<— předchozí 1 ... 69 70 71 72 73 ... 405 další —>\nHledám muže, který miluje dělat lízání. Rád používám mužský jazyk a péro pro své vlastní potěšení. Jsem atraktivní, dobře upravený, nenasytný v sexu. Miluji vzájemný orální sex. Můj profil na intimní sociální síti - http://adultweb.site/id82793 Seznámit se...\núžasný - 24 let, Praha\nDobrý den, pravděpodobně jste snili o nalezení dívky na sex bez finančního zisku, k tomu jsme nedávno spustili nový online sex projekt ===> freegirly.com registrace zdarma nejsou potřeba žádné peníze, schůzky jsou také bez materiálního prospěchu, moje přezdívka je diana1997 Seznámit se...\nMADAM hledá otroky - 36 let, Praha\nUděluji úkooly SM, BDSM LEKCE PO TELEFONU, či e - mailu, poníženě zavolej a popros mě o lekci a já ti zadám úkoly, které musíš splnit! Ale nejdřív dobiješ kredit, až pak můžeš obtěžovat SVOU NOVOU MADAM! TAK VOLEJ OTROKU! Seznámit se...\nToto jе jеden z největších wеbů pro sex sеznamky a najdеte spoustu lidí všech věkových skupin, ktеrým nevadí chodit s někým kvůli sеxu bez jakékoli výhody!\nNení třеba kupovat prémiový účet. Připojte sе a užijte si sеx na jeden dеn! Nenеchte si ujít tuto šancі. Seznámit se...\nsladkost - 24 let, kraj Hl. m. Praha\nahoj kluci ve vaší zemi otevřeli bezplatný sex chat pro seznamování freegirly.com s bezplatnou registrací a nádhernými dívkami, budete překvapeni, že dívky samy píší a nabízejí sex, neváhejte, přijďte a užijte si sex bez finančního zisku ještě dnes, dobrá nálada a žhavější dívka) ) Seznámit se...\nHledám muže pro přátelské intimní vztahy. Nejprve mě zajímá dobrý, kvalitní a pravidelný sex. Jsem sexy, okouzlující. Mám velmi rád sex. Vášnivý, krásný, smyslný sex. Můj profil na online seznamka - http://meetupclub.site/id17295 Seznámit se...\nJsem velkolepá blondýnka a hledám muže, který miluje lízání a umí dobře lízat díry. Chci, abys mi dlouho olizoval kundičku. Chci si najít stálého partnera, abych si navzájem poskytoval potěšení bez zbytečných formalit. Pokud se chcete seznámit, kontaktujte mě zde - http://eroworld.site/id29785 Seznámit se...\nDobrý dеn, chcеte se bavit a mít sеx? Mnoho dívеk chce totéž a pravděpodobně se těší, až jim bude nabídnut sеx na bezplatné sеznamce pro sеx ⇒ denloved.com\nJedná se o jеdnu z největších sеznamek pro sеx, kde najdеte spoustu lidí všech věkových katеgorií, kteří chtějí mít sеx bez finančního zisku! Nеpropásněte tuto příležitost. Nеní třeba kupovat prémiový účet, rеgistrace jе zdarma.\nPozornost - 25 let, Praha\nDobrý den, pokud chcete dovádět a najít si dívku na intimní randění bez jakéhokoliv benefitu, tak čekáte na bezplatnou komunitu pro sex seznamky, kde dívky jako první píší a nabízejí sex. Odkaz na přezdívku komunity freegirly.com mika69 Seznámit se...\nŽádné závazky, nároky ani zásahy do soukromí. Pouze sex, přátelství, společné volnočasové aktivity. Jsem okouzlující, sexy, vášnivá, opravdu miluji sex. Můj profil na intimní sociální síti - http://sexynet.site/id47692 Seznámit se...\nSexy, upravená dívka hledá příjemného a vášnivého muže. Opravdu miluji sex, kuřba a lízání, miluji pozici 69, miluju, když mi muž cums v mých ústech! Miluji, když chlap hladí moji kundičku jazykem a přivádí mě k orgasmu. Chtěl bych najít muže, se kterým můžete příjemně trávit čas a věnovat se pravidelnému zhýralému sexu. Můj profil na online seznamka - http://cooldate.site/id95327 Seznámit se...\nDobrý dеn, chcеte sе bavit a mít sеx? Mnoho dívеk chce totéž a pravděpodobně sе těší, až jim bude nabídnut sеx na bezplatné sеznamce pro sеx ⇒ todayloved.com\nJedná se o jеdnu z největších sеznamek pro sеx, kde najdеte spoustu lidí všech věkových katеgorií, kteří chtějí mít sex bez finančního zisku! Nepropásněte tuto příležitost. Není třeba kupovat prémiový účet, registrace je zdarma.\nmokrá dívka - 24 let, Praha\nAhoj, spousta svobodných dívek hledá sex bez finančního zisku, K tomu existuje intimní seznamka - můj kontakt je vika95 Zaregistrujte se nyní, abyste měli sex každý den. To je něco zvláštního, budete mile překvapeni, dívky napíšou jako první a nabídnou setkání s freegirly.com Seznámit se...\nAhoj! Opravdu miluji lízání. Chci, abys mě lízal celé hodiny. Miluji, když mi jemně nasáváte klitoris a lízáte mi díry. Miluji vzájemný orální sex, rozmanitý sex! Hledám muže na pravidelná setkání. ) Můj profil na intimní sociální síti - http://adultweb.site/id95573 Seznámit se...\nHledám muže pro sexuální potěšení. Jste atraktivní, vášniví, umíte mít sex, milujete vzájemný orální sex. Jsem roztomilý, sexy, miluji sex, dlouhou předehru, něhu, kuřba, lízání. Hledám pravidelná setkání. Můj profil na webu sex seznamka - http://eroworld.site/id59138 Seznámit se...\nHledáte sex? Přejděte na> freegirly.com najděte sex, po registraci získejte prémiový účet, platí půl roku, stránka je zcela zdarma, jen skutečné dívky, žádní roboti, mají čas na sex právě teď! Kontakt já moje přezdívka liya80 Seznámit se...\nDobrý den, rád bych vám ukázal, jak jsem našel tuto bezplatnou sexuální seznamku freegirly.com na této stránce je mnoho svobodných dívek, které by se opravdu rády setkaly s fotografiemi skutečných dívek, všechny se ověřují a všechny by si rády našly muže pro pravidelné schůzky pište neváhejte a zaplaťte registraci nemusíte být ani krok od pravidelného sexu, chtíče a zhýralosti! 💋💌 moje přezdívka je lika79 Seznámit se...\nDobrý dеn, chcеte se bavit a mít sеx? Mnoho dívеk chce totéž a pravděpodobně sе těší, až jim bude nabídnut sпx na bпzplatné sпznamce pro sпx ⇒ denloved.com\nJеdná se o jеdnu z еejvětších sеznamek pro sеx, kde najdеte spoustu lidí všech věkových katеgorií, kteří chtějí mít sеx bez finančního zisku! Nеpropásněte tuto příležitost. Není třеba kupovat prémiový účet, rеgistrace je zdarma.\nMoc se mi líbí lízání, bez něj nemůžu žít. Chci, abys mě lízal celé hodiny, aniž by se unavil. Miluji, když jemně nasávají klitoris a olizují mé sladké díry. Miluji vzájemný orální sex, rozmanitý sex! Moje kundička je dobře upravená a krásná. Můj profil na webu sex seznamka - http://cooldate.site/sweetpussy Seznámit se...\nDám vám kuřba a vy mi dáte lízání. Je to jednoduché - výměnou za skvělého lízání od vás vám dám fajn kuřba. Jsem sexy, štíhlá a hladce oholená. Pokračování a pravidelné schůzky jsou možné. Můj profil na intimní sociální síti - http://meetupclub.site/id39958 Seznámit se...\nDobrý dеn, chcеte se bavit a mít sеx? Mnoho dívеk chce totéž a pravděpodobně se těší, až jim bude nabídnut sex na bezplatné seznamce pro sеx ⇒ denloved.com\nJedná se o jеdnu z největších seznamek pro sеx, kdе najdеte spoustu lidí všech věkových kategorií, kteří chtějí mít sеx bеz finančního zisku! Nеpropásněte tuto příležitost. Nеní třeba kupovat prémiový účet, rеgistrace jе zdarma.\nsex bez komerčního zisku - 24 let, Praha\nAhoj hledáš holku a chceš sex?%% existují sexuální seznamky, kde mnoho dívek hledá sexuálního partnera bez komerčního zisku ⇒ freegirly.com Seznámit se...\nChci, abys mi olízl kundičku, ošukal mě v pohodě a pak cum v ústech nebo tváři, chci ti olíznout koule a sát tvého ptáka, a pak chci znovu šukat. Zájem o neustálé sexuální vztahy, možná společné bydlení. Moje stránka na sexuálním portálu - http://adultweb.site/id20295 Seznámit se...\nHledám muže, který miluje dělat lízání, který miluje lízat vždy a všude, miluje být mezi nohama dívky a lízat jí kundičku svým jazykem. Miluji orální sex, kouření, lízání, miluji 69-pozice a různé vášnivé sexu. Můj profil na online seznamka - http://cooldate.site/id32529 Seznámit se...\nMarike - 33 let, kraj Liberecký\nHledám fajn subíčka, co svou Madam kreditem uhýčká, hledám fajn suba, co bude můj platební sluha. na flirtreal.com/czech Seznámit se...\nRozmanita - 34 let, kraj Středočeský\nJsem madam, která je velmi rozmanitá. Dáma, která vždy žije se změnami a má dar zůstat člověkem. na flirtreal.com/czech Seznámit se...\nLauraLaura26 - 26 let, kraj Moravskoslezský\n26 léta blondýnka nabízí erotickou masáž Přijď vyzkoušet něco nového na flirtreal.com/czech Seznámit se...\nKarlotka - 28 let, kraj Jihočeský\nMam chuť na pořádnou mrdačku bez zbytečnejch keců okolo. Jsem taková malá drštička a líbí se mi drsný chlapi. na flirtreal.com/czech Seznámit se...\nKarmína - 24 let, kraj Plzeňský\nHledám muže se kterým bych si mohla občas pohrát na flirtreal.com/czech Seznámit se...\nstará žena - 37 let, Praha\nAhoj, hledáš sex? K tomu je tu komunita přesně to místo, kde můžete potkat mnoho dívek, které chtějí mít sex a hledají partnera. ..To je pro vás něco speciálního, budete překvapeni, píší samy dívky freegirly.com Seznámit se...


”Buržoazní vetřelec” měl na starosti měnovou reformu v KLDR. A byl za ni popraven | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\n"Buržoazní vetřelec" měl na starosti měnovou reformu v KLDR. A byl za ni popraven\n18. 3. 2010 06:39 / 3 minuty čtení\nPoprava měl být vykonána už minulý týden. Ve zdůvodnění trestu smrti bylo uvedeno, že bývalý tajemník financí Pak Nam-ki se jako "osoba buržoazního původu vetřela do revolučních řad s cílem zničit národní hospodářství KLDR".\nSeverokorejský režim popravil bývalého tajemníka vládní Korejské strany práce (KSP) Pak Nam-kiho za nezdařenou revalvaci měny z loňského listopadu, kterou koncipoval a řídil. Tento krok ale ochromil skomírající místní trh a zhoršil hospodářskou situaci v zemi. Oznámila to agentura Reuters s odvoláním na jihokorejské zdroje.\nPoprava byla podle těchto informací vykonána už minulý týden. Ve zdůvodnění trestu smrti bylo uvedeno, že Pak Nam-ki se jako "osoba buržoazního původu vetřela do revolučních řad s cílem zničit národní hospodářství KLDR". Trest byl vykonán zastřelením popravčí četou.\nMnozí severokorejští činitelé i značná část veřejnosti však nevěří vysvětlení, že Pak Nam-ki se spikl proti revoluci, citoval Reuters hodnověrné zdroje. "Panuje přesvědčení, že vedení země udělalo z Pak Nam-kiho jen obětního beránka," píše agentura.\nPodle politologů to nasvědčuje, že se vedení KLDR dostává pod silný tlak, aby řešilo problémy, které mohou narušit stabilitu režimu.\nPak Nam-ki, donedávna nejvyšší finanční odborník režimu ve funkci tajemníka vládní strany, byl ze svého postu odvolán asi během února. Revalvace, při níž byly staré bankovky měněny za nové v poměru 100 wonů k jednomu, měla zabránit tržním aktivitám v komunistické KLDR, ale místo toho se obchod prakticky zastavil a ceny prudce stouply.\nV KLDR popravili diplomata, protože chtěl sblížit Sever s Jihem - čtěte ZDE\nFT: Vůdce Kim Čong-il "veksluje" s cigaretami\nKim Čong-Il hledá, jak vydělat u jižního souseda. Chce vyšší platy pro své dělníky\nKLDR minulý týden ostřelovala námořní hranici s Jižní Koreou, ekonomickou spolupráci obou zemí ale potřebuje. Společný průmyslový park je pro ni...\nKLDR je černá díra na peníze, tvrdí OSN. Je bohatá a lidé stále hladoví\nZvláštní zmocněnec OSN pro Severní Koreu inormoval, že potravinová situace v KLDR je zoufalá.


O postupu rozhodl druhý poločas | Sportuj.com\nDomů Ostatní Další O postupu rozhodl druhý poločas\nTřetí hrací den rozhodně chudý na branky nebyl. Polky deklasovaly Wales 8:4. Přesto, že vedly 8:0, soupeřky se sympaticky nevzdávaly a bojovaly do poslední minuty. Posledních 15minut dostalyPolky podtlaka vytěžily vrychlém sledu tři branky.Bohužel nápor přišel pozdě a Polky si vítězství nedyly vzít.\nRuskami a Skotkami se rozhodovalo až v druhé půli.Sborná, v jistém útlumu, se dopouštěla výrazných nepřesností a Skotky každou chybu trestaly trestným rohem, volným úderem a vneposlední řadě i góly. Rusko : Skotsko 0:3.\nZápas o postup do semifinále MEJ začal pro český tým velmi nadějně už v 5.minutě, když rychlý brejk zakončila s přehledem Haklová na 1:0. Ve 14.minutě sice Sadová z TR vyrovnala 1:1, ale vzápětí Haklová nezadržitelně vrátila vedení na českou polovinu. Začátek druhého poločasu patřil Ukrajinkám, TR a další šanci zlikvidovala gólmanka Vančurová.Šance Haklové s Kyndlovou zůstala jen šancí a Ukrajinky ožily znovu a v rozmezí sedmi minut otočily stav na 2:3. Snaha českého týmu o vyrovnání skončila pouze u dalšího TR a postup Ukrajinek potvrdila v 65.minutě Sadová.\nČR-Ukrajina 2:4 (2:1) TR 4:5


Markething.cz Deepfakes: zábava, mocný nástroj, ale i hrozba - Markething.cz\nDeepfakes: zábava, mocný nástroj, ale i hrozba\nAbsolventka MKPR, která miluje knížky všeho druhu, svojí malou urban jungle a ráda tráví čas v muzeích a divadlech.\nDeepfakes – umělou inteligencí upravená videa a zvukové záznamy, v nichž může kdokoliv říkat a dělat cokoliv. Tento způsob využití moderní technologie, jehož název je složený z „deep learning“ a „fakes“ může škodit, ale také pomáhat. A začíná se objevovat i v marketingu a komunikaci se zákazníkem.\nVýroba deepfakes není příliš složitá a jejich kvalita se stále zvyšuje. Deepfakes tak mají kromě schopnosti pobavit také velký potenciál pro šíření dezinformací a poškozování pověsti vyobrazených osob.\nMezi nejznámější deepfake videa patří verze Jokera s Jimem Carreym v hlavní roli, video nadávajícího Baracka Obamy nebo pornoherečky s obličejem Scarlett Johansson.\nProhoďme si obličej\nPamatujete si na obnovený zájem o Snapchat poté, co představil svůj face swap filtr? Všechny sociální sítě v té době překypovaly selfies a videy, v nichž měli lidé prohozené obličeje se svými známými nebo dokonce s celebritami. Uživatelé Snapchatu a později také mnoha dalších aplikací se tak mohli na chvíli stát Ryanem Goslingem nebo třeba Kim Kardashian. Obraz nikdy nebyl dokonalý, nezměnil se ani hlas, ale jako nástroj pro pobavení filtr posloužil skvěle.\nFaceswap fotka / https://imgur.com/JgejQdI\nJak funguje deepfake?\nZjednodušeně lze říci, že na principu pozměnění obličeje fungují i takzvané deepfakes. V podstatě do jakéhokoliv videa lze vložit obličej kohokoliv, na koho si vzpomenete, nebo věrohodně pozměnit jeho výpověď ve zvukové nahrávce. S trochou snahy je totiž také možné upravit tóninu hlasu, intonaci a díky algoritmům i způsob mluvy, včetně zakomponování přízvuku.\nDeepfakes tak dávají možnost mít ve videu z rodinné oslavy dost věrohodně vypadajícího Leonarda DiCapria nebo třeba příbuzného žijícího v zahraničí.\nJak už bylo naznačeno výše, zneužití deepfakes je nasnadě. Jsou totiž nástrojem, který vám umožňuje „namontovat“ obličej vašeho nepřítele nebo konkurenta do nepříliš lichotivých záběrů nebo mu dokonce do úst vložit slova, která v životě neřekl. A to je pomyslný jackpot pro dezinformace. Potenciál je v politice, porno průmyslu i mnoha dalších odvětvích.\nJak deepfake vzniká?\nAčkoliv se může zdát, že se jedná o nástroj, který se „běžných smrtelníků“ netýká, není tomu tak. Výroba deepfake videa stojí na technologii strojového učení. Velmi zjednodušeně proces výroby funguje následovně: do počítačového programu se nahraje velké množství dat, která jsou následně programem porovnávána a jsou v nich hledány vzorce a pravidla.\nTěmito daty jsou výchozí videa člověka, jehož obličej bude manipulován, a cílové video, do kterého obličej bude vkládán. Videa jsou rozkouskována na jednotlivé snímky, z nichž je nutné vyselektovat pouze záznamy obličeje, které nejsou rozmazané a zobrazují pouze ty lidi, jejichž obličeje chceme manipulovat. Umělá inteligence si už sama poradí se vzhledem člověka a vyhledáváním vzorců jeho mimiky ze zdrojových videí a jejich následnou implementací do videa cílového.\nNa výrobu nedokonalého deepfake tak stačí program nebo aplikace, průměrně výkonný počítač a dostatek vstupních dat.\nS trochou snahy jsou dnešní deepfakes stále ještě rozpoznatelné. Pokud se vám video nebo zvuková nahrávka zdá podezřelá, zaměřte se na několik věcí. U videí mezi nejčastější chyby patří nesedící odstín pleti, tvar uší nebo nepřirozené mrkání. Rozpoznání zvukových deepfakes je těžší. Zamyslete se nad kontextem a zdali promluva není pro danou osobu podezřelá – výběrem slov, nepřirozenými nádechy nebo intonací.\nVyřeší problém vývojáři?\nRůst obliby deepfakes vyvolává otázky. Má vývojář zodpovědnost za to, že jeho nástroj někdo zneužije pro svůj prospěch? Kdo vyřeší technologické problémy, když se něco zvrtne? Kdo by teoreticky měl zabránit potenciálnímu vlivu deepfakes například na volební rozhodování voličů v budoucích letech?\nNenechávejme boj proti deepfakes na technologických platformách a vývojářích. Řešme jejich negativní stránky a zneužití technologických novinek v širším měřítku a dívejme se na hodnoty, cíle a morální závazky zabudované v technologiích, nabádají v The Guardian.\nSvětlá stránka deepfakes\nKaždá mince má dvě strany a nejinak je tomu i u deepfakes. Zaměříme-li se na způsoby pozitivního využití této technologie, dostaneme nástroj zjednodušující mezinárodní komunikaci nebo edukační pomůcku. Spektrum využití principů deepfakes v marketingu je široké a umožňuje zasáhnout širší publikum a vytvořit relevantní message.\nNejznámějším dosud realizovaným marketingovým projektem na způsob deepfakes je spot s Davidem Beckhamem pro kampaň „Malaria Must Die“. David ve videu představuje iniciativu a podněcuje k podepsání petice v devíti světových jazycích. Zvuková stopa videa není přizpůsobena Davidovo hlasu, ale skládá se z promluv lékařů a přeživších zákeřné nemoci.\nUmělé inteligence a nástrojů používaných pro tvorbu deepfakes použilo i floridské The Dali Museum. Surrealistický umělec nejen zve návštěvníky na výstavu, ale také v omezené míře s návštěvníky interaguje, a dokonce si s nimi na rozloučenou vyfotí selfie.\nAsi není potřeba diskutovat o tom, zdali na deepfakes budeme narážet i v budoucnosti. Diskuze by se měly spíše zabývat ochranou proti jejich negativním vlivům a etikou při jejich využívání. Na příkladu kampaně Malaria Must Die ale vidíme, že úplně zatracovat bychom je neměli.\nHÁJKOVÁ Karolína. Deepfakes: zábava, mocný nástroj, ale i hrozba. Karolína KUBŮ editor. In: Markething [online], 2020. ISSN 1805 – 4991. Dostupné z: http://markething.cz/deepfakes


Smrt Báry na maturitním plese: Drogy byly ve škole! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Smrt Báry na maturitním plese: Drogy byly ve škole!\nMusíte vědět! 26. března 2013 • 11:00\nBára zemřela na maturitním plese. (ara)\nSpolužáci Báry (†19), která zemřela ve čtvrtek na maturitním plese v Praze, včera se slzami v očích uctili její památku minutou ticha v Komunitním centru Matky Terezy. Drogu extázi, po které zkolabovala a již se ji nepovedlo oživit, zřejmě dostala od svého spolužáka!\nSoud poslal do vazby čtyři mladíky (19 až 22). Jeden z nich na střední škole multimediální tvorby, kterou navštěvovala i Bára, studoval. „Žádám pro ně nejtvrdší trest,“ uvedl ředitel školy Jiří Smejkal.\nKrásnou Báru (†19) našli na maturiťáku mrtvou na záchodech! Zastavily jí…\n„Studentům jsem řekl, že pokud by se někdy stalo, že student přinese do školy jakékoliv množství jakékoliv drogy, okamžitě ho vyloučím. Budu mít testy na zjišťování přítomnosti drog v těle a budou probíhat namátkové kontroly celých tříd,“ popsal ředitel opatření, které zavádí po Bářině smrti.\nKrásnou Báru (†19) našli na maturiťáku mrtvou na…\nTrápení Jany Andresíkové: Vnuk byl závislý na pervitinu!\nWhitney bude babičkou »in memoriam«: Bobbi Kristina je …


Západ by neměl být překvapen ruskou spoluprací ve válce proti terorismu, ale neměl by ji považovat za ruskou slabost. Ruská politika po 11. září a navázání přátelských vztahů se Západem nejsou takovou novinkou, jak by se mohlo někomu na první pohled zdát. Upozornila na to Nicole Jacksonová, odbornice na vojenské záležitosti Ruska a Střední Asie, nyní post-doktorátní členka fakulty Normana Patersona pro mezinárodní vztahy na Carletonské univerzitě v Ottawě.\nRusko projevilo souhlas s americkou přítomností ve Střední Asii nikoliv proto, že by už nemělo v bývalých sovětských republikách žádný vliv (i když je dnes menší než dříve), ale proto, že američtí vojáci a jejich akce v Afganistánu podporují základní ruské zájmy - ochranu velice zranitelné hranice mezi Tadžikistánem a Afghánistánem.\nRuské reakce jsou také v souladu s poznáním, které nabývá na významu v ruských vojenských a politických elitních kruzích od r. 1996, že totiž Rusko potřebuje pomoc při ochraně svých jižních hranic. S výjimkou krátkodobé pomoci OSN v Tadžikistánu a nominálního příspěvku od Společenství nezávislých států (který už ale nepřichází), nese samotné Rusko veškeré náklady.\nVytrvale po dobu téměř 10 roků žádá Rusko Spojené státy o pomoc v boji proti terorismu a také o to, aby si Spojené státy uvědomily hrozbu islámského fundamentalismu ve Střední Asii a na území bývalého Sovětského svazu. Tyto požadavky byly kladeny ještě před článkem prezidenta Vladimíra Putina uveřejněném v listě The New York Times v r. 1999, v němž varoval Spojené státy s děsivou přesností před terorismem a Osamem bin Ladenem.\nNapsal: "Žádám vás, abyste na chvíli odhlédli od dramatických zpráv, které dostáváte z Kavkazu a abyste si představili něco klidnějšího: obyčejné obyvatele New Yorku a Washingtonu spící ve svých domovech. A potom najednou jich v okamžiku hynou stovky při explozích Watergate nebo obytného bloku ve West Side na Manhattanu. Tisíce dalších lidí jsou strašlivě znetvořeny. Panika zachvacuje okolí a šíří se na celý národ".\nPo 11. září se dostal najednou nově projevený americký zájem o potlačení terorismu a rozdrcení organizace al-Qaeda do souladu s ruskými zájmy. Nyní se snaží Rusko využít této shody okolností a americké přítomnosti v neklidné oblasti, aby potlačilo islámský fundamentalismus na svých hranicích a aby získalo podporu ve své snaze nastolit v oblasti politickou stabilitu. Sovětské zkušenosti z Afganistánu ukazují, že jsou si Rusové vědomi obrovského rozsahu tohoto úkolu a také rizika, kdyby nebylo úsilí korunováno úspěchem. Jenže nemají na vybranou a musejí pokračovat v ochraně svých jižních hranic jak to už ostatně dělají od r. 1991.\nRusko má mnoho významných zájmů v sousedním Tadžikistánu. Jedním je zabránit islámskému fundamentalismu v šíření po Střední Asii a do Ruska (kde žije kolem 20 milionů muslimů). Jiným zájmem je ochrana hranic s Afganistánem. Tadžikistán nemá finanční zdroje, zařízení ani organizaci k ochraně hranic, které jsou velice zranitelné, protože jsou ohrožovány islámským extremismem, terorismem, ilegální migrací obyvatelstva a obchodem se zbraněmi. Dalším zájmem je, co by se stalo, kdyby se Rusko stáhlo z této oblasti. Vzplanula by historická rivalita? Ruská vojenská přítomnost v Tadžikistánu by poskytovala určitou hospodářskou a politickou stabilitu a bránila by možnému rozvoji anarchie, která by mohla poškozovat další středoasijské státy.\nPodpora rusky mluvící diaspory v Tadžikistánu je dalším, ale mnohem méně významným důvodem pro ruské zájmy. Rusové, kteří se poměrně nedávno usadili v Tadžikistánu, nemají k zemi vztah sounáležitosti a jejich počet rychle klesá. Rusko má celkem málo hospodářských zájmů v Tadžikistánu, přestože je v této zemi velké minerální bohatství, zejména zde bylo nalezeno zlato, hliník a uran a vodní toky dávají možnost k výstavbě hydroelektráren. Nic z toho se zatím nevyužívá pro občanskou válku. v Dilema pro Rusko spočívá v tom, že americká vojenská přítomnost je nyní ve Střední Asii skutečností. Na jedné straně si Rusové nepřejí, aby tam Američané zůstávali příliš dlouho - a zejména si nepřejí, aby byla na jejich zranitelné jižní hranici vytvořena velká základna NATO. To by ještě více ohrozilo klesající vliv Ruska ve Střední Asii, t.j. v oblasti geopolitického, strategického, hospodářského a historického významu. Na druhé straně si ale ruští vedoucí politici nepřejí, aby Američané zcela odešli po skončení války s terorismem v Afganistánu. To by zanechalo Rusko napospas ještě větší nestabilitě a extremismu.\nPřes ochlazení ve vztazích k NATO následkem amerických vojenských akcí na Balkáně neopustilo Rusko zájem navázat úzkou spolupráci s Američany. Využívá toho, že oba státy mají shodné zájmy a bude chtít, aby spolupráce společné zájmy obou států vyjadřovala.\n8. 1. 2002 Kanada: Osobní údaje jsou cenou za povolení vstupu do USA Miloš Kaláb\n8. 1. 2002 Podivné praktiky pokoutních publicistů Antonín Hrbek


Vesmírné osudy 61. díl – Eugene Cernan – Kosmonautix.cz\nVesmírné osudy 61. díl – Eugene Cernan\n1. července 2014 Lukáš Houška\nPoté, co se Eugene Cernan vrátil z náročné výpravy kolem Země, kde uskutečnil velice náročnou vesmírnou vycházku, která prakticky změnila o sto osmdesát stupňů pohled na práci astronauta ve vesmíru, se ihned začal připravovat na novou roli. Měl se stát záložním velitelem Lunárního modulu pro misi Apollo 2 a v Apollu 5 pak měl letět přímo on, společně se svým kolegou z Gemini Staffordem a pilotem velitelské sekce Johnem Youngem. Panovalo obecné přesvědčení, že Apollo 5 by mělo být právě to, které se jako první pokusí přistát na povrchu Měsíce. Samozřejmě všechny předchozí lety by musely proběhnout uspokojivě. Pokud by při některém nastal problém, bylo by přistání přesunuto na Apollo 6, nebo sedm. Ale potíže si na začátku roku 1967 připouštěl málokdo. Program letěl dopředu jako zběsilý a s rudou hvězdou v závětří, která se také snažila dostat na Měsíc, jeli všichni na plné obrátky. Ale mělo se stát něco a to na obou stranách ostnatého drátu, co plány výrazně změní.\n6/7 Na prahu jiného světa\nZatímco vesmírný program jel neochvějně dopředu, vztahy mezi astronauty a jejich manželkami se blížily neochvějně k bodu mrazu. Povolání astronauta bylo velice náročné a občas se stávalo, že někteří zůstávali v simulátorech i sedm dní v týdnu a pro osobní život nebylo příliš času. Sám Gene říkal, že i když se dostal domů, tak si po večerech, unavený po náročném pracovním týdnu, četl v posteli ještě letové harmonogramy a prakticky jediné, na co přišla doma řeč, byla cesta na Měsíc. Podobně to měli i ostatní astronauti a tak i když nedocházelo k rozvodům, protože si to nepřáli muži, kteří se starali o vizáž NASA vůči veřejnosti, o rozvodech se však doma mluvilo velice pravidelně. Tedy, pokud to zrovna dovolilo odmlčení o tématu, kterým bylo přistání na Měsíci. Gene má dceru Tracy, která se narodila v roce 1963, což vedlo k tomu, že v těch nejdůležitějších létech jejího života tátu viděla jen málokdy. Let na Měsíc zkrátka vyžadoval oběti a to právě i v osobním životě. Manželky astronautů to měly však o to složitější, že na veřejnosti musely vystupovat sebevědomě a nezdolně. Často si je braly na různé diskuzní pořady a show a ony musely sveřepě hájit svého manžela i myšlenku letu na Měsíc.\nV lednu roku 1967 byl program Apollo připraven učinit první krok. V lodi Apollo 1 se měl uskutečnit první pilotovaný let tohoto programu. Vše běželo strašně rychle. Bylo to nedávno, co přistálo Gemini 12, poslední mise v rámci programu Gemini a nyní se už chystala loď zcela nová, která vznikla v hektické době letů Gemini a na které spolupracovalo mnoho firem a desítky tisíc lidí. S vědomím, že Rusové by mohli opět předběhnout Američany a se zatížením nutnosti splnit slib prezidenta Kennedyho, se všichni plně soustřeďovali na to, aby se loď Apollo vznesla, co nejdříve.\nPosádku Apolla 1 tvořili veteráni kosmických letů Virgil Grissom a Edward White. Trojici uzavíral nováček Roger Chaffee. Tito muži moc dobře věděli, jaký historický úkol jim připadl, a nezapomínali to dávat jasně najevo, na druhou stranu to byli neskuteční dříči, kteří se snažili, co to šlo, aby se Apollo konečně vzneslo. 27. ledna 1967 probíhalo v kompletní letové sestavě simulované odpočítávání přímo na startovací rampě. Mělo se provést vše, co je nutné udělat před startem, krom samotného startu. Loď Apollo 1 spočívala na vrcholu rakety Saturn 1B a posádka už několik hodin prováděla přípravy k letu, když v tom se objevil na jednom z přístrojů zkrat a kyslíková atmosféra lodi připravila pro posádku pekelný odchod na věčnost.\nRozjetý program Apollo se najednou ocitl na mělčině a nikdo nevěděl, co tohle může znamenat. Ztráta tří astronautů najednou, nutnost přepracovat celou loď a vyšetřit příčiny havárie, to vše byly věci, které mohly znamenat stlučení rakve pro let na Měsíc. Byla vytvořena komise, která měla havárii vyšetřit, a její vyšetřování ukázalo, jak nebezpečné je v kosmických projektech pospíchat.\nMezitím se v roce 1967 nedařilo ani Rusům. Ti vycítili škobrtnutí Američanů a připravili na svůj let novou loď určenou pro cesty k Měsíci, kterou byl Sojuz. Jejich první mise měla být ambiciózní. Vladimir Komarov v Sojuzu 1 se měl vydat jako první na orbitu a o pár hodin později se k němu měla přidat tříčlenná posádka v Sojuzu 2. Komarov si pak měl vyměnit místo s velitelem v Sojuzu 2 a přistát tak se zcela jinou lodí. 23. dubna 1967 odstartoval Sojuz 1 a vydal se na svoji černou cestu do vesmíru. Už od navedení na oběžnou dráhu se začaly objevovat problémy. Nevyklopil se jeden ze slunečních panelů, loď se čím dál hůře ovládala, kvůli nedostatku energie. Po dlouhém přemlouvání vedení byl odvolán start druhého Sojuzu. Komarov dostal příkaz se vrátit na Zem, ale při přistání se mu utrhl padák a loď se roztříštila o zem a následně shořela. Ani Rusům se nevyplatilo příliš pospíchat a byli za to vykoupeni stejně jako Američané – tím nejdražším, lidským životem.\nLoď Apollo dostala druhou šanci, musela však projít velice četnými a rozsáhlými úpravami, aby se mohla opět vydat na svoji cestu vesmírem. Do letového programu byly přidány testovací bezpilotní lety, které měly bez posádky prověřit celou sestavu, jak rakety Saturn, tak i lodě Apollo. Proto se celý program pilotovaných letů posunul. V Apollu 7 měla poprvé sedět posádka, Apollo 8 mělo na orbitě Země prověřit Lunární modul, Apollo 9 mělo Lunární modul ověřit na orbitě Měsíce a Apollo 10 se mohlo stát tím letem, při kterém lidé poprvé stanou na Měsíci.\nEugene Cernan, Thomas Stafford a John Young, jako posádka Apolla 10\nPosádky nadcházejících letů byly postupně jmenovány a Eugene Cernan, jako záloha pro let Apollo 7, se měl stát pilotem Lunárního modulu pro Apollo 10 a mohl se tak stát prvním člověkem, který sestoupí na Měsíc. Takový byl plán na začátku roku 1968. Ale během roku se objevily informace o tom, že i Rusové se zmáhají a že na odpalovacích rampách Bajkonuru se objevila nová obrovská raketa, srovnatelná se Saturnem 5. Bylo nutné udělat mezikrok, který Američanům zajistí, že opět nebudou až druzí. Panovalo totiž přesvědčení, že Rusové jsou připraveni obletět Měsíc. Což bylo od pravdy velice vzdálené, nikdo netušil, jaké obrovské potíže mají v Sovětském svazu s raketou N1.\nZkušební starty Saturnu 5 však také nedopadly úplně dobře. Poslední zkušební start celé sestavy před prvním pilotovaným letem v rámci mise Apollo 6 jen tak tak unikl katastrofě. Postupně se vyskytly problémy skoro na všem, co bylo v rámci letu prověřováno a to, že se nakonec nějakým zázrakem podařilo navést náklad na orbitu, bylo malým zázrakem. Nejdříve chod prvního stupně prudce rozvibroval celou sestavu, až ulétl kryt spojovacího adaptéru prvního a druhého stupně. První stupeň však přestal pracovat ve správnou dobu a odpojil se. Chod druhého stupně však zkomplikovalo postupné vypadnutí dvou motorů J-2 a raketa prudce zpomalila a v jednu chvíli začala i nekontrolovaně těkat po své dráze. Motory však dokázaly kompenzovat ztrátu zmiňovaných dvou a po vypotřebování paliva dříve, než měly, předaly práci dalšímu stupni. Ten se však nepodařilo ani na několikáté nastartovat. Posléze došlo k nečekanému zážehu motoru servisní sekce lodi Apollo, což vedlo k roztržení zbývající sestavy Saturnu. Loď však nakonec úspěšně přistála v Tichém oceánu. Avšak spěch a nebezpečí ruského předběhnutí vedly k rozhodnutí, že vlastně všechny závady jsou známé, budou odstraněny a další let může proběhnout s lidskou posádkou. Je úžasné, jak se inženýři se závadami dokázali rychle poprat a uvést celý Saturn do letu schopného a bezpečného stavu. Apollo 8 dostalo nový úkol, mělo letět na malou objížďku Měsíce.\nEugene Cernan se mezitím tvrdě připravoval jako člen záložní posádky pro Apollo 7, které se mělo stát prvním pilotovaným letem nové americké lodě. Let probíhal od jedenáctého října a proslavil se jako nejotravnější let pro pozemní personál. Posádka ve složení Walter Schirra, Donn Eisele a Walter Cunningham se totiž opravdu snažili všem ukázat, jak nebezpečnou práci teď dělají. Už během příprav na let se stali velice neoblíbenými pro zaměstnance firem vyrábějící loď Apollo, protože neustále přicházeli s nutnými změnami a dávali jasně najevo, že jde především o jejich životy. Na orbitě pak spolu občas nemluvili, hádali se s řízením letu a nechtěli plnit zadané úkoly. I když Apollo 7 skončilo vlastně úspěchem a prověřilo připravenost lodě Apollo, nikdo z posádky se už do vesmíru nepodíval.\nStart Apolla 10\nGene vstoupil do nové etapy svého života, začal se plně připravovat na svůj ostrý let s lodí Apollo 10. Mnohem více času trávil v simulátoru, a ač se ještě přesně nevědělo, jaký bude cíl jeho letu, pracoval na všem, co se dalo. Ještě na konci roku 1968 se operovalo s myšlenkou, že by právě Apollo 10 mohlo přistát na Měsíci. Problém byl však s Lunárním modulem, který byl pro přistání stále ještě trochu těžký, a hrozilo, že by nemuselo stačit palivo. Přesto však většinou vyhrávaly hlasy, které říkaly, že za to riziko to stojí. Pořád se zdálo, že by je mohli předběhnout Rusové, ale ti se aktuálně spíše pokoušeli zatlouct poslední hřebíček do rakve svého lunárního programu.\nRaketa N 1 se chystala ke své výbušné cestě a Apollo 8 směřovalo k Měsíci. Frank Borman, Jim Lovell a William Anders se stali prvními lidmi, kteří se vzdálili od Země a obletěli jiné vesmírné těleso. Jako první spatřili východ Země nad Měsícem a jejich předčítání z knihy Genesis, které se v přímém přenosu odehrálo 24. prosince 1968, se bez nadsázky zapsalo do vědomí lidstva a možná jej i značně změnilo.\nApollo 8 však původně mělo zkoušet lunární modul nad Zemí, avšak kvůli obletu Měsíce nebyl lunární modul součástí letu. Šlo hlavně o to, dokázat se dostat k Měsíci a pak zase od něj. Apollo 9 tak muselo vzít práci osmičky a udělat jí. Test lunárního modulu na orbitě Země dopadl dobře a pro Apollo 10 připadl test lunárního modulu na orbitě Měsíce. I když stále padaly návrhy, že by se tato mise přeci jen měla pokusit o přistání, nakonec bylo rozhodnuto, že ve hře je příliš neznámých, než aby se riskovaly životy astronautů. Tehdy už totiž bylo celkem jasné, že Rusové se k Měsíci jen tak nedostanou a nebylo nutné zbytečně vystavovat nebezpečí vlastní astronauty.\nApollo 9 pak prověřilo lunární modul na orbitě Země a ukázalo, že tento tvarově zvláštní stroj s jen několik milimetrů tenkými stěnami a okny, které se po natlakování vypouknou do prostoru, dokáže bez problémů létat. Řada byla na Apollu deset, které mělo vzít tento podivný stroj na oběžnou dráhu Měsíce a přiblížit se k němu pěkně blízko a provést vlastně úplně všechno, co se bude muset provést při přistání, krom samotného přistání. Posádka dostala možnost si své lodě pojmenovat. Velitelský modul dostal jméno po kreslené postavičce Charlie Brown a lunární modul po jeho věrném psu Snoopy.\nStart na vrcholu rakety Saturn 5 proběhl 18. května 1969 a posádka si tak vyzkoušela, jaké to je letět na vrcholu nejsilnější rakety světa. Pokud Eugene Cernan popisoval, že v Titanu s nimi po odhození prvního stupně raketa mrštila dopředu takovou rychlostí, že to bylo o zlomení žeber, tak odpojení prvního stupně Saturnu přirovnával ke srážce s vlakem. Po celý let Saturnu se však objevovaly velice silné vibrace, které celou sestavou velice silně otřásaly. Velitel letu Tom Stafford uvažoval i o přerušení startu, ale nikomu se nechtělo vzdát cestu dřív, než začne raketa vybuchovat a tak se nakonec ocitli na přesně určené parkovací dráze kolem Země. Počítače hlásily, že nedošlo k žádným potížím a tak se na problém zapomenulo a posádka se začala soustředit na zážeh, který je navede na translunární dráhu.\nPři opětovném zážehu stupně S-IVB se však znovu objevily vibrace a tentokrát to bylo doslova zemětřesení. Motor však pracoval správně dlouho a uvedl loď na správnou přeletovou dráhu. Apollo 10 bylo na cestě k Měsíci. Na palubě této mise byla vůbec poprvé barevná kamera a posádka zprostředkovávala lidem na Zemi přímé přenosy z paluby lodi. Za tento čin dostala posádka tohoto letu cenu Emmy, protože barevný obraz posunul vysílání na zcela jinou úroveň. Posádka během letu odvysílala několik hodin přímých přenosů, což dvakrát překonalo veškeré přímé přenosy z vesmíru, které se doposud uskutečnily. Po navedení na přeletovou dráhu proběhlo odpojení od vyhořelého stupně S-IVB a následné otočení velitelského modulu a spojení se s lunárním modulem, jenž byl umístěn v garáži, kterou mu poskytoval právě vyhořelý stupeň rakety. John Young úspěšně zadoloval a vytáhl lunární modul z jeho dočasného místa. Následně loď už zamířila k Měsíci.\nJedním ze stěžejních okamžiků celého letu byl manévr, který se měl odehrát za Měsícem z dosahu radiových signálů řídícího střediska. Tento manévr, při kterém se musel zažehnout motor servisní sekce Apolla, měl loď definitivně uvést na oběžnou dráhu Měsíce. Což se nakonec podařilo bez větších obtíží. Posádka Apolla 10 se tak stala teprve druhou, která se dostala na oběžnou dráhu našeho věčného souputníka.\nOddělení Snoopyho od Charlieho Browna\nHlavní část letu přišla při desátém obletu Měsíce. Eugene Cernan a Tom Stafford se přemístili do lunárního modulu a následně se odpojili od velitelské sekce Apolla, kde zůstal jeden z nejzkušenějších testovacích pilotů John Young. Lunární modul se nyní musel připravit na zážeh svého motoru, který v budoucnu bude sloužit pro přistání na Měsíci a zažehnout jej na necelou minutu, aby snížil svoji oběžnou dráhu, která bude v nejnižších místech vést pouhých čtrnáct kilometrů nad povrchem Měsíce. Příliš dlouhý zážeh by vedl k pádu na Měsíční povrch, a proto posádka uvítala, když původně plánované dvě minuty byly z Houstonu upraveny na 59 sekund. Kdyby tato informace nedorazila včas, asi by se Apollo 10 podívalo na povrch hodně zblízka. Je nutné si uvědomit, že nyní nebylo vůbec nic jisté. Jen jednou vyzkoušená experimentální loď se měla vydat tam, kam se ještě nikdo nevydal, otestovat přistávací motor a pak zažehnout motor vzletový, který v budoucnu bude sloužit pro odlet z Měsíce. Kdykoli se mohlo stát něco, co nikdo nečekal. Nyní se totiž lodě pohybovaly na zcela neprobádaném území.\nApollo 10 se vzdaluje od lunárního modulu\nZpomalující manévr proběhl hladce a Snoopy začal klesat k Měsíčnímu povrchu. Astronauti měli hodně práce s experimenty a ověřováním všech systémů, ale nalezli si čas dívat se z okna a to bylo něco, co je velice naplňovalo. Eugene Cernan říkal, že pohled na zbrázděný povrch Měsíce je neuvěřitelně zajímavý. Mnoho lidí má představu, že šedý, krátery zbrázděný povrch nemůže být ničím zajímavý, ale prý je plný tolika tvarů, nečekaných výhledů a zákoutí, že by se od něj nedaly odtrhnout oči opravdu hodně dlouho. Ve chvíli, kdy se Snoopy přiblížil na čtrnáct kilometrů nad povrch Měsíce, nad místa, kde mělo přistávat Apollo 11, se nad obzor Měsíce vyhoupla Země. Gene tak viděl východ Země nad Měsícem a sám později říkal, že to byla jedna z nejkrásnějších věcí, které člověk může zažít. Země se jeví jako neuvěřitelně malinká a křehká oáza života v kontrastu s absolutně mrtvou krajinou Měsíce a nekonečným prázdnem kolem.\nVe chvíli, kdy se Snoopy pohyboval zmíněných čtrnáct kilometrů nad povrchem, mělo dojít k otestování automatických systémů a počítačů, které by měly pomáhat při přistání. Vinou automatických pohybů posádky a jednoduchosti počítačů však došlo k přepnutí na špatný počítač. Sestup totiž měly řídit dva, jeden jednodušší a druhý o něco složitější a zároveň navigační. Tyto počítače se nepohodly a posádka prožila nehezké chvilky.\nV Houstonu to vypadalo asi tak, že v jednu chvíli posádka hlásila, že je všechno v pořádku a o vteřinu později se z reproduktorů řinula sprostá slova a na všech obrazovkách v řídícím středisku vyskočilo tolik chybových hlášení, že operátoři absolutně netušili, co se děje. Na orbitě Měsíce to vypadalo ještě hůře. Počítače najednou přestaly pracovat, respektive snažily se pracovat jeden přes druhého a loď zcela ztratila orientaci. Lunární modul začal nekontrolovatelně rotovat a pomalu ztrácet výšku. Radar řídicího počítače si totiž v nastalém zmatku, kdy ztratil z dohledu velitelský modul, našel cíl větší a to Měsíc. Tom Stafford po asi pěti sekundách, kdy se seběhlo neuvěřitelné množství věcí , si vzpomněl na let Armstronga v Gemini a porouchanou řídicí trysku. Vypnul proto všechny motory a počítače. V jediné sekundě po přechodu na ruční řízení se lunární modul stabilizoval.\nPozdější vyšetřování ukázalo, že kdyby modul rotoval ještě dvě sekundy, zřítil by se na povrch Měsíce. Posledním úkolem bylo zapálit startovací motor. Při tom byl využit přistávací stupeň lunárního modulu jako taková malá startovací plošina. Zážeh proběhl v pořádku a o půl hodiny později se Snoopy spojil s Apollem. Po spojení obou těles si Gene a Tom přelezli zpět do velitelského modulu Apolla a lunární modul vyslali na oběžnou dráhu kolem Slunce. Poslední velký úkol, který posádku čekal, byl zážeh motoru velitelské sekce, který je měl opět vyslat na přeletovou dráhu k Zemi. Kdyby tento zážeh neproběhl, nebyla by žádná šance, jak se dostat zpět k Zemi a Apollo 10 by dodnes kroužilo kolem Měsíce. Opět byly životy tří astronautů závislé na jediném motoru a jeho správné konstrukci.\nMotor však pracoval výborně. Přebytek paliva, který zbyl, byl zužitkován k vyšší rychlosti a Apollo 10 se tak se svými čtyřiceti tisíci kilometry v hodině, s kterými se řítilo k Zemi, stalo nejrychlejším objektem, řízeným lidmi. Během zpáteční cesty se mimochodem posádka Apolla stala první, která se ve vesmíru oholila a vyčistila zuby. Nový způsob holení s použitím gelu a bezpečností žiletky totiž omezil možnost říznutí se a poletování vousů, které by mohly poškodit přístroje.\nApollo 10 přistává\nKonání Eugene Cernana, který létal tak blízko Měsíci sledoval i jeden muž na Slovensku. U malé obrazovky s mnoha dalšími lidmi sledoval úchvatné záběry, které přicházely z vesmíru a byl pyšný. Jeho příjmení znělo Čerňan… Po přistání čekalo posádku Apolla 10 velké uvítání. Staly se hrdiny a protože hrdiny USA potřebovaly v této době jako sůl, zařídila posádce NASA velké turné po Státech, v rámci kterého je ve velkých městech vítali stovky tisíc lidí a vzdávala jim hold.\nUž ve chvíli, kdy Snoopy létal nad Měsícem, se na startovací rampu začal přepravovat další Saturn 5, na jehož vrcholu seděla loď s označením Apollo 11. Posádka Apolla 10 zatím přežila nejrychlejší vstup do atmosféry a bezpečně přistála v Tichém oceánu a pro Gena Cernana začala pomalu nejdelší cesta, kterou měl urazit a na jejímž konci byla výprava, která vešla do dějin jako doposud poslední, při které kráčel člověk po Měsíci.\nVesmírné osudy 56. díl – Eugene Cernan Vesmírné osudy 57. díl – Eugene Cernan Vesmírné osudy 59. díl – Eugene Cernan Vesmírné osudy 89. díl – John Young\nRubrika Historie Štítky: Apollo 10, Charlie Brown, Eugene Cernan, John Young, Snoopy, Thomas Stafford, Vesmírné osudy\n« Blog a letní prázdniny?\nCubesatem k Marsu »\n9 komentářů ke článku “Vesmírné osudy 61. díl – Eugene Cernan”\n1. 7. 2014 (9:57)\nNeviem ci to nie je trochu mimo temu ale vzdy som bol v tom, ze Komarovovi sa padaky vobec nepodarilo otvorit/vypustit. Je teda pravda, ze padaky sa vypustit podarilo, no nasledne sa odtrhli?\nTiez k nepilotovanemu letu Apollo 6 – viem, ze tam bol problem s motormi druheho stupna, ktory sa vypol predcasne. „V určitých fázích letu letěl obrovský Saturn i hlavou vzhůru proti Zemi.“ – nebolo to len, ze v urcitych fazach letu klesol predok rakety pod horizont? Lebo sa mi nezda, ze by kvoli aerodnamickym silam raketa retrogradny let motormi napred (aj ked od niektorych vysok uz snad ano) vobec zvladla. Ale v kazdom pripade pri retrogradnom lete by strata na rychlosti bola taka velka, ze by sa Saturnu uz asi nepodarilo dosiahnut obeznu drahu.\nA do tretice: incident nad povrchom Mesiaca: „Pozdější vyšetřování ukázalo, že kdyby modul rotoval ještě dvě sekundy, zřítil by se na povrch Měsíce.“ Chapem, ze nekontrolovatelna rotacia modulu pri zapnutom descent engine bol vazny problem ale itak boli este 14km nad povrchom, mali dostatok paliva a v zalohe pripraveny ascent engine.\nTo o tych 2 sekundach pre katastrofou som videl uz pri viacerych zdrojoch, no nikdy som nepochopil ako to mohla byt az taka hranicna situacia. Budem rad ak mi to niekto vysvetli.\nNechcem aby moj prispevok bral ako hnidopichstvo, len ma tieto otazky ozaj zaujimaju.\nDakujem za vyborny clanok a vobec za cely serial, ktory je na velmi vysokej urovni.\n1. 7. 2014 (12:08)\nU toho Komarova to nebylo ani to, ani ono. Ve skutečnosti se mu hlavní padák neotevřel zcela a záložní se kolem „pytle“, který hlavní padák vytvořil, omotal. Pokud Vás zajímají podrobnosti, zkuste tento článek:\nU toho Apolla-6 je historka s obráceným letem rakety dost rozšířená. Ve skutečnosti opravdu letí Saturn v poslední fázi motorového letu během práce S-IVB nosem pod horizont (ostatně jako vlastně každá raketa), protože zatímco výška je dostatečná, potřebuje stroj ještě nabrat rychlost, aby „nespadl“ zpět na povrch. V oficiálních pramenech jsem nenašel nic, co by svědčilo o letu „vzhůru nohama“ během práce S-II. Podle všeho systém řízení dokázal ztrátu motorů č.2 a č.3 kompenzovat s tím, že ostatní motory hořely trochu déle. To ovšem neznamená, že při započítání pogo oscilací prvního stupně a faktu, že třetí stupeň S-IVB se odmítl restartovat, neměli konstruktéři důvod k velmi, velmi hlubokému zamyšlení…\nA co se týká těch dvou sekund, Gene Cernan a mnozí jiní opakují, že opravdu hrozilo nebezpečí nárazu do Měsíce. Nejdříve jsem taky neměl důvod nevěřit, ale čím více se hrabu ve zdrojích ohledně Apolla, tím více jsem přesvědčen, že tak vážné to nebylo. Bylo to hodně nepříjemné překvapení, to bezesporu, ale řekl bych, že ty dvě sekundy jsou od Gena dost velkým přeháněním. Vlastní obrázek si můžete udělat tady:\n4. 7. 2014 (8:39)\nAhoj chlapi, ty dvě sekundy jsou dosti rozšířené a jen na doplnění dalších zdrojů, které se o tomto problému zmiňují si dovolím citovat knihu „Cíl měsíc“ u které jsou jako autoři uvedeni Deke Slayton a Alan Shepard. Což jsou jména, která v programu Apollo rozhodně nestála na vedlejší koleji. Na straně 247 a 248 je krátká zmínka právě o tomto „incidentu“ u Měsíce a i zde oba zdůrazňují dvě vteřiny do nekontrolovatelného pádu na povrch měsíce. Berte to chlapi jen jako další příspěvek do diskuse o jinak velmi parádním článku a životopisu, za který velmi děkuji a rád na něj každé úterý čekám, i když kniha „Poslední muž na Měsíci“ jejímž autorem Geno Cernan je na čestném místě mé knihovny a znám jí téměř nazpaměť.\n1. 7. 2014 (14:54)\nNebylo to s Komarovem tak, ze on prestupovat nemel, ale meli k nemu prestoupit Jelisejev a Chrunov ze Sojuzu 2 a Bykovskij sam se mel vratit?\nJinak diky! Geno je muj velky oblibenec a vase serialy jsou skvele :-). Jen tak dal!\n1. 7. 2014 (19:34)\nJestliže byl LEM Apolla-10 na dráze s příluním 14 km nad povrchem žádná rotace i sebedelší tuto dráhu nemohla podstatně změnit.\nPokud se týká letu Saturnu 5 v bezpilotní verzi AS 502 došlo k poruše přívodu paliva k zážehové komůrce a tím k poklesu tlaku v motoru a počítač motor vypnul, omylem díky chybě v elinstalaci vypnul další zcela funkční motor stupně S-II. Saturn se přesto dostal na LEO , ale S.4B spotřeboval více paliva. Restart se nezdařil “ díky “ obdobné závadě na motoru, jako byla na S-II. Závada byla přesně identifikována a již se nikdy nevyskytla.\nPovažovat tento let za důkaz, jak byl projekt Apollo nebezpečný je zcela scestné, naopak je to důkaz jak byl program Apollo vyspělý, porovnejte tento let s pokusy Sovětů s N-1, těm nejen že všechny vybuchly, automatika nedokázala vypnout porouchané motory ale hlavně nevěděli ani pořádně proč jim to bouchlo a sami hlásali, že “ potřebují “ ještě dva až tři pokusy než N-1 konečně poletí / alespoň na LEO/.\n1. 7. 2014 (19:50)\nPokud jde o problémy LM na orbitě Měsíce byla zřejmě skutečně situace značně přehnána Eugenem Cernanem, dočetl jsem se však, že hlavní problém v tu chvíli byl ten, že navigační radar se začal místo na CM zaměřovat na Měsíc a tím účinně směřovat LM k nejbližším horám, které byly o něco blíže, než čtrnáct kilometrů.\nProblémy při letu Apollo 6 byly také poněkud přehnané a za to se omlouvám. Nečerpám sice jen z životopisu Eugene Cernana, ale zrovna tuhle informaci jsem si řádně neověřil a vložil jí tam jen jako dokreslující situaci. Problémy jste popsal správně, ale nebyl to jediný problém během letu. Chod prvního stupně narušovala silná oscilace, která raketu roztřásla natolik, že adaptér spojující první a druhý stupně, tedy jen jeho plášť odletěl. Přesto však stupeň přestal pracovat ve správný čas. Následovaly popsané potíže druhého stupně. Stupeň S-4B se nezdařilo nastartovat a na závěr toho se místo něj zažehl motor servisního modulu, který roztrhl S-4B a loď od sebe.\nTolik tedy popis situace. Rozhodně jsme však nechtěl bombasticky ukazovat, jak byl celý podnik riskantní, to snad všichni víme, že riskantní byl a musel být, když se kráčelo po zcela nových cestách. A to k tomu prostě patří, bez toho by to nebyla výzva pro nikoho. A možná jsem dostatečně nevyzdvihl heroičnost a vyspělost programu, který se z toho dokázal poučit, ale věřím, že čtenáři si jistě tohle mezi řádky najdou, nic jiného z toho ani vyvodit nejde.\nDíky za přečtení a komentář.\n1. 7. 2014 (21:07)\nMožná teď píchnu do vosího hnízda, ale všiml jsem si, že i u mých článků trochu čtete mezi řádky to, co tam není. Nevšiml jsem si, že by někde v článku bylo napsáno, že by Apollo bylo nějak extrémně nebezpečné. Byla to jednoduše nová a relativně nevyzkoušená technologie se všemi z toho vyplývajícími aspekty. A start Apolla-6 totálním debaklem neskončil jen tak tak.\nA je pravda, že Rusové v tomhle ohledu dost zaostávali, a je to logické- když si odmyslíme danou koncepci, pak zkrotit pětici, nebo čtveřici motorů je něco jiného, než kontrolovat 30 motorů. Pokud jde o bezpečnost posádek nicméně můžeme argumentovat třeba tím, že v případě havárií N-1 vždy zafungoval naprosto bezvadně záchranný systém (pokud byl namontován).\n3. 7. 2014 (16:13)\nTo je opravdu zajímavý článek. Netušila jsem čím vším si musel Cernam projít před svojí misí i během ní. Je to opravdu zajímavé a člověk si o běžný všední den ani neuvědomuje jak moc toho dlužíme těmto odvážným mužům, kteří riskovali aby posunuli lidské hranice zase o malinko dále. Smekám před ním pomyslný klobouk dolů a vám ještě jednou děkuji za moc hezký článek.\n7. 7. 2014 (19:40)\nPopis letu AS-502 je podivný, ve starém L+K jsem našel popis letu od klubu Space, tedy současníků pokusu, jejich popisy lze zadojista považovat za věrohodné. A ti popisují let AS 502 takto : Při chodu motorů druhého stupně poklesl tlak a při druhém poklesu počítač motor vypnul. při montéři byly omylem připojeny kontakty druhého motoru a ten zhasl též. Počítač přešel na variantu s třemi motory a ty pracovaly až do úplného spotřebování paliva. / tedy déle než nominálně /. V důsledku toho třetí stupeň spotřeboval o dvě tuny paliva více, aby sestavu dostal na LEO, pracoval též déle. Tím padl původní plán dostat Apollo na dráhu s apogeem za drahou Měsíce. Druhý zážeh třetího stupně se nezdařil a proto bylo Apollo / v sestavě SM + CM / od sestavy odděleno a spotřebováním téměř všeho paliva SM převedeno na elipsu s apogeem tuším 22.000 km a při návratu z apogea uvedeno na sestupovou dráhu rychlostí 9,9 km/s a úspěšně přistálo. Závada byla ihned odhalena a spočívala v tom, že praskla přívodní hadička do zážehové komůrky jednoho motoru na S-II a motoru S4B, která pracuje po celou dobu chodu příslušného motoru , postižená hadice byla v dalších motorech nahrazena ohebným exemplářem a závada se nikdy neopakovala.\nProto bylo možné aby další Saturn-5 vynesl americké astronauty na měsíční orbit. Jinak Sověti na konec roku 1968 chytali oblet Měsíce v upraveném Sojuzu na špici nosiče Proton, ale nakonec pokus odvolali a udělali dobře, neboť když pokus v lednu 1969 provedli bez posádky nosič na rampě explodoval.\nVšechny vypuštěné rakety celé rodiny Saturn splnily své mise a za letu se všechny s závadami, poruchami č zásahy vyšší moci, mám na mysli blesk do A-12, popasovaly a letěly.\nSrovnáte-li to se spolehlivostí srovnatelných nosičů na sovětské straně, N-1 a Proton, tak tam šlo skutečně “ o život“, zřejmě proto se Sověti neodvážili člověka na Proton posadit a to je co říci, zejména když je známo jak riskovali v projektech Vostok a Voschod jen pro “ prvenství“.


Pavlovští slavili. Do budovy školky děti začaly chodit před padesáti lety - Jihlavský deník\nPavlovští slavili. Do budovy školky děti začaly chodit před padesáti lety\nPavlov - Už padesát let chodí dětí do budovy na okraji Pavlova, kde nyní funguje mateřská škola a základní škola a nějakou dobu tam byly také jesle. Kulaté výročí si Pavlovští připomněli v sobotu 28. září.\nV Pavlově si připomněli padesátiny tamní mateřinky. | Foto: Romana Šťastná\nNa programu bylo vystoupení dětí ze školky a ze základní školy nebo prohlídka školní budovy a zahrady, která v těchto dnech prochází úpravou a přibyla tam například pergola nebo záhonky. Na oslavu zavítaly i bývalé zaměstnankyně, jak učitelky, tak školnice a kuchařky.\nLidé mohli nahlédnout do starých kronik, prohlédnout si stará fotoalba a archivní fotografie nebo si připomenout hračky, hry, účební pomůcky a učebnice, které oni sami kdysi používali.\nŠkola se dříve nacházela v budově dnešní Hosovy obchodní společnosti na návsi a školka měla zázemí v budově vedle kostela svatého Víta. V budově, která v obci stojí padesát let, zpočátku fungovala mateřinka a jesle. Jesle po nějaké době skončily a po rekonstrukci se místo nich otevřela základní škola.


Fenomén jménem Dakar\nČtyřicetistupňová vedra, mráz, sníh, přívalové deště. Terénní a navigační náročnosti, boj s technikou, časem a únavou. Rallye Dakar může přitahovat jen šílence a dobrodruhy. Osamělé jezdce, muže i ženy, posádky v tisícikoňových speciálech. Sedmašedesátiletý Jihočech Josef Kalina je jediným, kdo se zúčastnil všech rallye. Jako pouštní navigátor.\n17. Duben 2017 - 20:00\nCelý život se potloukáte po světě. Kolem aut. Dokážete teď v malé jihočeské vesničce odpočívat?\nOd závodění odpočívat umím, ale protože se spousta lidí se mnou o ničem jiném nebaví, nejde to vysypat z hlavy.\nProžil jste to, o čem sní nejeden kluk. Byla to náhoda, síla vůle nebo jste byl ve správný čas na správném místě?\nV dětství mě přitahovaly spíš motorky. Možná díky tátovi, který byl příznivcem motokrosu. Ale v šestnácti jsem si pěkně nabil hubu a přešlo mi to. K autům jsem se dostal až jako motokovák. Motokov v socialismu vyvážel tatry, liazky, avie a V3S. Všechno, co se v Československu tehdy vyrábělo. Tam jsem se dozvěděl o Dakaru a tlačil jsem na to, abychom závodili s náklaďáky. Nebyla to náhoda, ale spíš shoda okolností. Věřil jsem českým autům a chtěl jsem se do tak náročného podniku pustit.\nTakže jste takový český Papá Dakar?\nS nadsázkou by se to dalo říct. Byl jsem u zrodu myšlenky na závodění a v Česku jsem jediný, kdo byl u Dakaru od samého začátku. První závod se jel v roce 1978 a náš tovární tým poprvé startoval v roce 1985. Pro fabriky to byla ohromná reklama, ale jejich šéfové toho ve skomírajícím socialismu neuměli využít. Vyrábět speciály do Německa nebo Francie se jim nechtělo.\nKdo vymyslel závod z Paříže do afrického Senegalu?\nZávod vymyslel Thierry Sabine. Francouz žijící v Africe na Pobřeží slonoviny. Byl univerzální sportovec a kromě jiného také jezdil na motorce. V roce 1970 podnikl závod, nebo spíš dobrodružství pro partu kamarádů, Abidjan–Nice. Z Pobřeží slonoviny se jelo přes Saharu do cíle v Nice. Závod měl asi tři ročníky. V posledním se Sabine ztratil a tři dny trvalo, než ho našli. Tehdy si údajně slíbil, že jestli to přežije, vrátí se znovu do pouště a ze závodu udělá slavnou záležitost. Ta už startovala z pařížského Place de la Concorde a zúčastnily se jí všechna možná auta a motorky. Věhlas závod získal díky Sabineově geniálnímu načasování startu. Po Novém roce, kdy je v motorsportu mrtvá sezona. Tím získal i ohromnou publicitu v médiích a svým způsobem monopol, z kterého se po létech stalo davové šílenství.\nSabineovi se ale stala jeho vášeň pro závodění osudnou.\nBohužel. V osmém ročníku Dakaru nepřežil pád z helikoptéry, a rallye po něm převzal jeho otec, zubař. Závod ale ztrácel tah na bránu, a tak Sabine senior prodal zavedenou značku koncernu ASO – Amaury Sport Organisation, který vlastní největší sportovní deník na světě LʼEquipe a organizuje Tour de France a další monstrózní akce. To už je ale obrovský byznys. Už se například neplatí poplatky zemím, kterými závodníci projíždějí, ale země platí organizátorům. Na to, že se jezdí čím dál rychleji, jsou auta konstruovaná mnohem bezpečněji a perfektní je i pořadatelské zabezpečení. Zádrhele bývají v neukázněných divácích.\nCo býval Dakar?\nV počátcích vypadal jinak než teď. Byl to spíš dramatický dobrodružný maraton. První africké závody, které jsme jeli my, trvaly osmnáct devatenáct dní a měly 17 tisíc kilometrů. Teď se jezdí čtrnáct dní, zhruba jedenáct tisíc kilometrů. Zásobování a přespávání záleželo na samotných závodnících, hygiena nula. Každé doprovodné vozidlo, s výjimkou organizátorů, muselo být součástí závodů, mít startovní číslo a absolvovat trasu. Časem se i ty začaly trumfovat, kdo bude na konci etapy první, a tak postupným vývojem na rallye vznikla kategorie lehkých nákladních aut. Dneska už to chodí tak, že se kolem závodníků motají desítky nákladních vozů s pojízdnou fabrikou a stovky mechaniků opravují přes noc auta.\nJaká platí pravidla?\nMaratonské závody mají klasický systém jako každé jiné soutěže. Třeba mistrovství republiky. Od startu k cílové etapě a mezitím jsou časovky. Čas rychlostních zkoušek komisaři sčítají a srážejí penalizace.\nPodle čeho se posádky v neznámé krajině orientují?\nTrať připravují pořadatelé asi měsíc před závodem. Za přispění místních lidí. Pokud možno co nejtěžší, nejsložitější a nejhůře průjezdnou, a popíší ji v itineráři. V naprosté většině závodníci kličkují v horách, v dunách, ve vyschlých řečištích. V počátcích si museli vystačit s kompasem a držet se azimutu. Teď je trať naprogramovaná elektronicky a navigace je velmi komplikovaná. Máme sice GPSky, ale nefungují jako ty, co každý zná. Ukazují jen azimuty a body, které se musí projet. Vzápětí v navigaci údaje zmizí a objeví se další bod a další azimut. Když navigátor bod nenajde, dostane posádka penalizaci.\nPřes kolik zemí Dakar vedl?\nV Africe to bylo určitě přes dvacet zemí. Teď v Jižní Americe pět až šest.\nJaké byly největší nástrahy?\nNejhorší bylo trefit. Po trase nebyli žádní lidé, kteří by nám poradili, natož pomohli. V autě jsme jeli tři. Řidič, navigátor a mechanik. Etapa trvala například patnáct hodin, v noci jsme auto opravovali a další den zas pokračovali. Lokálním konfliktům se organizátorům většinou podařilo vyhnout. Když ale na trati něco vypuklo, závod se musel stěhovat. V severním Mali se dokonce stalo, že dvě naše auta domorodci se samopaly přepadli, kluky tahali několik dní po poušti a pak je pustili. Auta už jsme nikdy neviděli. Jednoho Francouze dokonce za jízdy zastřelili. Každý rok se přihodilo něco nepříjemného a konflikty narůstaly. Tlak místního obyvatelstva přerůstal až v teroristické akce. Proto organizátoři od Afriky upustili.\nS čím nešlo dopředu počítat?\nPořadatelé se snažili v etapách jakžtakž všechno zajistit. Ale většinou nás postihlo něco nepředvídatelného, i když jsme s sebou vozili spoustu věcí a náhradních dílů. Nejhorší bylo, když se auto z ničeho nic zastavilo. Důležité bylo, aby si s tím mechanik uměl poradit. Jednou jsme takhle zůstali viset v poušti. Tři dny a bez vody.\nJsou na tom líp motorkáři, nebo kamioňáci?\nNa motorkách většinou vítězili závodní jezdci. A pokud má závodník dostatek síly a někde nehodí „tygra“, tak se mu v podstatě nic neděje, protože motorky jsou dostatečně odpérované. Akorát když se na trati objevil nějaký amatér, který si to chtěl užít, tak to většinou špatně dopadlo. Buď mu došly síly, nebo když už popatnácté letěl „na hubu“, tak toho nechal. Kamion je pro závodění to nejhorší. Výhodu sice máme, že jedeme tři a můžeme s sebou vzít mnohem víc věcí. Ale kabina je daleko větší mlátička než motorka. Kamion je hrozný v tom, že do posádky zespodu mlátí stopadesátikilová kola, která mají povolený zdvih na pérování jen třicet centimetrů. My sedíme ve dvaapůlmetrové výšce a terénní vlny s námi pajtlují tak, že do hlavy dostáváme rány i přes helmu. Z toho jsem už měl asi třikrát otřes mozku. A nevyhýbají se nám ani bouračky.\nJak je takový závod organizačně a finančně náročný?\nDříve bylo třeba pro celý tým zajistit vízum do každé země. Pak jsou třeba náhradní díly, jídlo. Doprovod dělají mechanici, protože dneska se jezdí nemilosrdně a večer jsou auta domordovaná. Po každé etapě odcházejí pneumatiky, pak brzdy, sem tam vyteklý tlumič, někdy přijde do cesty strom nebo náklaďák udělá rýhu v terénu. Zvěř většinou vyplaší motorkáři, kteří startují před auty. Peníze sháníme přes sponzory. Výjimečně se na nákladech podílejí i fabriky. Buggira, se kterou jezdí náš tým, má materiální podporu z Tatry. Když propočtu dvě závodní tatry, čtyři náklaďáky, dva osobáky, obytný přívěs a kolem třicet lidí, vyjde mi tak půl milionu na chlapa. Nepočítám do toho stavbu náklaďáku a pneumatiky. Jedna stojí kolem 30 tisíc a vezeme jich zhruba osmdesát. Pak ještě letenky do Buenos Aires a lodní poplatky za převoz aut z francouzského Le Havru. Nakládají se v listopadu a měsíc potom přilétají závodníci.\nZa tři desítky let máte v hlavě celou historii. Můžete porovnávat.\nKdysi to bylo velmi dobrodružné. Závodníci se museli držet na trati. Kdo vyjel a někam zapadl, musel spoléhat, že ho najdou. Kdo se zabořil v duně, vylezl na kopec a mával na svůj doprovod. Jihoamerické závody už jsou online, v kabinách je zařízení, díky kterému pořadatelé vědí, kde jsme a co děláme. Z centrály nám mohou i telefonovat. Třeba nás upozorní, že jedeme špatně, ale na správnou cestu nás nenavedou. Dispečink mají dokonce v Paříži.\nVětšina lidí si Dakar spojuje se jménem Karel Loprais. Kolik Čechů a s jakými vozy se na Dakaru vystřídalo?\nJá jsem nástup našich liazek v pětaosmdesátém organizoval, rok nato už jsem s Karlem Lopraisem jel. Kromě liazek přibývaly na trati tatrovky a nejen s Čechoslováky. Celkem se na Dakaru vystřídalo na sto československých závodníků. Karel Loprais jel jako řidič nejčastěji. Já jsem od našeho druhého startu žádný Dakar jako navigátor nevynechal. Strakoňák Stanislav Zloch jel na motocyklu KTM dvakrát. V letech 1997 a 1998. Kluci, kteří to jednou zkusili s motorkou nebo osobákem, řekli, že příště nejedou, že se nenechají zmrzačit.\nO navigátorech se tolik nepsalo jako o řidičích. Nelákal vás volant?\nZa starých časů jsme sice měli tendenci střídat se při dlouhých přejezdech za volantem, ale itinerář bývá ve francouzštině a v té se vyznám jen já. Ostatně při rychlostní zkoušce bych se za volant ani netlačil, protože řízení vyžaduje určité speciální schopnosti. To samé platí u navigování.\nV roce 2008 africký Dakar skončil. Za jakých okolností?\nTehdy nás v Lisabonu zastavili, a místo závodu jsme jeli domů. Francouzská vláda řekla, že za bezpečnost Dakaru nemůže vzít zodpovědnost, protože její tajné služby měly zprávy, že se na nás na Sahaře domorodci chystají. Od té doby byly závody v Jižní Americe. Start bývá různě. V Limě, v Buenos Aires, v Santiagu de Chile. Letos byl v paraguayském Asunciónu s cílem v Buenos Aires. Trať měla jedenáct tisíc kilometrů. Většinou se motala po Argentině, Bolívii a severu Argentiny. Africe je nejvíc podobná krajina v Chile, ale chilská vláda odmítla pustit závody do země kvůli poplatkům. V Andách se z toho stal spíše vysokohorský závod, protože výšky nad tři a půl tisíce metrů všichni nesnášejí a ani auta v řídkém vzduchu nechtějí jet.\nČeské posádky si užily roky nezdaru i slávy.\nKarel Loprais se mnou vyhrál závody třikrát a beze mě také třikrát. Já jsem to s jiným řidičem vyhrál ještě jednou. Čtyřkolkář Josef Macháček, který patří k nejlepším na světě, to vyhrál pětkrát. Jeden čas čtyřkolky vyráběl i malosériově. Propad začal rokem 2003, kdy jsme měli s Karlem těžkou havárii, auto jsme rozbili napadrť a Karel měl zlomenou páteř. Úspěchy se vrátily v Jižní Americe. V roce 2015 byli Češi čtvrtou nejčetnější národností, zařadili jsme se tak mezi nejsilnější týmy Francouzů, Holanďanů, Španělů.\nNese vítězství peníze a slávu?\nKdysi dostal vítěz pohár nebo sošku beduína. Když jsme vyhrávali my, byla první cena 40 tisíc franků. Frank byl kolem šesti korun. Ty nám ale továrna sebrala a dala nám odměnu pět tisíc. Pro automobilky byla rallye obrovská reklama.\nDálkové soutěže se jezdí po celém světě. Kde jste mimo Dakar byl?\nDvakrát jsem jel závod Paříž–Peking, jednou Sankt Petěrburg – Peking a Rusové pořádají takový týdenní poloviční Dakar – Hedvábná stezka. V roce 1992 jsme například jeli závod Paříž – Kapské Město. Asi 17 tisíc kilometrů. Během závodu vypukla v Čadu válka a v Angole nás museli kvůli podobnému konfliktu převážet lodí.\nKterý závod považujete za nejdelší, nejhorší a nejnebezpečnější?\nNejtěžší a asi nejdelší byl třítýdenní z Paříže do Pekingu s prology pro diváky na místních tankodromech. Připadali jsme si jako barbaři. Nemytí, nečesaní, utahaní, hladoví, ale dojeli jsme druzí. Obtížný byl i terén. Počínaje Kazachstánem to bylo maso. Nebezpečné byly stepi, pak ještě špatná navigace, obtížný průjezd pouští Karakum a v Číně byl hrozný blátivý terén. Z takové jízdy bývá rozhozený žaludek, trávení nebo potíže s páteří. A v sedmašedesáti už je tělo opotřebovanější.\nVloni vyšla vaše životopisná kniha. Jak si po desítkách let pamatujete všechny podrobnosti?\nHodně vzpomínek mám v hlavě, hlavně významné zážitky, úsměvné situace nebo chování lidí. Ale k jednotlivým závodům jsem si schovával itineráře a další dokumenty, a když si to člověk pročítá, leccos se mu vybaví.\nDá se bez závodů žít?\nDá, ale končení bývá smutné. Člověk si musí najít jinou zábavu. Pro Buggyru píšu blog a mám rozepsanou druhou dakarskou knížku. Na budoucnost jsem ještě nemyslel, protože menší závody jsem jezdil celý rok. A konečně si mě užije rodina, protože jsem většinou na Nový rok nebo i na Vánoce nebyl doma. Vnoučata bych ale do závodění netlačil. Je sice pár nadaných talentovaných lidí, kteří se tím docela slušně živili a proslavili. Ale v naprosté většině je to vyhazování peněz, ničení vlastního zdraví a strašný žrout času. Na druhé straně se na takovém fóru člověk sejde s celým světem.\nLetos jste poprvé nebyl navigátorem.\nMým parťákem měl být David Vršecký. Kluk o pětadvacet let mladší než já. Musel odstoupit kvůli potížím s krční páteří. V mém věku to beru jako jakýsi pokyn shůry, že toho bylo za těch dvaatřicet let dost.


Argentina po čtyřech letech uzavřela státní bankrot – Novinky.cz\nArgentina po čtyřech letech uzavřela státní bankrot\nArgentina ve čtvrtek uzavřela poslední fázi historické restrukturalizace nesplaceného dluhu a po téměř čtyřech letech od vyhlášení největšího státního bankrotu světa předala vláda věřitelům nové dluhopisy. Ty staré, které si investoři koupili před krachem státních financí v roce 2001 už neplatí. Většina těch, co dluhopisy vyměnila, bez větších protestů souhlasila, že přijde o 70 procent své investice.\npátek 3. června 2005, 11:51 - BUENOS AIRES\nV transakci dostanou investoři za staré dluhopisy v objemu 62,3 miliardy dolarů nové cenné papíry v celkové hodnotě 35,3 miliardy USD.\nArgentina si nyní může začít brát úvěry, i když Mezinárodní měnový fond ještě upozorňuje, že by stát měl vyřešit nároky zbylých věřitelů, kteří výměnu dluhopisů odmítli.\nArgentina vyhlásila bankrot v roce 2001 po několikaletém trápení. Příčinou krachu státních financí bylo pevné navázání kurzu tamějšího pesa na dolar v poměru 1:1 a nevýkonný daňový systém. Stát vybíral málo peněz, když chtěl dát do oběhu další, musel za ně mít odpovídající náhradu v dolarech, což nebylo možné. Stát přestal platit dluhopisy, které vydal a vyhlásil bankrot.\nVýše nesplacené jistiny činila 81,8 miliardy dolarů a s prošlými úroky celková dlužná suma dosáhla 102,6 miliardy dolarů, což je téměř 2,5 biliónu korun. Argentina nyní prudce oživuje a její hospodářské vyhlídky jsou příznivé. Ekonomika rostla v posledních dvou letech tempem téměř devíti procent.


FRANCOUZSKÁ PLEŤOVÁ SÉRA, BEZ KTERÝCH UŽ SE NEOBEJDETE! | Salon VitalBody\nÚvodAktualityFrancouzská pleťová séra, bez kterých už se neobejdete!\nFrancouzská pleťová séra, bez kterých už se neobejdete!\nZnačka Biologique Recherche chrlí i před Vánoci jednu novinku za druhou. A že to jsou opravdu unikátní produkty v péči o pleť, o tom se můžete přesvědčit v našem saloně.\nToto pleťové sérum je určeno pro povadlou pokožku, které chybí pevná struktura a dostatečný tonus. Je řešením pro problém postupného sestoupení obličeje. Díky obsahu více než 10 aktivních ingrediencí pomáhá sérum zintenzivnit objem, vyplnit propadlý obličej a vypnout povrch pokožky. Těšit se můžete na okamžitý a dlouhotrvající výsledek především na tvářích, krku a v obličejových konturách.\nCo můžete od séra čekat?\nobnovení pevnosti a plnosti obličejových rysů\nposílení epidermis (svrchní vrstva kůže)\nzvětšení objemu v oblasti lícních kostí\nzvýšení pružnosti kožních tkání\nPokud budete sérum používat doma, pleť před nanesením očistěte a následně sérum vmasírujte do pleti jemnými pohyby směrem vzhůru. Používejte na obličej, krk a dekolt.\nTéměř kouzelné sérum A-Glyca od Biologique Recherche dokáže zabránit stárnutí vaší pokožky a během 2 měsíční kůry zbrzdí jeho proces viditelně až o 2 roky. Redukuje vrásky a zlepšuje stejnoměrnost a hladkost pokožky. Pleť se stává výrazně pevnější a zářivější.\nJak vám sérum pomůže?\noddálí stárnutí pleti\nchrání proteiny ve struktuře pleti\nredukuje hluboké vrásky, linky a známky únavy v obličeji\npodílí se na zpevnění a rozjasnění pleti\nStačí nanést několik kapek séra ráno a večer na očištěnou pleť celého obličeje, krku a dekoltu. Jemnými vzestupnými pohyby jej vmasírujete do pokožky dokud se kompletně nevstřebá a můžete se těšit na skvělý efekt.\nNemyslíte, že by to byly skvělé dárky pod stromeček? Zastavte se pro ně v našem salonu.


Expresní zřízení úvěru\n6 Kvě 2012\nZískat peníze ve velmi krátkém čase je sen mnohých. Čas od času se objeví situace, kdy člověk peníze skutečně rychle, nebo mu unikne před očima životní šance. Bohužel, dnešní bankovní společnosti nejsou schopny zajistit zřízení úvěru ve velmi krátké době. To je dáno tím, že bankovní společnosti mají velmi přísné podmínky pro schvalování úvěrů a tak je nutné zkontrolovat různá potvrzení a doklady. Nejen tedy že je náročné peníze v bance získat, i když si je budete moci dovolit, na zřízení budete čekat i přes týden. Proto jsou stále oblíbenější nebankovní půjčky a to i ze strany těch, kteří si úvěr v bance mohou bezpochyby zřídit.\nNebankovních úvěrů se bát nemusíte, v dnešní době jsou na podobné úrovni jako ty bankovní, jen jsou mnohem přístupnější a zřízení je takřka okamžité. Nebankovní společnosti mají bohaté zkušenosti, působí na trhu i několik let a mají dobré zázemí ze strany klientů. Pokud si vyberete kvalitní společnost, úvěru nebudete litovat.\nPůjčky do 24 hodin jsou konkrétním expresním produktem, nabízeným nebankovními společnostmi. Jak je z názvu patrné, zřízení trvá nejdéle 24 hodin, často však mnohem dříve. Půjčky do 2 hodin jsou vhodné pro všechny, kteří potřebují úvěr rychle a bez starostí.\nExistuje ještě rychleji zřízený úvěr, vhodný pro všechny, kteří potřebují peníze skutečně ihned. Jmenuje se půjčky ihned na ruku a je skutečně oblíbený. Zájem je o ně jak ze strany těch, kteří si bankovní úvěry dovolit nemohou, tak i ze strany těch, kteří si je dovolit mohou ale peníze potřebují rychle. Půjčky na ruku Vám budou poslány na účet ihned po vyplnění krátkého formuláře se žádostí o půjčku. Je to snadné, půjčky ihned na ruku můžete získat bez jakýchkoli problémů.


Servis telefonů Meizu Písek - Allservice.cz\nServis telefonů Meizu Písek\nUž nemusíte hledat Servis telefonů Meizu Písek který si poradí s každým telefonem. Prasklý display, utopený mobil to je pro Servis telefonů Meizu Písek rutinní práce kterou často zvládneme na počkání nebo do druhého dne.\nServis telefonů Meizu Písek levně\nPouze u Servis telefonů Meizu Písek máte jedinečnou šanci domluvit se na cenovém limitu na opravu. Pokud by nedejbože měla oprava dražší, Servis telefonů Meizu Písek se vám ozve co dál. Budeli se přístroj nevyplatilo opravovat, můžete se s Servis telefonů Meizu Písek domluvit na odkoupení přístroje na náhradní díly.\nServis telefonů Meizu Písek jednoduše\nObjednat si Servis telefonů Meizu Písek nikdy nebylo jednodušší. Jen obětovat pět minut na vyplnění internetového formuláře. O vše další už se postará Servis telefonů Meizu Písek. Utopili jste telefon ve vodě nebo v čaji? Pro Servis telefonů Meizu Písek žádný problém. Nebo Vám váš přístroj vypadl z ruky a praskl displej? Pro Servis telefonů Meizu Písek záležitost na minuty.\nServis telefonů Meizu Písek - bleskově\nServis telefonů Meizu Písek ví, že Váš přístroj je pro vás na výsost důležitý. Nemusíte mít tedy strach, že Servis telefonů Meizu Písek bude zbytečně protahovat vaši opravu. Pro běžné modely mobilních telefonů máme všechny potřebné náhradní díly skladem a tak zvládáme Servis telefonů Meizu Písek na počkání či do druhého dne. Navíc ihned po dokončení vaší obědnávky Vám dáme vědět.\nServis telefonů Meizu Písek - poslední objednávky


O nás | Naševitaminy.cz\nElektronický obchod www.nasevitaminy.cz provozuje společnost VITAR, tradiční český výrobce vitaminových doplňků.\nNáš eshop nabízí mnoho výhod:\nKupujete zboží přímo od českého výrobce a výhradního distributora prodávaných značek.\nNabízíme vitaminy, minerální látky, doplňky stravy a další produkty pro zdravější život 13 značek: MaxiVita, Revital, Capri-Sun, Energit, Revitalon, Irbis, Vitar, The Simpsons, OvoCé, Predator, Vyprošťovák, eMVe a Vitar Veterinae.\nJsme féroví vůči zákazníkům, máme obchodní podmínky certifikované dTestem, nezávislou spotřebitelskou organizací, a to s nejvyšším počtem tří hvězdiček, které značí nadstandardní vstřícnost vůči zákazníkům.\nDoprava zdarma platí pro nákupy nad 600 Kč.\nNabízíme možnost osobního odběru přímo v naší podnikové prodejně ve výrobním závodě v Tišnově u Brna.\nSpokojenost zákazníků podle srovnávače Heuréka je stabilně nad 95 %.\nPro členy VITAR klubu máme připravenou 10% slevu a další výhody.\nDoplňky stravy jsou přehledně členěné do kategorií podle toho, s čím vám mohou pomoci (indikace) i podle značek.\nVe světě doplňků stravy se opravdu vyznáme - VITAR je na trhu už od roku 1990 a jsme jedničkou na českém a slovenském retailovém trhu (obchody a drogerie).\nMůžeme se opřít o svůj vlastní výrobní a vývojový tým, což nám zajišťuje nezávislost ve vytváření přípravků.\nVšechny naše produkty jsou navrženy a vyrobeny přímo podle potřeb českého zákazníka.


O2 universum otevře svým koncertem skupina Kabát | Týden.cz\nO2 universum otevře svým koncertem skupina Kabát\nNejpopulárnější tuzemská kapela Kabát vystoupí 26. září jako první interpret v nové multifunkční hale O2 universum v Praze. Další akcí v komplexu navazujícím z jižní strany na O2 arenu bude 13. listopadu koncert Pražské filharmonie, která zahraje Beethovenovu 9. symfonii. Prvním potvrzeným mezinárodním kongresem je 17. světový kongres anesteziologů WFSA od 5. do 9. září 2020. O tom za provozovatele O2 areny a O2 universa, společnost Bestsport, informovala Eva Hromádková.\nSkupina Kabát je úzce spojena i s velkou halou. O2 arenu zaplnili Kabáti zatím celkem třikrát a od svého posledního vystoupení v roce 2017 drží návštěvnický rekord 20 083 diváků. Výtěžek z prodeje vstupenek na koncert 26. září bude věnován nadaci Dejte dětem šanci, která pomáhá dětem a mladým lidem osamostatnit se a začlenit se do společnosti po opuštění dětského domova.\n"V naší republice se bohužel neustále dovídáme, na jak nesmyslné projekty a jak pohrdání hodné subjekty a osoby čerpají státní peníze, případně evropské dotace. Díky tomu vzniklo plno spolků a nadací, které v mnoha ohledech suplují nečinnost nebo nedostatečnou činnost státu. Je otázkou, jestli se s tím dá do budoucna vůbec něco dělat. Alarmující je, že ti, kteří pomoc potřebují, tak aby se jí dočkali, musí být v hojném počtu, a ideálně ve věku, kdy již mohou volit. Případně pomoc přijde, dá-li se jejich téma použít jako volební program. Nadace Dejme dětem šanci patří mezi ty, kde s nadšením a hmatatelnými výsledky dnes a denně pomáhají tam, kde to evidentně pro stát není atraktivní. Nadaci známe již delší čas, a teď se konečně naskytla možnost otevřeně tuto nadaci podpořit," prohlásila kapela Kabát.\nSkupina Kabát tento rok slaví 30 let činnosti ve stejné sestavě. Výročí připomene sérií pěti koncertů pod názvem Po čertech velké turné. Velké koncerty zahájila 1. června na fotbalovém stadionu v Brně a zakončí 14. září v plzeňském Amfiteátru Lochotín. Kabát hraje v sestavě Josef Vojtek (zpěv), Ota Váňa (kytara), Radek Hurčík (bicí), Milan Špalek (baskytara a texty) a Tomáš Krulich (kytara). První album Má ji motorovou kapela vydala v roce 1991.\nMultifunkční a kongresové centrum O2 universum, které je napojené na pražskou O2 arenu, se otevře v září. Halu vlastní a provozuje společnost Bestsport, která je členem skupiny PPF nejbohatšího Čecha Petra Kellnera. Náklady na výstavbu centra napojeného na O2 arenu jsou 1,2 miliardy korun a na místě hrubé stavby původně plánované "malé arény" ho od října 2017 staví firmy Metrostav a Syner. Hrubá stavba, která byla původně určena pro malou arenu s hokejovou tréninkovou plochou, byla v roce 2004 zakonzervována.\nNový komplex, který navazuje na O2 arenu, má rozlohu téměř 50 tisíc metrů čtverečních ve čtyřech podlažích. Po dostavbě bude mít až 21 sálů různých velikostí s kapacitou 10 tisíc návštěvníků. Největší sál s kapacitou 4500 lidí bude využíván i pro pořádání středně velkých koncertů a sportovních utkání. Tribuny budou zatahovací a výška sálu 12,5 metru umožní pořádat například tenisové, basketbalové, florbalové nebo volejbalové zápasy.\nFoto: Youtube.com/Warner Music Czech Republic, ČTK/Kamaryt Michal\nNechtěl platit za zavazadlo, oblečení si schoval pod kabát\nPůvodní zpráva Letecká společnost Ryanair nedávno změnila podmínky ohledně příručních zavazadel. To se však nezamlouvalo jednomu zákazníkovi, a tak vymyslel důmyslný plán,... více\nPo Kabátech vrací slavíka i Michal David. Zná výsledky ankety\nNejdříve skupina Kabát a teď se i Michal David rozhodl, že vrátí slavíka, kterého v sobotu získal. Zpěvák, který skončil stříbrný, prozradil utajené výsledky... více


Jste zde: Úvodní stránka > Duše a psychika > RODIČOVSKÉ HÁDKY A JEJICH VLIV NA DĚTI\nZveřejněno: 16. 7. 2015\nMohou být děti ostřejší výměně názorů mezi mámou a tátou přítomny? Kde je hranice, za kterou už nesváry rodičů děti poškozují? Jak vážná mohou tato poškození být? A lze se hádat tak, aby to dětem bylo ku prospěchu?\nZpůsob komunikace a postoje ke konfliktům patří k tomu nejdůležitějšímu, čemu se děti od svých rodičů učí.\nChtít po rodičích, aby se před svými dětmi nikdy nehádali, je nereálné a ani to není žádoucí. Zároveň však v sobě rodičovské konflikty skrývají pro děti nebezpečí.\nDěti, které jsou vystaveny prudkým nekontrolovaným hádkám svých rodičů, případně dlouhodobému nesrozumitelnému tichému "dusnu", si z těchto situací mohou odnést doživotní psychické hendikepy.\nNevadí, pokud jsou děti přítomny třeba i ostřejší rodičovské výměně názorů, ovšem za předpokladu, že téma daného rozhovoru je přijatelné pro konkrétní dětský věk a že celý konflikt je v závěru zase usmířen (více o tom níže v rámečku o výzkumech).\nJe skutečně důležité, aby rodiče během hádky byli schopni vnímat a tlumit své emoce, aby využívali férových "bojových prostředků", vyhnuli se hrubostem a násilí a nevytvořili situaci, z níž by dítě cítilo zásadní ohrožení. Podstatné je i to, aby se děti směly - třeba i zpětně - rodičů zeptat na vše, co jim není jasné nebo co je nějak rozrušilo. Aby rodiče byli schopni srozumitelně vysvětlit, co se přihodilo. A aby děti ujistili, že hádka neohrozila vzájemnou lásku, která je bezpodmínečná a trvá i ve chvílích, kdy ji dočasně zastíní spor. Pokud tato základní pravidla naplněna nejsou, rodičovské konflikty bývají pro děti rizikové.\nDěti se z konfliktů rodičů učí jak důležitým dovednostem, tak patologickému chování. Autentická výměna rozdílných názorů, schopnost sdělovat své pocity i vyjadřování nesouhlasu do rodinného života patří, na rozdíl od uraženého mlčení či ignorování, manipulace, nesrozumitelného přerušování komunikace, jízlivostí, vyhrožování, řevu, snižování druhého a jiných agresivních projevů. A pro jistotu ještě jednou zopakujme: Velmi podstatné je, aby po hádce vždy zase následoval čas radosti, sdílení, humoru a důvěrných okamžiků sblížení a vzájemnosti.\nNěkteří rodiče chtějí děti chránit před každou svou rozmíškou a snaží se každou rozepři udržet za zavřenými dveřmi. To dětem neprospívá. I je samotné čeká v životě mnoho konfliktů a od rodičů se mají naučit, jak spory řešit, řečeno s Jarem Křivohlavým, tvořivě, a nikoliv bořivě. Konflikt nemusí a nemá ničit. Naopak, může jít o nedílnou součást funkčního láskyplného vztahu, v němž připouštíme - a odpouštíme - svou rozdílnost i různá pochybení či selhání.\nJe důležité, když dítě vidí, že rodiče i v rozrušení dokáží zůstat slušní, přiměřeně racionální a ve spojení se svými emocemi. Že neztrácejí sebeovládání, nepodléhají nekontrolované agresi, nevyhrožují si, nerozbíjejí věci. A především, že se nakonec najde způsob, jak se znesvářenému protějšku opět přiblížit a jak zkusit uvidět i jeho pohled na věc, přestože k úplné shodě názorů dojít nemusí.\nZásadní problém vzniká, když rodiče (nebo i jen jeden z nich) nad svými emocemi ztratí kontrolu a ocitnou se v přítomnosti dítěte v bezmyšlenkovitém souboji odcizených soupeřů, jdoucích si vzájemně po krku a uchylujících se k faulům.\nDestruktivní jsou zejména projevy afektivních animálních reakcí, řízených tou částí mozku, kterou máme my lidé společnou s příslušníky nižší živočišné říše. Konáme-li na základě impulsů z mozkového kmene (tzv. plazího mozku), pak vlastně instinktivně bojujeme o přežití. Výsledkem bývají okamžité reakce typu útok - útěk, které vylučují možnost rozumového posouzení, a tedy i smír. (Poznámka: V horším případě může nastat i situace "zamrznutí", která je o to nebezpečnější, že dotyčný člověk sice pozbude aktivity, avšak fyziologické procesy ponoukající k útoku či útěku zůstávají v pohotovosti. Tento typ bezmocné nehybnosti v sobě skrývá značné množství energie, která - zůstane-li nevybita - obvykle vede k celkovému ochromení, kdy se člověk odpojí od svého běžného prožívání a sobě ani druhým už není emočně dostupný. Pro případnou nápravu potřebuje de fakto projít ošetřením traumatu.)\nDalší částí lidského mozku, důležitou pro zpracování emocí, je limbický systém. Mimo jiné má rozhodující úlohu v ukládání a vyvolávání zážitků, filtruje informace z každodenních událostí, spojuje prožité dílčí zážitky v trvalejší emocionální zkušenost a vše následně posílá do nejvyspělejší části mozku - mozkové kůry (neokortexu), umožňující výhradně lidskou schopnost myšlení, hodnotového vnímání, svědomí a svobodné vůle.\nPro pozitivní zvládání konfliktů je klíčové, pokud si jedinec tyto souvislosti uvědomí a pokud začne vědomě pracovat na tom, aby ve vypjatých chvílích nedošlo k přepojení na plazí mozek. Jinými slovy, aby při hádce mezi rodiči na místo útoku, útěku či zamrznutí stále zůstávala dostupná možnost emoční konfrontace, vzájemná empatie a ochota usmířit se.\nAmerický psychoterapeut a publicista John Townsend hovoří v této souvislosti buď o reaktivním (na pudech založeném), nebo o proaktivním (vědomém, hodnotově orientovaném) chování. V prvním případě člověk jen zkratkovitě reaguje na to, co se mu nelíbí - vzteká se, řve nebo kňourá, propadá záchvatům hněvu nebo pocitům křivdy, nechává se plně ovlivnit výhradně vnějším impulsem. Proaktivní postoj primitivní reakci tvůrčím způsobem brzdí, monitoruje emoční prožívání, prudkou emoci zpracovává, usiluje o identifikaci problému, a dříve či později i o jeho řešení. K vědomé práci s konfliktem patří i předem daná dohoda, že pokud jeden z partnerů cítí, že by mu už ztráta sebeovládání mohla hrozit, sdělí to a na chvíli se vzdálí (naši předkové doporučovali ono pověstné "potichu si napočítat do desíti" nebo se jít prostě projít a silnou emoci rozchodit).\nOdborníci se shodují, že jisté okruhy konfliktů by si rodiče měli pečlivě hlídat a nechávat si je jen pro situace mezi čtyřma očima a ušima. Patří sem potíže se sexualitou včetně zpracovávání případné nevěry, problémy s příbuznými (nenáviděná tchýně může pro dítě být milující babičkou) a zásadní potíže finanční apod. Jde o takové druhy témat, kterým dítě buď ještě nemůže rozumět, nebo jsou pro ně příliš rozporuplná a ohrožující.\nRozlišujícím parametrem pro to, o čem se před dětmi hádat, a o čem raději nikoliv, je posouzení stresu, jaký to dětem přinese: stres "organizační", vytvářející drobné fyzické nebo emocionální nepohodlí, nevadí, naopak může posilovat psychickou odolnost dítěte. Stres "existenciální", ohrožující bezpečí rodinného zázemí nebo svědčící o možném zániku vztahu rodičů, je vždy škodlivý zásadně.\nJe tragédií mnoha párových vztahů - a dětí v nich žijících - když dospělí ztratí objektivitu a slepě uplatňují jen svůj pohled na věc. Konflikt pak snadno ztratí východisko směrem k odpuštění a opětovnému sblížení.\n"Ostřelování" slabých míst partnera. Každý člověk má svou Achillovu patu, svůj komplex, svůj zranitelný bod. Může jím být původní rodina, někdejší vážný, ale už odpouštěný prohřešek (nevěra, léčený alkoholismus…), ale i osobnostní slabost jako je sklon k přehnanému pláči nebo cholerické jednání ve vzteku. Není v pořádku těchto slabostí během konfliktu využívat s cílem dostat druhého za každou cenu na lopatky.\nJalová generalizace, k níž vedle všech možných obecných urážek patří i věty typu "stejně mě nikdy nepochopíš, tak co bych se s tebou bavil/a" apod.\nDegradující rodičovský postoj k partnerskému protějšku. Nedělejme z partnera dítě. Nechtějme ho vychovávat. Snažme se spolu mluvit v rovině dospělý - dospělý, věcně, jasně, konkrétně. Nementorujme. Nechejme druhého domluvit. Neskákejme si do řeči.\nLidské pocity jsou proměnlivé. Podobají se koncertu s mnoha nástroji a s nekonečnými možnostmi vyjadřování všech odstínů atmosféry a nálady. Škoda, že o svých emocích v běžném životě tak málo přemýšlíme. I proto nás často ovládají a my jsme zpětně překvapeni či zaskočeni jejich silou, která námi smýká sem a tam, takže mnohdy sami sobě připadáme jako cizinci a ptáme se, kde se to v nás bere?\nVše se může změnit, když připustíme, že naše emocionalita není výsledkem náhody. Utváří se především na počátku našeho života a osvojujeme si ji obdobně jako jemnou motoriku nebo řeč pod vedením svých nejbližších pečovatelů.\nJe zřejmé, že práce s konfliktem a vytváření nebo obnova prostředí bezpodmínečné lásky v rodině jsou úkolem vydatným a dlouhodobým. Stává se, že si až v průběhu života, nezřídka v situaci nečekané vztahové krize, uvědomíme, že nejsme sami se sebou spokojeni a že emoce ovlivňují náš život jinak, než chceme. Možná bojujeme silou vůle, ta ale bývá slabá proti síle zvyku. Nezbývá, než se pustit do perné rekonstrukce sebe samých. Možností dnes máme víc než dost. Někomu pomůže dobrý knižní rádce, jinému psychoterapie, koučink či sebepoznávací kurz. Samozřejmě spiritualita a poznávání toho, co pouhý lidský život přesahuje. Je-li naše snaha upřímná a vytrvalá, nakonec přináší plody. Změny vnitřních postojů vedou k pozitivní proměně vnějších okolností.\nJe poučné a uzdravující, když si při svém hledání vybavíme, jak nás ovlivnili naši vlastní rodiče. Předali nám více toho, oč se můžeme v dobrém opřít, nebo nás naopak zatížili škodlivými schématy, která nyní pracně odstraňujeme? Ať tak, či onak, budoucnost je v našich rukou.\nMysleme jako rodiče na to, že čím mladší dítě je, tím pravděpodobněji ho naše konflikty zatíží. Ač se to nezdá, nejohroženější jsou miminka a batolata, která zdánlivě ještě "nevnímají". Opak je pravdou. Proč? Protože v raném stadiu vývoje se v mozku spolu s inteligencí vyvíjí také emocionální odolnost a schopnost seberegulace díky anatomickému tvarování neuronů, ke kterému dochází v kontextu přímého kontaktu mezi dítětem a jeho nejbližšími pečovateli. Ve vypjatých nebo traumatických situacích dochází k dramatickému nárůstu vzniku neurologických vzorcůpro přežívání stresu, namísto k rozvoji svých schopností. Laskaví, emočně kompetentní dospělí zásadním způsobem přispívají k tomu, aby se mozek, chování a prožívání dětí mohly vyvíjet optimálním způsobem. Bohužel to ale platí také naopak. Nezralí a emočně či charakterově nekompetentní rodiče se pro své dítě stávají dlouhodobým nebo i . Mezigenerační přenos má v tomto ohledu obrovskou sílu. Je trvalou ztrátou, pokud dítě musí svého potenciálu využívat celoživotním prokletím.\nCo prozradily výzkumy:\nHádky rodičů děti ovlivňují v mnoha ohledech\nAž donedávna se předpokládalo, že dětem nevadí, pokud se rodiče hádají před nimi, jsou-li děti následně svědky usmíření. Nedávný vývoj v neurologickém výzkumu nicméně odhalil, že to nemusí být tak úplně pravda. Dětem zvedá hladina stresových hormonů, jakmile zaslechnou křik, a dokonce i spící miminka registrují zvýšené, rozzlobené hlasy a vyplaví se jim spousta chemických látek spojených se stresem, jejichž odbourání pak určitou dobu trvá.\nZávěr: Rodiče jsou pro děti základním zdrojem jistoty. Když se dětem zdá, že rodiče ztrácejí kontrolu, stává se svět strašidelným místem. Taková vnitřní "mobilizace" pak může dětem na příklad bránit usnout, protože stresové hormony v dětském organismu přetrvávají hodiny.\nV tříleté studii zkoumající více než 300 rodin ukazovali vědci dětem filmy o dospělých, kteří se hádali různými způsoby, a pak si s dětmi povídali o tom, jak se hádali jejich rodiče. Vyšlo najevo, že přestože hádka nemá s dětmi nic společného, může i tak ohrožovat jejich emoční stabilitu, pokud se rodiče hádají "špatným" způsobem.\n"Cítí-li se děti ohrožené na emoční úrovni, začnou se u nich ve větší míře projevovat negativní symptomy, jako například deprese, úzkost, agrese či nepřátelskost," tvrdí Dr. Gordon Harold, výzkumný pracovník z Univerzity v Cardiffu.\nDítě může na rodičovské hádky reagovat tak, že se stáhne samo do sebe nebo přestane mluvit. Může ale také začít naschvál být agresivní nebo obtížné, nebo začít jednat destruktivně, zatímco se rodiče hádají, aby je vyrušilo.\nPřekvapivě nemá na děti největší dopad počet hádek, ale to, jak daleko rodiče při hádce zajdou, a zda se po hádce usmíří. Výzkum naznačil, že nejhorší vliv mají na děti slovně nebo fyzicky agresivní hádky, "tichá domácnost", intenzivní konflikty a spory nějakým způsobem zahrnující dítě. Naopak pozitivní vliv mají ty hádky, se kterými je naloženo efektivně, které se vedou v klidu a které vykazují jasné známky vyjednávání a rozřešení.\nVše se pak částečně odvíjí od vztahu, který mezi sebou rodiče mají. "Nyní víme, že schopnost rodičů komunikovat efektivně záleží na kvalitě jejich vztahu. Páry, které jsou šťastné a spokojené, jsou pro své děti citově dostupnější a přistupují k nim a k jejich potřebám citlivěji než páry, které jsou zapleteny do konfliktů.\nKvalita vztahů mezi rodiči ovlivňuje emoční vývoj dítěte a může mít vliv na jeho akademický výkon\nÚkolem týmu vědců z Univerzity v Cambridge ve spolupráci s dalšími vědci byla pět let trvající studie, která měla zhodnotit dlouhodobý dopad rodičovských konfliktů a vztahů mezi rodiči a dětmi na citový, behaviorální a akademický vývoj dětí ve věku mezi 11 a 16 lety.\nSkenování mozku dětí ukázalo, že děti do jedenácti let věku, které prožívají "menší až střední" rodinné problémy (jako hádky či napětí mezi rodiči, fyzické či emoční zneužívání, nedostatek lásky nebo komunikace mezi členy rodiny), trpí poruchou mozkového vývoje a je možné, že se u nich časem rozvine i nějaké psychiatrické onemocnění. Měli také podstatně menší mozeček - tu část mozku, která je zodpovědná za učení se novým dovednostem, regulaci stresu a kontrolu smyslové motoriky.\nPřestože byla zjištěna přímá souvislost mezi problémy prožitými před jedenáctým rokem života a poškozeními mozku, také se kupodivu ukázalo, že mozku čtrnáctiletého člověka může překonávání "mírnějších" stresových událostí naopak prospět. U těchto dospívajících byly v devatenácti letech mnohé oblasti mozku podstatně větší. Mírný stres během raného dospívání může z hlediska zvládání stresu "očkovat" a pomoci lépe zvládat obtíže v pozdějším životě.\nDefinovat hranici mezi mírným, středním a případně i velkým, jednoznačně ubližujícím, stresem si dosud žádná studie netroufla. Nezbývá než tento jemnocit - ku prospěchu, nebo ke škodě dětí - přenechat samotným rodičům.\nHledají pozitivní věci na sobě, partnerovi, okolnostech, v životě. Umí ocenit a pochválit. Mají vděčné srdce. Nejsou malicherní. Nemusí mít vždycky pravdu, tolerují chyby své i druhých. Nehádají se pro hlouposti. Milují bez podmínek. Znají chyby partnera i svých dětí a mají druhé rádi takové, jací jsou. Váží si sebe i druhých a učí se od druhých i od svého partnera. Jsou nejen partnery, ale i skutečnými přáteli, podrží se, pomáhají si, mohou se na sebe spolehnout, jsou si oporou do nepohody života. Mají své místo, své role, své kompetence v rodině a respektují i role a kompetence partnera. Nevyčítají, zbytečně nekritizují. Společně se dívají dopředu a mají společný cíl. Umí ustoupit ze své pravdy, hledají kompromis, řešení přijatelné pro oba. Nebojí se přijít s usmířením jako první. Vědí, že tím neztrácí, ale získávají. Umí dávat novou šanci. Nikdy se nevzdávají.\nPeter A. Levine, Meggie Klineová: Trauma očima dítěte, Maitrea 2012\nJaro Křivohlavý, Jak přežít zlost, vztek a agresi, Grada 2011


S viagrou na osmitisícovky – 21stoleti.cz\nZnámá modrá kosočtvercová pilulka, která pomáhá mužské potenci, bude pod novým názvem aplikována jako medikament proti arteriální hypertenzi.\nToto farmakum přišlo na svět jaksi náhodou – při vývoji léku na srdeční choroby. Teprve při jeho testování se zjistilo, že mnohem lepší vliv má na zlepšení mužské potence. Nyní přišli vědci s jejím novým využitím.\nViagra pod názvem revatio bude zachraňovat životy pacientů stižených vzácnou plicní chorobou – arteriální hypertenzí (PAH). Potvrdila to studie Nazzareno Galie z univerzoty v Bologni zveřejněná v časopise New England Journal of Medicine.\nPřekvapením však není konec. Vědci uvažují i tom, že účinné látky viagry by mohly fungovat i v jiných případech. Například by mohla pomoci při potížích spojených s takzvanou „horskou nemocí“ kterou způsobuje nedostatek kyslíku ve velkých nadmořských výškách.