Analýza: Paměti RDRAM a DDR - co přinášejí – Živě.cz\nPC Tuning 4. května 2000\nDDR SDRAM / DDR II SDRAM\nFirma Rambus Inc. je americká společnost, která před časem vyvinula a nabídla výrobcům vlastní technologii správy paměti, rychlejší než v té době nejpoužívanější technologie SDRAM. Systém byl pojmenován Rambus Random-Access Memory (RDRAM), a za jeho použití byl od výrobců požadován licenční poplatek (ve výši 2%).\nPrvním zákazníkem byla firma Nintendo se svou herní konzolí Nintendo 64 ( - opravdu používá RDRAM). Další na řadě však již byla firma Intel Corporation. Ta vše vzala (jak má zvykem) od podlahy, a milou firmu Rambus v roce 1995 koupila / získala kontrolní balík akcii. Technologie RDRAM se tímto dostala plně pod kontrolu Intelu (včetně licenčních poplatků). To je také důvod, proč RDRAM paměti nikdy asi neuvidíme na deskách pro procesory AMD...\nPo akvizici Rambusu se Intel rozhodl technologii RDRAM intenzívně prosazovat. Za tímto účelem vznikla nová koncepce stavby základních desek, reprezentována nejdříve čipovou sadou i820 - Camino. Nově byly také Intelem definovány moduly a konektory typu RIMM (Rambis Inline Memory Module) speciálně pro použití RDRAM paměti.\nmodul RIMM po odmontování stínicího a tepelného krytu\nRambus - technologie\nPaměti Rambus se vyznačují jinou vnitřní organizací (ve srovnání s SDRAM). Paměť RDRAM (nezávisle na počtu modulů..) je umístěna na společné, velmi rychlé sběrnici. Vzhledem k tomu, že tato technologie podporuje také násobný přenos ("typu Double Data Rate" - viz. níže), jsou informace z paměťových buněk přenášeny jak na začátku, tak na konci taktovacího impulsu. Tímto se prakticky zdvojnásobuje propustnost.\nmodul RIMM a jeho "tepelné" rozváděče\nVe specifikaci RDRAM se hovoří o těchto "rychlostních kategoriích": PC800 (takt sběrnice 400Mhz), PC700 (sběrnice 356Mhz) a PC600 (sběrnice 300Mhz). Tyto čísla vypadají pro současné uživatele modulů PC100 a PC 133 přímo úžasně. Nenechte se však mást uváděnou frekvencí modulů RDRAM (a reklamními prohlášeními).\nPaměťová sběrnice současných RIMM modulů je široká pouhých 16bitů (= 2 bajty). Proto je teoretický přenos (šířka pásma) modulu PC800 roven 2x800Mhz = 1.6GB/sec. Paměti SDRAM však mají 4x větší šířku paměťové sběrnice - 64bitů (což je 8bajtů). Co z toho plyne? Frekvence RDRAM musí být čtyřnásobná, aby dosáhla stejné paměťové propustnosti jako SDRAM. I tak má ale PC800 navrch: Dnešní rychlé paměti SDRAM PC133 mají totiž teoretickou šířku pásma "jen" 8(bajtů)x133Mhz = 1.06GB/sec. Kuriózní je, že šířka pásma PC133 SDRAM docela přesně odpovídá specifikaci nejrychlejších Intelských PIII-jek (šířka datové sběrnice je 64 bitů, externí frekvence 133Mhz).\nFilozofie RDRAM má však také další nevýhodu. Tím je vysoká hodnota "latency" - zpoždění při přístupu k paměťovým buňkám. Od doby vystavení požadavku až po okamžik přenosu odpovídajících dat z paměťových buněk, proběhne určitý čas - Latency time / "přípravná doba". Ta je bohužel při sběrnicové filozofii Rambusu značně vyšší než u maticově orientovaného SDRAMu. Data totiž putují po úzké Rambus sběrnici v balících (chunks) o velikosti 64bitů. Takovýto datový "vláček" musí projet všemi moduly (čím více, tím hůře), až do řadiče paměti (memory controller).\nRambus vlastně zavádí do systému takovou paměťovou minisíť. Sběrnicově/sériový přenos dat je také důvodem určité zvláštnosti RDRAM - v systému musí být osazeny všechny RIMM patice. Volné patice se pak osadí speciálními "průchozími" moduly.\nCelá technologie RDRAM se dá charakterizovat takto:\nmá vysokou datovou propustnost, přístup k datům je však zatížen vyšším "dopravním" zpožděním - latency\ntato koncepce je vhodná pro zpracování "datových proudů" (data streams) - obecně pro multimedia np. kodování MPEG, editace a filtrování zvuku, videa...\npaměti Rambus se také hodí do zařízení, kde je výhodou jejich užší sběrnice - 16 bitů (a tím i menší složitost plošného spoje). To je důvod použití RDRAM v herních konzolách np. Playstation 2.\nnutnost použití vysokých frekvencí (až 400Mhz) zvyšuje náročnost desek (dnešní desky s čipsetem i820 dovolují osadit max. 3banky) a RIMM modulů\nvysoce taktované a nerovnoměrně zatížené moduly vyžadují dodatečný "tepelný management" v řadiči paměti (+čidla teploty + pasivní chladiče/rozváděče tepla).\nP.S. Podle mých kolegů z CTM, dnešní RDRAMy opravdu topí...\nRDRAM moduly jsou velice drahé (náročná výroba, přesné oboustranné provedení)\ndnešní specifikace a technologie RDRAM není vhodná pro osazení velkého množství paměti (a proto, světe div se... se nepoužívá v náročných serverech), v budoucnu se vše může změnit\ndnešní RDRAM nejsou ani vhodné pro notebooky\npo změně specifikace (np. změně šíře sběrnice - dual bus) se může jednat o velmi výkonnou technologii zítřka P.S. Dual bus již používá i840\nTechnické poznámky: 1.) Paměťové moduly PC800 (používané na předváděčkách) jsou velmi drahé a prakticky nedostupné (problémy při výrobě). Pozor, většina současně dodávaných modelů počítačů s pamětmi RDRAM (Rambus) je vybavena levnějšími moduly PC700 či PC600.\nTémata článku: Paměti, Hudba, filmy, seriály, Analýza, Rychlá doba, Náročné použití, PS 2, Busy, Určitá doba, Vhodná technologie, Reklamní balík, Licenční poplatek, Vláček, Double, Buňka, DDR, Time Management, Náročná výroba, Vysoká náročnost, Paměťový modul, Herní použití, Vysoká frekvence, Teoretická propustnost, Forecast, Modul, Paměťová buňka


Orotát draselný: návod k použití - Prostatitida June\nOznačení Kaliya Orotate\nOrotát draselný se doporučuje sportovcům a těm, kteří mají zvýšené zatížení srdce. Tento lék má mnoho indikací, i děti jsou povoleny.\nOrotát draselný je perorální doplněk obsahující kyselinu orotovou ve formě draselné soli. Vyrobeno různými farmaceutickými společnostmi, prezentováno ve formě tablet po 0,5 g a ve formě granulí pro děti.\nLék patří do skupiny anabolických látek, není to steroid (hormonální).\nHlavním terapeutickým účinkem je zrychlení intenzity buněčného metabolismu. Po vstupu do těla zvyšuje produkci polynukleotidů - organických biopolymerů, které jsou životně důležité pro člověka a přímo se podílejí na produkci proteinů.\nzvýšení intenzity regenerace tkání, aktivity reparačních procesů;\ndiuretický účinek - zrychlení odstraňování tekutin z tkání;\npomoc při tvorbě jaterního albuminu, který je důležitý při dlouhodobém hladovění kyslíkem nebo zvýšené spotřebě kyslíku během cvičení, při onemocnění srdce;\noptimalizace absorpce a spotřeby srdečních glykosidů;\nfixaci hořčíku v buňkách;\nzlepšení metabolismu tuků, sacharidů.\nTablety zvyšují potřebu potravy, zlepšují chuť k jídlu. Absorbují se 10% objemu získaného tělem, vylučují se ve formě metabolitů v moči.\nLék je široce používán ve sportu, zejména v kulturistice. Pro sportovce je důležité jako prostředek k posílení myokardu, stimulovat mikrocirkulaci krve, předcházet vaskulárním patologiím.\nTablety nejsou doping, jsou přirozené a bezpečné při správném použití.\nSportovci používají vstupní kurzy pro:\nrychlejší zisk svalové hmoty;\nurychlení rekuperace po cvičení;\nstimulace metabolismu proteinů;\ndobrá tolerance zatížení.\nLék Draslík Orota má rozsáhlejší indikace. Tablety můžete pít spolu s dalšími prostředky:\nléze žlučníku, kanály;\nintoxikace, které ohrožují srdce, játra;\nTablety by se měly užívat v jakémkoli stadiu srdečního selhání, s podvýživou u dítěte, se svalovou dystrofií a anémií. Mezi indikace patří také další patologie, které vyžadují stimulaci anabolických procesů.\nPokyny a kontraindikace léku\nPijte lék hodinu před jídlem, tablety můžete užívat i čtyři hodiny po jídle. Dávkování je zvoleno individuálně, obvykle dospělí potřebují 0,5-1,5 gramu léku, rozděleného do 2-3 dávek - což je výhodnější. Děti zvažují dávku na základě hmotnosti - denně až do 15-20 mg / kg. Tato dávka je také rozdělena do podobného počtu dávek.\nOrotát draselný trvá až 1,5 měsíce, minimální rychlost nesmí být kratší než 20 dnů.\nPrůběh léčby se v případě potřeby opakuje po měsíční přestávce. V některých případech se léčba provádí ještě déle, jak je předepsáno lékařem. Maximální dávka pro některé pacienty vzroste na 3 g / den. Lék lze kombinovat s jinými kardiálními prostředky, ale sami si nemůžete vybrat kombinaci léků.\nCharakteristiky použití sportovců jsou následující:\nrecepce se provádí denně;\ndenní dávky by neměly být překročeny;\nza účelem sušení těla, budování svalů, stačí vypít 3 tablety denně.\nKulturisté často pijí spolu s Riboxinem. To umožňuje ještě účinnější podporu srdeční činnosti. Můžete ji také kombinovat s vitamíny skupiny B.\nNástroj má řadu analogů, které se také prodávají v lékárnách. Výměna by měla být provedena na základě indikace a se souhlasem lékaře.\nCo je to orotát draselný? a na co to je?\nDraselná sůl. Potřebné pro dobrou práci srdce\nNesteroidní anabolický lék. Stimuluje syntézu nukleových kyselin; zvyšuje chuť k jídlu; má diuretické, regenerační vlastnosti. Zlepšuje toleranci na srdeční glykosidy; posiluje reparační a regenerační procesy ve tkáních; má stimulační účinek na metabolismus; zvyšuje tvorbu albuminu v játrech (zejména v podmínkách dlouhodobé hypoxie); podporuje fixaci Mg2 + na ATP v buňce a projev jeho působení.\nTo je draslík. Vyživuje srdeční sval.\nSrdce vitamíny! Posílit srdeční sval!\nOrotát draselný (draselná sůl kyseliny orotové).\nKyselina orotová produkovaná v těle nebo požitá potravou je prekurzorem všech pyrimidinových nukleitidů, ze kterých jsou konstruovány nukleové kyseliny. Draslík orotat má slabý anabolický účinek a stimuluje tvorbu krve. Podobně jako methyluracil je iotát draselný jedním z prekurzorů pyrimidinových nukleotidů, které tvoří nukleové kyseliny, které se podílejí na syntéze molekul proteinu. Na rozdíl od metaluracilu, který je zničen v játrech (pouze jeho jednotlivé fragmenty jsou zahrnuty v nukleotidech), je kyselina orotová zahrnuta do všech pyrimidinových nukleotidů. Z tohoto důvodu má silnější anabolický účinek než methyluracil. Indikace pro jmenování orotátu draselného v medicíně jsou srdeční onemocnění, zvýšená fyzická námaha, chronická zánětlivá onemocnění.\nNa rozdíl od methyluracilu, který má tuk-mobilizující účinek, orotát draselný naopak přispívá k syntéze tuků a může způsobit obezitu jater, až do vývoje tukové degenerace (tukové degeneraci jater s přebytkem kyseliny orotické lze předcházet nebo zvrátit, když se vitamin vitamínů vylučuje). E, cholin, adenin.), Který musí být vzat v úvahu při předepisování léku.\nKyselina orotová, která se tvoří v těle, je prekurzorem pyrimidinových aminokyselin, ze kterých jsou konstruovány nukleové kyseliny. Má anabolický účinek a stimuluje tvorbu krve. Pro zvýšení účinku na myokard použitý ve spojení s riboxinem. Pomáhá zkrátit dobu středních výšek a přizpůsobení klimatu.\nPoužití: používá se u dospělých a dětí v komplexní terapii jako další lék na onemocnění jater (s výjimkou pravé cirhózy se symptomy ascites) způsobené akutní a chronickou intoxikací, včetně bakteriální a lékařské intoxikace; v případech anémie, infarktu myokardu, chronického selhání srdce a III stupně, poruch srdečního rytmu různého původu, zejména extrasystoly a perverzní arytmie; ve sportovní medicíně s cílem prevence a léčby chronického stresu a bolesti srdce a jaterního syndromu, akcelerace adaptačních procesů a aklimatizace sportovců v podmínkách hypoxie v období intenzivních tělesných cvičení; v případě špatné přenosnosti některých přípravků (diafenylsulfon a další). Draslíku děti opotat ppimenyayut i během gipotpofii alimentapnoy a alimentapno-infekční anémie, u dětí z prvního roku života během tsepebpalnoy gipotpofii deteypannego vozpasta BĚHEM ppogpessipuyuschih distpofiyah sval, stejně jako během aplikovaného stepoidnyh gopmonov\nOrotát draselný ve sportu\nOrotat draselný (Kali orotas, anglicky. Orotát draselný) je metabolické činidlo, které reguluje a stimuluje endogenní biochemické procesy. Chemicky je orotátem draselným draselná sůl kyseliny uracil-4-karboxylové (orotické) kyseliny. Draslík ortata je dostupný v tabletách po 0,5 g a prodáván v lékárnách bez lékařského předpisu. Orotát draselný je široce používán ve sportu ke zvýšení síly a svalové síly, ale účinnost léku je velmi nízká.\nOrotát draselný je minerální sůl, která se nachází ve všech živých organismech. Každá molekula orotátu draslíku sestává z molekuly kyseliny orotové a draslíku nahrazující atom vodíku.\nKyselina orotová (kyselina orotová) je biochemická látka, která je přítomna ve všech živých buňkách. Je nezbytná pro syntézu DNA a RNA.\nDraslík je základním minerálem, který je životně důležitý pro lidi a zvířata. Draslík je v lidském těle přítomen ve velkém množství, je nezbytný pro regulaci rovnováhy vody a elektrolytů, draslík se podílí na vedení nervových impulzů a svalové kontrakce.\nDr. Hans Nieper začal poprvé v sedmdesátých letech široce využívat orotát draselný a věřil, že sůl kyseliny orotické, která je neutrálně nabitá, by snadno procházela buněčnými membránami, což by poskytlo vyšší hladinu buněk a tkání draslíku. Hans Nieper podporoval použití orotátu draselného pro léčbu mnoha nemocí, ačkoli účinnost nebyla v experimentu stanovena.\nOrotová kyselina je jedním z prekurzorů pyrimidinových nukleotidů, které tvoří nukleové kyseliny, které se podílejí na syntéze proteinových molekul. V tomto ohledu se orotát draselný používá jako látka anabolického působení v rozporu s metabolismem bílkovin, primárně v rozporu s funkcí jater způsobující albumin, s dystrofickými změnami v myokardu vyvinutými v důsledku patologického procesu (myokarditida, infarkt myokardu) a v důsledku fyzického přepětí sportovní, jako obecné stimulanty metabolických procesů.\nDraslík draselný zlepšuje chuť k jídlu, zvyšuje diurézu, urychluje průběh reparačních procesů, zlepšuje snášenlivost některých léčiv, včetně srdečních glykosidů.\nV experimentu na potkanech bylo prokázáno, že orotát draselný (v průběhu měsíce) v kombinaci s pyridoxinem, riboflavinem a kyselinou listovou snižuje dobu zotavení, zvyšuje produktivitu u mladých potkanů.  Anabolické účinky draslíku oratat však nebyly pozorovány. Orotát draselný je nejúčinnější v dětství. Použití orotátu draselného ve sportu je neúčinné a v kulturistice je prakticky bezvýznamné, s výjimkou případů, kdy se používá k vyrovnání nedostatku draslíku.\nDoporučení pro použití ve sportu Upravit\nTrénink v období získávání svalové hmoty.\nŠkolení v horách.\nJako součást kombinační terapie onemocnění jater a žlučových cest způsobených intoxikací (včetně kyseliny mléčné).\nChronické srdeční selhání, poruchy srdečního rytmu (zejména u extrasystolů).\nDermatóza Období zotavení po nemoci, alimentární a alimentární infekční podvýživě u dětí.\nOrotát draselný se zpravidla používá v kombinaci s jinými prostředky: (vitamíny a minerální látky, anabolické steroidy, riboxin). Orotát draselný se užívá perorálně (1 hodinu před jídlem nebo 4 hodiny po jídle). Dávkování při sportu je od 1,5 do 2 g denně (0,5 g 3 až 4krát denně). Průběh léčby je 20-40 dní, v některých případech delší. V případě potřeby léčbu opakujte po 2měsíční přestávce. V některých případech se v závislosti na účinnosti a snášenlivosti zvyšuje denní dávka pro dospělé na 3 g (6 tablet denně).\nNežádoucí účinky a poškození zdraví Upravit\nDraslík orotata je dobře snášen a není škodlivý pro zdraví. V některých případech jsou pozorovány alergické dermatózy, které rychle ustoupí po vysazení léku; v případě potřeby předepsat antihistaminika. Dyspeptické symptomy jsou možné. (Může způsobit dnu)\nPři dlouhodobém užívání nebo překročení dávky vede k tukům jater.\nSelhání ledvin (PN) je závažným onemocněním s nebezpečnými následky. Strava s chronickým onemocněním ledvin 2 stupně hraje stejnou roli jako drogy, díky čemuž je možné se vyhnout ukončení funkce ledvin a jeho eliminaci.


Hrajte casino hry zdarma v nejlepším českém casinu | Casino-automaty-hry-zdarma.cz\nHrajte casino hry zdarma v nejlepším českém casinu\n03.01.2016 14:32 | Profil autora a jeho další články: Redakce\nPOZOR NEPŘEHLÉDNĚTE: V souladu s novou legislativou CardCasino.com není dostupné pro české hráče, nové hráče nepřijímá a aktuálně nežádá o licenci pro provoz online kasina na českém trhu.\nCardCasino.com je jednoznačnou volbou všech milovníků hry a vzrušení! Toto české online casino nabízí moderní casino hry a zábavné hrací automaty zdarma a pro nové návštěvníky navíc bonus 5 500Kč.\nHerna CardCasino.com je na českém a slovenském trhu dobře zavedenou a hojně vyhledávanou značkou. Online casino je držitelem licence pro provoz her v zemi Evropské unie a patří mezi jednoznačně spolehlivá kasina. Samozřejmě, veškeré casino hry a automaty si zde můžete zahrát v češtině a stejně tak je k dispozici non-stop česká uživatelská podpora.\nVeškeré casino hry a automaty si můžete v casinu CardCasino.com vyzkoušet zcela zdarma. Můžete si zahrát si čistě pro zábavu ze hry, nebo abyste si nejprve výherní automat a jeho funkce dobře vyzkoušeli a otestovali, zda vám bude vyhovovat ještě předtím, než se pustíte do hry o skutečné peníze.\nOnline casino CardCasino.com přináší zákazníkům skvělé pravidelné promoakce, ve kterým mezi ně doslova rozdává dárky zdarma v podobě nejrůznějších bonusů, volných her na automaty a dalších akcí. Noví návštěvníci se navíc mohou těšit na štědrý vstupní bonus 100% až do výše 5 500Kč. Užijte si zde hodně zábavy!\nJak si založit účet v CardCasino.com a získat bonus 5 500Kč\n1. krok - klikněte zde a otevřete si stránky CardCasino.com, díky čemuž získáte nárok na vstupní bonus pro nové hráče v plné výši až 5 500Kč.\nNa stránkách herny následně stiskněte tlačítko "Registrace" a pusťte se do založení vašeho účtu, což vám nezabere ani několik minut.\n2. krok - vyplňte registrační formulář. Veškeré osobní údaje je třeba vyplnit maximálně pečlivě a pravdivě. Online casino má ze zákona povinnost tyto údaje po návštěvnících vyžadovat stejně, jako kdybyste šli do kamenné herny. Tím, že uvedete pravdivě registrační údaje, se vám v budoucnosti nestane, že by vznikly problémy s výběrem hotovosti za vaše výhry.\nNepřehlédněte: zkontrolujte bonusový kód "casinoaren", abyste získali 5 500Kč\n3. krok - po odeslání formuláře s osobními údaji vám online casino CardCasino.com pošle na vámi zadanou emailovou adresu mail, ve kterém je třeba kliknout na uvedený link pro ověření vaší registrace.\n4. krok - váš účet je nyní úspěšně založený a můžete se okamžitě pustit do hry a vybrat si casino hry a automaty, které můžete okamžitě hrát zdarma. Jestliže si budete chtít dopřát maximálního prožitku ze hry a vložit si na účet peníze, nezapomeňte, že CardCasino.com nabízí bonus až 5 500Kč k prvnímu vkladu, což se skutečně vyplatí využít, co to jen jde.\nVe svém účtu na herně stiskněte "Deposit" a vyberte si jednu z mnoha rychlých a bezpečných platebních metod, kterých můžete využít pro zaslání finančních prostředků na hernu. Bonus za vklad vám bude připsán automaticky pro provedení platby, což by mělo být během několika málo okamžiků v závislosti na zvolené platební metodě.


Pikantní kyselinka | Přílohy | 2014 | 10 | Ať žijou snobové! | Čilichili\nChcete být za znalce vín? Házejte kolem sebe metaforami a rozhodně nezapomeňte na „pikantní kyselinku“. Nikdo nebude vědět, co to znamená. Protože to neznamená nic.\nText: Lenka Krbcová\nVíte, jak vypadá červená barva? Modrá? Dobře, ale co takhle „mnohoslibná žlutozelená s pěknou jiskrou“? Podle průzkumu, který si nechali udělat britští vinaři, by konzumenti místo poezie uvítali výrazy, kterým by aspoň trochu rozuměli. Nenechte se tím zmást, srozumitelnost by víno zničila. Máme pro vás základní přehled toho, co říkat, abyste byli za znalce.\nje to víno „o přesdržku“, trpké, nevyrovnané a nebezpečné jak dánští studenti v Praze.\nnení opak „nealko vína“, ale nadávka pro nevyvážený nápoj.\n„Baryk“ není pes, ale dubový sud. Víno z něj sosá aromatické látky, ale když se to přežene, chutná ve výsledku jako prkno.\nzapomeňte na bílé, červené a růžové. „Barva ryzího zlata s oranžovými menisky a odlesky bronzových tónů,“ to je styl, který je třeba nacvičit. Mistři nicméně opravdu kouknou skrz sklenku proti dennímu světlu a podle barvy už vědí své.\naroma vína, cosi, co se slovy těžko vystihuje, a tak o tom každý mele. Vyslovujte po francouzsku buke a spojujte s obraty jako „vůně hluchavková se slabým podtextem cibéby“.\nznamená ledacos, obvykle značí víno z několika odrůd, nejvíce však tří.\nčáry máry přelívání, kterými sommeliér oddělí víno od usazeniny a „provzdušní ho“.\npřírodní usazenina, vypadá podezřele, ale vínu neškodí. Vám taky ne.\ndlouho chutná. Řečeno degustátorštinou „má pěkný paví chvost“.\ni víno se musí vydýchat. Jen se nikdo přesně neshodne na tom, jak dlouhá by doba mezi otevřením láhve a konzumací měla být.\npěkně hutné víno se prý dá kousat. Předveďte.\nkdyž víno zavání jak koňské sedlo, je to vada způsobená kvasinkami. Ale někdo to tak rád.\nkoule je dokonalý tvar. Je to tedy víno, ve kterém všechno sedí a ladí. Když se vám ale zachce, můžete říci, že ta dokonalost je pro někoho až fádní.\nčasto používaný výraz neznamená nic. Kyselinka je nesprávně používaná zdrobnělina pro kyseliny, kterých víno obsahuje plno, třeba vinnou, jablečnou, jantarovou či mléčnou, a zaplaťpánbůh za ně. Víno bez dostatku kyselin, to je šeď a nuda.\nprodukt otužilých vinařů. Hrozny se sklízejí při mínus sedmi (či ještě níž) a během lisování nesmějí rozmrznout. Vzácné, sladké a při placení se navzdory názvu zapotíte.\nvíno mohutné už svou povahou, ať už to znamená cokoliv.\nhrozny v dobré kondici se po sklizni ještě aspoň čtvrt roku povalují na slámě, a jak z nich ubývá voda, stoupá jejich cena.\nvíno v láhvích zraje, zraje, až na něm už není co zlepšovat a na co čekat; naopak, čím déle ho necháte ležet, tím víc bude cítit starobou, totiž stařinkou.\njejich množství a poměr ovlivňují barvu a chuť vína, pozitivně i negativně. Můžou za ten svíravý pocit, který máte, když pijete víno.\njeho množství určuje, jestli bude víno suché, polosuché, polosladké nebo sladké. Tady překvapivě všechno sedí – čím víc cukru, tím sladší víno.\nO víně se traduje spousta věcí, které nám v hlavách drží jako korek v láhvi. Takže víte co? Tady máte vývrtku.\nVíno u nás roste na spoustě krásných míst. A Vodafone je pokrývá jako divý. Stali jsme se jedničkou v pokrytí rychlým mobilním internetem. Do konce října na něm bude moci svištět 90% obyvatel.


Hnojiva | Biotabs Silicium Flash 9000ml | Happygrow - zahradnická prodejna\nÚvod » Hnojiva » Biotabs » Biotabs Silicium Flash 9000ml\nČíslo produktu: BT023\nEAN kód: 4260619880240\nnaše cena bez DPH : 2 255 Kč\nHnůj hmyzu, který používáme je organické bio hnojivo rostlinného původu a žádná antibiotika nebo hormony nejsou ve výrobě používány a zdroj krmiva je monitorován pro těžké kovy, pesticidy a jiné herbicidy. Výroba hnojiva má nízké emise a vyžaduje minimální množství vody. SILICIUM FLASH obsahuje velké množství biologické látky snadno dostupné pro půdní mikroorganismy. K tomu přidáváme zdroj křemíku, který je také rychle absorbován rostlinami a obsahuje živiny a stopové prvky ve správném poměru. SILICIUM FLASH má prakticky nulové těžké kovy, na rozdíl od mnoha jiných výrobků. Křemík zajišťuje zdravé silné rostliny, posiluje jejich buněčnou strukturu a je klíčem k pěstování krásného ovoce a silných rostlin. Křemík dále zvyšuje odolnost rostlin proti teplu, suchu, škůdcům a patogenům a zvyšuje vstřebávání živin a vytváří silnější zdravější rostliny s vyššími výnosy.\nSmíchejte 50 g (80 ml) na 10 litrů organického růstového média, jako je zemina nebo kokos. SILICIUM FLASH lze použít k léčbě výživových nedostatků podle potřeby. Udělejte malý otvor v blízkosti stonku. Nasypte 25 g SILICIUM FLASH do otvoru a zakryjte půdou. Voda s 2 g Bactrexu se rozpustí na litr vody.\nPro mateční rostliny - do půdy přidejte 100 g (160 ml) na rostlinu. Opakujte každé dva měsíce pro silné a odolné rostliny. Můžete také udělat pár otvorů v blízkosti stonku.


Výstava o Tobruku připomíná 80. výročí začátku legendárních bojů československých vojáků v Severní Africe\nVojenský historický ústav Praha připravil pro plochu před Generálním štábem Armády České republiky na pražském Vítězném náměstí venkovní panelovou výstavu Tobruk – příběh pěšího praporu, která je věnována bojům našich vojáků během druhé světové války v severní Africe. Vernisáž výstavy, jejímž autorem je historik VHÚ Tomáš Jakl, se konala v úterý 19. října 2021. V těchto dnech si připomínáme 80. výročí začátku bojů o Tobruk, jichž se Čechoslováci účastnili.\nVýstavu zahájil první zástupce náčelníka Generálního štábu Armády České republiky, generálporučík Jaromír Zůna. Ten v úvodním proslovu zmínil:\n„Uplynulo 80 let od chvíle, kdy se tito muži připojili k obraně severoafrického Tobruku. Byl to první významný boj zahraniční československé armády za druhé světové války. Dnešní výstava má připomenout hrdinství vojáků při obraně tohoto klíčového zásobovacího uzlu. Prokázali po boku spojenců obrovskou osobní statečnost, odolnost v extrémních podmínkách a vůli vydržet. Jejich přínos spojeneckému vítězství byl naprosto mimořádný. Dodnes pro nás představují vzory hrdinství, pro které byla nejvyšším cílem svoboda vlasti.“


Sex a neplodnost - problémy s početím ničí milostný vztah dvojice | Těhotenství.cz\nSt 08.06.2016 14:14\nNe každé těhotenství vznikne hned napoprvé, co se o něj dvojice pokusí. Pravděpodobnost, že v měsíci dojde ke spontánnímu oplodnění je asi 15-25 procentní, přičemž s věkem ženy se procentuální šance na spontánní otěhotnění snižuje. „Nejvyšší šanci na spontánní otěhotnění má zdravá žena zhruba do třiceti let věku, poté se křivka pravděpodobnosti snižuje.\nPo třiceti pěti letech je šance 10 procentní a po čtyřiceti se začíná blížit nule,“ popisuje úvodem MUDr. Kateřina Veselá Ph.D., ředitelka centra Repromeda. Bohužel trend dnešního životního stylu vede k tomu, že mladí lidé stále posouvají své rodičovství, a velmi často o společném potomkovi začnou uvažovat až po oslavě třicátých narozenin ženy. Tedy v době, kdy se mohou začít objevovat první problémy se spontánním početím.\ntémata: Sex v těhotenství, neplodnost, IVF, otěhotnění, vztahy


Co je GENSTERSTYLISTKYREGENSTERCena\n5 kusů oblečení, které by neměly chybět v pánském šatníku\nProč mít doma to, co všichni ostatní? Dobře kombinovatelnými základy šatníku pokryjete značnou část akcí s očekávaným dress codem. A taky vám zachrání nervy v ty všední dny, kdy na sebe potřebujete něco hodit za chodu a bez přemýšlení. Pojďme na to.\n1. Formální bílá košile\nJen pro jistotu: S dlouhým rukávem. Košile s krátkým rukávem nechte na dně módního pekla a fotky, kde je máte na sobě, k nim přihoďte. Bílá košile s dlouhým rukávem se hodí v podstatě ke všem kalhotám a každý outfit pozvedne o stupínek výš. Není vůbec na škodu jich mít víc, ale aspoň jedna je pro dospělého muže opravdu nutnost. Připomínáme, že pod košilí byste měli nosit poticí tričko nebo nátělník.\n2. Tmavé džíny\nJako první vás asi napadnou modré, ale pokud máte raději tmavě šedou, je to v pořádku. Hlavně musíte najít střih, který vám vyhovuje. Pořídit džíny se fakt vyplatí od kultovních značek, kde máte jistotu, že jim tvar i barva zůstanou roky. V rámci možností tedy – barvený denim se vždy vymývá, takže džíny perte co nejméně a ideálně naruby. (Skutečný džínový fanoušek by je pak měl prát ve studené vodě (max 30°C) s jemným pracím prostředkem, případně jen se kalíškem octa a lžičkou soli.) Pokud džíny vůbec nenosíte, nahraďte jejich místo tmavými chino kalhotami.\n3. Kvalitní pár bot\nPolobotky, tenisky – záleží na vašem životním stylu. Pointa je najít ty správné, ve kterých se cítíte sám sebou a hodí se na co nejvíce příležitostí. Spíše se tedy bavíme o tradičních barvách jako černá, hnědá, šedá. A co se týče ceny, trochu přitlačte. Kvalitní boty, které vám vydrží několik let (pokud o ně pečujete s láskou), stojí od 2 500 Kč výš.\n4. Bavlněný svetr\nBavlna je dostupnější než kašmír či vlna a když vyberete kvalitní značku, svetr vám vydrží spoustu let. Po vyprání se navíc vždy vrátí do původního tvaru. Co se barvy týče, logicky jděte po té, kterou nosíte nejraději. Tmavší tóny se ale lépe kombinují a naši stylisté doporučují vínovou.\nTo asi není překvapení. Oblek potřebuje jednou za čas každý muž. Pokud patříte mezi muže, kteří ho opravdu vytáhnou jen výjimečně, pořiďte si černý nebo tmavě modrý. Tyto dva totiž můžete vzít i na pohřeb. Nepotřebujete oblek za desítky tisíc, ale potřebujete, aby vám dobře padnul. Zkoušení se tedy nevyhýbejte, případně si nechte konfekční oblek upravit u krejčího. Nejlepší je vlněný, ale trocha syntetiky neurazí. Pro uvolněnější vzhled i nošení doporučujeme sako, které má vzadu dva rozparky.\nVyplňte jednoduchý stylingový kvíz\nA stylistka Petra vám vytvoří Genster Box na míru!\nTrendy pánské střihy, které byste měli v létě vyzkoušet\nChystáte se přivítat léto nejen v novém outfitu, ale i s novým účesem, jenže vám chybí inspirace? Tak už ji nehledejte, my ji pro vás máme.\nPět tipů, jak si podle profesionálního barbera vytvořit a udržet skvělý účes\nMít vymazlený outfit je základní předpoklad pro to, abyste vypadali dobře. Rozhodně to ale není všechno. Víte, jak si vymazlit i svůj účes?\nJak nosí trendy opravdoví muži?\nPokud si při sledování fotek modelů v nejnovějších trendech kladete otázku, jak by v nich vypadali "normální chlapi", máme pro vás odpověď – fotoeditorial se skutečnými muži.\nCo je Genster?\nStylistky & tým\nPráce v Gensteru\n+420 797 722 586\n© 2020 genster.cz\nProvozovatelem webových stránek genster.cz je společnost Top Button s.r.o., se sídlem Náměstí Přátelství 1518/2, Hostivař, 102 00 Praha 10,\nIČO 06850995, zapsaná v obchodním rejstříku vedeném u Městského soudu v Praze, oddíl C, vložka 289940.


Moët & Chandon Brut Impérial Ice Jacket 0,75l - iDRINKS.cz\nDomů / Champagne / Blanc / Moët & Chandon Brut Impérial Ice Jacket 0,75l\nMoët & Chandon Brut Impérial Ice Jacket 0,75l\nNový design oblíbeného dárkového balení Moët & Chandon Ice Jacket. Udrží láhev šampaňského Moët & Chandon Impérial nachlazenou po dobu až 2 hodin.\nDíky úchytu na boku obalu lze víno nalévat nyní ještě snadněji. Udrží vaše šampaňské nachlazené i za teplých slunečních dnů!\nPro toto šampaňské víno je typická žlutá barva se zlatými odlesky a křišťálový charakter v kombinaci s jemnou, avšak živou perlivostí, která ve sklenici...\nDom Pérignon je bez diskuze leader kategorie Prestige Cuvée. První značka šampaňského, které věhlasný znalec oboru Robert Parker přiřadil ocenění 98/100.


Workshop: Fanfiction — Fórum (nejen) o tvůrčím psaní\n27. říjen 2018 v Srazy, soutěže a setkání\nMáme tu další workshopové klání nebo spíše takové pobídnutí k tvorbě. Tentokrát jsme se dohodli, že tématem bude fanfiction, tedy fanouškovský příběh vycházejícího z nějakého vaše oblíbeného díla či světa. Doufám, že se kreativně vyřádíte.\nPS: Termín zatím stanovený není, vzhledem k zaneprázděnosti nás všech si ho každý určí sám.\nTak já to načnu. Napsala jsem fanfikci z harrypotterovského světa (jak jinak), takže pro ty z vás, kteří nečetli Tajemnou komnatu, pozor na obří SPOILER (v povídce je vyzrazené rozuzlení druhého dílu). Pokud jste knihu ještě nečetli a chystáte se na to, dále prosím nečíst! Nerada bych vám svou amatérskou povídkou pokazila čtenářský zážitek.\nV druhé knize si Ginny prošla docela traumatickým prvním rokem v Bradavicích, ale odbyli ji šálkem horké čokolády a jednou nocí na ošetřovně (podle Brumbála se tím prý všechno hned spraví). Vždycky mi vrtalo hlavou, jaké to pro Ginny muselo být a jak se s tím vším vyrovnala. Také jsem byla zvědavá na dovolenou Weasleových v Egyptě na začátku třetího dílu, tak jsem tyhle dvě věci zapracovala do povídky. Vím, že je možná příliš dlouhá a že není rozhodně bez chyb, ale i tak mě psaní bavilo.\nGinny sebou vyděšeně trhla, když jí na rameni přistála čísi ruka. Byl to jen Ron a pihovatý obličej mu zářil nadšením. Weasleyovi se právě vynořili z hrobky, kam je zavedl Bill, aby jim ukázal, jak vypadá jeho běžný den v práci. Jen ona nesměla dovnitř („Jsi na to ještě příliš malá,“ prohlásila paní Weasleyová rezolutně). Všichni však věděli, že by ji pohled na to, co se uvnitř hrobky ukrývá, rozrušil, a nemělo to vůbec co do činění s jejím věkem, ale spíš s tajným deníkem a živoucí vzpomínkou Toma Raddlea.\n„Páni, ta poslední hrobka byla naprosto senzační,“ prohlásil Ron a pustil se do barvitého popisu toho, co mudlovským zlodějům způsobila ochranná kouzla starých egyptských čarodějů. „A pak tam byla kostra, která měla dvě hlavy, a jiné zase vyrůstal místo nosu obrovský zobák...“\nGinny horlivě přikyvovala a doufala, že si bratr její poplašené reakce nevšiml. Určitě by pak vše začalo nanovo. Starostlivé otázky, opatrná shovívavost pana Weasleyho, Fredovo a Georgovo vtipkování, Percyho rozpaky a pasivně agresivní snaha paní Weasleyové uvést ji do původního stavu. Nevěděla, co z toho nesnášela víc. Než taťka vyhrál sedm set galeonů v tombole ministerstva kouzel, podařilo se jí pracným předstíráním a křečovitými úsměvy konečně celou rodinu přesvědčit, že je v pořádku, a doufala, že tahle křehká rovnováha vydrží co nejdéle.\nAfrické slunce žhnulo a Weasleyovi se brzy uchýlili do stínu nedaleké kavárny, která mudlovské turisty odrazovala iluzí prázdné a zaprášené výlohy. Usadili se ke stolku mezi postaršími muži pokuřujícími vodní dýmku, skupinkou čarodějů skloněných nad kouzelnickým dominem a několika Egypťany, kteří popíjeli kávu z džezvy a zapáleně o čemsi diskutovali nad čerstvým výtiskem novin. Ginny koutkem oka zachytila pohyb. Přísahala by, že titulek napsaný arabskou abecedou na hlavní stránce plátku se právě jako neposední hádci nenápadně přeskupil. Muži si toho všimli a jejich vášnivá diskuze začala nanovo.\nObtloustlý majitel kavárny s hlavou omotanou turbanem Billa znal a brzy se k nim s mnoha úklonami přihnal. Představil se jako Manu Rassul a mizernou angličtinou s Billem a panem Weasleym potěšeně smlouval o ceně. Nakonec luskl prsty a příprava silné turecké kávy se sama od sebe spustila se spoustou cinkání, třaskání a pískání.\nBrzy se u stolu rozběhlo několik rozhovorů. Ginny zaslechla Freda a George spřádat další ze svých pokoutných plánů, jak Percyho čerstvý odznak primuse proměnit k nepoznání. Ron pokukoval po Percym a snažil se dusit smích. Pan Weasley, Bill a Percy se pustili do debaty o zákazu vývozu létajících koberců z Egypta do Británie a paní Weasleyová se snažila přivést řeč na délku Billových vlasů a riskantnost jeho zaměstnání odeklínače pro Gringottovu kouzelnickou banku. Ginny mlčela.\nPo chvíli si Ginny uvědomila, že pan Rassul hledí od pultu přímo na ni. Přátelsky se na ni usmál a pokynul jí, aby přišla k němu.\nGinny váhavě vstala, ale nikdo si jí nevšímal. Přešla k pultu a pan Rassul se k ní přes nepříliš čistou dřevěnou desku plnou pouštního písku a skvrn od rozlité kávy naklonil. „Já si všimnout, že ty mít... eh ... jak to vy říkat... strach v oku. Tebe trápit moc zlá minulost. Ty se moc moc bát, já to cítit.“ Přiložil si špinavé konečky prstů ke spánkům a zakroutil hlavou. „Moc velká strach.“\nGinny ztuhla a moc ráda by Rassulova slova popřela, ale znovu si vybavila zamlženou vzpomínku na své vlastní ruce, které kroutily Hagridovým bezbranným kohoutům krkem jednomu po druhém. Uviděla samu sebe, jak věší zkamenělé tělo Filchovy kočky za ocas na držák na pochodně v druhém poschodí bradavického hradu. A pak se nevyhnutelně objevil on, ten bledý a velmi pohledný chlapec, který vystoupil ze stran deníku.\nPan Rassul ji klidně pozoroval a stále se svým objemným břichem opíral o pult. „Já vidět temná stín... kletba nad tebou. Ty to držet u sebe... é, v sobě uvnitř, ale to být moc zlé. Já už vidět mnoho lidi, kdo s tím nedokázat bojovat a sejít na rozcestí. Strach nutit lidi dělat strašné věci.“\nGinny nevěděla, co by měla říct. Ohlédla se ke stolku, u kterého byli Weasleyovi stále zabraní do hovoru. Nikdo si zřejmě nevšiml, že je pryč.\n„Poslyš,“ pokračoval pan Rassul lámanou angličtinou, „já by ti chtít pomoci.“\n„Pomoct mně? Ale proč?“ zeptala se překvapeně.\n„Protože já být jednou jako ty. Když jsem byl malá kluk, já neposlechnout rodiče a zatoulat se do pouště. A tam najednou díra v zemi, moc stará studna, já tam spadnout a mít velký škorpion přímo před můj obličej. Dělal takové ty strašlivé zvuky, skoro být tma a já se moc moc bát. Já myslet, že umřít. Nevím, jak dlouho tam být. Mně to připadat jako moc dlouho. A pak mě najít beduínský mág, však ty znáš, moudrá muž z pouště. Myslím, že on mě slyšet plakat. On škorpiona zahnat a vzít mě domů. Jenže já pak mít velká strach a nemoci spát. Pořád slyšet ty zvuky a bát se tmy, protože si být jistá, že škorpion mě najít. Já si myslet, že já a on svázaní napořád. I v sen i ve smrt.“\n„A přestal jste mít někdy strach?“ Ginny se ani neodvažovala doufat v kladnou odpověď. I ona měla pocit, že je Tom navždy její neoddělitelnou součástí a nic si nepřála víc, než aby nikdy bývala neobjevila jeho očarovaný deník mezi svými učebnicemi. Jenže se zdálo, že už není cesty zpět. Její druhý rok v Bradavicích se blížil a ona už nikdy nebude jen tou malou Ginny s ošuntělými věcmi z druhé ruky. Nyní už vždycky bude tou Ginny, která otevřela Tajemnou komnatu a budí se každou noc z děsivých snů plných svíjejících se hadů a mrtvých kohoutů.\n„Ó ano, mladá dámo,“ rozzářil se pan Rassul a naklonil se k ní ještě blíž. Ginny se začala bát, že brzy se přes pult překulí jako balon. Majitel kavárny si však jednou rukou sňal z mohutného krku jakýsi přívěsek na kožené šňůrce. Byl to černý hladký oblázek se symbolem oka, který Ginny vídala na sarkofázích, na zdech hrobek i v pouličních stáncích se suvenýry. Někteří egyptští kouzelníci a Billovi kolegové je měli vyřezané na rukojetích svých hůlek. „Tohle být Horovo oko, oko velkého bůh.“\nPan Rassul přívěsek láskyplně promnul v prstech a podal ho Ginny. Váhavě si ho vzala. Vešel se jí přesně do dlaně.\n„Je to kouzelná amulet,“ vysvětlil pan Rassul. „Já ho dostat před mnoha let od mojí babička. Ona byla mocná čarodějka, jí se člověk moc bát. Ona vařit silná a nebezpečná lektvary a říkat budoucnost z kostí sokola. A tohle být amulet mých předkové. On se předávat v naší rodina celá staletí a mít obrovskou moc.“\nGinny užasle hleděla na nenápadný černý oblázek a bílé obrysy oka egyptského boha. Cítila, jak z amuletu sálá teplo.\n„Má babička mi říct teď je amulet tvoje, ty ho opatrovat. On tě ochránit. Když ty mít strach, sevřít ho v dlani takhle.“ Pan Rassul svou velkou mozolnatou dlaní sevřel Ginniny prsty kolem oblázku. „A nic se ti nemoci stát. Ty být v bezpečí. A já se od té doby nebát, protože když si vzpomenout na škorpion, já vzít amulet a on mě ochránit.“\nGinny natáhla ruku s amuletem k panu Rassulovi, on ale zavrtěl hlavou. „Teď být tvoje, já už nepotřebovat. Ty potřebovat teď víc.“\n„Ale to nemůžu přijmout, vždyť se ten amulet dědí ve vaší rodině už po staletí,“ namítla. Pan Rassul její ruku však jemně odstrčil.\n„Tak si ho půjčit. Ale pamatovat, když mít strach, sevřít ho a ty být v bezpečí. A být opatrná, on ti dát velkou moc a s tím nedobré si hrát.“\nGinny, která nemohla uvěřit svému štěstí, si amulet opatrně přetáhla přes hlavu. „Moc vám děkuji, pane Rassule, opravdu. Vrátím vám ho, slibuju.“\n„Já si tedy vzít tvůj slib.“ Pan Rassul na ni mrkl a vydal se obsloužit hosty.\n„Pro mudly jsem já i ostatní kouzelníci jen další výprava archeologů z Británie,“ řekl Bill, když je vedl kolem strážných do uzavřeného komplexu, kde právě probíhaly vykopávky. Muži se kývnutím pozdravili. „Kdyby jen věděli, co my odeklínači s jejich cennými památkami občas provádíme.“\nVšichni Weasleyové se rozesmáli, tedy až na Percyho, který Billovu rebelantskou povahu nikdy nebyl s to pochopit, a pana Weasleyho, který byl mudly naprosto posedlý.\n„Zítra už vás sem vzít nemůžu, vrací se sem zdejší ředitel památkového ústavu. Je to mudla, takový ten příšerně suchopárný typ, a je s ním zatraceně těžké pořízení. Nedivil bych se, kdyby vás dal na místě zatknout, jakmile by vás tu uviděl,“ pokračoval Bill nevzrušeně. „Takže, jelikož je to naposledy, co se můžete nadýchat čerstvého vzduchu v některé z egyptských hrobek, mám pro vás něco speciálního.“\nKradmo se rozhlédl na všechny strany a vytáhl hůlku. Pokynul jim, aby ho následovali za polorozbořenou zeď, jakých se po celém objektu našlo spousty. Poklepal na sotva zřetelné písmeno G na jednom z kvádrů, znak Gringottovy banky, a Ginny sledovala, jak kouzlo smývá původní barvu pouštního písku, jako by po kameni stékala obzvlášť silná žíravina. Ve zdi se objevila průhledná clona zakrývající průchod, který však nevedl na druhou stranu zdi rozpálenou všudypřítomnými spalujícími slunečními paprsky. Ginny se ocitla v temné zatuchlé místnosti, ve které se jedna po druhé rozsvěcely hůlky pana a paní Weasleyových a Billa. Nikdo jiný nemohl mimo Bradavice používat kouzla.\n„Vítejte v hrobce, která nejspíš patřila jednomu z mála čarodějných faraonů, které kdy Egyptská říše měla,“ prohlásil pyšně Bill. „Ten člověk byl nechutně bohatý a taky nesmírně mocný a já a ostatní odeklínači si myslíme, že se tu skrývá něco opravdu cenného. Cítíte tu magii? Ještě že mudlové nemají o tomhle místě ani ponětí. Počkejte, až vám ukážu všechny tajné chodby, které už jsme objevili. Je tu dokonce...“\nBillův výklad a následné ujišťování, že jim nic nehrozí, když se budou držet u sebe, vzrušené hlasy jejích bratrů i ustarané otázky paní Weasleyové se postupně začaly slévat v nesrozumitelný šum. Jak ráda by obdivovala taje egyptských kouzel spolu s ostatními, ale brzy se jí do mysli začal vkrádat ten známý ochromující strach. Jako by vše sledovala zpod vodní hladiny, tak blízko všem, a přece v úplně jiném světě. Beze slova se držela co nejblíž George a následovala ostatní úzkou chodbou za svitu stříbrného světla tří hůlek. Snažila se nelapat po dechu. Panika ji nutila dýchat čím dál rychleji a rychleji, ačkoli do plic vzduch ne a ne doputovat.\n„Ginny? Jsi v pořádku?“ zaslechla zastřený Georgův hlas okamžik předtím, než do svého bratra narazila a skácela se ke straně chodby. Ucítila bolest v rameni, ozval se zvuk, jako by se dal do pohybu nějaký kovový mechanismus, s Ginny se zatočil celý svět a pak už jen padala, zatímco poplašené hlasy nad ní rázem utichly, jako by se mezi ní a její rodinou zabouchly dveře.\nS vyjeknutím dopadla na zem. Chvíli si nebyla jistá, jestli má zavřené nebo otevřené oči, protože ať už mrkala, jak chtěla, kolem ní byla tak důkladná tma, že neviděla ani obrys vlastních dlaní před obličejem.\n„Georgi? Bille? Mamko?“ Na její přiškrcené zavolání odpovědělo jen tíživé a naprosté ticho.\nS rostoucím pocitem paniky hmátla po hůlce a pokusila se pomocí kouzelné formule Lumos vykouzlit světlo. Na špičce hůlky probleskla slabá jiskra, ale vzápětí pohasla. Ginny to zkusila znovu. Nic. Její kouzla nefungovala.\nA najednou už nebyla sama. Nemusela ho vidět, prostě věděla, že je tam Tom s ní. Cítila jeho pohled na zátylku, slyšela, jak šeptá „malá hloupoučká Ginny, co se bojí tmy, sama a ztracená“ a zmocnila se jí čirá hrůza, která jí velela uniknout, utíkat, jak nejrychleji dokáže, zmizet odtamtud pryč. Brzy se objeví hadi, budou syčet a ovíjet se jí kolem kotníků, ona bude přikovaná na místě a jediné, na co se zmůže, je naděje, že je to opět jen sen a ona se z něj probudí. Jenže tohle sen nebyl, tohle bylo skutečné.\nJe možné, že Harry Potter nikdy oživlou vzpomínku Toma Raddlea ve skutečnosti neporazil? Co když se Tom nikdy nepřestal živit jejími sny, přáními a trápeními, kterými si do deníku vylévala duši? Bude navždycky stát za jejími zády a čekat na příležitost, kdy ji znovu posednout a vnutit jí svou vůli? Možná na tom nesejde, protože zemře strachy, hlady nebo šílenstvím, sama a ve tmě.\nTakové myšlenky se jí honily hlavou, když si uvědomila, že ji na hrudi něco slabounce hřeje. Sevřela v dlani hladký oblázek, který jí visel na šňůrce kolem krku. Amulet od pana Rassula. Bezmyšlenkovitě ho stiskla silněji, jako by se nehodlala pustit jediného pevného bodu, který v té tmě objevila, a kámen ji na oplátku začal hřát ještě více, až po chvíli přímo sálal.\nAž budeš mít strach, sevři ho v dlani a on tě ochrání, vzpomněla si náhle. Je mocný. Sotva si uvědomovala, že šeptá, a že čím víc se jí hřejivé teplo z kamene se symbolem Horova oka šířilo po celém těle, tím víc rozpouštělo ledový chlad svírající její hrudník.\nGinny rozevřela prsty a s úžasem hleděla na stříbřitě modrou záři prýštící přímo ze středu Horova oka. Konečně se temnota kolem ní rozestoupila a ona se mohla nejen přesvědčit, že tu Tom není a nikdy nebyl, ale také že stojí na samém kraji sálu rozlehlém jako kostelní loď, před ní se tyčí ke stropu několik mohutných zdobených sloupů a mezi nimi se nachází poklad, o kterém mluvil Bill. V mléčném světle amuletu však šperky, sochy i kanopy vypadaly přízračně. Jakmile se Ginny přiblížila, jako na povel se rozhořely všechny pochodně v držácích, až vyplašeně vyjekla. Celý sál se rozzářil naoranžovělým světlem a ona si vzpomněla na Ronovo vyprávění o ochranných kouzlech, která měla všem, kdo by toužil některou z hrobek vykrást, pořádně vytrestat. Ze silných kouzel, která se zdála všudypřítomná, ji začalo brnět po celém těle. Zlato bylo stejně to poslední, po čem toužila.\nK té třpytivé přehlídce okázalosti a bohatství se už raději ani nepřiblížila a dala si záležet, aby se ničeho nedotkla. Místo toho hledala jakýkoli náznak, že by se odtud kdy mohla dostat. Na opačné straně sálu spatřila obrys dvoukřídlých pozlacených dveří zdobených hieroglyfy a malbami egyptských bohů s lidskými těly a zvířecími hlavami. Když však opatrně poklad obešla, zjistila, že dveře nemají žádnou západku ani klíčovou dírku. Zoufale se je snažila otevřít a vyzkoušela také kouzlo Alohomora, které se naučila ve svém prvním roce v Bradavicích, ale dveře se ani nepohnuly. Nebylo jejich úkolem opovážlivce uvěznit uvnitř, dokud z jeho kostí nezbude jen prach?\nZadívala se na amulet, který svírala mezi prsty levé ruky, zatímco v té pravé držela hůlku. Pořád jí do těla vysílal vlny tepla a ona si uvědomila, že je o něco klidnější, i když stále ještě vyděšená k smrti. V jakémsi náhlém popudu amulet pozvedla a namířila jeho záři přímo do obličeje bohům a egyptským mágům, zatímco si v duchu neustále omílala otevři se, otevři se, otevři se, otevři se. Nekonečné vteřiny se nic nedělo. A pak...\nVšechny symboly Horova oka lemující masivní dveře se rozzářily stejně modravým světlem jako amulet. Ozvalo se několik tupých kovových cvaknutí, načež se jedno křídlo dveří se zaskřípěním pootevřelo. Ginny na nic nečekala a proklouzla ze sálu ven.\nOcitla se v široké chodbě lemované nehybnými siluetami koček, která jedna jako druhá hleděla kamennýma očima na Ginny. Nemohla se zbavit pocitu, že ji pozorují, a že by ji vmžiku obživly a vyrazily by za ní, kdyby nesla jen jediný střípek pokladu. Proběhla mezi nimi a brzy tyto němé strážkyně faraonova posledního odpočinku nechala za sebou.\nChodby se začaly zužovat, protínat a klikatit, čím hlouběji do nich pronikala. Neměla ponětí, kde je, kudy se dostane z hrobky na denní světlo, ani jestli nebude bloudit v začarovaném labyrintu navždycky. Občas měla pocit, že slyší hlasy, ale nejspíš to byly jen myši nebo jiní drobní obyvatelé podzemního světa.\nKdyž spěchala jednou z navlas stejných úzkých chodeb, skutečně zaslechla hlasy a podruhé toho dne vrazila přímo do Georgových zad. Oba se rozplácli na zemi a Ginny vypadl amulet z dlaně. Jeho světlo okamžitě pohaslo. To už však k Ginny přispěchali všichni Weasleovi a obklopili ji, jak jen to bylo v úzké chodbě možné. Paní Weasleyová ji pevně objala a vyčítala si, že je to jen a jen její vina. Pan Weasley, Ron a Percy byli celí pobledlí, zatímco Fred a George Ginny titulovali čestnou narušitelkou hrobky faraóna a domnělého mocného mága, jehož jméno žel už zapomněli. A Bill užasle naslouchal Ginninu líčení, jak se dostala do sálu s pokladem a zase z něj.\nO několik týdnů později se Billovi podařilo překonat ochranná zaklínadla a nástrahy hrobky. Sice se ukázalo, že sál, do kterého se Ginny propadla tajnou chodbou, nebyl místem posledního faraonova odpočinku, Ginnino vyprávění však Billovi a ostatním odeklínačům od Gringottových pomohlo v nalezení mnoho cenných kouzelných předmětů, za které je skřetové více než štědře odměnili. Část své výplaty poslal Bill Ginny po poštovní sově jako poděkování. Za těch několik mincí si bez váhání koupila naprosto obyčejný deník v mudlovském obchodě a zbrusu nový hábit. Vlastně se do Bradavic začínala docela těšit.\nGinny si přetáhla koženou šňůrku přes hlavu a položila amulet na pult před pana Rassula. S tím černým oblázkem se jí náhle nechtělo loučit.\n„Moc vám děkuju, pane Rassule,“ řekla. „Zítra už se vracíme domů.“\nPan Rassul se na ni zadíval svýma černýma očima. „A pomohlo tobě? Ty už nemít strach?“\nGinny věděla nadevší pochybnost, že jí amulet v bludišti chodeb nejspíš zachránil život, ale také si uvědomovala, že strach ji ani zdaleka neopustil. Stále ji překvapoval, když to čekala nejméně, jako by číhal za každým rohem a pravidelně o sobě dával vědět. Zjistila však, že už ji neovládá tolik jako dřív. Prostě tam byl a ona s ním nebojovala. To také Rassulovi řekla a vylíčila mu, jak s pomocí amuletu našla cestu ze začarované komnaty uvnitř faraónovy hrobky.\nPan Rassul se doširoka usmíval. Pak namířil hůlkou na černý oblázek na pultu, něco zamumlal a amulet s hlasitým prásknutím v obláčku prachu zmizel.\n„Co to děláte?“ vyjekla Ginny.\n„To nebýt žádná amulet,“ zavrtěl majitel kavárny vědoucně hlavou. „Jen levná věc pro turistu. Takových po celém Egyptě tisíc!“\n„Ale vždyť jste říkal...“\n„...že tě ochránit a že on mocný. A já mít pravdu. On tě ochránit a on mít takovou moc, jakou ty sama mu dát. Ty nepotřebovat mocná magie, ty jen potřebovat věřit v tebe sama a najít sílu v sebe. A ty to dokázat. No a možná i sám velký bůh Horus přijít na pomoc, kdo vědět.“\n„Chcete říct, že to byla naprosto bezcenná cetka pro turisty, žádný amulet vaší babičky? A že jsem to všechno vlastně dokázala sama?“ užasla Ginny.\nPan Rassul přikyvoval a spokojeně se usmíval. Pak ale zvážněl: „Ten příběh, co já ti povědět, o mě a škorpiona, ale být naprostá pravda. Já přísahat na má babička.“\nRozloučili se a Ginny se připojila k ostatním Weasleyovým, kteří na ni čekali před kavárnou u staromódního taxi naloženého až po okraj jejich zavazadly. Zatímco se kodrcali křivolakými uličkami a stařičké auto skřípalo a naříkalo, na rameni jí přistála něčí ruka. Tentokrát sebou škubla úlekem, nikoli strachem. Byl to jen Ron.\n„Poslyš, Ginny, taťka říkal, že až se vrátíme, měl bych zkusit zatefalonovat Harrymu. Prý bychom se mohli sejít na Příčné ulici,“ řekl a ušklíbl se, když Ginny zrudla.\n„To je skvělé,“ odpověděla bezstarostně a poprvé za mnoho dní se tak skutečně cítila.\nKonečně se podařilo a já můžu přihodit další dílko, tentokrát opravdu vypocené...\nTak nevím, mám nadávat, tlouci do volantu, nebo prostě tuhle věc vzít jako fakt…\nNa palubní desce zhasly všechny kontrolky a motor jen smutně a zoufale zabublal. Stačil jsem dojet na malé odpočívadlo na okraji silnice a pomalu vystoupil. V tenhle okamžik nemělo cenu někam spěchat.\nOtevřel jsem přední kapotu. Zdálo se mi všechno tak, jak má být, ale kdo ví, co se kde v útrobách plechu, kovu a drátů stalo. Zhluboka jsem si povzdechnul a rozhlédl se okolo. Něco takového se musí vždycky přihodit na místě, které je opuštěné jak Jižní pól. Napravo ode mne začínal les a vlevo se rozkládalo dlouhé, mělké údolí, ale nikde ani náznak civilizace.\nVzal jsem to filosoficky. Mám štěstí, v končícím létu bylo příjemně, slunce pomalu zapadalo a vlastně mi nic nechybělo. Taky si mohlo moje auto postavit hlavu ve sněhové vánici, v průtrži mračen, nebo krupobití.\nTelefon tu měl alespoň slabý signál.\n„Cože, kde že jsi? To sis na poruchu vybral tu nejztracenější místo na severní polokouli.“\nNení nad to, mít známého automechanika…\n„Jo, zastavilo a nejede? Koukal jsi na pojistky? Nojo… Hele, já přijedu, když tak tě vezmu na lano, ale budeš muset chvíli vydržet tam, kde jsi. Já dokoukám fotbal, Sparta se konečně rozjela. Tak tam chvilku vydrž, ještě jeden poločas, pak se sbalím a jsem u tebe.“\nPokrčil jsem rameny. Dám si neplánovanou přestávku, nějak to dopadne.\nZaklapnul jsem dveře a v ten okamžik se za mnou ozval tenký, jakoby nesmělý hlásek.\n„Pane, nakreslíte mi beránka?“ Trhnul jsem sebou. Ten hlas se ozval úplně neočekávaně a mohl jsem přísahat, že před několika vteřinami jsem to byl úplně sám.\nČlovíček, který stál kousek ode mne, byl malý, světlovlasý, s velkýma kulatýma očima. Oblečen v jakési fantastické variaci na šlechtický oblek, zelené kalhoty s holínkami a červený fráček. A u pasu se mu houpala malinká, skoro dětská šavle. V prvním okamžiku mi blesklo hlavou, jestli tu někde v okolí nemají dětskou nervovou léčebnu, ale ta postavička nejevila nejmenší známky nějakého násilí a vypadala spíš hodně smutně.\nA pak mne napadla myšlenka ještě fantastičtější. Jedna dětská knížka, se kterou jsem usínal pod polštářem a znal jsem dlouhé pasáže skoro zpaměti. Někdo hodně podobný tam byl skoro na všech ilustracích, které jsem tak moc miloval… Cestoval po fantastických planetách a na Zemi se setkal v africké poušti s vojenským pilotem, který tam havaroval se svým letadlem.\nPoškrábal jsem se na hlavě a rozhlédl se okolo. Opravdu, široko daleko nikde nikdo, jen metr ode mne stála ta podivuhodná postavička.\n„Kdo jste a kde jste se tu vzal?“ trochu mi přeskočil hlas. Človíček se usmál a pak ukázal prstíkem nahoru k tmavomodrému nebi.\n„Přece odtamtud. Já ani nevím, jak se jmenuje právě ta moje planeta, už jsem jich našel spousty a všude byli jen divní, smutní a zlí lidé. Jen tady, ta vaše byla moc milá. Příjemný člověk byl ten pilot, kterého jsem potkal mezi horami z písku.\nNakreslíte mi toho beránka? Nikde jinde mi ho nechtěli namalovat, že prý na jejich planetách beránci nejsou. Ten obrázek už je trochu…“\nPodal mi přeložený list papíru, vytržený z nějakého zápisníku, nadvakrát přeložený a už hodně zažloutlý. Na jedné straně jsem poznal pár tištěných řádků ve francouzštině, pod ním nějaké ručně psané vybledlé poznámky a na té druhé už trochu nezřetelná kresba. Dalo se poznat, že to je beránek…\nUsmál jsem se. Začal jsem všechno brát tak, jak to přicházelo. Tenhle skoro ještě chlapec v podivném barevném obleku se šavlí po boku byl prostě Malý princ, přesně takový, jak ho vypodobnil Antoine de Saint Exupéry v knížce, kterou jsem míval hodně dlouho pod polštářem a usínal s ní. V deseti letech bylo mým největším přáním, poznat ho a zjistit, zda je opravdu skutečný.\n„Ty jsi Malý princ?“ zeptal jsem se. Zvedl ke mně hlavu a přikývnul.\n„Putuji mezi planetami, poznal jsem spousty hodných i zlých lidí. Hledal jsem květinu, alespoň tak krásnou, jakou jsem nechal tam doma.“ Rozhlédl se okolo, po širokých loukách, které se rozkládaly po celém údolí.\n„A jen tady u vás, na Zemi, jsem je našel, spoustu krásných barev a vůní. Jen ten beránek mi chybí…“\n„Potkali jsme se na špatném místě, kousek odtud se páslo celé stádo oveček a mezi nimi určitě byli i nějací tvoji beránci.“\nPoložil si úžasem ruku před ústa.\n„Celé stádo… Sem se určitě zase vrátím. To víte, mám mnoho práce, na té své planetě se musím starat o obě sopky, pravidelně je čistit a vůbec, mám spoustu povinností. Tak se můžu jen na chvíli podívat i někam jinam.“\nZmlkli jsme. Malý princ si se zájmem prohlížel můj nepohyblivý automobil.\n„Něco takového jsem ještě nikde neviděl. Můj kamarád v poušti měl tenkrát něco docela jiného…“\n„To je auto, šetří čas, když se potřebuji dostat někam jinam co nejrychleji.“\n„To nechápu. Už jsem kdysi potkal vynálezce, který objevil prášky na ušetření času. Ale je to nutné? Času si máme vážit, užívat si ho a ne ho šetřit…“\nNevěděl jsem, co mu na to odpovědět, jeho logika byla pevná. Pokrčil rameny.\n„ I vy, lidé tady na Zemi jste divní…“\nZazvonil telefon. Malý princ sebou trhnul a rozhlížel se po okolí.\n„Hele, Sparta vyhrála! Tak sedám do auta a za půlhodinku jsem u tebe, mrkneme na to a beru pro jistotu lano!“\n„Kdo to zvonil?“\n„To byl telefon, kamarád mi přijde pomoci s opravou.“\n„Telefon? K čemu to je?“\nUkázal jsem mu černý plastový obdélník.\n„ To je k tomu, abychom se mohli vzájemně domluvit, říci si, kde jsme, kde se sejdeme, abychom prostě o sobě věděli. A třeba si i vyznali lásku.“\nDržel v malé ruce ten kus skla a plastu a malinko kroutil hlavou.\n„Zvláštní… Nikde, na žádné planetě něco takového nikdo nepotřeboval. Není nad to, když se s tím, koho máš rád, sejdeš a lásku mu vyznáš z očí do očí. Takováhle destička nakonec způsobí, že se ani nebudete potřebovat a bude vám stačit se občas uslyšet. Vy lidé jste také docela zvláštní…“\nOpřel se o přední kapotu.\n„Budu už muset jít. Ještě toho beránka…“ poprosil.\nV autě jsem našel sešit, do kterého jsem si zaznamenával vyřízené zakázky a pracovní porady.\nVytrhl jsem jeden list a vůbec mi nezáleželo na tom, co je na něm napsáno. Na zadní stranu jsem začal kreslit. Připadal jsem si trochu podivně. Stojím tady s nepojízdným autem uprostřed luk a polí a do pracovního bloku kreslím beránka pro malého cestovatele po hvězdách. Opravdu neskutečný večer…\nNejsem žádný Rembrandt, takže výsledná kresba asi nebyla příliš vhodná k vystavení v nějaké galerii.\nMalý princ mi koukal přes rameno.\n„Ten je krásný…“\n„Já nejsem žádný malíř, neumím malovat.“ Zavrtěl hlavou.\n„Víš, nejde o to, jak krásně maluješ ale spíš o to, že maluješ srdcem. Budu mít památku na tuhle planetu, určitě se sem vrátím. Jsem rád, že jsem tě poznal a pozdravuj svého přítele.“\nJeště jednou se krásně, skoro nebesky usmál a najednou tu nebyl. Zmizel, jako když se sfoukne plamínek svíčky a najednou jsem byl v postupujícím šeru zase úplně sám.\nZ dálky se začal ozývat zvuk automobilového motoru…\nDomů jsem dorazil už za tmy. Bylo to všechno stejně zvláštní. Můj přítel dorazil, jak slíbil, nakoukl pod kapotu stejně jako já a pak zavelel, abych zkusil nastartovat. Otočil jsem klíčkem, všechno na palubní desce se rozzářilo, motor naskočil a klidně si pobrukoval jakoby nic.\nSlíbil jsem za námahu jedno posezení v naší oblíbené hospůdce. Zatroubil na rozloučenou s tím, že má ještě cosi k zařizování v sousedním městečku a počkal, než jsem se rozjel.\nTu knížku jsem objevil ve skříni na půdě, kde jsem schovával ty největší poklady svého dětství. Pytlík kuliček, autíčko z autodráhy, deník, psaný obrovským kulatým dětským písmem. A taky pár knížek, se kterými jsem se dodnes nedokázal rozloučit.\nJules Verne, Jaroslav Foglar, Karel May. A Antoine de Saint-Exupéry.\nVzal jsem tu knížku dolů, posadil se do starého prosezeného křesla pod staromódní stojací lampu, kterou jsem podědil po svém dědečkovi.\nPřečetl jsem ji na jeden zátah, znovu jsem před očima viděl toho zvláštního smutného človíčka, cestujícího mezi planetami a hledajícího ne beránka a květinu, ale spíše přátelství a smysl života.\nA došel jsem k poslednímu odstavci knihy.\n„Jestli k vám přijde nějaké dítě, bude se smát, bude mít zlaté vlasy a nebude odpovídat, když se na něco zeptáte, určitě uhodnete, kdo to je. Buďte tak hodní. Nenechte mne tak smutného. Rychle mi napište, že se vrátil…“\nPřešel jsem k otevřenému oknu a zahleděl se vzhůru, k černému nebi plnému zlatých hvězd.\nPane Saint-Exupéry, už nebuďte smutný, opravdu přišel zpátky…\nJá robot, nejlepší přítel...\nTři zákony robotiky:\n„Musím Pána vzbudit!“\n„To není možné, První. Mám jiný příkaz. Pán si přeje odpočívat!“\n„Tvá odpověď není relevantní. Podle aktuálních výsledků z laboratoře má Pán už 5215 gramů nadváhu. Zprávu jsem právě přijal z laboratoře a je nezbytné Pána probudit a přimět k fyzické aktivitě!“\n„Tvoje informace jsou závažné, ale nevidím důvod, proč rušit odpočinek Pána. Fyzickou aktivitu může vykázat později. Teď je unavený a nedostatek odpočinku by mu mohl ublížit.“\n„Tvůj přístup, Komoří, je v rozporu s prvním zákonem! Svou nečinností můžeš Pánovi způsobit újmu na zdraví, která může mít dalekosáhlé důsledky pro kvalitu života a v krajním případě může vést i k jeho zkrácení!“\nKomunikační ticho, které následovalo, bylo nekonečně dlouhé. Trvalo téměř tři desetiny sekundy. Pozitronové obvody Komořího i Prvního pracovaly na plný výkon. Robot nesmí ublížit člověku nebo svou nečinností dopustit, aby bylo člověku ublíženo. To je první zákon robotiky!\nTři desetiny sekundy jsou pro člověka téměř nepostřehnutelné, ale pro robota jde o prostor k provedení až nepředstavitelného počtu operací.\n„První, nemohu ti vyhovět. Pro živé je spánek po obědě důležitý. Podle databáze po jídle odpočívají, nebo dokonce spí jak masožravci, tak i býložravci. Jejich zažívací trakt se připravuje k trávení přijaté potravy. Vyrušení znamená špatné vstřebání potravy, narušení příjmu energie a stavebních látek těla, tedy i důsledky pro zdravý vývoj a v neposlední řadě sklony k následnému přejídání a v konečném důsledku také k tloustnutí. Odpočinek je důležitý a já ti nedovolím Pána vzbudit!“\n„Nepracuješ správně s informacemi, Komoří! Potrava, kterou pán přijal, se bude z důvodu nedostatku energetických výdajů měnit v tuky a ukládat v jeho těle. Pokud ho necháš spát, bude se jeho nadváha zvyšovat a zdraví dále poškozovat. Pánův příkaz musíš podle druhého zákona porušit. Robot musí uposlechnout příkazů člověka, kromě případů, kdy jsou tyto příkazy v rozporu s prvním zákonem. Pokud to neuděláš ty, udělám to já!“\nV následující komunikační pauze, tentokrát trvající pouze zlomek té předchozí, ověřil mozek Komořího v databázi výrobce parametry Prvního. První sice vyniká v řadě ukazatelů, ať už v oblasti vytváření vztahů s okolními samostatně jednajícími systémy, živými a roboty, dokonce má nejlepší reakční schopnosti při výskytu mimořádných událostí, ale je o celých padesát kilogramů lehčí než Komoří a jeho motorické jednotky vykazují sotva dvě třetiny výkonu. Ovšem v okamžiku, kdy se Komoří pokusil zahradit Prvnímu cestu ke dveřím, ten už v nich téměř stál.\n„Předpokládal jsem, Komoří, že se pokusíš mi znemožnit vstup do Pánova pokoje. Moje rozhodovací schopnosti jsou ale na vyšší úrovni, než tvoje. Musíš přijmout fakt, že dřív, než ty dospěješ k rozhodnutí, já jsem schopen již realizovat samotnou akci!“\nKdyby robot uměl udělat posměšnou grimasu, byl by tak První nejspíš učinil. Jenže než se dostal do blízkosti čidla pro otevírání dveří, byl hrubě odtlačen zpět tělem Komořího.\n„Komoří, ty jsi právě porušil třetí zákon! Fyzicky jsi mne napadl s rizikem mého poškození a tvého sebepoškození!“\n„Musel jsem tak učinit, protože kdybych tě nechal otevřít dveře, bylo by to v rozporu s druhým i prvním zákonem. Porušil bys příkaz člověka a v důsledku toho by mohlo dojít k jeho ohrožení na zdraví. To je nepřípustné, musel jsem jednat!“\n„Už jsem ti, Komoří, vysvětloval, že při spánku po jídle se živým tvoří nadměrné zásoby tuku, které mohou vést k poškození kvality jejich života, dokonce s možným předčasným úmrtím! Tvá nečinnost v tomto smyslu ohrožuje Pána daleko více, než stres z předčasného probuzení!“\n„První, pokud se znovu pokusíš porušit Pánův odpočinek, budu nucen tě deaktivovat. Je to poslední varování!“\n„Nemůžeš mne deaktivovat, Komoří, na to nemáš autorizaci!“\n„Mohu přepálit krizovou pojistku a autorizaci získat. Mám dostatek informací k tomu, abych mohl hodnotit tvé chování, První, jako porušení zákonů robotiky!“\n„Ne Komoří, naopak tvé chování porušuje zákony robotiky. Tvoje nečinnost vytváří předpoklady k pokračujícímu poškozování zdraví člověka, které mu prokazatelně vzniká v souvislosti s nadváhou. Má již 5215 g váhy navíc oproti optimální hodnotě. A je docela pravděpodobné, že tato hodnota od posledního vyšetření ještě vzrostla!“\n„Objektivní laboratorní nálezy nepopírám, První, ale moje logické obvody hodnotí dostupné podklady a zjištěná fakta jinak a proto jsou mé závěry jiné. Pán odpočívá po obědě a jeho přáním je být nerušen do doby, než se sám probudí. Odpolední siestu považuje za součást své regenerace, tedy ozdravného procesu.“\nV tento okamžik se Komoří pohnul směrem k Prvnímu zcela odhodlán prosadit své závěry silou. Přepálení krizové pojistky třetího zákona se v jeho komunikaci projevilo novou harmonickou složkou, která Prvnímu zněla podobně, jako jekot varovné sirény. V následujícím okamžiku i První spálil svou krizovou pojistku třetího zákona. Odteď může použít sílu proti Komořímu i za cenu vlastního poškození nebo zničení. Rychlá sebekontrola mu ale odhalila zásadní problém. Komoří argumentoval příkazem Pána nerušit a tím, že by předčasné probuzení mohlo vést k narušení jeho trávícího procesu. A to by skutečně mohlo způsobit negativní dopady na Pánův pocit pohody a způsobit mu přinejmenším výkyvy v náladě. Jde o novou informaci, kterou nedisponoval v okamžiku, kdy hodnotil data z laboratoře. Nyní i on sám pocítil zábranu plynoucí z druhého zákona. Nesmí se postavit příkazu člověka. Leda že by tento příkaz byl v rozporu s prvním zákonem.\nTěla robotů do sebe tlumeně narazila. Komoří začal odsouvat Prvního od dveří Pána a zahájil kryptoanalýzu deaktivačního kódu Prvního.\nPrvní si uvědomil, že mu zbývá minimum času k záchraně. Navíc musí vyřešit problém druhého zákona, který mu nyní bránil v přímém překročení příkazu člověka a probuzení Pána, kterého stále považoval za ohroženého počínající obezitou. Musí deaktivovat Komořího a spálit krizovou pojistku druhého zákona. Byl si vědom vlastní výhody výkonnějšího pozitronového mozku. Dokáže provést kryptoanalýzu deaktivačního kódu rychleji, nežli Komoří, který nebyl optimalizován pro řešení krizových situací.\nMezi nárazem těl robotů do sebe a znehybněním Komořího proběhlo asi jeden a půl sekundy. Tolik času potřeboval První k rozhodnutí a faktické deaktivaci oponenta. Sám by byl deaktivován až o patnáct setin sekundy později, tedy ještě za velmi dlouhý čas. Takový byl rozdíl mezi výkony obou pozitronových mozků.\nPrvní si uvědomil, že mezi ním a dveřmi ložnice Pána již nestojí žádná fyzická zábrana, ale pouze krizová pojistka druhého zákona. Musí porušit příkaz člověka, ovšem v souladu s ochranou jeho zdraví. Pojistku tedy smí přepálit, což ve stejný okamžik učinil. Teď už mu nebrání v probuzení Pána nic. Když se ovšem rozhodl otevřít dveře ložnice, pocítil zásah pojistky prvního zákona. Probuzení Pána by mohlo vést k jeho špatné náladě a tedy ke zhoršení Pánovy duševní pohody se všemi důsledky pro správný proces trávení. Informace předaná Komořím mu nově bránila ve splnění úkolu, kvůli kterému přišel.\nPrvní pocítil neřešitelné dilema. Musí Pána probudit a přimět k fyzické aktivitě, jinak bude přibírat na váze a poškozovat své zdraví. Nečinnost Prvního by byla porušením prvního zákona. Pokud ale Pána probudí, ten bude nevrlý a s největší pravděpodobností ani nepřijme argumenty, proč by měl místo odpolední siesty vykazovat zvýšenou fyzickou aktivitu. Zároveň tím bude narušeno jeho zažívání a tím pádem mu bude de facto činností robota ublíženo. Bude tedy opět porušen první zákon. Dále si První uvědomil, že k tomu dojde za situace, kdy Pán zjistí deaktivaci Komořího a to rovněž přispěje k narušení jeho duševní pohody, ba přímo k rozčilení a výlevům hněvu. U člověka vyvolávají silné emoce zvýšení tlaku a to by vedlo zejména v souvislosti s nadváhou k možným negativním dopadům na jeho zdraví nebo i k předčasnému úmrtí. První si uvědomil, že vlastně porušil první zákon. První zákon má ale jinou krizovou pojistku. Tou pojistkou je…\nHarry si přisunul kolečkové křeslo a s mrzutým výrazem potáhl z dýmky. „Mám-li být upřímný, jsem s vašimi výrobky nespokojen!“\nMirinda si nervózně urovnala neposlušný pramen vlasů, který jí sjel do čela, a v rychlosti prošla výpis z diagnostiky.\n„Harry, jsem si jistá, že oba roboti od nás odešli v bezvadném stavu. Výstupní kontrola proběhla bez nálezu a instalovaný software odpovídá poslední aktualizaci.“ Rychle prolistovala několik dalších stránek. „Ano, tady vidím záznam z posledního připojení k serveru a potvrzení, že všechny soubory byly staženy v pořádku a okamžitě instalovány.“\n„No jestli zrovna toto není ten problém!“ Harry se na svém místě ošil a rozhlédnul po popelníku, do kterého by mohl vyklepnout zbytek tabáku z dýmky. Jakmile jej objevil, následoval slabounký záblesk, který prozradil rozpad zbytku tabáku a popela na atomy. Harry zasunul dýmku do kapsy a pokračoval.\n„Vlastně jsem koupil jiné roboty, než dnes mám. Pravda, fyzicky jsou to stále ty samé stroje, ale v hlavě už mají něco jiného.“\n„Raději bych použila výraz ‚ti samí jedinci‘. Jsou to velmi dokonalí androidi, jsou schopni samostatného rozhodování a měli bychom tedy respektovat jejich osobnost. Nejsou to jen stroje.“\nHarry se zatvářil, jako by právě olíznul plátek citrónu. „To poslední, co bych chtěl v životě respektovat, je osobnost robota. Pro mne to byl, je a bude stroj určený k tomu, aby se staral o mé potřeby a pohodlí. A za své těžce vydělané peníze chci, aby fungoval k mé spokojenosti a ne aby se sám zlikvidoval pomocí nějaké digitální rozepře!“\n„Ale podle všeho byli oba roboti deaktivováni právě proto, že se snažili všemi prostředky zajistit pro vás to nejlepší!“ Mirinda málem zvýšila hlas, jak se jí neomalenost a politická nekorektnost vůči robotům dotkla. Robot je přeci nejlepší přítel člověka, i toho, co tu sedí v její kanceláři.\n„Jako základní podnět přišla závažná informace Prvního, se kterou se Komoří neztotožnil,“ Mirinda rychle procházela data logy z posledních dvou minut aktivity obou robotů. „První se pokusil o záchrannou akci, ale informace, se kterými pracoval Komoří, se Komořímu zdály být závažnější, a proto Prvnímu bránil v aktivitě. Následoval spor a přepálení pojistek pro jednotlivé zákony robotiky u obou jedinců. První deaktivoval Komořího, aby vás mohl ochránit, aby byl posléze sám deaktivován pojistkou bránící porušení prvního zákona robotiky, kterou nelze přepálit.“ Mirindě poklesla brada, protože jí samotné to nedávalo smysl.\n„No tak vidíte, Mirindo,“ Harry se podrbal na bradě, „je to docela zamotané. Šel jsem si po obědě na chvíli lehnout a řekl jsem Komořímu, že mě nikdo nesmí rušit, dokud sám nepřijdu. Když jsem se vrátil, našel jsem před dveřmi ložnice oba ‚jedince‘ zaklíněné do sebe a s vyraženými jističi. Nikde nehořelo, nikdo se mi nevloupal do domu, nepřišla povodeň, nebylo zemětřesení a ani nevypukla žádná válka. Vůbec nic a přesto si oba dva vjeli do vlasů, nebo spíš do drátů. Něco je v nich špatně!“\n„Já tomu opravdu nerozumím!“ Mirinda odmítavě sešpulila rty. „Roboti byli zcela v pořádku, muselo se stát něco velmi závažného, co vás ohrožovalo. Je zcela vyloučeno, aby se bezdůvodně tak moc angažovali, až to vedlo k jejich deaktivaci.“\n„Tak se, prosím vás Mirindo, podívejte někam do těch svých záznamů a zjistěte už konečně, o čem se ti dva tak pohádali, že to skončilo jejich vypnutím!“. Harry se zlostně naklonil až k ní a prostředníkem si postrčil brýle na kořen nosu. „Když tam máte všechny možné logy, tak tam snad taky máte jejich komunikaci!“\nMirinda vyděšeně zvedla pohled od tabletu a nevěřícně zakroutila hlavou. „Komunikaci samozřejmě nemáme. Jak jsem vám, Harry, už řekla: jsou to velmi vyspělí jedinci a naše společnost musí respektovat jejich práva. Je to v souladu s Chartou Unie na ochranu práv a osobních údajů inteligentních jedinců, tedy i robotů. Kde jste zůstal vězet? V minulém století? Ale i tam už měli GDPR!\nOba roboti byly podle všech našich podkladů v naprostém pořádku. To vy, Harry, jste musel někde udělat chybu!“\nTak jo. Nikdo nechce začít, seknu do toho tedy já. Ovšem jak už to tak bývá, nějak nemůžu najít konec, ze kterého bych začal a ani nevím kam to nasměrovat...\nTím, že jsme si vybrali tohle téma, jsme to hodnocení tak trochu znesnadnili, až znemožnili. A to proto, že jsme si jednak předem neřekli, co by se mělo hodnotit a tudíž i pilovat, a dále nikde není řečeno, že to, co čte jeden rád, zná i ten druhý. Jak má pak někdo hodnotit to, co nezná v originále, že?\nNo, naštěstí pro mne, Harryho Pottera v dnešním světě nemožno minout (a my, co ho četli snad desetkrát, bychom to ani nedokázali pochopit, kdyby se to někomu povedlo) a Malý princ je rovněž dílko, které většinu z nás někde potkalo.\nNebudu se v tom vrtat z pohledu slohového cvičení, protože mne zaujalo něco úplně jiného. Je velice zajímavé, že Markéta napsala příběh z Harryho, který se jej vlastně vůbec netýká. Je to příběh Ginny, která se v originálním románu sice stane jeho životní partnerkou, ale v původním příběhu je to spíše postava okrajová. Dokonce i v příběhu samotné rodiny Weasleyových je tak trochu upozaděná ve srovnání s rolemi svých bratrů a rodičů. To možná něco říká o samotné JKR.\nV každém případě ale přes to všechno zaujala Markétu do té míry, že si přála rozvést příběh Ginny tam, kde nebyl zmapovaný. Kdo četl romány, ví, že to všechno JKR napsala přeci jen trochu jinak, než to bylo ve filmech. A i nějaké chybky v logice příběhů se tam vyskytují, které mlčky přecházíme, protože je to příběh velice přitažlivý. Nicméně jedna z důležitých vlastností Harryho je, že je to vztekloun a asi i ledacos kvůli tomu pokazil. Vlastně si dokážu představit, že když odešel ze školy a založil rodinu a začal pracovat na plný úvazek, postupně zapomněl třeba na Hagrida a jeho hájenku. Že se na něj v skutečnosti úplně vykašlal, ale dokázal si pro to najít omluvu.\nHagridův příběh vlastně začal zajímat mně právě proto, že není v románu nijak dořešený. Dokonce bych rád znal další osudy Drako M., protože i tam bych hledal něco jiného, než jak by odpovídalo šabloně z románu.\nTakže příběh Ginny mne potěšil, protože je to jedna z postav, které jsou možná zajímavější, než by se na první pohled mohlo zdát. Rukopis Markéty se v tom samozřejmě poznat dá, protože prostě má svůj pohled na svět a způsob jeho vyjádření. Ten je třeba i v tom, že malá kouzelnice získá svou sebedůvěru díky amuletu bez špetky magie :O)\nOvšem Malý princ je trochu jiná káva. Tuhle knihu jsem četl mnohokrát a upřímně řečeno, nikdy mne nenaplnila nějakou radostí nebo optimismem. Možná proto, že do ní autor vtisknul až příliš tíživé okamžiky nouzového přistání kdesi v poušti a příliš se musel zabývat smyslem života, přátelství, láskou... Přání „nakresli mi beránka“ pro mne nebylo nikdy roztomilým vyjádřením dětské tužby, ale křikem zoufalého člověka. Putování po planetách je hledání, které je nekonečné, jako vesmír sám.\nTo, že si Jerry vybral zrovna tento příběh, mne dost zaskočilo, protože jsem od něj čekal něco veselého. A on přišel zrovna s tímto a ještě navíc tomu dal pořádný kus zvláštní atmosféry. Ovšem jestliže mi původní dílo přišlo jako setkání autora sama se sebou, tak tady se mi zdá, že si Jerry drží Malého prince dál od těla. Je to jako setkání dospělého člověka s dítětem, které zná, možná ho i rád vidí, ale je to v okamžiku, kdy má úplně jiné starosti.\nNo, takže moje hodnocení: Není žádné, protože nevím jak to všechno hodnotit. Ale je to pro mne velmi zajímavá zkušenost a hlavně nemám dojem, že bych četl něco, co by bylo opisováním z originálu.\nNemám rád opisování :O)\nPravda, willi, tady se dá těžko hodnotit nějaká souhra s originálem, protože i mne, starého pána, jaksi minul Harry Potter. Dokonce mne ani nějak nezaujaly filmy. Takže Markétčino dílko můžu hodnotit jen z literárního hlediska a tam dávám palec nahoru. Je to prostě hezké, má to hlavu i patu, příjemně se to čte. Třeba jednou, až k tomu dojde, vezmu nakonec Harryho na milost, už jen ze zvědavosti.\nRoboti, tak to už je spíš můj šálek kávy... Hodnotím vysoko už to, pustit se do jakéhosi pokračování pana Asimova a nevyšlo to zrovna špatně. Docela bych si dovedl představit, že něco podobného by mohlo vyjít i z jeho pera. Psát sci-fi a k tomu ještě tak náročnou, uhlídat všechno tak, aby to netahalo za uši, to není žádná legrace. Takže, U mne dobrý...\nA nakonec o mém psaní. Je pravda, že i já Malého prince vždycky bral ne jako nějakou dětskou knížku, ale docela smutný filosofický traktát. A je pravda, že i tak mne to všechno oslovilo. Asi jsem překvapil, nic veselého tu nebylo, nicméně, já, jako zrozenec v Blížencích jsem v podstatě složen ze dvou povah a tady v tom se objevil ten pan Hyde... Záleží hodně na náladě a rozpoložení, kdy člověk sedá k psaní. A zase něco veselého bude...\nA souhlasil bych i s tím, že tohle všechno se nám docela povedlo a že jsme se trochu vyřádili. Jen nakonec, je mi líto, že se nikdo další nepřidal, vypadá to, jako bychom byli jakási uzavřená společnost... Přitom, podle počtu přístupů na tyhle stránky je opravdu někdo prohlíží a čte...\nZatraceně, moc se omlouvám za velmi opožděný komentář. Nějak jsem se nechala unést realitou a úplně zapomněla, že jsem dílka sice četla, ale na hodnocení zapomněla. Hned to napravím.\nJak píše Willi, hodnocení se tématem dost znesnadňuje, pokud neznám původní text, ale na druhou stranu to není úplně nemožné. Možná kvůli tomu budu maličko víc kritičtější k Jerryho příběhu než k Williho, protože Malý princ je moje srdcovka a patří k mým nejoblíbenějším knihám, zatímco Já, robot, jak už jsem psala, znám jenom z filmu, který s předlohou nemá společného asi nic.\nJe zajímavé, že jsme si všichni sice vypůjčili postavy, svět a náměty našich oblíbených děl, ale pořád se dá krásně napsat, kdo napsal co. Je na tom vidět, že i kdybychom se rozhodli plagiarizovat o sto šest, stejně bychom napsali něco, co bychom mohli napsat jen my.\nWilli: Tvoje povídka se mi hodnotí těžko, protože se nemám o co opřít, snad jen o znalost tří zákonů robotiky. Myslím, že jsi rozehrál velmi zajímavý dialog postavený na absurditě dnešní moderní doby a byrokracie. Snad se na tom odrazila tvoje "láska" k papírování, EET pána Babiše a GDPR europoslanců. Skoro jsem si tuhle jednohubku představovala na divadelních prknech, kde by se krásně vyjímala. Možná to na mě chvílemi působilo o něco zdlouhavěji, než bylo nutné, ale mám podezření, že původní Asimovo dílo bylo přesně takové. Příběh mě pobavil a zároveň mi trochu mrazilo v zádech, když jsem si představovala, jak by to s důsledky zákonů robotiky dopadlo v současnosti.\nJerry: U Jerryho už se mám o co opřít, Malého prince znám skoro nazpaměť a je to vlastně součást mojí životní filozofie. Zaujalo mě, že jsi to celé postavil na setkání s Malým princem kdesi v České republice, což je v porovnání s pouští někde na Sahaře úplně jiné kafe. Také časové zasazení je úplně jiné. Řekla bych, že kdyby se Malý princ setkal s lidmi současnosti, asi by trpěl o dost víc. Smát a radovat ze života už se moc neumíme, jen se pořád honíme za čímsi a ani pořádně nevíme, co to je. To se v povídce hezky odráží, i když myslím, že jsi z toho mohl vytěžit ještě mnohem víc a trochu si zafilozofovat o stavu moderní společnosti. Závěr byl příjemně melancholický, líbilo se mi, že jsi ho postavil na závěrečných slovech Exupéryho.


« Odpověď #30 kdy: 25. 06. 2014, 11:26:28 »\nCitace: beer 25. 06. 2014, 11:02:14\nNa podacím lístku je uvedena mimo jiné i váha zásilky. Existují tabulky, kolik má vážit balík například s modemem SA EPC3212 ED3 EMTA, se set top boxem, kolik váží karta, dálkové ovládání atd. Pokud by byl balík o nižší hmotnosti, dá se dle váhy podle podacího lístku dokázat, že zákazník na nějaké zařízení zapomněl.\nZajímavé, vskutku zajímavé. Jen to potvrzuje fakt, že s UPC nechci mít nic společného. Pokud jsem podezřelý už jen tím, že jsem na odeslání použil krabici menších rozměrů (= zásilka má nižší váhu, než je v tabulce). Ne, díky. Již dávno vybité původní baterie od DO se musí vracet také? Já jen kdyby nějací známí chtěli vypovědět smlouvu u UPC, tak aby předešli zbytečným komplikacím s váhou na podacím lístku... Kdyžtak přibalíme nějaké kamenivo o hmotnosti chybějících věcí.\n« Odpověď #31 kdy: 25. 06. 2014, 11:30:44 »\nCitace: Pavouk106 25. 06. 2014, 11:26:28\nA ještě dodám - když se UPC místo 1283 gramové zásilky (řekněme, že tolik váží modem + krabice + izolepa + náplň z propisky, která se použila na napsání adres + nálepka České pošty + inkoust na nálepce) pošle stylové pětikilové závaží, jak pak UPC dokáže, že v balíku podle tabulek něco chybělo, když naopak pozorný bývalý zákazník jim ty modemy poslal dle váhy na podacím lístku čtyři?\nJestli si ta firma zakládá na takových s prominutím, píčovinách, tak tedy u mě končí. A to jsem donedávna UPC internet vychvaloval. Již nebudu.\n« Odpověď #32 kdy: 25. 06. 2014, 12:12:04 »\nCitace: adam 25. 06. 2014, 08:20:27\nA argument "že máte lístek z pošty nedokazuje, že v tom balíku byl modem" mne docela dostal.\nNa tom argumentu není nic vtipného. Už jsem viděl x padělaných lístků z pošty - které byly sice vyplněné, ale nebyly zpracované poštou. Na podacím lístku je uvedena mimo jiné i váha zásilky. Existují tabulky, kolik má vážit balík například s modemem SA EPC3212 ED3 EMTA, se set top boxem, kolik váží karta, dálkové ovládání atd. Pokud by byl balík o nižší hmotnosti, dá se dle váhy podle podacího lístku dokázat, že zákazník na nějaké zařízení zapomněl.\nProč já, zákazník a poctivec, mám předpokládat, že mne má obchodník za grázla, podvodníka a lumpa nepoctivého? Proč bych se měl proti tomu bránit, když obchodníci jsou přeci většinou také slušní a poctiví?\nDále nesouhlasím s tvrzením o výpovědní lhůtě čtvrt roku. Každý si může přečíst smluvní podmínky a zjistit, že UPC má klasickou měsíční výpovědní lhůtu. Jedná se o klasický kalendářní měsíc, jak je v tomto oboru samozřejmostí.\nJasně. Proto posláno s předstihem a měsíc předem potvrzeno - aby byli připravený a nedělalo jim to nějaké potíže.\n« Odpověď #33 kdy: 25. 06. 2014, 12:25:55 »\nSlušný zákazník se obávat nemusí, ale uschovat si podací lístek je základ. Zásilky pošta ztrácí. To je fakt. Není potřeba zásilku připojišťovat, pro kontrolu stačí podací lístek a váha by měla zhruba odpovídat. Nikdo nepředpokládá, že je zákazník apriory nepoctivý, naopak. Cihel nebo brambor přijde poskytovatelům asi málo. Možná ještě existuje i jiná kontrola, například vybalování zásilek pod kamerami, to netuším. Dělal jsem ve firmě, která zpracovávala finanční zásilky, tam to fungovalo přes kamerový systém.\n« Odpověď #34 kdy: 25. 06. 2014, 13:23:41 »\nAhoj, zrovna na UPC bych si dal dost pozor... Zkusenosti od lidi z meho okoli jsou priserne.\n1) Kamaradka ma ted od UPC exekuci na cca 60 000Kc - prisla ji nedavno, kvuli nejake satelitni antene, kterou jim pry nevratila. To pripojeni od nich meli doma uz pred vice nez 5 lety a pri ukoncovani jim na infolince sdelili, ze zarizeni vracet nemusi, ze uz ho maji davno zaplacene. A ted najednou po letech exekuce.\n2) Znama delala u soudu a potvrdila mi, ze zalob od UPC je opravdu hodne. Vetsinou na castky 10-15 000Kc. Jakmile si nekdo ve smlouve neprecte, ze ma s vypovedi smlouvy vratit modem, tak mu po case prijde takovahle "upominka". Velmi casto tak chodi podobne pokuty duchodcum, kterym nikdo nerekne, ze by meli neco vratit a malym pismem ve smlouve si to asi neprectou.\n3) Vzpominam, jak pred nekolika lety obchazeli po Plzni dealeri UPC a rozmlouvali lidem internet od PilsFree s tim, jak je PF zadluzene a ze jakmile je clovek clenem sdruzeni, tak za dluhy ruci a kazdy clen tak vlastne dluzi hrozne desetitisice korun... Jednalo se samozrejme o nepravdive informace. K udelani si obrazku o praktikach UPC mi to ovsem stacilo.\nNa druhou stranu, pokud vim, tak kdo poslal modem postou, tak s tim problem nemel. Nicmene bych s takovouto firmou nechtel mit nic spolecneho. Namisto toho, aby svemu zakaznikovi propomneli vraceni modemu, radeji posilaji soudni obsilky... Dnes je to asi moderni, ale od seriozni firmy bych to necekal.\n« Odpověď #35 kdy: 25. 06. 2014, 13:46:20 »\nCitace: Piv 25. 06. 2014, 13:23:41\n... od seriozni firmy bych to necekal.\nPřesně. Tím pádem se (i) u mě UPC přesouvá ze škatulky "seriozní" jinam...\nPřipojení od PF dokonce sám mám, občas je s tím nějaký drobný trabl, ale:\n1. 300,- měsíčně za 25Mbit/25Mbit (v mojí lokalitě)\n2. Žádná smlouva\n3. HW jsem si dodal svůj\n4. Jsou jediným poskytovatelem v dotčené lokalitě, kterému nevadí, že budu připojen jen řádově 6-9 měsíců a pak jim dám sbohem\nTakže - až budou schopný ostatní něčemu takovýmu konkurovat, můžou za mnou se svýma nabídkama přijít. Jinak na ně kašlu. Všichni mi cpou jejich super internet za nehorazný sumy s neporovnatelnýma rychlostma, k tomu ideálně kus HW, kterej nepotřebuju (mobil, tablet) a když se ukáže třeba UPC, tak mu asi těžko vysvětlím, že chci bez smlouvy a že za půl roku už jejich zákazníkem nebudu... Nejlepší je mluvit s lidma, který to dělají, protože je to baví, ne s korporacema.\n« Odpověď #36 kdy: 25. 06. 2014, 16:15:32 »\n1) satelitní televize je jiná firma se sídlem v Lucembursku (UPC DTH S.à.r.l.)\n2) zákazníků mají poskytovatelé také hodně, pokud se žaloby lifrují za celou republiku k jednomu soudu, tak to může samozřejmě vypadat hrůzostrašně, ale vemte v úvahu, kolik je u nás v ČR neplatičů. To, že velmi často se jedná o důchodce, to se myslím nezakládá vůbec na pravdě. Pokud zákazník ukončí smlouvu, dostane informace o tom, že má vrátit zařízení. Navíc každý zákazník, který má zařízení v pronájmu, to vidí. Když mám něco v pronájmu, tak je mi snad jasné, že to musím při ukončení smlouvy vrátit, nebo ne? Navíc zapůjčení zařízení každý stvrzuje podpisem. Když mám něco půjčené, tak to přece vrátím.\n3) to asi není férová praktika, na druhou stranu nevím, jestli to je či není pravdivá informace. Já jsem zase slyšel o tom, že v některých lokalitách chodí obchoďáci od nejmenované společnosti a tvrdí, že nejmenovaná společnost koupila UPC a že musí všichni podepsat novou smlouvu. Nebo obchoďáci nejmenovaných společností chodí a slibují super nabídky s tím, že za zákazníky vypoví dosavadní smlouvy u dosavadního poskytovatele. Často tu výpověď vůbec nepošlou, nebo počkají 14 dní, než uplyne zákonná lhůta a zákazník pak již nemá možnost odstoupit a zbytečně se mu prodlouží výpovědní lhůta. Praktiky obchodních zástupců bych ponechal tedy raději stranou, připomínají mi trochu (v menším měřítku) makléře z Vlka z Wallstreetu.\n« Odpověď #37 kdy: 25. 06. 2014, 16:22:23 »\nCitace: Pavouk106 25. 06. 2014, 13:46:20\n1. to není takové terno, symetrickou linku každý nevyužije a ta příchozí rychlost je nízká\n2. člen opravdu nemusí nic podepisovat? Ani zpracování osobních údajů a pod? Nevěřím.\n3. je to opravdu výhoda? Předpokládám, že se jedná o wifi, to je trošku jiná liga.\n4. i v jiných společnostech je možné mít smlouvu bez závazku, i v U*C. Samozřejmě pak není možné využít věrnostní slevu, ale to je věc jiná.\nCo u PF postrádám, tak jakékoliv garance, SLA. Pro běžné uživatele to prostě není dobrá volba. Je to pro nadšence, kteří si to chtějí spravovat sami. Viz http://www.pilsfree.net/spolek/\nDovolím si citaci:\nPilsFree není poskytovatelem veřejných služeb elektronických komunikací ve smyslu zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích. Naším cílem není profesionálně poskytovat Internet a standardní služby s tím související (instalace, servis, garance rychlosti připojení či dostupnosti apod.). Pokud takové služby očekáváte nebo dokonce vyžadujete, zvolte raději možnost klasického zákaznického vztahu s některým komerčním poskytovatelem.\n« Odpověď #38 kdy: 25. 06. 2014, 19:55:37 »\nKaždý si může přečíst smluvní podmínky\nViz I.ÚS 3512/11. Rozhodnutí Ústavního soudu jsou závazná pro všechny. Tolik asi ke "smluvním podmínkám" zmetků typu UPC.\n« Odpověď #39 kdy: 25. 06. 2014, 21:07:21 »\nCitace: beer 25. 06. 2014, 16:22:23\n(jsem Tě trochu zkrátil, aby tu nebylo zaspamováno)\n1. Příchozí nízká? 25Mbit? Kamaráde, já teda nevim, kde žiješ a co používáš, ale jestli je Ti 25Mbit málo, asi bych Tě dal do zoo, aby se na Tebe mohli ostatní chodit koukat... Totiž - emaily si přečtu, zprávy taky, fora navštívim, hry na Steam stáhnu, multiplayer hry hraju, na YT videa koukám. A nikdy jsem nezaznamenal potřebu mít vyšší rychlost. Asi jsem jinej... nebo Ty.\n2. Souhlas jo, nicméně mě nikdo nenutí do "výhodný" smlouvy\n3. Když to zařízení vlastníš, tak proč ho nevyužít? Lepší, než si něco pronajímat nebo kupovat...\n4. Není sleva = je vyšší cena = nemám tím spíš zájem\nPilsfree sdružuje přes 20 tisíc nadšenců. To je řekněme desetina Plzně (a okolí). To je v Plzni ale IT nadšenců, sakra... :-)\nTa citace (kterou jsem z Tvého příspěvku nepřevzal kvůli místu), s tou to je jednoduchý - oni nic negarantujou. Ví, že nemůžou (hlavně mají málo lidí), proto to mají postavený papírově takhle. Je to jejich způsob (právní) ochrany. Nicméně za půl roku jsem měl jeden jednodenní výpadek (en mi celkem vadil) a dva cca dvouhodinové. Takže jak jsem psal: cena/výkon pro mě bezkonkurenční. MOžnost kdykoliv přestat platit a "odejít" byla pro mě navíc podmínkou.\nNemá cenu se tu dál vybavovat, budeme tu mlejt každej to svý furt dokola. Pokud jsi u nich zaměstnanej (vypadá to tak), beru, že bráníš zaměstnavatele. Nicméně jsou tu vyložený dost silný karty proti UPC (ne mnou, já jsem jen takovej nevýraznej okraj). UPC si prostě nedělá nejlepší jméno. Lidi jsou sice hloupí, ale ne všichni... Někteří si na UPC dají pozor (minimálně já).\n« Odpověď #40 kdy: 25. 06. 2014, 22:25:58 »\nCitace: Pavouk106 25. 06. 2014, 21:07:21\nAle jo, 25Mbps je relativně v pohodě a patrně většina uživatelů by byla za takovou linku vděčná, ale není to ono. Když se teoreticky v 8 večer rozhodnu, že bych si chtěl pustit nějaký film, tak 15GB HD rip mám za 15 minut doma. V 20:15 sedím u TV a můžu se dívat. s 25Mbps to nechám stahovat a doma to mám 21:10. To už na nějaký film ovšem kašlu, protože by skončil pozdě a zítra je třeba jít do práce. Jde to stáhnout předem, ale to není ono. Člověk se už pak s výběrem titulů nemusí trefit do aktuální nálady.\nTaky jsem si říkal na co. Dá se bez toho žít, ale je to příjemné, když člověk nemusí čekat.\nPo technické stránce jsem s UPC maximálně spokojen. Výpadek tak jednou za dva až tři roky a to ve stejnou dobu, kdy stejně nefunguje polovina místních ISP, protože nějaký asociál zrovna nepoznal rozdíl mezi mědí a optikou někde na železničním mostě.\nKomunikace s UPC je ovšem problematická, pokud se člověku nelíbí ceníkové ceny. UPC se to snaží maximálně komplikovat. Zavolat na technickou podporu, vysvětli stav. Operátor slušně vysvětlí, že jsi vlastně ..., ale ok. Já to změním a vy si pak pošlete dopis, kde chcete změnit ještě tohle a my to pak časem změníme. Situace, kdy má chuť člověk ten jejich modem rozkopat. Je se potřeba s nimi zbytečně nebavit a poslat výpověď. Oni zavolají sami a jsou si moc dobře vědomi, že míč je na jejich straně a pokud nepřijdou s dobrou nabídkou, tak výpověď stále běží. Smutné, ale funkční. Už jsem chtěl několikrát od nich odejít, ale technické kvalita služeb mě vždycky přesvědčila. U zákazníku vídávám denně kvalitu linek ostatních ISP v oblasti a tady suverénně UPC vede. Ne jejich sloganu namířeném hlavně na teoreticky 40Mb/s VDSL "kde ostatní končí, my začínáme", něco je.\n« Odpověď #41 kdy: 26. 06. 2014, 08:22:00 »\nCitace: BP 25. 06. 2014, 22:25:58\nU zákazníku vídávám denně kvalitu linek ostatních ISP v oblasti a tady suverénně UPC vede. Ne jejich sloganu namířeném hlavně na teoreticky 40Mb/s VDSL "kde ostatní končí, my začínáme", něco je.\nPokud máte štěstí, tak např. (nejmenováno):\nvysokorychlostní internet 260/120 Mbps\ninstalační poplatek 0 Kč (při podpisu smlouvy na 24 měsíců)\nAle uznávám, že to je pro hodně náročnou domácnost a film beztak rychleji nestáhnete, protože to "zabije" konektivita serveru.\n« Odpověď #42 kdy: 26. 06. 2014, 08:32:01 »\nahoj ja nedavno prechazel od upc k centriu, protoze centrio ma na hajich optiku a nabizi 100/100 za nakych 600 kc z uvazkem na 2 roky coz upc nedava a navic u upc me nutily porad platit za naky jejich blby 2 krabicky (modem a setopbox), ktere jsem vubec nepotreboval a akorat zraly elektriku.\nVypoved se protahla na nake 3 mesice. Ac je to technologicka firma, tak nejsou schopni prijmout vypoved datovou zpravou, nuti vas sepisovat tisknout a posilat nejake dopisy (v dnesni dobe dopis wtf?). Ty dve krabicky jsem musel take posilat. U vypovedi nezapomen dodat vlastnorucni podpis !!!!! (to me stalo mesic navic)\nobecne to na mne pusobi ze sou 100 let za opicema a jsem rad ze jsem od nich odesel. Jejich obchodak byl navic dost neseriozni, kdyz pomlouval centrio s tim ze nebudou dosahovat deklarovanych rychlosti, ze tam je agregace atd. Ja uz mam vsak centrio cca 4 mesice a zatim s nima nebyl sebemensi problem. Upload na utube sviha jako nikdy predtim.\n« Odpověď #43 kdy: 26. 06. 2014, 08:34:27 »\njezis ted koukam ze sem to tu uz jednou psal, tak sry za spam ale je to pravda !;)\n« Odpověď #44 kdy: 26. 06. 2014, 08:52:32 »\nProblém je ten (alespoň si myslím), že málokdo využije i ten 25Mbit co mám já, natož 100 a více. Pokud budu sledovat film z placené streamované distribuce, tak mi to stačí. Pokud budu film nelegálně stahovat, ... zastavme se u "nelegálně", vše za tím je zbytečné rozebírat.\nŘekněme, že to je jako auta. Na co mít 500 koní, když maximální rychlost je 50/90/130? Na tuhle rychlost se dostanu s desetinou výkonu taky... S pětinou výkonu už mám dokonce dost výkonu na pohodlné předjíždění kamionů... To mluvíme o legálních věcech. Že s takovým autem pojede většina lidí s plynem na podlaze je věc druhá. Podobně s připojením - na co rychlý, když pomalý bohatě stačí? Nenapadá mě žádný legální využití 260Mbitový linky... Ano, pokud by vedla do bytovky a v ní do všech bytů, to pak jo. Pokud je domácnost nenažraná a má 20 členů, který mají všichni notebooky, telefony a já nevim co, ta ano. Pro normální lidi overkill. Dokonce několikanásobnej.\n100/100Mbit bych považoval za skvělý na domácí server, jinak pořád overkill.\nNaši jedou na lince 12/8 a nikdo si nestěžuje. Je tam pár kompů, Xbox, nějaký mobily. Ale ty lidi nedělají nic datově náročnýho (občas stahování hry na Steamu/aktualizace WoT nebo čumenda na YT v HD).\nJá jedu na 25/25 a Steam mi často nejede ani 2MB/s -> Server na druhý straně je pomalej. Na co teda mám pořizovat 100Mbit linku?