky kupodivu nepřetekly. Tak ho občas větrám. Kluci mě v něm rádi vidí, protože vypadám jak medvěd.\nMaminka medvěd – uznávám, že tomu kluci můžou fandit Beranici bych ovšem nezvládla, i když jsem strašnej zmrzlík\nJá mám letitý dlouhý červený svetr se stojáčkem u něhož nemusím do flaušového kabátu nosit šálu.\nA máš pravdu DEDE, že dnes sehnat funkční, hezký a mé postavě lichotící kousek je kumšt.\nUž druhý rok toužím po dlouhém prošívaném kabátu se stojáčkem a kapucí s umělou kožešinou.\nJá vím, že je jich na trhu mraky. Ale já nemůžu sehnat něco, co by se mi líbilo a sedělo mi to.\nTak snad na příští zimu se mi to už podaří.\nTřeba by ti ho Míšo ušila Kačka od Matyldy. Její krásný dlouhý kabát, ve kterém přišla na jedno Brnění, byl och a ach, prostě nádherný. Krásný, funkční, praktický, elegantní a krásně jí seděl. Kdo umí, umí.\nMíšo, já jsem si myslela, že se mi to podařilo loni – kabát je nádhernej… jde mi… skoro. Zase má úzké rukávy! Jsem schopná ho nosit, ale ne v něm řídit, což znamená, že mi nejspíš taky vydrží dvacet dlouhých let ve skvělém stavu. Protože řídím pořád a na krátkých cestách se mi nikdy nepodaří zahřát auto tak, abych mohla jet jen ve svetru…\nMám. Vínové lněné šaty od Heleny Fejkové, kupovala jsem je, když jsem čekala Hřívnatce. Hřívnatci je 23. Stály hříšné peníze, ale nelituju ani koruny. Ustály obě má těhotenství (nevypadala jsem v nich jako velryba) i pozvolné nabírání OTP (nevypadám v nich jako velryba ani dnes). Jsou tak dobře ušité, že přežily i výměnu ramenních vycpávek z devadesátek na vycpávky mnohem menší. A mají potítka!\nA ještě jedny šaty, koupené ve stejné době v obchodě na Jiřáku, kterému se přezdívalo „U letušek“. Tři letušky si po revoluci zřídily obchod, kam vozily různé etno oděvy a doplňky, převážně z Indonésie. Občas se mezi tím etno sortimentem vyskytla nějaká perla, a to jsou moje černobílé koktejlky.\nTak to jsou poklad – šaty\nMěla jsem takové dvoje – červené, do kterých jsem se převlékla na svatbě a pak později delší tmavomodré, z úžasné látky, jako by byly šité přímo na mě. Oboje vydržely velmi dlouho, ale ne tak dlouho jako ty tvoje\nnetopýr budečský on LITERÁRNÍ LÉTO NA DEDENÍKU – mix autorů: Drabble na téma „Opatření na podporu porodnosti“Myslím, že výživné budou i diskuze pod tématy. :-D\nMaRi on LITERÁRNÍ LÉTO NA DEDENÍKU – mix autorů: Drabble na téma „Opatření na podporu porodnosti“To poslední měl být laškovný smajlík\nMaRi on LITERÁRNÍ LÉTO NA DEDENÍKU – mix autorů: Drabble na téma „Opatření na podporu porodnosti“To chce zkusit :-p\nalimo on LITERÁRNÍ LÉTO NA DEDENÍKU – mix autorů: Drabble na téma „Opatření na podporu porodnosti“No teda, pár dní tu jeden není a tady taková parád…\nnetopyr on LITERÁRNÍ LÉTO NA DEDENÍKU – mix autorů: Drabble na téma „Opatření na podporu porodnosti“Potom, co jsem na sestinedeli dostala instrukcí “n…\nLITERÁRNÍ LÉTO NA DEDENÍKU – mix autorů: Drabble na téma „Opatření na podporu porodnosti“\nLITERÁRNÍ LÉTO NA DEDENÍKU – Tora: Historie (1)\nPÁTEK S GURMÁNKOU: Muchomůrka růžovka aneb „Všechny houby jsou jedlé, ale některé jenom jednou!“\nLITERÁRNÍ LÉTO NA DEDENÍKU – Regi: Závisím\nAutor814151 Abyt Aida Alasdair MacColla Alča Alena Bytomská Alena Bytomská (Abyt) Alena Davidová Aleš Uhlíř Alex Alice Zelinková Aloisie Trpkošová (Aries) Andrej Ruščák Ania R Anna Ruščák Ap Apina Aredhel Aster Aster (Ladislav Fröde) Bára Bára Kolmanová Bára McGarry Bára s Felixem BáraŽ Baty Bea Beatriz Motalová Beda Beňa st. Bětuláskovo Blanka Floriánová Bláža Bláža Lenka Blažková Borek Boxíková Bubu Caniva Caniva (Iva V.) Chet Anthony Williamson Chrudoš Brkoslav Štýřický Dagmar Ruščáková Dagmar Ruščáková a kolektiv Dagmar Š. Dalmatin Dalmi Darja Č Dede Dee Doc Jiří Patoka Domi Edita Klačková EditaK Ela Emteska Epulka Eva Schlitt Eva Štětinová (Štětinka) Eva Žampachová EvaSchlitt EvaŽ Fallowa Františka Kernová Fuky George Švehla George Yetti Švehla gurm Gurmánka Šárka Škachová Hana Janišová Hana Smejkalová Hana Williamson HanaW Hanča HannaH Hanuš HCHO Helena Beinish Hepča Inka Ioannina Irena Dvořáková Irena Málková Irena Moravcová Iva Ivana Jajka Jakkel JaMra Jan Bartoň Jan Lipšanský Jan Pechanec Jan Šimeček Jana Ba JanaBa JanaBu Jarka Jarka F. JarkaK Jenda Jenny Jezevec (Petra Procházková) Jindřich Jindřiška Poláčková jiný Honza Jiří F Jiří Šafránek Jiřina Sedláková Jitka Jitka Supová JJ JJ + JLP JJ+IO José José (Josef Jiránek) JoVo Kaa Kačer Kadlus Karel Babčický Karolína Kaštan Kateřina Hornychová Kateřina Malčíková Kateřina Soukupová Kateřina Soukupová (dříve Mojžíšová) Katka Katka a Brix Katka Soukupová KattyV Kluci+2+4 Krakonoš Kristýna Kacálková Kuba od Matyldy LA Ladislav Fröde (Aster) Laďka Lara Ldu Le:V Lena Venclíková Lenka Lenka Blažková (Bláža) Lenka Le:V Lenka Rutová Lenka S LenkaS Leny Aewyn Li Lída Lída Švecová (Li) Lika Lilinka Linda Linda H LJ od JJ Lomeril Louk Luci + 2 + 4 Lucia Ivanková Lucíšek (Lucka Veselá) Lucka V. LuckaV LucYnka Magdalena Krajmerová Maggie Majka Šrámková Malý Bláža Marek Ruščák MaRi Marička Marička Crossette Markéta M Martin Kučera Martin Ruščák Martina Vrbická MartinR Maťa Matylda Matylda a Dede Mau Miki Mila Tesařová (Emteska) Milan Milan Pavel Milan Pavel /MLP Mirka Marešová Mirka Richterová Miroslava Marešová Miroslava Richterová Míša Míša z Plzně Mishi Mix autorů Mr. Owcrope MUDR. Jiří Štefánek Myš Myš a Myšátka Myš a Pů Netopýr budečský (Neviathiel) Ondra Pája Pavča PavČe PavelŽ Pavla Hybská Pavol D. Pavol Drotár Petr Lukavec Petr Mandík Petra + Barry Petra a Barry Petra Kolaříková Petra Kolaříková (PetraK) PetraJ PetraK Pitrýsek Plivnice Praha Ptakopysk podivný Pů Radanova Regi Renáta Macková RenataE Renča Macková Renie Ri Rita Kubelová (ri) Romana Rpuť Sharka.68 Simone Sumelidu Štětinka Surikata Terka a Ap Terra Terra-san tisková zpráva Tora USA Václav Husák Vaše Leny Anna Vaše Sharka.68 Vave Viola Vojtěch Vančura Wami WWW Xerxová Yga Zana Zbyněk Brych Zdena bp Zdena Jůzlová Zdena Plachá Zdeněk Brych Zdeňka Šubrová ZitaB Zkumavka Zuza Zuza (Zuzana Horáková) Zuzana Chlumská (Rpuť) Zuzana ŘL


Novoroční diskotéka v Café AdAstra\nV neděli 12. ledna jsme opět, slovy mladých, zapařili v kavárně AdAstra na naší oblíbené diskotéce! Bylo to moc prima, byla spousta tanečníků, bezva hudba a skvělá nálada. Moc a moc děkujeme nejvíce ze všeho dýdžejovi Jirkovi a naší skvělé Hance!!! Bez nich by to nešlo! Dále moc díky Café AdAstra za poskytování prostor, moc děkujeme také obsluze, která naše tanečníky pokaždé občerství a v neposlední řadě společnosti Coca-Cola HBC Česko a Slovensko za sponzorský dar v podobě nápojů. Těšíme se na březnovou diskotéku, která bude 22. března.\nVII. Seznamovací diskotéka v Café AdAstra\nVánoční schůzka kavarníků 17. 12. 2019\nNaši kavárníci nechodí do kavárny jen do práce, ale i za zábavou. Letos v kavárně například zdobili perníčky, respektive - mnoho perníčků K vánočním akcím patří i vánoční večírek, kde se nás sešlo opravdu hodně. Dárky, pohoštění, cukroví, stromeček, dobrá nálada to všechno tam bylo s námi.\nTěšíme se na vás v novém roce 2020, od 2.1. jsme tu opět pro vás. Alice Vernerová a Markéta Šulcová\nVe středu 11.12. jsme měli v kavárně krásné odpoledne. Zaměstanci české spořitelny přišly zdobit perníčky s našimi kavarniky...a že to bavilo opravdu všechny, je uvidíte nejen z fotek, ale i kdyz k nám přijdete třeba na výborné pernickove latté...\nZačal advent, a s ním se pojí i duchovní rozjímání. Navštivte tuto neděli, 8. 12. 2019, jeden z pražských kostelů, kde budou dobrovolníci Zajíčka na koni prodávat po mši svaté převážně výrobky handicapovaných klientů Zajíčka na koni. Jsou to kostely: Panny Marie Sněžné, svatého Václava či svaté Ludmily. Zúčastníte se tak mše svaté, uděláte si radost hezkou věcí, kterou můžete i darovat dále, a podpoříte dobrou věc. Výtěžek z prodeje jde přímo na pobyty,letní a zimní, pro handicapované děti, organizované Zajíčkem na koni. Děkujeme Vám za všechny klienty. Zajíček na koni.\nZajíčkova mikulášská v Malé Hraštici


dc.description.abstract Sociologie divadla je sociologickou disciplínou, která se začíná samostatně vyvíjet od poloviny 50. let především ve Francii, kdy Georges Gurvitch a Jean Duvignaud píší první sociologické práce o divadle, zejména z oblasti typologie výzkumu v divadle. V dnešní době se systematicky sociologickým výzkumem divadla a v divadle zabývá několik institucí v celé Evropě. Za všechny uveďme mezinárodní organizaci FIRT/IFTR (Fédération Internationale pour la Recherche Théatral/International Federation for Theatre Research) nebo mezinárodní asociaci SIBMAS (Société Internacionale des Bibliotheques et Musees des Arts du Spectacle, International Association of Librairies and Museums of the Performing Arts). Obě instituce sdružují výzkumníky mnoha oborů, jejichž průsečíkem zkoumání je divadlo se všemi svými aspekty. Divadlo je nazíráno z mnoha úhlů pohledu, teatrologického, psychologického, filozofického, antropologického, ale také sociologického. V rámci obou institucí se konají přednášky a workshopy, ve kterých má sociologie divadla své legitimní místo. V českém vědeckém diskursu je však od počátku sociologie divadla opomíjena a marginalizována, ačkoli lze nalézt články a statě českých teatrologů a filozofů, ojediněle i vědců sociálních věd, které se sociologie divadla dotýkají. Takové studie publikuje zejména... cs_CZ\ndc.title Úvod do problematiky sociologie divadla cs_CZ\ndc.title.translated An introduction to sociology of theatre en_US\nuk.abstract.cs Sociologie divadla je sociologickou disciplínou, která se začíná samostatně vyvíjet od poloviny 50. let především ve Francii, kdy Georges Gurvitch a Jean Duvignaud píší první sociologické práce o divadle, zejména z oblasti typologie výzkumu v divadle. V dnešní době se systematicky sociologickým výzkumem divadla a v divadle zabývá několik institucí v celé Evropě. Za všechny uveďme mezinárodní organizaci FIRT/IFTR (Fédération Internationale pour la Recherche Théatral/International Federation for Theatre Research) nebo mezinárodní asociaci SIBMAS (Société Internacionale des Bibliotheques et Musees des Arts du Spectacle, International Association of Librairies and Museums of the Performing Arts). Obě instituce sdružují výzkumníky mnoha oborů, jejichž průsečíkem zkoumání je divadlo se všemi svými aspekty. Divadlo je nazíráno z mnoha úhlů pohledu, teatrologického, psychologického, filozofického, antropologického, ale také sociologického. V rámci obou institucí se konají přednášky a workshopy, ve kterých má sociologie divadla své legitimní místo. V českém vědeckém diskursu je však od počátku sociologie divadla opomíjena a marginalizována, ačkoli lze nalézt články a statě českých teatrologů a filozofů, ojediněle i vědců sociálních věd, které se sociologie divadla dotýkají. Takové studie publikuje zejména... cs_CZ


Královničky - Postupy - Ovocný koláč\nTáč s ovocem hotový za pár minut\nTento táč je vynikají, lehoučký koláč se spoustou ovoce. Jeho lehkost je dána přidáním zakysané smetany do těsta. Těsto je vláčné, a když jsem ho přivezla na návštěvu, jen se po něm zaprášilo.\nUdělat tento táč je velmi snadné a jeho příprava vám zabere jen pár minut času. Když jsem tuto větu řekla na návštěvě, syn mé kamarádky na to reagoval: "Tetóóó a nemohla bys to teda mamku rychle naučit?"\nMohla, hned druhý den jsme upekly druhou dávku, která zmizela stejně rychle, jako ta, kterou jsem přivezla s sebou.\n1 velkou zakysanou smetanu nebo dvě malé\n150 g cukru – dala jsem třtinový, ale klidně může být i moučkový nebo krupicový\nOvoce dle sezóny nebo chuti (u nás to byly meruňky a rybíz)\nPřipravíme si drobenku. Máslo smícháme s oběma cukry a hrubou moukou, prsty drobíme tuto směs tak dlouho, dokud nevznikne pěkná drobenka.\nDo zakysané smetany přidáme vejce a cukr zašleháme, do mouky přidáme prášek do pečiva a vše přidáme do smetany, dobře prošleháme a tím máme těsto hotové. Nalijeme na plech, který jsme si vyložili papírem na pečení a lehce jsme ho potřeli máslem nebo olejem ve spreji, aby se buchtička pěkně oddělovala od plechu po upečení. Na těsto naskládáme nakrájené omyté ovoce, posypeme drobenkou.\nNemusíte se bát, že se tím ztratí krásné barevné ovoce, protože jak se bude buchtička péct, bude se máslo a cukr na ovoci rozpouštět a ovoce zase vykoukne. Pečeme na 170 stupňů, asi 20 minut, zaleží však na velikosti plechu, tudíž na výšce těsta na něm. Takže jako obvykle do zlatova, do zlatova.\nPo vychladnutí táč nakrájíme, dáme na talíř či mísu a koukáme, jak mizí a mizí a mizí až zmizí. A věřte, půjde to rychle.


Další ruskou sexy špionku chytili Britové. Čeká ji vyhoštění | Svět | Lidovky.cz\n5. prosince 2010 21:46 Lidovky.cz > Zprávy > Svět\nLONDÝN Británie se chystá vyhostit mladou Rusku, která dosud pracovala jako asistentka jednoho britského poslance a je podezřelá za špionáže, napsal dnes britský list The Sunday Times. Britská kontrašpionáž MI5 se podle něho domnívá, že jde o "spící agentku" ruské tajné služby. Žena byla zatčena a teď čeká, až bude poslána do Ruska.\nPohledná pětadvacetiletá dívka pracovala pro čtyřiašedesátiletého\nliberálnědemokratického poslance Mikea Hancocka. MI5 podle listu usuzuje, že se na tohoto postaršího muže, který platí za proruského, zaměřila záměrně. Britské listy asistentku uvádějí jako Katiu Zatuliveterovou, ruské zdroje uvádějí souběžně tuto podobu jména i jeho ruskou verzi Kaťa Zatulivetěrová.\nNadřízený ji chrání\nHancock obvinění vůči spolupracovnici odmítl. "Není to ruská špionka. Nevím nic o špionážních záležitostech, ale ona dostala příkaz, že je vyhoštěna. Odvolala se, protože si - oprávněně - myslí, že neudělala nic špatného," hájil ji v rozhovoru pro britskou agenturu Press Association. Než se stala jeho asistentkou, prošla prý Zatuliveterová hloubkovou prověrkou.\nČtěte o agentce Chapmanové\nBritské úřady jí chtějí "ukázat dveře"\nHancock je poslancem za obvod Portsmouth jih, kde je velká námořní\nzákladna, a je také členem parlamentního výboru pro obranu. Ačkoli přiznal, že se zabýval více obrannými záležitostmi než kterýkoli jiný poslanec, jeho práce prý nebyla "přísně tajná". "Nedělala pro mě nic, co by bylo jakkoli citlivé," tvrdí Hancock o asistentce. "Nikdy jsem ze žádného dokumentu nebo zprávy pro obranný výbor nečetl nic, co by zavdávalo příčinu k domněnce, že by to nešlo získat z jiného zdroje," dodal.


videopodlahy.cz - Jak nivelovat betonové podlahy dilatace a správné nářadí.\nJak si připravit betonovou podlahu na pokládku nové podlahy?\nZměřit vlhkosti, zbrousit, vysát, napenetrovat, nalepit dilatační pásku na zeď, namíchat samonivelační hmotu, vylít nivelaci na podlahu, rovnoměrně rozhrnout nivelaci, odvzdušnit nivelaci. Vypadá to jednoduše, jen to nářadí je potřeba mít správné. Určitě doporučuji přenechat odborníkům se zkušenostmi, laik by se do toho pouštět raději neměl. Jednak je zapotřebí znát technologický postup přesně, mít správné nářadí, pracovat s dobrým materiálem, hlavně v nivelačních hmotách zapomeňte na to, že nejlevnější je dostačující a stačí. Ano může stačit pod dlažby, kde se pak ještě dává lepidlo na dlažbu, ale nivelace pod PVC, vinylové podlahy, linoleum, lepené korkové podlahy, měkčené PVC je opravdu důležité zvolit správnou penetraci a nivelaci. Zvolit správnou nádobu na míchání a míchadlo s takovými otáčky a metlou, které samonivelační hmotu správně rozmíchá a nenašlehá. Důležitá je i doba míchání a postup při míchání. Hlavně přebroušení podlahy je důležité. Musi se posoudit, zda stačí prebrousit jednokotoučovou bruskou s unašečem smirku nebo diamantového disku nebo je potřeba frézy a diamantovými kotouči. A to prostě laik bez zkušeností nemůže vědět, ani odhadnout. A pak jsou tu zkušenosti z praxe, které prostě nikdy a nikde nevyčtete ani nevykoukáte na žádném videu ani na videopodlahách.\nNa přebroušený podklad byla udělaná penetrace Chemos Koncentrát PE 204 v pomeru 1:3\nPotom se nalepí dilatační páska po obvodu zdi 20mm vysoká.\nSamonivelační hmota Chemos Standard 30 do 20mm rozmíchaná v 6,2l vody a nalitá ve vrstvě 3-4mm\nVyrovnání podkladu pod dlažbu s Chemos OT 101\nPodklad přebroušen diamantem, penetrace Chemos PE 204\nRychletuhnoucí opravný tmel OT 101 smíchán v poměru vody dle potřeby, lze míchat až 1:18 pro cementovou zálivku nebo penetraci drolícího se podkladu.\nLepení dilatací před nivelací se příliš často v praxi nesetkávám, někteří to komentují, že to není třeba, že nivelace drží dobře, nebo že nivelace nepraská u zdi, že do 2mm nivelace není potřeba a pod. K tomu si dovolím pár poznatků z mé praxe. Dilatační pásky v případě, že máte udělané nové betony, které jsou od zdí oddilatovány 10mm mirelonovým páskem plní funkci hlavně dilatační a také zvukovou. Neboť tím oddělíte podlahu od zdi a přenos hluku a zvuku se tak eliminuje. Proto si nenechte namluvit, že dilatační pásky nejsou potřeba. Potřeba jsou a měli by se používat. Je to jen lenost podlahářů. Nějaké zamazávání okrajů akrylovým tmelem není zcela profesionální a když si to udělá kutil, nebo zákazník sám, to beru, je to jeho věc, ale podlahář by měl být profík a měl by tomu dát to, co tam má být. Dilatační pásky před nivelaci se pohybují v cenách od 10,-Kč/1mb při výšce 20mm. Já myslím, že v celkové ceně podlahy 30m2 unést náklad o 300,m-Kč více nikoho nevytrhne a nivelování bude snažší, dilatace budou funkční a vše bude tak jak má být. Dilatování podlah před nivelací samolepícími pásky je správná praxe. Vyžadujte od podlahářů správnou praxi a nekompromisně nalepení dilatační pásky.\nZajímá vás chemie pro podlaháře od firmy Chemos, můžete na videopodlahách shlédnout videokatalog nebo napište.\n28896 Zobrazení - Vytvořeno: 29.10.2015 • naposledy editováno: 22.9.2016\n22:21 - 14.1.2016\nDobry den, dilatační pásky dělam jak píšete. Jen když vylévám nad 3mm. Hlavně z důvodu, že nepoužívám správný. Mužů se vás zeptat kde se dá koupit dilatační pásek v šíři jen 20mm. A jestli je pásek samolepící? Děkuji\n06:56 - 15.1.2016\nDobrý den, pásky jsou samolepicí a kupuji je u firmy Likor v Praze. Sídlí na Radlicke ulici.\n12:11 - 2.11.2015\nDobrý den, mám dotaz, to jak to vypadá na fotce v videu, to je nadstandardní nivelování nebo se to má takhle dělat vždy? Nám dělali nivelaci a takhle to tedy nevypadá. Děkuji\n12:21 - 11.11.2015\nDobrý den, to co vidíte by měl být standard. Je to samonivelační hmota na kterou se bude po vyschnutí pokládat PVC. To znamená musí to být perfektně rovná a hladká. Když to shrnu, pořádně vybrousit podklad, vysát, penetraci nechat uschnout, aby jí následná voda nerozpustila, použít vhodnou nivelaci pro danou výšku a rozmíchat v správném poměru vody. To je vše.\n20:00 - 30.10.2015\nNo a zas jiný vercajk, a zas abych přemýšlel, co budu kupovat.\n14:03 - 31.10.2015\nJá taky pořád nemám všechno a určitě mít nebudu, toho vercajku je tolik, že by to 5 aut neuvezlo a já mám jen jedno.-)\n12:22 - 11.11.2015\nNo když ty máš pořád samé vychytávky, se ti nedá stíhat:)\n19:14 - 29.10.2015\nJosefe koukám, že ti k botám na jehlách přibyla nová tyč :-) Ty prostě na ty kolena neklekneš co, to už co Tě znám, tak niveluješ na bobku, což je pro nás většinu podlahářů nemožné a teď už do stoje.. jak se s tím dělá?\n15:28 - 30.10.2015\nAhoj Honzo, no já tu nivelaci na bobku můžu dělat, protože zatím nemám ten pupek :-) Ale zkouším tuhle tyč, co kdyby narostl tak ať mám náskok. Ale jinak chce to trochu cviku s tím. Myslím si, že to bude ale jinak fajn. K tomu ty boty od Janser na nivelaci, bez těch už si nivelaci nedovedu představit. Je to o něčem jiném jak ty placky s pásky :-)\n22:31 - 14.1.2016\nKde seženu boty Janser na nivelaci?\n07:18 - 15.1.2016\nChlape boty Janser bych já hledal u firmy Janser :) to není tak těžké přeci :)\n07:21 - 15.1.2016\nDobrý den, nivelační boty Janser dováží firma Janser a zakoupit se také dají u firmy Supellex.


Aron chlapečkovi (†1) rozkousl hlavu, teď rozdělil Čechy: Pes zabiják, anebo chudák?! – eXtra.cz\nAron chlapečkovi (†1) rozkousl hlavu, teď rozdělil Čechy: Pes zabiják, anebo chudák?!\nPes předloni v přerovské části Předmostí zabil malého chlapečka (†1), zpovídá se z toho jeho majitel Lukáš Černošek (30). Je obžalovaný z usmrcení z nedbalosti. Soudní znalec ve čtvrtek uvedl, že kříženec argentinské dogy a stafordšírského teriéra byl „odjištěnou zbraní“ a „časovanou bombou“. To rozdělilo Čechy na dva tábory. Jedni jsou přesvědčeni, že psa vyprovokovalo dítě a další lidé, podle druhých jde o zabijáckou bestii, která si nezaslouží další slitování. 5. 4. 2019 12.17 | Autor Zdeněk Drgáč\nChlapeček (†1) zatahal psa za ocas, ten ho zabil. Rozzuřený kříženec argentinské dogy a stafordšírského teriéra několikrát kousl dítě do lebky, to masivním zraněním hlavy na místě podlehlo. Tragédie se stala už předloni v prosinci v Přerově na Moravě.\nObžalovaný z usmrcení z nedbalosti je majitel psa Lukáš Černošek (30), který byl v osudnou chvíli s chlapečkem v místnosti. Tehdy randil se sestrou matky zabitého dítěte. Před soudem uvedl, že chlapec psa často píchal do očí, tahal ho za ocas nebo za varlata. Připustil to i otec dítěte, ale dodal, že zvíře bylo nevychované. Černoškovi, který odvedl ostatní ratolesti, jež se v místnosti nacházely, do kuchyně a pak zavolal záchranku, původně hrozilo až šest let za mřížemi.\nVe čtvrtek promluvil i soudní znalec, psa označil za „odjištěnou zbraň“, což rozdělilo Česko na dva tábory. „Majitelé si ho vycvičili amatérsky, sice podle svého nejlepšího svědomí a vědomí, ale jako rodinného mazlíčka. Uměl chodit na vodítku, rozuměl svému jménu. Jinak si dělal, co chtěl. Aron byl časovanou bombou. Šance na jeho převýchovu je, nikoliv však v rukou obžalovaného,“ uvedl znalec před přerovským soudem.\nChudák je pes, ne to dítě\nLidé, většinou sami majitelé psů, pokládají zvíře za oběť rozmazleného dítěte. „Psa cvrnkali do koulí a tahali za ně, ještě se tomu chlámali a pes do té doby nic neudělal. Ale byl prý nepříliš vychovanej, zajímavý. Toho otce dítěte bych taky asi vytahala za koule,“ napsala na sociální síti Veronika.\nA ve svých postojích není zdaleka sama. „Pořád a stále dokola… Můžete si za to sami! Nechat dítě, aby píchalo psa do očí. Tak co čekáte? Pes není hračka,“ je přesvědčená Martina.\nSe psem prý do útoku na chlapečka nebyly žádné problémy, prý však útočil na jiné psy. To ale Černošek odmítl.\nMezi druhou polovinou Čechů převládá názor, že bojový pes nemá být v paneláku. Černošek si ho měl pořídit někam na statek a pořádně ho vycvičit, píší lidé. „Jste fakt kreténi, nebo co? Pes zabije dítě a vy víc litujete toho psa. Jděte se léčit,“ napsala Andrea. „V jižní Americe to loví pumy nebo divoká prasata, tady si to borec dotáhne do paneláku k dětem. Idiot je on i ten pes,“ vzkázal rázně Pavel.\nRozsudek bude vynesen v pondělí 8. dubna, z původních navrhovaných 6 let za mřížemi si Černošek pravděpodobně odsedí 18 až 24 měsíců.\nsmrt\tFacebook\tpes\tNews\tLukáš Černošek\tČesko\tdítě\nPár se dočkal vymodlené dcery: Když rodiče zveřejnili foto dívenky, lidé jí začali přát smrt!\nNávštěva v Přerově skončila tragicky! Pes zakousl a usmrtil dítě (†1)


Aktuální nabídka pozemky Bor denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pozemky Bor než Vás někdo předběhne.\nKategorie pozemky Bor se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pozemky Bor neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pozemky Bor právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pozemky Bor\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pozemky Bor, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující pozemky Bor, a to pozemky na prodej Bor, pronájem pozemku Bor, dražby pozemků Bor.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pozemky Bor nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích pozemky Bor, pozemky na prodej Bor, pronájem pozemku Bor, dražby pozemků Bor.\nstavební pozemky k dražbě Bor\nkomerční pozemky k dražbě Bor\nzahrady k dražbě Bor\nzemědělské půdy k dražbě Bor\nlouky k dražbě Bor\nlesy k dražbě Bor\nrybníky k dražbě Bor\nSady, vinice k dražbě Bor\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v pozemky Bor, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro pozemky Bor, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte pozemky Bor ?\nPokud jste v této kategorii pozemky Bor omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pozemky Bor\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pozemky Bor, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pozemky Bor. Určitě lépe naleznete pozemky Bor, který hledáte.


Velikonoční veselice na zámku Mníšku pod Brdy\nVESELTE SE A PŘITOM POMÁHEJTE DĚTEM! NA MNÍŠECKÉM ZÁMKU O VELIKONOCÍCH.\nLíbí se vám šermířské souboje? Máte rádi pohádkové příběhy? Víte jak se tancuje kozlečí tancování? Chcete si koupit zajímavé zboží přímo od řemeslníků? To vše a mnohem více vás čeká na Velikonoční veselici na zámku Mníšku pod Brdy o Velikonoční neděli 24. dubna.\nZačněme od začátku. Už podesáté je připravena nedělní Velikonoční veselice sKuřetem, která tradičně slavnostně otevírá další sezónu mníšeckého zámku. Řemeslný trh se otevře v9.00 a nabídne různé druhy hraček, panenky, rytířské přilby, malování na tělo, ubrusy, motýly, malovaná vajíčka, polštářky, pletené zboží, koblížky i trdelníky a další zboží. Hrát kposlechu i tanci bude country kapela Balzám. Šermířská dovádění vpodání skupiny historického šermu Alotrium prostřídají vážnější Pašijové hry, vpodání komunity Magdaléna. Pohádky budou poučné i veselé. První vás zavede do historie mníšeckého zámku a odpoví vám na otázku, proč má zámek jen tři věže a kde skončila ta čtvrtá. Druhá začíná vyprávěním o kozlíkovi Nebojsovi a končí divokým kozlečím tancováním. A na závěr vesele kabaretním vystoupením, které si bere na paškál jaro a jeho zvyky. Pokud vaše děti baví výtvarně tvořit, můžou si vyrobit velikonoční vajíčko nebo zvířátko.\nMají vaše děti rády panenky Barbie? Máte vy rádi módu? Spojte obojí a podívejte se na panenky Barbie vhistorických kostýmech.\nChcete prožít nevšední zážitek, přijďte na zámek Mníšek pod Brdy, projděte se zámeckou zahradou, zajděte na kus řeči a dobré kafe do zámecké hospůdky. Program je připraven po celé Velikonoce. Více na www.zamek-mnisek.cz.


Sana Products - Športový tovar\nSana Products - športové obchody\nSana Juicer EUJ-606 by Omega stříbrnáNa rozdíl od ostatních šnekových přístrojů Sana Juicer EUJ-606 by Omega chrom využívá patentované dvoufázové síto, které zaručujemaximální výtěžnost. V první fázi jsou suroviny na hrubo vylisovány a šťáva odtéká přes hrubé síto do sběrné nádoby. Zbylá drť je dále posouvána hlavním dílem směrem k jemnému sítu, kde dochází k druhotnému odšťavňení suroviny. Celý tento systém je propojen, takže šťáva nakonec odtéká jedním otvorem.Sana Odšťavňovač Omega EUJ-606 patří vedle modelu EUJ-707 do nové generace horizontálních šnekových odšťavňovačů. Větší plnicí trubice a odšťavňování díly z BPA free materiálu se staly standardem u nových horizontálních Sana odšťavňovačů. Regulace tlaku výpusti drti (pěti stupňová manuálně nastavitelná) přináší..\nSana Juicer EUJ-707 by Omega bílá je nejnovější model šnekové dvoufázové odšťavňovače. Na rozdíl od ostatních šnekových přístrojů Sana Juicer EUJ-707 by Omega bílá využívá patentované dvoufázové síto, které zaručuje maximální výtěžnost. V první fázi jsou suroviny na hrubo vylisovány a šťáva odtéká přes hrubé síto do sběrné nádoby. Zbylá drť je dále posouvána hlavním dílem směrem k jemnému sítu, kde dochází k druhotnému odšťavňení suroviny. Celý tento systém je propojen, takže šťáva nakonec odtéká jedním otvorem. Výhody nového odšťavňovače Sana Juicer EUJ-707 by Omega: velký plnící otvor volitelné hrubé síto - určené na odšťavňování měkkého ovoce a zeleniny skleněná nádoba na šťávu nerezová nádoba na drť stabilizační podložky a tichý provoz Odšťavňovač je vyrobený z..\nSana Juicer by Omega EUJ-808 S revoluční rychlostí 43 ot./min, odšťavňuje suroviny ještě šetrněji než původní "low speed" hřídelové odšťavňovače. Nízká rychlost otáček v kombinaci s novým šnekem se dvěma krájecími noži zajišťuje dokonalé vylisování vhozených surovin. Tento pomalý proces lisování zajišťuje maximum živých látek, snižuje hromadění tepla, zpomaluje oxidaci a zvyšuje trvanlivost šťávy.Odšťavňovací šnek se dvěma krájecími noži je vyroben z vysoce odolného materiálu GE-ULTEM a všechny části odšťavňovače Sana EUJ-808 jsou BPA free. Odvod zbytkové drti do odpadní nádoby umožňuje zpracovat připravené suroviny v jednom tahu. Vzhledem k tomu, že Sana Juicer by Omega EUJ-808 pracuje při nízkých otáčkách, má velmi tichý chod. Další výhodou je systém automatického čištění, který..\nS revoluční rychlostí 43 ot./min, odšťavňuje suroviny ještě šetrněji než původní "low speed" hřídelové odšťavňovače. Nízká rychlost otáček v kombinaci s novým šnekem se dvěma krájecími noži zajišťuje dokonalé vylisování vhozených surovin. Tento pomalý proces lisování zajišťuje maximum živých látek, snižuje hromadění tepla, zpomaluje oxidaci a zvyšuje trvanlivost šťávy.Odšťavňovací šnek se dvěma krájecími noži je vyroben z vysoce odolného materiálu GE-ULTEM a všechny části odšťavňovače Sana EUJ-808 jsou BPA free. Odvod zbytkové drti do odpadní nádoby umožňuje zpracovat připravené suroviny v jednom tahu. Vzhledem k tomu, že Omega VSJ843S stříbrná pracuje při nízkých otáčkách, má velmi tichý chod. Další výhodou je systém automatického čištění, který neustále pročišťuje síto během..


Les Roulottes de la Risle - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Brionne\n2, Chemin Du Clos Philippot, Calleville, Brionne, Francie, 27800 - Zobrazit na mapě\nLes Roulottes de la Risle – podrobnější informace\nAť jste turista nebo cestujete za obchodem Les Roulottes de la Risle je skvělým místem pro ubytování v průběhu vaší návštěvy města Calleville. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nZařízení a služby poskytované Les Roulottes de la Risle zajistí hostům příjemný pobyt. Hotel nabízí přístup k široké škále služeb, včetně parkoviště, grilovací zařízení, půjčovna kol.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Hotelová rekreační zařízení, která obsahují vířivka, venkovní bazén, stolní tenis, zahrada jsou určena pro únik od všedního dne a relaxaci. Ideální polohou a vyhovujícím vybavením, je hotel Les Roulottes de la Risle perfektní volbou v mnoha ohledech.


Pražská konzervatoř návrhy mince ČNB 200 Kč\nZAHÁJENÍ VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz b.k.\nStav skladu udává dostupnost položky 'ZAHÁJENÍ VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz b.k.' na centrálním skladu nikoli na všech našich prodejnách. Dostupnost zboží na našich prodejnách vám rádi a automaticky sdělíme. Orientační termíny zásobování prodejen jsou uvedeny v poznámce k této stránce. Kontakty na naše prodejny naleznete v sekci KONTAKTY. Pro osobní odběr objednávek na našich prodejnách budete vyzváni emailem nebo telefonicky. Objednané zboží bude připraveno v dohodnutém termínu. Nezdržíte se čekáním.\nEXPRESS NÁKUP PRODUKTU 'ZAHÁJENÍ VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz b.k.'\nNašim klientům garantujeme původ zboží. Dovážíme vždy nové slitky a mince. Ryzost zlata obsaženého ve formě zlatých slitků je velmi vysoká. Dosahuje hodnoty 999.9 tisícin zlata, t.j. 24 karátů. Investiční zlato ČNB neprodává. Investiční zlato ve formě slitků nevyrábí ani žádná česká mincovna. Skutečnost, že se cena zlata stále mění, není překážkou snadného nákupu. Kinebar je uncový (1 Oz) zlatý slitek s hologramem. Investiční zlato - Zlín. Specializovaný prodejce investičního zlata\nSlavný Krugerrand je nadále cenově nejvýhodnější formou nákupu zlatých mincí. Zlatý slitek švýcarské značky Pamp zdobí nádherná plastika bohyně hojnosti. Investiční slitky hmotnosti jedné troyské unce (1 Oz) tvoří základ investičního portfolia. Nejprodávanější zlatou cihlou se letos opět stává investiční slitek o hmotnosti 100 gramů. Kilo zlata je výmluvným symbolem bohatství. Vídeňský filharmonik je nejoblíbenější evropskou mincí. Razí se z ryzího zlata.\nZAHÁJENÍ VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz patina - 9 900 Kč ZAHÁJENÍ VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz b.k. - 9 900 Kč ZAHÁJENÍ VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz Proof - 8 900 Kč\nkód: CRM2108 VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz Proof24 hodin\nkód: CRM2109 VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz b.k.24 hodin\nkód: CRM2110 VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz patina24 hodin\nkód: CRM2108 VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz Proof1-21 dnů\nkód: CRM2109 VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz b.k.1-21 dnů\nkód: CRM2110 VÝUKY NA PRAŽSKÉ KONZERVATOŘI – návrhy mince 200 Kč - sada 3x stříbro 1 Oz patina1-21 dnů\nkód: CRM2108 nákupem získáte +133,00 ZM\nkód: CRM2109 nákupem získáte +148,00 ZM\nkód: CRM2110 nákupem získáte +148,00 ZM


Mapa polotické rozložení železné opony v Evropě wikimedia.org\nPohraniční stráž byla zřízena v roce 1951 podle vzoru sovětského pohraničního vojska. Hlavním úkolem pohraniční stráže bylo garantovat uzavřenost hranic. Pohraniční stráž mohla proti narušitelům hranic za stanovených podmínek ve služebním řádu použít střelnou zbraň. Většina narušitelů hranic tehdejšího Československa byla pohraniční stráží v úseku státní hranice zadržena. Ale mnoho přeběhlíků bylo i zastřeleno. Wikipedie říká, že v letech 1948 - 1989 zemřelo celkem 654 pohraničníků, z toho většina na základě nehody, sebevraždy či zastřelením kolegům. Při přestřelce s uprchlíky zemřelo 10 z nich. Civilistů bylo 450. Pohraniční stráž používala také zvlášť vycvičené služební psy. V osmdesátých letech 20. století, kdy byly z hranic odstraněny minová pole, byli psi cvičeni k samostatnému zadržení narušitele. Systém plotů s ostnatým drátem nestál přímo na státní hranici, ale přibližně cca 2 km od ní, aby i v případě jeho překonání stihli příslušníci pohraniční stráže narušitele chytit dříve, než se dostal až na hranici a následně ji překročil. Kolem celých hranic navíc vedla v asi kilometrové vzdálenosti asfaltová komunikace, která příslušníkům pohraniční stráže usnadňovala přesun k místu zásahu.\nStížnosti mezinárodního společenství vedly k tomu, že v roce 1965 bylo vysoké napětí z plotu odstraněno. V roce 1968 došlo k uvolnění hranic. Prakticky krátce otevřené hranice ulehčili druhou vlnu poválečné emigrace po invazi vojsk Varšavské smlouvy. V následujících třech letech opustilo Československo asi 74 000 lidí. V roce 1970 byla vybudována signální linie, která reagovala na dotek a tak okamžitě varovala službu konající vojáky na narušitelů státní hranice. Dále se rozrostla síť pozorovacích věží (celkem jich bylo 314) a po incidentu, kdy řidič autojeřábu prorazil celní závoru v Českých Velenicích a dostal se tak do Rakouska, byly značně zesíleny i hraniční závory.\nPohraniční stráž byla nejvíce soustředěna na hranicích s Německou spolkovou republikou, kde bylo umiestnaných 5 brigád. Méně exponované směry (hranice s Rakouskem, Dunaj a úsek hranic s Německou demokratickou republikou) byly obsazeny pohraničními oddíly změněnými počátkem roku 1952 také na brigády s velitelstvími v Českých Budějovicích, Znojmě, Bratislavě a Karlových Varech. Na sklonku r. 1952 byla postavena Děčínská brigáda střežící státní hranic proti Německé demokratické republice (NDR). Brigáda se skládala z velitelství, z pohraničních praporů, rot a jednotek přímo podřízených velitelství brigády. V roce 1966 byl takzvané vojskové systém střežení hranic s NDR zrušen, což vedlo ke zrušení karlovarské a děčínské brigády. Jejich úseky a úkoly převzali pohraniční oddělení veřejné bezpečnosti (VB).\nV tomhle roce byla pohraniční stráž vyňata z kompetence Ministerstva vnitra ČSSR a přičleněna k Ministerstvu národní obrany. Tento stav vydržel pouze do 1. 1. 1972, kdy byla opět podřízena federálnímu ministerstvu vnitra a velitelství Pohraniční stráže převzalo odpovědnost i za střežení státních hranic se socialistickými zeměmi. Správy ochrany státních hranic byly vyčleněny z krajských správ SNB (sbor národní bezpečnosti) a přiřadí k hlavní zprávě Pohraniční stráže (vznikla tak hlavní zpráva Pohraniční stráže a ochrany státních hranic).\nZvláštní složku tvořily Vojska ministerstva vnitra. Tato složka byla formálně zřízena v květnu 1975, kdy bylo z pravomoci štábu civilní obrany vyňaty velitelství svazku vojsk MV (ministerstva vnitra), ze kterého se vytvořila Správa vojsk MV. Mezi její hlavní úkoly patřilo vedle střežení sídla prezidenta a objektů MV, také zabezpečení bojové pohotovosti centrály Federálního ministerstva vnitra a krajských správ. Správa vojsk MV byla do poloviny roku 1978 začleněna do Hlavní správy pohraniční stráže a ochrany státních hranic, po té byla opět podřízena přímo náměstkovi ministra vnitra ČSSR.\nPodle Statutu Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky UNHCR je uprchlíkem kdokoli, kdo opustil svou zemi kvůli strachu z násilí z rasových, náboženských, národnostních důvodů, nebo kvůli svým politickým názorům nebo členství v určité sociální skupině, a který se nechce nebo nemůže vrátit. Tito lidé mají právo na politický azyl. Jako důvod se většinou uváděl, že chtěli, aby jejich děti nemusely žít jako otroci, že žijí v policejním státě, že neexistuje názorová, náboženská a politická svoboda a hlavně, aby po nich něco zůstalo, až jednou budou opouštět tento svět. A to v socialistickém Československu nebylo možné.\nProč lidé z Československa nemohli odejít legálně?\nDnes se může někdo ptát, proč lidé, kteří chtěli odejít na Západ, prostě neodešli legálně? Zásadní překážkou legálního vycestování bylo získání výjezdní doložky, takzvaného devizového příslibu. Na povrchu se tento institut mohl jevit přirozeně, kdo chce vycestovat do kapitalistické ciziny, ten potřebuje získat od státu devizové prostředky. Institut devizových příslibů byl v rukou všemocných stranických orgánů, které rozhodovaly o jednotlivých žádostech. Určitá vysoce postavená skupina prominentních komunistů s cestováním do kapitalistické ciziny neměla problémy. Po ní následovaly zasloužilí soudruzi, komunisté, předáci socialistických brigád a úderníci. Teprve pak následovaly občané, kteří vycestování na Západ dostávali, jako odměnu za své pracovní zásluhy. Ale vůbec to nebylo jednoduché, protože pokud jste byl i obyčejný nekonfliktní socialistický občan, potřeboval jste vždy různá potvrzení a stanoviska například od vašeho zaměstnavatele, nebo od závodní či stranické organizace. Ve skutečnosti tento systém poskytoval rozsáhlý prostor pro korupci, pro systém různých "známých", kteří mají "styky" na příslušných místech. Za "protislužbu" bylo možné získat prakticky cokoliv.\nPro občana žijícího ve svobodné zemi byla "železná opona" těžko pochopitelná věc. Turisté ze Západu přicházeli se na vlastní oči podívat na toto monstrum. Podél hranice byly rozmístěny vysoké strážní věže, vzdálené od sebe necelý kilometr. Mezi nimi byly natažené tři vysoké drátěné ploty na vrcholu s dráty vysokého napětí. Byly zde preorané pásy půdy a na některých místech byly bunkry a zákopy s děly a tanky. První stěna byla asi metr vysoká z drátěné síťoviny a nahoře měla dva nebo tři tenké černé dráty na izolátorech sloužící jako signálka. Střední stěna byla asi dva metry vysoká a byla pod vysokým napětím. Třetí stěna železné opony byla nízká z drátěné síťoviny. Sloužila k tomu, aby zabránila zvěře proniknout k elektrické stěně. Na některých úsecích byla ještě čtvrtá stěna, která měla zabránit průjezdu těžkým vozidlům. Po celé délce státní hranice bylo nainstalováno zařízení s infračervenými reflektory s dosahem až do dvou kilometrů. Voják na strážní věži tak mohl terén pozorovat infračerveným dalekohledem a viděl krajinu iv noci.\nKdyž byl na jaře v roce 1991 otevřen jeden z prvních pěších hraničních přechodů mezi Zadním Chodově a Mähring, tisíce lidí mohli na vlastní oči shlédnout nepropustný lesní terén a široké průseky, mezi kterými byl původně ostnatý plot. Za hraničními kameny se rozkládala pole a nedaleko od hranice byla vesnice jakoby z úplně jiného světa. Prchající lidé často využívali služeb převaděčů. V té době šlo v podstatě o tři kategorie převaděčů. Jedna skupina za převaděčství požadovala peníze, druhá ne a ta třetí předávala své oběti přímo do rukou bezpečnosti (veřejné bezpečnosti). Na Šumavě působilo několik lesníků, kteří pomáhali převést lidi na druhou stranu bezplatně a považovali to za nezištnou pomoc. Druhá skupina si za tuto činnost nechala platit "nekřesťanskými" penězi. A třetí skupinou byli podstrčení agenti státní bezpečnosti (StB). Věděli se přetvařovat, projevovali naoko péče o prchajícího a jeho rodinu a za přechod za čáru nežádali příliš vysoké částky. Prchajícího pak přivedly až k hranicím, kde ho předali do rukou zákona.\nDůstojníkem Pohraniční stráže mohl být pouze člen KSČ. Důstojníci byli získávání z dělníků, kterým práce v závodech příliš "nevoněla". Prchajícím se v komunistické terminologii říkalo "narušitelé státní hranice" a peněžní odměny důstojníkům se určovaly podle počtu zadržených "narušitelů" a až do poloviny 60. let také počtem zneškodněných, tedy zastřelených. V roce 1964 uprchli do Spolkové republiky Německo dva členové Pohraniční stráže a díky rozhlasové stanici Svobodná Evropa se veřejnost mohla poprvé seznámit s organizací služby na státní hranici. Podle jejich informací na stanoveném úseku konaly službu tři pohraničníci. Jeden z nich spal a dva hlídali úsek dlouhý čtyři sta až osm set metrů. Na jakýkoli signál vyběhl podélně zátarasu pes, který snadno zachytí stopu prchajícího. Elektrický proud v zátarasech byl zapnutý obvykle jen v noci. Pokud prchající neuposlechl výzvy, vojáci měli rozkaz po něm střílet a za každou cenu ho zastavit. Pokud byl narušitel zastřelen za hraniční čarou, měl být zavlečen zpět na území Československa, přičemž bylo nutné vyvarovat se střetu s německou nebo rakouskou pohraniční stráží. I mezi pohraničníků se našly tací, kteří v touze po vyznamenání a odpovídajících výhodách neváhali zastřelit zcela bezbranného člověka.\nÚtěky z Československa na Západ\nLidé z Československa utíkali nejrůznějším způsobem. Některým se podařilo utéct na Západ z dovolené v Jugoslávii. Jiní se vydali přes hranici automobilem proražením železné závory. Další muž se pokusil dostat na Západ na malém gumovém člunu z pobřeží Warnemünde ve východním Německu. Jiný použil k přeletu hranice balón naplněný propan-butanovou směsí. Každoročně přes hranice uteklo několik příslušníků Pohraniční stráže. Někteří se pokusili přeplavat Dunaj, Moravu nebo Dyju. Další se pokusili použít potápěčskou výstroj. Jeden překonal železnou oponu na závěsných vozících přes dráty dálkového elektrického vedení. Jiní zas překonali státní hranici na koních.\n11. září 1951 rychlík č. 3717 z Prahy zastavil ve stanici Cheb, kde byly tři vagóny odpojeny a rychlík pokračoval v jízdě do Aše. Avšak vlakovým nádražím v Aši prošel vlak bez zastavení a celou dobu dávali jeho strojvůdci zvukové znamení "Zastavte mě všemi prostředky". Avšak vlak pokračoval v jízdě, rychlostí asi 100 km / h prošel železnou oponou a zastavil až u obce Wildenau ve Spolkové republice Německo. Ze 106 cestujících se jich 27 rozhodlo nevrátit.\n6. října 1971 na podvozku vagónu mezinárodního rychlíku Praha - Norimberk utekl z Mariánských Lázní přes Cheb sedmnáctiletý Richard Rösner ke svým rodičům v Marktredwitz ve Spolkové republice Německo, kteří zde žili od srpna 1968. Půl roku předtím se o útěk pokusila jeho sestra se svým snoubencem, ale jim se pokus o útěk nezdařil.\nŽeleznou oponu začaly bořit na československo rakouských hranicích od 11. prosince 1989.\nRozkazem ministra vnitra ČSSR č.24 ze dne 12. 2. 1990 byl zrušen politický aparát na Hlavní správě Pohraniční stráže a Ochrany státních hranic na všech stupních. Dnem 31. 12. 1990 zrušena 11. brigáda Pohraniční stráže. K tomuto dni se uzavřela kapitola dějin 11. pohraniční brigády Bratislava, která hlídala Slovensko-rakouský úsek hranice od roku 1951 do roku 1990.\nZákon č. 69/1951 o ochraně státních hranic\n"Pro zajištění klidné výstavby socialismu v naší vlasti třeba účinně chránit státní hranice před pronikáním všech nepřátel tábora pokroku a míru. Ochrana státních hranic je proto povinností každého občana."\nVelitelé pohraniční stráže\nDislokace jednotek Pohraniční stráže\nČíst 28312 krát\nVíce z této kategorie: « Retro pohled na ČSD Seznam národních (státních) podniků ve Slovenské socialistické republice »\nsobota, 07 prosinec 2013 20:33 napsal(a)\tVáclav MARIÁNUS\nDůstojníkem Pohraniční stráže mohl být pouze člen KSČ - je to lživá zpráva\nčtvrtek, 25 červen 2015 15:27 napsal(a)\twww.Healthinformation.cz\nČlánek není špatný, je v něm několik strefných vět. Pozdravuji!\npátek, 03 březen 2017 15:28 napsal(a)\tBomba


Pohovka Twizzy | Home nábytek\n1. skupina 16 990 Kč\n2. skupina 18 500 Kč\nHladký vzhled pohovka Twizzy je ozvláštněný o decentní prošívání sedáku a opěradla. Pohovka má vyšší područky, jež zajistí pohodlí při sezení. Není to jen elegantní vzhled a pohodlné sezení, ale i praktické vlastnosti tohoto kousku, díky kterým je pohovka skvělou volbou. Jednoduchou manipulací lze rozložit na lůžko o velikosti 144 x 196 cm a poskytne místo na spaní pro hosty či dopřeje svým majitelům dostatek prostoru na lenošení při četbě nebo koukání na oblíbený film. Nechybí ani úložný prostor na lůžkoviny. Pohovka je vhodná do různě laděných interiérů a to především díky velkému výběru z látek a odstínů.


baza, bazičky, bez domácí, bez psí, bez smradlavý, beza, bezinka, bezinky, bezová duše, bezoví, bezový květ, bílý květ, blivánky, bzí, bzina, bzinčí, bzinky, černá bzinka, čertův strom, dryáda, habzina, habžina, hulák, hular, hural, chebst, chebz, kašička, keř čarodějný, kobzinky, kosmatice, kozíček, kozičky, kozinky, psí bez, psí víno, psounský bez, pukač, rostlinná apatyka, smradinka, smradinky, smradlavej bez, smradlavý bez, smradlavka, strom velké Bohyně, zebrový květ\nAutor: Lady Rovena Žádné komentáře:\nŠtítky: Léčivé rostliny\nLunární kalendář 2018 - Květen\nÚt 1.5.2018 Štír (voda – list) Úplněk\n· Udělejte si postní den. Nekonzumujte kořeněná a ostrá jídla. Zařaďte do jídelníčku tmavé a celozrnné pečivo. Obsahuje látky ovlivňující kvalitu stolice. Jezte hrách: doplníte vlákninu, která přispívá k průchodu potravy střevem. Jezte rýži a těstoviny.\n· Zalévejte rostliny. Sázejte a přesazujte rostliny. Oživujte půdu hnojivem.\nKrásný Beltine přeji!\nKrásný a magický


Světlo a stín v Blenderu III:Působení světla na scénu - 3D grafika - 3Dscena.cz: 3D grafika jako na dlani\nPro mnohé to bude možná překvapení, pro jiné něco, co již dávno tušili, ale neuvědomovali si to s plnou intenzitou. Jisté však je, že světla nejsou jen prostředkem k tomu, aby ve scéně byly jednotlivé objekty vidět, ale jsou především jedním z hlavních elementů vytvářejících celkovou atmosféru a k jako takovým bychom k nim měli i přistupovat. Dříve než začneme do scény světlo umisťovat je dobré si připravit jakýsi koncept, nebo spíše souhrn rozhodnutí čeho chceme dosáhnout. Chceme navodit domáckou atmosféru, sterilní prostředí nemocnice nebo naopak ušpiněné pracoviště v tovární hale? Má být scéna veselá nebo temná až hororová? Dynamická nebo statická? To vše můžeme světlem výrazně ovlivnit a v tomto článku se pokusím shrnout ty vlastnosti světla, které při takovém plánování stojí za to vzít v úvahu.\nPřirozené vs umělé osvětlení\nPrvní důležitou vlastností svěla, o které se dnes chci zmínit, je jeho šíření v prostoru. Nebojte se ovšem nějakého popisu vlnových délek, grafů a podobně, nejsem fyzik a nás zajímá světlo především z uměleckého hlediska, tedy hlediska, které před námi zkoumali mnozí povolanější a to v již v dobách, kdy nejsložitější pomůckou malíře či grafika bylo odpichovátko a počítač byla staletí vzdálená budoucnost.\nV zásadě rozlišujeme dva typy světelných zdrojů. Přirozené světlo, tedy Slunce, případně Měsíc, a umělé světlo. Z hlediska fyziky se z obou typů zdrojů šíří světlo stejně, z hlediska 3D scény nebo obrazu je však mezi nimi podstatný rozdíl. Zatímco umělé světlo, například svíčka, se šíří všemi směry a vrhá tak stíny na všechny strany, přirozené světlo vrhá stíny pouze jedním směrem. Tedy tak se nám to alespoň zdá, protože ve skutečnosti se Slunce chová úplně stejně jako ta svíčka. My to však nevidíme, protože je od nás příliš vzdáleno a rozbíhající se proud paprsků se nám zdá být rovnoběžným. Nejlépe tento efekt osvětlí obrázek.\nSvětlo se ze Slunce šíří všemi směry, ale vzhledem k obrovskému rozdílu ve velikosti kosmických těles se nám jeví, jakoby paprsky na naši planetu dopadaly kolmo.\nNaproti tomu svíčka je malý světelný zdroj a proto můžeme dobře pozorovat stíny rozbíhající se do všech stran.\nJe to smutné, ale v zásadě oba typy světel se v Blenderu simulují s jistými obtížemi. Umělé osvětlení se pak vytváří o poznání hůře než přirozené, protože jediné světlo, které v Blenderu vrhá stín je Spot, což je světlo směrové a vrhá tak stín pouze jedním směrem. Samozřejmě existuje způsob jak toto omezení úspěšně obejít, ale o to si předvedeme až v některém z dalších článků i s praktickou ukázkou.\nDalší důležitou vlastností světla je jeho kvalita. Pojmový obsah kvality světla se v odborné literatuře liší, nejčastěji však bývá myšlena jako kompozice tří prvků: tvrdým nebo jemným působením světla (možná trochu kostrbatý překlad slov hard light a soft light- pokud někdo přijde na lepší, nechť si dosadí dle svého), jeho zabarvení a úhlu dopadu.\nSvětlo může být tvrdé (hard) nebo jemné (soft) a výsledný efekt ještě záleží na vzdálenosti světelného zdroje a materiálových vlastnostech osvětleného objektu. Tvrdé světlo vytváří ostře řezané stíny, zatímco jemné světlo produkuje stíny měkké. Čím je světelný zdroj dále od objektu, tím narůstá tvrdost (hardness) a stíny se zostřují. Zní to nelogicky? Ale skutečně tomu tak je a je to způsobeno tím samým efektem, jaký jsem popisoval výše- s oddalováním světelného zdroje se tento relativně zmenšuje a jeho paprsky se stávají ve vztahu k objektu paralelní. Při procházce za slunného počasí si povšimněte, že stíny vrhané Sluncem jsou vesměs jemné s rozmazanými okraji. Neplatí to ovšem v případě poledního slunce, protože svoji úlohu zde sehrává i úhel dopadu.\nNezanedbatelný vliv má i materiál osvětleného objektu a materíály okolních objektů, zkrátka celková materiálová kompozice osvětlované scény. . Má-li tato malý tonální rozsah, jeví se na něm osvětlení jako jemnější a naopak pokud osvětlujeme scénu s velkými kontrasty tmavých a světlých ploch, jeví se osvětlení tvrdší, ačkoli zdroj světla může být měkký.\nVolba tvrdého a měkkého světla může záviset na prostředí, denní době a ovšem na konkrétních potřebách scény. Z tohoto hlediska se také někdy světelné zdroje rozdělují na logické a pomocné.\nLogické světelné zdroje jsou ty, které uvažujeme jako první. Je-li naší scénou například interiér našeho pokoje, je zřejmé, že se od okna bude šířit světlo. Okno je tedy logickým zdrojem světla, stejně jako případná zapnutá lampička, monitor počítače apod.\nPočítačové světlo se však nechová tak, jako světlo skutečné a tak si s logickými zdroji světla zřídkakdy vystačíme. Proto po umístění těchto nezbytných zdrojů světěl dolaďujeme osvětlení přidáním dalších a to ne vždy se zřetelem k fyzikálním zákonům. Zpravidla je totiž estetický efekt mnohem důležitější než realitičnost. Naopak právě do důsledku uplatňované fyzikální zákony vyznějí v animaci či vyrenderovaném obrázku uměle- jsme zkrátka zvyklí, že když člověk napodobuje realitu, činí tak více či méně podle určitého kánonu a podvědomě tedy očekáváme kompoziční vyvážení a kosmetické drobnosti, které jinak kolem sebe nepozorujeme.\nSvětlo má velký dopad i na celkovou hloubku scény. Iluze prostoru byla v malířství a později i v počítačové grafice vytvářena hned několika způsoby.\nJiž na starověkých malbách je možné pozorovat uvědomování si vztahu velikosti zobrazovaného objektu v závislosti na jeho vzdálenosti od pozorovatele. V období renesance pak bylo toto pozorování rozvinuto do podoby obecného postupu lineární perspektivy, kdy byl dojem hloubky v prostoru simulován sbíháním linií do jednoho či dvou bodů na horizontu, kterým se říká úběžníky (vyjímečně se používají i úběžníky 3, ale to je jen tak na okraj diskuze). Pokud pracujeme v 3D programu, není nezbytně nutné pravidla lineární perspektivy znát, ale jejich znalost se rozhodně vyplatí zejména pro efektivní prostorové komponování. Mám-li to říci poněkud lidověji, člověka znalého zákonů perspektivy napadne např. umístit opakující se objekty ubíhající do dálky (např. sloupy, telegrafické tyče apod.) pro podtržení iluze prostoru spíše, než člověka těchto pravidel neznalého.\nPřibližně ve stejné době se také objevila tzv. vzdušná perspektiva, která je zase založena na pozorování působení atmosféry na vzdálené objekty. Tento princip se uplatňuje zejména v krajinomalbě a to tak, že se vzdáleným objektům přidává nádech modré barvy.\nVzdušná perspektiva je pak pro nás zajímavá zejména rozdělením scény na tzv. plány. Ideou je odlišit v obraze jednotlivé roviny takovým způsobem, aby se navodil pocit vzdálenosti. Základním rozdělením může být popředí, střední plán a pozadí, avšak v mnoha případech je několik středních plánů plynule přecházejících do několika zadní plánů atd. Teorie se nejlépe vysvětluje právě na těch třech.\nNa tomto možná trochu dětském obrázku (jedná se o pozadí jedné scény z animované pohádky Červená Karkulka) je rozdělení plánů jasně vidět v extrémní formě. Popředí je tvořeno černými obrysy stromů a keřů a ostře kontrastuje s jasným a světlým středním plánem.\nPovšimněte si též, že střední plán je tvořen teplými odstíny zelené a hnědé. Naproti tomu pozadí je daleko méně kontrastní než střední plán a barvy mají chladnější odstíny. V tomto konkrétním případě je pozadí tmavější než střední plán, aby se tak vytvořil dojem hlubokého a temného lesa, většinou však je pozadí světlejší a hlavně vybledlejší než bližší plány.\nA jak to souvisí s 3D grafikou a zejména Blenderem? Zkuste si udělat jednoduchou scénu interiéru a povšiměte si v Light Buttons tlačítka Layer. Když je zapnuto, znamená to, že světlo působí pouze na objekty, které jsou ve stejné vrstvě jako ono samotné. Jednoduchým a přitom účinným trikem tedy je rozdělit objekty patřící do popředí, středního plánu a zadního plánu do samostatných vrstev a nastavit pro každý plán unikátní světelné schéma.\nPodle potřeby tak ve vrstvě s popředím můžete světla ztlumit, v druhé vrstvě se středním plánem jim pak dát teplejší odstín (žluté či červené zabarvení působí nejpřirozeněji) a konečně světla v zadním plánu mohou mít zabarvení modré. Zde je obrovské volné pole pro experimentování a vytvoření osobitého stylu každého grafika. Rozdíly mezi osvětlením plánů mohou být extrémní nebo jen nepatrné, hranice se mohou stírat, počet plánů zvyšovat a neberte jako železné pravidlo, že popředí je vždy tmavé nebo pozadí vždy chladné. Existuje např. celá řada excelentních děl s tzv. obrácenou perspektivou.\nDoporučuji si také přečíst nějakou literaturu o klasické malířské perspektivě, bývá to velmi inspirativní. U nás například vyšla kniha "Perspektiva pro výtvarníky" v nakladatelství Svojka a Vašut, která obsahuje podrobný popis všeho, o čem jsem zde psal. Totéž platí i o knize "Perspektiva" od Alison Coleové, která u nás vyšla v edici Umění zblízka.\nDalším trikem k navození iluze prostoru je tzv. DOF, což je zkratka pro Depth Of Field a doslova to znamená hloubku pole. V klasickém malířství se tohoto triku, alespoň co já vím (a rozhodně nejsem umělecký historik, takže tohle tvrzení berte s rezevnou),nepoužívá, zato jej však v hojné míře můžeme vidět na filmovém plátně (kde je to ostatně důsledek použité techniky).\nJedná se jednoduše o zaostření a to doslovně. Když zaostříte fotoaparát na určitý objekt v prostoru, jsou objekty mimo fokus rozostřené a to tím více, čím jsou od ohniska vzdálenější. Podobně funguje ostatně i lidské oko, ale narozdíl od fotografie, kde vnímáme záběr jako celek, prostým zaostřením pohledu si neostrost ostatního okolí často neuvědomujeme.\nVirtuální kamera samozřejmě takové omezení nemá, ale protože jsme na tento efekt zvyklí, přijmeme jej jako další z vodítek pro mozek, který si prostorovost scény podle něj domyslí.\nDOF, narozdíl od perspektivy plánů, nemá se světly společného prakticky nic, snad kromě toho, že je také významným kompozičním činitelem, takže ta souvislot nakonec není až tak zanedbatelná a hlavně z toho důvodu se zde o něm zmiňuji :-)\nPříště bychom si mohli říci něco o tom, co to vlastně ta kompozice je, jak ovlivňuje náladu scény a jak do ní zapadá zvolené světelné schéma.\nPoslat článek\tDiskuse (0)\tTisk\tPřečteno: 2666x\nHome | Podmínky používání | Prohlášení o přístupnosti | MultiRS WMpublic | Napište nám | Mapa webu | 1,4864


Sportovní dopoledne pro MŠ 2019\nTéměř 200 dětí z břeclavských mateřských škol si ve středu 27. února a 6. března vyzkoušelo sportování na Lokomotivě.\nNáš volejbalový oddíl pro předškoláky připravil zábavné sportovní dopoledne v břeclavské hale TJ Lokomotiva Břeclav, kde mohli na 12 stanovištích objevovat různé nové pohybové aktivity s míčem i bez něj.\nDěti tak vyzkoušely sprint za kutálejícím se míčem, přeskakování i podlézání překážek, probíhání dráhy, přelézání žebřin či házení na přesnost. S trenérkami se naučily volejbalový košíček a na dalších stanovištích pak mohly prověřit svou sílu při přesunování míčků v různých polohách. Při odhazování míčů ve výskoku přes síť nebo smečování s nafukovacími balónky pak testovaly své volejbalové předpoklady.\nHlavní ale bylo, že si všechny děti naše sportovní dopoledne pořádně užily. Na své kartičky za každé stanoviště získaly barevné razítko a za dvanáct razítek dostaly na závěr malou sladkou odměnu. Zpět do školky se předškoláci se svými učitelkami vraceli unavení, ale šťastní a spokojení.:-)


ŽENA-IN - Jste rodiče školáků? Musíte to vidět!\nJste rodiče školáků? Musíte to vidět!\nJestli toto nezvedne při pondělku náladu všem rodičům, tak nevím, podle mě je to úžasné. Vikina007\nMalá Terezka (3) si hrála venku na písku a najednou uviděla chlapečka, který vykonal svou potřebu ve stoje, jak je u kluků zvykem. Večer přišla za tatínkem a říká mu, Tatínku, venku byla chlapeček a měl vytahanou pipinu.\nTouhle větou se zatím odboural, každý kdo ji slyšel.\nDruhý hit v témže týdnu byl ve školce mého Tadeáška (4), když mi odpoledne vyprávěl, že Honzík ze školky má slipy s dírou a nemusí si je teda sundavat.\nDětičky jsou prostě neustálý zdroj radosti.\nJestli toto nezvedne při pondělku náladu všem rodičům, tak nevím, podle mě je to úžasné.\nI Alena i Vikina 007 soutěží o dárek v podobě knihy. Kdo dostane dnešní výhry, se dovíte v zítřejším dopoledním vydání. I s odkazy na vítězné příspěvky.\nMáte poslední možnost poslat nám něco milého, veselého. Mail je tady od toho:\nmě už to přišlo minulí týden\nmirrea: ty vole, a odkud jinud, když je vůl, no ne, vole?\nta poslední omluva nemá chybu\nUž mi to přišlo minulý týden .\nJo, ty omluvenky!\nKluci (a nejen oni!) se běžně titulují "vole" a tak mě jednoho dne ani nepřekvapilo, když mi jeden "vůl" přinesl omluvenku s razítkem veterináře .\nU nás ve škole ruplo topení a nedostali jsme náhradní třídu. Jelikož byla zima, tak jsem toho využila a odešla domů. Na omluvenku jsem později napsala "Zima ve škole. Nejde vydržet" - učitelka se dlouho bavila\nto mi nebezpečeně připomíná omluvný list mé nejstarší dcery\nno ten druhy je dobry:))))))))))))))))))))))))))))


Česká televize chystá historickou ságu i satiru | Spustit.cz\nČeská televize chystá historickou ságu i satiru\nJaké žhavé programové novinky si pro své diváky přichystala na podzim Česká televize? Ve svém programovém schématu se odráží od již vyzkoušené klasiky, na kterou navazuje dalšími díly. Svá pokračování tak dostanou seriály, které se osvědčily v minulých sezónách.\nDalší díly osvědčených cyklů\nPrvním z nich je kriminální cyklus Rapl, který má třináct dílů. Pokud vám tento název nic neříká, vězte, že jde o volné pokračování známého Cirkusu Bukowsky. Hlavní postavu zde bude hrát opět Hynek Čermák. Na obrazovky se další řadou vrátí i úspěšný venkovský Doktor Martin se svým hlavním představitelem Miroslavem Donutilem.\nPříběh výrobce minerálky\nTřetí seriálová položka v nabitém programu České televize ale bude premiérou. Co bude jejím obsahem, napovídá už samotný název Já, Mattoni. Jedná se o historický příběh podnikatele Heinricha Mattoniho, známého výrobce karlovarské minerálky. V mladém věku ho ztvární David Švehlík, ve starším věku jeho otec Alois Švehlík.\nČeské poměry hodnotí kosmonauti\nRodí se ale i další novinky, například pětidílný satirický seriál Kosmo autora Tomáše Baldýnského, který si prostřednictvím kosmonautů bere na mušku současné poměry u nás. Dále se diváci mohou těšit na novou, už druhou řadu kancelářského sitcomu Marta a Věra nebo show skečí s názvem Nádraží.\nLegrace na železnici\nZa poslední jmenovanou show přitom nestojí nikdo jiný, než známá Partička z televize Prima. Znalci už samozřejmě vědí, že je řeč o Ondřeji Sokolovi, Igoru Chmelovi, Richardu Genzerovi, Michalu Suchánkovi a Martinu Fingerovi. Jejich cílem je zmapovat svět železnice. Že přitom bude legrace, asi není třeba zdůrazňovat. Vrací se také soutěž StarDance a podle názoru programového ředitele ČT Milana Fridricha by ani tento ročník soutěže neměl být posledním. Diváci uvidí i nové dokumenty, třeba PopStory, čtyřdílné mapování české popmusic.


Jiří Goiš - Právě dnes\nPřerov trápí obrovská marodka. Konec roku dohraje v improvizované sestavě\nPřerov odehraje do konce roku dva zápasy, půjde do nich ale v dost nekompletní sestavě. Zubři na svém webu informovali o rozsáhlé marodce.\nZlín přes léto svůj kádr v podstatě nezměnil. Ze všech účastníků Tipsport extraligy byl na přestupovém trhu nejméně aktivní.\nZranění k hokeji patří, ale některá mohou hráče vyřadit i na několik měsíců. Tento stav nyní prožívá přerovský útočník Jiří Goiš, který ve čtvrtek nedohrál zápas se Šumperkem. Odstoupit musel už v první třetině, když mu způsobila zranění nohy soup...\nDalší citelná ztráta. Přerovu bude několik měsíců chybět Goiš\nNejen Jiří Krisl a Lukáš Forman. Na přerovskou marodku přibyl také útočník Jiří Goiš. Během čtvrtečního přípravného utkání se Šumperkem ho soupeř nešťastně poranil bruslí na noze.\nPřerov se po skvělé sezoně, kdy byl největším konkurentem Českých Budějovic v boji o postup do Tipsport extraligy, musí vypořádat s citelnými odchody.\nŠance pro další odchovance. Přerov podepsal dvojici mladíků\nV postupném budování kádru pro nový ročník pokračuje Přerov, jenž nyní oznámil další dva podpisy s mladými hráči. Chance ligu si budou moci zahrát 18letí kluboví odchovanci, útočníci Jan Fencl a David Dobša.\nPo Romanu Pšurném, Jiřím Krislovi nebo Mikuláši Zbořilovi se Přerov dohodl na pokračování s dalším důležitým hráčem: silovým útočníkem Jiřím Goišem.\nTato informační stránka o Jiří Goiš zobrazuje poslední internetové články, ve kterých se výraz "Jiří Goiš" vyskytuje. Výsledný seznam není redigován.


Metalisté se opět valí na Josefov. Policie posiluje hlídky - Deník.cz\nMetalisté se opět valí na Josefov. Policie posiluje hlídky\nJaroměř, Josefov - Až patnáct tisíc lidí v těžkých botách a v černém oblečení, pekelně dunící elektrické kytary a bicí. To vše od dnešního dne až do neděle zaplní Josefov. Do města míří jako už každý rok metalový festival Brutal Assault.\nČtyřdenní metalová akce pro všechny příznivce nejextrémnějšího hudebního stylu láká návštěvníky z mnoha evropských zemí. Lidé v Jaroměři tak sice budou mít možnost ve svém městě slyšet angličtinu, němčinu i ruštinu, ale pro obyvatele však může být tento festival spíše nepříjemností než příležitostí vyzkoušet znalosti cizích jazyků. I když někteří jej vítají jako podnikatelskou příležitost.\n„Policie jako každoročně činí opatření k zajištění pořádku a to jak návštěvníků, tak obyvatel Josefova. Na zahájení budeme rozdávat informační materiály, kam se mohou lidé obrátit na policii o pomoc. Materiály budou navíc v různých jazycích, protože na festival přijíždí vždy hodně turistů i ze zahraničí," informovala mluvčí náchodské policie Eva Prachařová.\nKvůli akci posílí služby také jaroměřská městská policie. „Snažíme se, aby bylo co nejvíce strážníků venku v ulicích jak ve dne, tak v noci. Přijedou posily i od Policie České republiky z Hradce Králové, celkově se snažíme spolupracovat se státní policií," sdělil velitel městské policie Ondřej Mundl.\nPřipomněl, že v minulém roce proběhl festival celkem bez větších potíží. „Vyskytlo se akorát několik drobných krádeží a byl problém s parkováním. Stává se, že někdo zastaví u soukromého vjezdu a pak majitel pozemku nemůže vyjet. Spolupracujeme tedy v tomto s pořadateli. Ti SPZ vyhlásí na akci a ukážou na obrazovce," uvedl Ondřej Mundl.\nPrávě s tisíci přijíždějícími posluchači metalu může v městě Jaroměři docházet k dopravním komplikacím. V Josefově budou také dopravní omezení a budou označena místa, kde řidiči smí parkovat.\n„Řidiče, kteří budou přijíždět na akci, žádáme o trpělivost. Pokud chtějí Josefovem jenom projíždět, měli by počítat se zdržením, anebo raději zvolit objízdnou trasu," dodala Eva Prachařová.\nOrganizátoři také počítají s možnými dopravními komplikacemi a pro návštěvníky si připravili hlídané parkoviště.\n„Tak jako v minulých letech, i letos jsme v rámci našich služeb pro návštěvníky festivalu připravili hlídané parkoviště a pro osobní vozidla a motocykly. Tato služba bude k dispozici od úterý 15.00 do neděle 8.00," informovali organizátoři.


Seminář: Národní plán obnovy s ministrem Havlíčkem - TIC\nSeminář: Národní plán obnovy s ministrem Havlíčkem\nDovolujeme si Vás pozvat na seminář „NÁRODNÍ PLÁN OBNOVY“, který proběhne ve Zlíně 20. srpna 2021 od 10:00 do 12:00 hod. Cílem NPO je restartovat\na modernizovat naši ekonomiku. Jde o největší nástroj z unijního plánu obnovy Next Generation EU (NGEU), který má členským státům pomoci řešit hospodářské a sociální dopady pandemie koronaviru. Seminář zahájí vicepremiér a ministr průmyslu a obchodu Karel Havlíček. Na semináři dále vystoupí náměstkyně ministra Silvana Jirotková, která Vám předá aktuální informace a chystané kroky související s NPO. Více informací o NPO se dozvíte zde.\nÚčast je možná po registraci na e-mail: info@khkzk.cz\nCOVID-19 Podnikání Seminář\naula FHS UTB, Štefánikova 5670, Zlín


Vítejte! Welcome! POZOR tyto stránky již neobnovuji.\nThis webiste is no longer updated, please visit:\nProsím navštivte mě na WWW.YANNAFABIAN.COM\nDěkuji za Vaše pochopení, těším se na viděnou.\nPOZOR tyto stránky již neobnovuji. Prosím navštivte mě na WWW.YANNAFABIAN.COM Děkuji za Vaše pochopení, těším se na viděnou. Jana\nCD Jazzy Christmas\nSpolečně s vibrafonistou Radkem Kramplem, Petrem Dvorským /kontrabas/ a perkusistou Tomášem Reindlem natáčíme mé 4té album Jazzy Christmas plné krásných neokoukaných :o) jazzových melodií na vánoční téma. CD pokřtíme již brzy!!!\nTak a je to za námi. Nejúspěšnější Semaforská hra KYTICE měla svou obnovenou premiéru. Díky všem, co mě podpořili! Role Bludičky byla mým snem, jelikož hudba Ferdinanda Havlíka a úchvatný text Jiřího Suchého mi dávají dohromady prostor, který si přeje asi každý herec. Neuvěřitelnou volnost,...\nnew THÉA mp3 extract\nListen to our live performance! Click on Jazzappeal and Théa\nTHEA VIDEO SLIDESHOWS\nCheck out the THEA videos added today :o) (for more see the thea and jazzappeal page)\nlži v AHA\nTak podle bulvárního tisku, bojuje moje maminka, Naďa Urbánková, o život - LEŽ! Podle bulvárního tisku pláču přátelům na ramenou a bojím se o její život - LEŽ! Podle bulvárního tisku má maminka pooperační komplikace - LEŽ! Podle bulvárního tisku...si vybrala hrob! Deník AHA to zkrátka...\nKYTICE SEMAFOR Bludička\nV obnovené předpremiéře : ) hry KYTICE mě můžete v roli Bludičky vidět 25.6 19h. Více až po prázdninách.\nTHÉA 7.6 20h LA FABRIKA\nPřijďte na první samostatný koncert projektu THÉA experiment 7.6 20h La Fabrika, Komunardů 30, Praha 7 vibrafon+maletkat Radek Krampl, kontrabas Petr Dvorský, tabla+bonga+didgeridoo Tomáš Reindl, zpěv + pohyb Jana Fabiánová Premiérová projekce snímků amerického fotografa přírody Johna P....\nZde si můžete pár krátkých ukázek (pro poslech, nejprve klikněte na nadpis!) Théa projektu - vibrafon Radek Krampl, kontrabas Petr Dvorský a tabla Tomáš Reindl - zatím bez zpěvu /přibude jakmile mě napadane text : )) Théa demo.mp3 (2,2 MB) Náš další koncert 7.6 La Fabrika, Praha...\nBílý Dalmatin první slavnostní předpremiéra\n26.4 proběhla v Divadle Palace první předpremiéra muzikálu Bílý Dalmatin režisérky Mirjam Landové. Moje trojrole - Čarodějnice, Ola a Prasátko má během 90min 18 převleků, 5 monologů, 2 tanečně pěvecká čísla a další 4 sborová. Podtrženo a sečteno: leje ze mě pot. : ) ale všechny nás to moc...\nJAZZAPPEAL and THÉA\nMÉDIA - PRESS\nFOTKY - PICTURES