Názory k článku Synchronizujeme se zsync aneb rsync po běžném HTTP - Root.cz\nRoot.cz » Nástroje a utility » Synchronizujeme se zsync aneb rsync po běžném HTTP » Všechny názory\nNázory k článku Synchronizujeme se zsync aneb rsync po běžném HTTP\n9. 3. 2010 8:30\nKdyz uz se tu nakousl rsync, nevite nekdo, jestli nekde existuje rsync pro Widle? Na Google to vypada, ze spis asi ne. Pouzivam rsync pro zalohovani Widli z Linuxu a bez podpory na Widlich to neni to prave orechove, protoze se pri zmene prenasi soubor vzdy cely.\n9. 3. 2010 8:46\nlokki (neregistrovaný) ---.87-197-129.telecom.sk\nJa používam na windows cwrsync – zálohujem ním lokálne dáta z jedného disku na druhý, no pokiaľ viem podporuje aj klient-server režim.\n9. 3. 2010 8:48\nCET (neregistrovaný) ---.017-62-6b73642.cust.bredbandsbolaget.se\nJa pouzivam http://sourceforge.net/projects/sereds CWrsync. Je to vlastne vykousanej rsync z cygwinu. Mas tam balik client nebo server, da se nainstalovat jako sluzba. Bud pouze s rsync protokolem nebo myslim i s ssh serverem. Ted si nejsem jistej, jestli ten ssh server ma v sobe, pokud ne, tak http://sourceforge.net/projects/sshwindows SSH Windows.\nNo ale jak to je s Unicode znaky? Používal jsem DeltaCopy, ale tohle byla potíž, takže nakonec Widle zálohuju tak, že si připojím CIFS share a v Linuxu pustím rsync, to je pak vše v pořádku. Rsync server by samozřejmě byl jednodušší.\n9. 3. 2010 10:21\nTohle prave delam. Jenze protoze na Widlich nebezi rsync, tak se vzdy prenasi cely zmeneny soubor. Zalohuju jenom uzivatelska data, ktera jsou kvuli tomu nasdilena na sit.\n9. 3. 2010 10:40\nI DeltaCopy umi UTF, ale musi se na to jit fintou, protoze standartni dll z cygwinu UTF neumi. hledej na webu\n9. 3. 2010 9:30\nja pouzival cygwin a jeho rsync…, mozna by slo vypreparovat jen nejake zakladni knihovny cygwinu, aby to nebylo tak velky.\nKdyž už jsme u tohoto typu programů, tak doporučuju podívat se ještě na rdiff-backup a Unison. Oba mají trošku jiné použití než rsync/zsync, ale mně se tyto programy docela osvědčily, tak se snad budou hodit i někomu dalšímu.\nrdiff-backup – v Pythonu napsaný (tedy dobře multiplatformní) nástroj pro zálohování. Data přenáší stejně úsporně jako rsync (používá knihovnu librsync), také dokáže pracovat s lokálními i vzdálenými adresáři (nebo jejich kombinací). Provádí zálohu přesné kopie zdrojového adresáře do adresáře cílového. Pokud ale v cílovém adresáři již nějaká starší verze existuje, tak ji jen tak nepřeplácne, ale uloží si do podadresáře rdiff-backup-data/ diffy změn. Přímo uložená je tedy přesná kopie aktuálního stavu, pomocí diffů je ale možné zrekonstruovat z ní i verzi starší. Takto je to možné provádět pořád dokola, k dispozici jsou pak všechny starší verze. (Jedná se vlastně o extrémně primitivní nástroj pro správu verzí.) Co se mi na nástroji hrozně líbí je to, že aktuální kopie je vždy uložená přímo. Pokud tedy smažete ten speciální podadresář rdiff-backup-data/, tak máte úplně normální kopii adresáře, jako kdybyste data prostě zkopírovali pomocí cp/ scp apod. Nejste tedy závislí na programu rdiff-backup, data obnovíte i bez něj prostý kopírováním, nejsou v žádném speciálním formátu. rdiff-backup potřebujete jen pro (pohodlnou) obnovu starších verzí. Zadarmo také máte kontrolní součty všech souborů v záloze ( rdiff-backup si SHA-1 součty dat ukládá v tom pomocném adresáři rdiff-backup-data/), pro ověření konzistence zálohy tedy stačí spustit rdiff-backup -v /cesta/k/záloce/ a hned víte, jestli vám záložní médium tiše nedegraduje.\nUnison – Skvělý multiplatformní nástroj pro synchronizaci dvou adresářů (např. na notebooku a pracovní stanici; umí pracovat se vzdáleným adresářem např. přes SSH). Data opět přenáší efektivně, podobně jako rsync. Je určený opravdu k synchronizaci dvou adresářů, které se mění oba současně a nezávisle na sobě. Při synchronizaci si data na obou stranách očuchá, porovná se svým pomocným záznamem o posledním známém stavu a uživateli navrhne co dělat (např. nové soubory z notebooku nahrát na desktop, soubory smazané na desktopu smazat i na notebooku, změny v souborech na notebooku propagovat na desktop a opačně). Typicky se pracuje interaktivně (k dispozici je textový režim a GTK GUI), takže uživatel může návrh propagace změn zkontrolovat a případně směr synchronizace změnit (nebo synchronizaci některých dat úplně přeskočit). Pokud Unison neví co dělat (např. na obou stranách se objevil nový stejně pojmenovaný soubor, ale s jiným obsahem), tak je zásah uživatele nutný (pokud nebylo dopředu explicitně řečeno, že jedna kopie je velící a použijí se data z ní). Nástroj si zakládá na bezpečnosti synchronizace, takže se např. cokoliv maže vždy až na úplný konec a po důkladném ověření, že se data opravdu přenesla správně.\nTaktiez mozem odporucat Unison. Velmi stary hodnotny nastroj. Ked synchronizovat adresare pre desktop tak jedine Unison. Pre synchronizaciu servrov som to nepouzival.\nO rdiff-backup jsem psal už před rokem.\n9. 3. 2010 19:28\nDiky vsem za tipy, az bude chvilka, tak se na to mrknu.\n14. 3. 2010 1:34\nrsync je AFAIK GNU, takze ho bud zkompilujes pomoci MinGW do jednoho exace, nebo pomoci Cygwinu do jednoho exace, ktery musis distribuovat s cygwin1.dll.\nPokud chces i server, tak ssh servery pro windows existuji, nebo lze opet pouzit OpenSSH na cygwinu…\nNějak jsem nepochopil to vytvoření crc\nzsyncmake -u http://mujweb.cz/soubory/obraz.iso -b 8192 obraz.iso\nproč je tam jako parametr 2× obraz.iso?\n9. 3. 2010 8:56\nV článku je to vysvětleno – to první je URL, na kterém bude soubor viditelný na webu (může to být klidně na jiném serveru než na jakém leží info soubor) a to druhé je pak lokální cesta k souboru, který je utilitou zkoumán, rozřezán a ohashován.\nCET (neregistrovaný) ---.zagbot.com\n„…nevyžaduje speciální podporu na druhé straně.“\n„K dispozici je samozřejmě i kontrolní soubor, který sice leží v jiném adresáři, ale to vůbec nevadí…Oba soubory jsou dostupné skrze HTTP,“\nTakze na web server popdora MUSI byt – musi tam nekdo vytvorit ten zsync soubor. A pokud uz by tam nekdo mel vytvaret zsync soubor, tak je rovnou jednodussi nechat spusteni rsync.\n„Velkou výhodou zsync je právě ta vlastnost, že celý systém nevyžaduje žádnou speciální podporu na straně serveru. Toho využívá například Ubuntu, které už nějakou dobu soubory .zsync na svých zrcadlech nabízí.“\nPokud se nepletu, tak vetsina distribuci ma podporu rsync uz hodne dlouho. A rsync nevyzaduje vubec zadnou podporu, proste se nahrajou data a tim to konci. Zsync potrebuje „podporu“ uzivatele – po nahrani dat musi uzivatel vytvorit kontrolni soucty. Pokud uz mam pristup k nejakemu serveru, kde muzu generovat zsync soubory, tak radeji nahodim rovnou rsync (at uz jako root nebo user).\nAle jinak je to zajimava myslenka. Ikdyz uz je tady bittorrent, jidgo a rsync.\n9. 3. 2010 9:02\nRozdíl tam je – kontrolní soubor si můžete vygenerovat lokálně a pak ho uploadnout společně s daty. Na serveru pak už víc nepotřebujete. Pokud používáte k šíření svých dat nějaký běžný webhosting, asi vám tam nikdo rsync server pouštět nebude. Zsync další software na serveru nevyžaduje.\nzxcv (neregistrovaný) 195.178.95.---\nCo jsou „navazovaná spojení“? HTTP by bez navazani spojeni asi nefungovalo, zejo…\n9. 3. 2010 9:52\nStarší HTTP servery neuměly navázat na stahování souboru. Vždy bylo třeba stahovat soubor od prvního bajtu. Dnes můžete navázat v jakémkoliv místě.\n9. 3. 2010 18:43\n„Navazovaná spojení“ je nesmysl. Jde o možnost vyžádat si část souboru, nikoliv soubor celý, používá se k tomu tzv. „Range“ http hlavička. (Termín „navazované spojení“ totiž předpokládá, že už předtím nějaké spojení bylo uskutečněno, což vůbec nemusí platit.)\nAno, autor to nazval trochu salamouncky : )\nLogicky se jedna o implementaci http kodu odpovedi 206 Partial Content – viz http://www.w3.org/Protocols/rfc2616/rfc2616-sec10.html#sec10.2.7\n9. 3. 2010 18:46\nTo je taky blbost. Jedná se o implementaci hlavičky „Range“. „206 Partial Content“ se pochopitelně použije až tehdy, když si to klient vyžádá pomocí „Range“…\n9. 3. 2010 10:08\nDuDDo (neregistrovaný) ---.perex.ba.cust.gts.sk\nA mozem pomocou zsync „stahovat“ cely strom suborov aj s podadresarmi ? Teda nie len jeden konkretny subor, ale vsetko ? Tak ze spustim „zsync“ a stiahne mi vsetky rozdiely v uz existujucich suboroch, ale tiez mi stiahne aj subory, ktore na serveri pribudli ?\n10. 3. 2010 8:39\nTakze to nejde ? Neviete niekto poradit ?\n15. 3. 2010 0:28\nNejde. zsync je navrzen pro stahovani jednotlivych (velkych) souboru.\n9. 3. 2010 15:41\nzuzz (neregistrovaný) ---.core.rychnov.cz\nUbuntu kdysi pouzivalo jigdo… dnes dava prednos ZSyncu?\nTomu se mi nechce moc verit… na .iso bude jigdo urcite mnohem rychlejsi\n13. 3. 2010 17:53\nMyslim si, ze zsync muze byt rychlejsi nez jigdo. Pokud teda nemate uz na disku hromadu balicku, muzete dojit k cili rychleji pred jigdo; zkuste si to… ;-). Urcite je zsync jednodusi na pouzivani, pokud mate stare CD/DVD a chcete stahnout novou verzi, stoji zsync za pokus. Vlastne lze jigdo a zsync i zkombinovat, nejprve si pomoci jigdo pripravite CD/DVD z dostupnch dat ktere uz mate (stare CD/DVD. balicky v cache, atd) a v momente kdy zacne jigdo stahovat chybejici balicky z webu, tak zapojite do hry zsync a CD/DVD dokoncite; je to jen trosku pracne… ;-)\nProti rsync (i jigdo) je zsync pro koncoveho uzivatele vyrazne jednodussi na pouziti. V porovnani s rsync nezatezuje server (vypocty probihaji na strane klienta).\nNa otazku zda Ubuntu dava prednost zsync pred jigdo je ma odpoved, ze mate moznost volby a je jen na Vas co pouzijete… Osobne si myslim, ze jigdo moc uzivatelu nepouzivalo, zsync ma vetsi sance na rozsireni, je jednoduchy.\nDalsi zajimavou alternativou pro download velkych souvboru (DVD/CD) je „metalink“, ktery propaguje OpenSUSE a je podporovan treba aria2 klientem. Metalink umi vhodne spojit vyhody http z rychlych serveru a bittorrent klienta. Pokud by se matelink rozsiril o podporu zsync protokolu, bylo by to take zajimave…\n9. 3. 2010 16:22\n.. a vse se tak posune.\n9. 3. 2010 17:36\npak jsi v řiti\n13. 3. 2010 18:07\nNestane se vubec nic zvlastniho, zsync zmenu pozna a stahne jen par bajtu aby soubor opravil. Vyzkousejte!\nZsync totiz nepasuje bloky hloupe (jednoduse) proti sobe (jak to dela treba bittorent, ktery porovnava bloky na stejnem offsetu), ale pouziva „rolling checksum“, nebo jak se ten algoritmus jmenuje. V ridicim souboru (soubor s priponou zsync), je kazdy blok fixni velikosti (treba 4096b) popsan dvema kontrolnimi soucty. Jeden jednoduchy otisk (rychly na vypocet) se pouziva k vyhledavani znamych bloku dat, silnejsi kontrolni soucet se pouzije k overeni, ze nalezeny blok dat je skutecne ten ktery potrebujme. To byl pokus o jednoduche vysvetleni, presnejsi a podrobnejsi nejdete treba zde:\n9. 3. 2010 17:55\ni když se mi to zas tak moc nelíbí, protože je IMHO nebezpečí, že při update souboru se zapomene updatovat i .zsync soubor a bude to všechno v pr…\nmožná by nebylo od věci např. na straně serveru naimplementovat generování zsync pomocí php (nebo jiného skriptovacího jazyka dle gusta…), ten soubor nevypadá tak strašně složitě, nemáte někdo odkaz na jeho specifikaci?\nprostudujte si zdrojovy kod zsyncmake… ;-)\nPripadne hledejte zde:\nAle delat to v PHP, nevim, asi to neni dobry napad, zvlast, pokud existuje zsyncmake…\n14. 3. 2010 1:31\ncron hourly (nebo mene) + kontrola timestampu posledni zmeny\n14. 3. 2010 1:32\npripadne file alternation monitor (FAM daemon)\n14. 3. 2010 13:27\nPokud zsync soubor neodpovida souboru ktery popisuje, zsync to pozna a vyhlasi error. Kazdy blok ktery se stahne s http serveru je porovnan s ocekavanym blokem (otisk bloku je ulozen v ridicim „zsync“ souboru), takze pokud zsync stahne blok dat a vyjde mu jiny kontrolni soucet nez ocekaval, ohlasi error a konci. Toto se obcas stane, pokud si stahujete CD, ktere se prubezne aktualizuje, trebe „Ubuntu daily build“. Muze se stat, ze zacnete stahovat CD, ktere se na serveru zmeni drive nez dokoncite stahovani; zsync tuto situaci detekuje v okamziku, kdy mu poprve vyjde kontroni soucet odlisne. Vetsinou staci spustit proces znovu, pokud kontrolni soubor odpovida souboru ktery popisuje, pouziji se jiz stazena data k vytvoreni aktualni verze.\n13. 3. 2010 19:27\nKazdy vikend si spuste tento prikaz:\nA uvidite, jak probiha vyvoj Ubuntu 10.04 a muzete testovat… ;-) Prvni download bude trvat dele (pokud mate rychly internet, pak muze byt rychlejsi WGET nez ZSYNC), dalsi vikendy budete stahovat jiz jen zmeny. A az na konci dubna oficialne vyjde Ubuntu 9.10, provedete update z beta CD na final CD nejak takto:\nzsync -i lucid-alternate-i386.iso http://releases.ubuntu.com/10.04/ubuntu-10.04-alternate-i386.iso.zsync\n14. 3. 2010 13:37\nUpdate proti vcerejsku vypada nejak takto:\n$ zsync http://cdimage.ubuntu.com/daily/current/lucid-alternate-i386.iso.zsync\n#################### 100.0% 460.4 kBps DONE\nreading seed file lucid-alternate-i386.iso: ******************************************Read lucid-alternate-i386.iso. Target 98.4% complete. *****************************************************************************\ndownloading from http://cdimage.ubuntu.com/daily/current/lucid-alternate-i386.iso:\n#################### 100.0% 585.2 kBps DONE\nused 662204416 local, fetched 10851471\n$ ls -ltr lucid-alternate-i386.iso*\n-rw------- 1 user user 672378880 2010–03–13 20:40 lucid-alternate-i386.iso.zs-old\n-rw------- 1 user user 673048576 2010–03–14 13:33 lucid-alternate-i386.iso\n13. 3. 2010 20:34\nDistribuce SLAX (www.slax.org) zsync soubory nepodporuje. Ale prave na SLAX lze hezky ukazat, jak zsync muze zrychlit download velkeho souboru pokud jiz mate podobny. SLAX vydava vzdy dva soubory, jednak ISO pro vypaleni na CD, pak TAR pro rozbaleni na USB disk; soubory se lisi jen velmi malo, ale kazdy ma cca 200MB. Prestoze autor SLAX zsync soubory nevytvari, nasel jsem pouzitelne soubory na jinem webu; ukazka, ze zsync nemusi nutne delat autor…\n1) slax-6.1.1.iso → slax-6.1.2.iso (cca 80% uspora):\n$ zsync -i slax-6.1.1.iso http://psl.ic.cz/zsync/slax-6.1.2.iso.zsync\n2) slax-6.1.2.iso → slax-6.1.2.tar (velmi rychle, stahuje se jen 189kB dat):\n$ zsync -i slax-6.1.2.iso http://psl.ic.cz/zsync/slax-6.1.2.tar.zsync\n3) slax-6.1.1.iso → slax-6.1.2.tar (cca 80% uspora; pokud jsme provedli krok 2, pak uspora 100%):\n$ # rm slax-6.1.2.tar # nepracujeme prilis efektivne… :-)\n$ zsync -i slax-6.1.1.iso http://psl.ic.cz/zsync/slax-6.1.2.tar.zsync\n14. 3. 2010 1:27\nuz vime, ze poradny a chytry HTTP server by mel umet dodat nam pouze vyzadanou cast souboru, pokud soubor nechceme cely (pocatecni offset je soucasti requestu a pri dosazeni offsetu konce pozadovanehou useku souboru proste closneme spojeni)\na ze HTTP i nejakym zpusobem zvlada posilat kontrolni soucty souboru (i kdyz ve svete dynamickych webovych stranek na posilani takovych hlavicek vetsina PHP newbies zvysoka kasle).\nteoreticky by nemel byt problem upravit server tak, aby tyto dve vlastnosti zkombinoval a posilal nam hash vyzadane casti souboru (hashe muze cachovat na zaklade timestampu modifikace souboru).\nkdyz by toto http protokol specifikoval, mohl by zsync jednoduse nahradit nas oblibeny prikaz\n14. 3. 2010 13:05\nzsync ale nepracuje tak, ze by pozadoval od serveru hash nejake casti souboru. Takto pracuje rsync, cimz vznika na strane serveru vypocetni zatez (coz je duvoud, proc je tak tezke najit verejne servery s podporou rsync). zsync potrebuje ridici soubor, kde je kazdy blok souboru (typicka veliost bloku je 4kB) otisknut v podobe kontrolniho souctu (zjednoduseno). Tato informace (nenazyval by jsem to hash) se spocita jen jednou a jiz se nemeni. zsync si stahne tento popis souboru a pokusi se v dostupnych lokalnich datech (stare CD, atd) najit shodne bloky (ktere mohou byt klidne na jinych pozicich). Pokud se mu to podari, pouzije je. Pokud ne, chybejici useky souboru stahne z http serveru, pouziva se hlavicka range, velikost stahovanych bloku nemuseji byt nutne nasobkem 4kB (pokud se v lokalnich datech najdou dva 4kB bloky oddelene 543 chybejicimi daty, stahuje se jen chybejicich 453B…)\nZajimave je, ze pokud mate velmi rychle pripojeni a vykonny http server, dokaze WGET ziskat velky soubor rychleji, nez ZSYNC. Zrejme to souvisi s rizenim toku dat a buferovanim, mozna take ze „range“ neni implementovana na strane serveru optimalne, protoze vetsina klientu nepouziva „range“ tak intenzivne, jako zsync. WGET casto dokaze stahnout vice dat rychleji, nez ZSYNC mene dat. Pokud se soubory hodne lisi, WGET stahne data rychleji.\nPokud se podovate na hlavicku genrovanou zsync, tak to muze byt hodne divoke, treba tady:


Našimi odběrateli jsou dobří, co dělají, chápou potřeby našich zákazníků a používat tuto dohodu zdroj produktů, které naši zákazníci mají v našich prodejnách nebo online. Budete pracovat a spolupracovat jako team, aby vaše značka, což nám zůstane číslo sportovní prodejce ve Velké Británii.\nNaše služby zákazníkům team vypořádat s velkým objemem dotazy zákazníků. jsou schopni poskytnout vhled do výrobků a služeb. Z šetření, aby produkt objednávky a dotazy zákazníků naše team je na straně naslouchat a odpovědět prostřednictvím emailu, telefonu a pošty.\nSportovní dá design team jsou rozsáhlé oddělení, které pokrývají oděvy, grafika, tvrdé zboží a doplňky. V domě design team vytvářet produkty pro vlastní rostoucího portfolia a licencovaných značek, které pokrývají širokou škálu kategorií, včetně móda, sportovní výkon, character licencí, základní sportovní a fitness.\nSportovní dá e-commerce team je rychle rostoucí oddělení. Návrháři webu pracovat od země až do poskytovat rychle reagující platformy. kombinuje high kvalitní grafický design s e-mailem, sociální, SEO a na obsahu webu, je vedena recenzi a podrobnější výzkum.\nNaše finanční oddělení v Shirebrook významně přispívá k obchodní výkonnosti a je klíčovou součástí plánů expanze sport přímý Group. Finanční oddělení podporuje podnikání v plnění své finanční odpovědnosti a team úzce spolupracuje se všemi hlavní vnitřní oddělení v operaci.\nPracovat v maloobchodní projekty oddělení poskytuje příležitost k postupu vaši kariéru v Retail Store Design / řízení projektů pro sportovní skupiny Direct.com, podpoříte Head maloobchodní vlastnit a maloobchodní plánu, zajištění činnosti ze všech funkcí je zastoupena a všechny dodávky zajat, vedle časování, rychlé tempo a neustále se měnící prostředí.


Premium Golf - Irsko - Drsná země do zelena\nJste zde: HomeCestováníIrsko - Drsná země do zelena\nVytvořeno 1. 11. 2015 10:00\nIrskou barvou je zelená, symbolem země je čtyřlístek, Den svatého Patrika je státním svátkem, který známe i u nás a slaví se 17. března a všude je zeleno.\nIrsko mě z Britských ostrovů přitahovalo nejvíc, ale hned na úvod musím maličko udělat jasno: politicky a geograficky není jedno jestli jde o Irsko nebo o Severní Irsko.\nMožná je to tím, že mají za sebou docela nelehká období jako třeba hladomor v 19. století, nebo že museli bojovat proti nadvládám, nebo je to i tím, že si váží malých všedních věcí víc než bohatství. A ještě jedna věc je zajímavá a zrovna se hodí ji napsat. V Irsku vedle sebe zcela bez problémů žijí velice různorodé národy: Irové, Skotové, Angličané, Welšané, Číňané, Nigerijci, Poláci, Rumuni, Lotyši, Litevci a pár Čechů a Slováků se tam taky najde. Bohužel se mi nepodařilo zjistit, jak vypadá skladba národností na golfu, protože v Irsku se fakt hraje hodně a bylo by zajímavé vědět, jaké procento golfistů je třeba z Nigérie. Ale vždycky mě až zamrazí, když zjistím, jak moc se v některé zemi hraje golf. Tušil jsem, že se tam hraje hodně, ale stejně mě to zaskočilo. V Irsku je totiž 432 hřišť a asi 4,5 mil obyvatel, takže u nás by muselo být 960 hřišť, abychom na tom byli poměrově stejně. (Ach, ach, český golfe, kdybys tak chtěl vzkvétat. Těch příkladů dobré praxe je po světě spousta….)\nObjevíte ztracenou radost\nNaprostá většina hřišť je typicky linksových, což jen pro představu (kdo by náhodou nevěděl), jsou takové Mstětice, ale u moře. Golf nad útesy, nad hučícím příbojem narážejícím s vytrvalou a neuvěřitelnou silou do rozeklaných skalisek. A k tomu vítr, v němž plachtí racci a rybáci a další mořské ptactvo. Vlny, zpěněný příboj a labutě. A navíc zvláštní klima, keltské kříže, hrady…\nPrý se severní Irsko může chlubit nejkrásnějšími hřišti Evropy, tak jsem to zkusil vyhledat na síti. Hlavní město je Belfast a jen asi 30 mil od něj severně se nachází Royal County Down a pak Royal Portrush a Royal Belfast což jsou ikonická linksová hřiště v téhle části Irska charakterizovaná krásnými trsy vřesů a různých keřů, s obrovskými dunami, které ohraničují úzké fairwaye, což občas v kombinaci s intenzivním větrem vydá za noční můru či děsivý trest. Chce to být tam déle a na vítr si zvyknout, ale když se s ním smíříte, místní hráči slibují, že objevíte zpět ztracenou radost z golfu.\nPodle některých doporučení by bylo fajn věnovat se severnímu Irsku, což se mi hodilo, protože se shodou okolností znám s ředitelem jednoho vyhlášeného hřiště, které se jmenuje Castlerock Golf Club. Ovšem nejedná se o Castle Rock - fiktivní město, které znáte z románů amerického spisovatele Stephena Kinga - Doctor Sleep, ale je to skutečné místo na světě, vesnice s asi 2000 obyvateli, kam rád jezdil odpočívat jiný slavný spisovatel Clive Staples Lewis – autor Letopisů Narnie a kamarád Tolkiena – autora Pána prstenů.\nČR? Neznámý trh!\nMůj známý z Irska je Skot, jmenuje se Bert Mackay a je generálním ředitelem Castlerock Golf Club. Není to žádný nováček v oboru, protože v golfovém průmyslu pracuje už 18 let a předtím byl 15 let ředitelem na hřišti Loch Lomond Golf Club na západním pobřeží Skotska. Tak alespoň stručný záznam našeho rozhovoru...\nBerte, už jsi měl na hřišti Čechy?\nČeská republika je pro mě zatím neznámý trh, ale loni jsme tu měli pár hráčů.\nČím bys nás na hřiště nalákal?\nCastlerock Golf Club se může pochlubit úchvatnými výhledy na pobřeží. Klub byl založen v 1901 a jsou tu dvě hřiště. Mistrovská 18 patří mezi 5 top hřišť v Irsku a navrhli ji Ben Sayers a Harry Colt. Je to výzva pro všechny hráče. Devítka se nachází na břehu řeky Bann a běda, necháte-li se zmást tím, že je to „jen“ devítka. Navrhl ji legendární Harvey Penick.\nMěl jsi na hřišti nějaké celebrity?\nJistě, Michaela Douglase třeba. Fakt řekl: „To hřiště je jak čisté nebe!“ Nebo tu byl Scott Simpson – vítěz US Open 1987: „Byl to úžasný den pro mě a mého syna. Hřiště je výzva, přitom je zábavné s naprosto úžasnými výhledy. A je ve skvělé kondici – hlavně greeny.“ Je pravda, že nás turistické portály hodně často uvádí a oceňují.\nJak je to u tebe s cenami, když jsme u toho oceňování?\nGreen fee je za £ 80, částka ale může být nižší, když je skupina hráčů větší. Pokud jde o oběd a pivo, tak pěkný oběd o třech chodech s pivem se dá pořídit za cenu od £ 15. Hodně využíváme blízkosti moře, takže mořské plody tvoří velkou část jídelníčku. Doufám, že tě brzy u nás uvidím!\nRád bych. Zatím za sebe posílám nějakého ze čtenářů ForGolfu...\nCastlerock GC Official Video najdete na Youtube, tak jestli vás to láká, vyhledejte si ho tam.\nA jak jsem si psal s Bertem, najednou jsem si uvědomil, jak to všechno s Irskem vypadá ideálně. Přátelské, zelené, magické, kultivované, pohostinné… Řekl jsem si, že se podívám se na web MZV, tam mě vždycky překvapili varováními a informacemi o nebezpečí v dané zemi. Jenže ani tam nic: Web ministerstva zahraničních věcí na cestu do téhle země žádná doporučení či varování neuvádí, tedy je jasné, že Irsko je zemí mimořádně bezpečnou a vřele vám ji doporučujeme. Dobrou cestu!\nnapsal Leoš Kopecký, foto archiv


Do hradeckých lesů najíždějí bagry, postaví velký bruslařský okruh - iDNES.cz\nDo hradeckých lesů najíždějí bagry, postaví velký bruslařský okruh\n7. července 2014 16:30, aktualizováno 16:30\nKrálovéhradecké lesy budou celé léto plné stavební techniky. Během několika dní začne stavba desetikilometrové části asfaltového okruhu pro bruslaře a cyklisty. Hotovo bude v říjnu. Úsek protáhne celkovou délku okruhu vedoucího městskými lesy na dvojnásobek.\nDoposud bylo možné v královéhradeckých lesích (na snímku) potkat srnku či zajíce, maximálně lesnické auto se dřevem. Nyní po nich začnou jezdit bagry. | foto: Martin Veselý, MAFRA\nKvůli stavebním pracím by se cyklisté měli po lesích pohybovat co nejopatrněji.\n„Lidé letos v létě budou muset mít na paměti, že se pohybují po staveništi. Chceme však, aby stavba narušila jejich pohodlí na stezkách co nejméně,“ říká Ondřej Votroubek z odboru správy majetku města.\nCyklostezka Písečnice u Hradce Králové\nPo dokončení úseku bude okruh největší stavbou svého druhu v Česku.\nStavební firma převzala staveniště minulý týden, v následujících dnech se už proto práce rozjedou naplno. Rozestavěné úseky ovládnou nejen stavební dělníci s technikou, ale na některých místech se zároveň bude skladovat materiál.\n„S ohledem na bezpečnost návštěvníků bude technika na stavbu vjíždět směrem od Svinar, což je místo, kudy jezdí nejméně výletníků,“ upřesňuje mluvčí radnice Martin Černý.\nNa Hradečnici bývá rušno jak na Václaváku\nStavba by podle původního plánu měla být hotová na konci října, zástupci radnice jsou ale optimističtí. Věří, že bruslaři a cyklisté by na nový asfalt mohli vyrazit už dříve.\n„Pokud se vše obejde bez komplikací, mohla by stavba skončit už v září. Dřív než do konce prázdnin to ale rozhodně nebude,“ říká mluvčí.\nNová desetikilometrová trasa se spojí do okruhu s už dříve vybudovanými cestami Hradečnice a Písečnice.\nPo Hradečnici se sportovci doposud dostali z Malšovic až k Bělečku. Okruh pak povede od lesního hřbitova k hájovně U Dvou šraňků, kde zabočí vlevo ke krytému ohništi. „Odtamtud budou cyklisté a bruslaři nově pokračovat ke Svinarům a Stříbrnému rybníku,“ říká Černý.\nTrasa dále povede okrajem lesa po Smiřické hrázi ke Zděné boudě a zpět k lesnímu hřbitovu. Lesníci si od toho slibují větší rozptýlení návštěvníků, což bude nakonec pohodlnější i pro ně samotné.\n„Jsou dny, kdy v lese jsou tisíce lidí a na Hradečnici to vypadá jako na Václaváku. Cyklisté a bruslaři už nebudou muset jezdit sem a tam stejnou trasou, rozptýlí se do většího prostoru a na nejfrekventovanějších cestách bude klidněji,“ tvrdí ředitel Městských lesů Milan Zerzán.\nHradubické Labe vylepší miliony z Unie. Šanci má splavnění i stezka\nTémata: budova, bruslení, staveniště, Hradec Králové (město), Lesní hřbitov, Malšovice, iPad, Svinary, Královéhradecký kraj, Cyklostezka, Hradec Králové, hřbitov


Hubnutí | hanaks-homeopathy-help.cz\nČlánky kategorie Hubnutí\nVera Hanak, homeopat803x\nVitamín C na hubnutí? Pomůže?\nVitamín C je velmi potřebný pro spalování tuků. Je to vitamín vitamínů, je důležitý pro přeměnu uhlohydrátů a tuků, podílí se...\nVera Hanak, homeopat208x\n25.4. 2021 (Aktualizováno: 6.6. 2021)\nÚnavou nadledvinek (adrenálním vyčerpáním) trpí až 80% populace. Nadledvinky vyčerpává chronický stres. Náročný životní styl způsobuje chronický stres. Stres zatěžuje...\nVera Hanak, homeopat498x\n10.4. 2021 (Aktualizováno: 13.5. 2021)\nJe homeopatie vhodná na hubnutí? Homeopatie disponuje celou řadou homeopatických léků, které řeší problémy s nadváhou. Hubnutí za pomocí homeopatie je zcela efektivním...\nVera Hanak, homeopat594x\n7.4. 2021 (Aktualizováno: 20.6. 2021)\nVitamín pro hubnutí\nKterý vitamín pomáhá hubnutí? Možná, že se vám nedaří zhubnout, přestože jíte střídmě a zdravě. Na vině může být mimo jiné...\nVera Hanak, homeopat643x


Andrej Babiš - štítek | Databáze knih\nBabiš: Vůdce pro 21. století\n2002, D. Válko\n2017, J. Patočka\nPodtitul: Skutečný plán Andreje Babiše: zřídit stát jako firmu. Kniha Žlutý baron vypráví příběh pátrání dvou novinářů Deníku Referendum, Zuzany Vlasaté a Jakuba Patočky, po odpovědi na otázku, jaké jsou skutečné úmysly... více\n2017, T. Lemešani\n2014, T. Pergler\nPři sledování kroků Andreje Babiše je dobré mít na paměti kapitoly z jeho podnikatelského příběhu. Majitel Agrofertu uznával jen totální úspěch a vždy postupoval urputně za svým cílem. Autor si nedává za cíl přinést ně... více\n2017, J. Horák\n2014, K. Hanzelka\nAndrej Babiš je významný podnikatel, zakladatel a majitel Agrofertu, jedné z největších českých firem, a dnes už také politik, lídr úspěšného politického hnutí, mistopředseda vlády, ministr financí a poslanec, i když sám... více\n2014, L. Y. Koláček\nAndrej Babiš se obrazně řečeno přes noc stal pojmem, jakýmsi fenoménem těchto dnů. Kupodivu nikoliv kvůli svému majetku odhadovanému na několik miliard, ale dík úspěšnosti hnutí ANO, které se v předčasných volbách v roce... více


Úspěchy za volantem vozu sbírá Křemen bez řidičáku - Boleslavský deník\nÚspěchy za volantem vozu sbírá Křemen bez řidičáku\nMLADÁ BOLESLAV - Ještě nemá ani řidičák, který by měl získat v květnu, ale už vloni sbíral závodnické zkušenosti při vrchařském KW Berg Cupu. V minulých dnech navíc otestoval Mitsubishi Lancer Evo IX. Řeč je o sedmnáctiletém Michalu Křemenovi, který kromě zmíněného vrchařského seriálu hodlá letos startovat i v šampionátu sprintrallye.\nNadějný automobilový závodník Michal Křemen usedne do kokpitu svého vozu letos v několika soutěžích | Foto: Archvi M. Křemena\n„Můj první závod do vrchu se datuje k dubnu minulého roku a byl to závod Slovácký kopec v Násedlovicích v rámci poháru KW Berg Cupu,“ řekl ke svým závodnickým začátkům Michal Křemen.\n„Jel jsem s enkovou Felicií 1300 ccm, se kterou jsem odjel ještě další závod v Kamýku nad Vltavou. Po dokončení tohoto závodu jsem zjistil, že felicie je pro mě pomalá a že jezdit s ní už mě přestává bavit, takže jsme začali shánět něco silnějšího,“ řekl nadějný jezdec.\n„Začal jsem spolupracovat s Ladislavem Barvíkem a jezdím s jeho Hondou Civic 1,6 VTi. S hondou jsem odjel dalších pět závodů. Dokonce v tom druhém jsem vyhrál třídu junior. Nejkrásnější trať a kopec, který jsem zatím jel, byl ale čtyřkilometrový Jankov Vršok na Slovensku,“ dodal závěrem automobilový závodník Michal Křemen.


Vojenské rozhledy - Redakční standard\nV časopise Vojenské rozhledy se zveřejňují autorské příspěvky, které odpovídají profilu časopisu.\nRedakce přijímá příspěvky výhradně v elektronické podobě, zpracované v textovém editoru MS Word. Redakce si vyhrazuje právo provádět v zaslaném příspěvku formální, terminologické, jazykové, grafické a typografické úpravy.\nV časopise se zveřejňuji autorské příspěvky, které procházejí recenzním řízením (původní vědecké články a přehledové články) a články ostatní, které do recenzního řízení nepostupují.\nV návaznosti na Statut časopisu Vojenské rozhledy jsou vůči zaslaným autorským příspěvkům uplatňovány následující požadavky:\n1. Recenzovaný odborný článek\n„Recenzovaným odborným článkem“ je:\npůvodní vědecký text, který prezentuje původní výsledky výzkumu;\npřehledový článek, který slouží k předávání aktualizovaných vědomostí a představ anebo reaguje na nový vývoj a upozorňuje na nesoulad s teorií nebo praxí.\nPoznámka: Recenzním řízením prochází i informativní příspěvky, které nepatří do žádného z výše uvedených typů článků, ale redakce si potřebuje ověřit jejich odbornou úroveň. Takový článek je v časopise zařazen zpravidla do rubriky „Informace”.\nRecenzované odborné články by měly mít následující členění:\nnázev článku v češtině nebo slovenštině a název článku v angličtině;\njméno autora, případně spoluautorů (max. počet spoluautorů - 3);\nabstrakt v českém (slovenském) jazyce – stručná charakteristika příspěvku, která výstižnou formou specifikuje řešenou oblast a obsah (strukturu) článku. Rozsah abstraktu je maximálně 950 znaků včetně mezer;\nabstrakt v anglickém jazyce – text musí být významově totožný s českým abstraktem. Rozsah abstraktu je maximálně 950 znaků včetně mezer.\nklíčová slova (česky nebo slovensky) – maximálně 5 klíčových slov a slovních spojení v jazyce článku. Doporučuje se využít „Seznam klíčových slov“. Klíčová slova uvést také v angličtině;\núvod je vždy součástí příspěvku. Jeho rozsah by měl být ve vhodném poměru k vlastnímu textu příspěvku a měl by uvést čtenáře do problému řešeného v příspěvku;\nvlastní text může být rozčleněn do kapitol. Rozsah příspěvku je od 10 do 20 normostran. (Jedna normostrana představuje 1800 znaků včetně mezer. Počet znaků s mezerami lze zjistit v textovém editoru MS Word);\nv textu lze ke zdůraznění použít pouze kurzivu nebo tučné písmo, nikoliv podtržené písmo;\npoznámky v textu se označují indexem, generovaným textovým editorem jako „poznámka pod čárou“, zobrazovaná v zápatí každé stránky;\ntabulky v textu příspěvku vyhotovit jako textovou tabulku v aplikaci MS Word nebo MS Excel a označit názvem. Tabulka nesmí přesahovat svojí velikostí jednu stránku textu. U převzatých tabulek (údajů) musí být uveden zdroj. Pokud se však jedná o vlastní tabulku, její původ se neuvádí (v minulosti se uvádělo „Zdroj: vlastní“);\nobrázky a grafy musí být co nejjednodušší, přehledné. Tiskárna zpracovává pouze dvě barvy, černou a modrou a jejich odstíny. Obrázky (grafy, schémata a fotografie) mohou být součásti textu anebo se připojují jako samostatné soubory. V tomto případě musí být v textu příspěvku označeno místo, kam se mají vložit (přípustný je tzv. ilustrační obrázek). Obrázky musí být ve formátu JPEG (se střední kompresí), PNG nebo TIFF. Obrázky a grafy musí být číslované a pod nimi uveden jejich název. U převzatých obrázků a grafů musí být uveden zdroj. Pokud se jedná o vlastní obrázky a grafy, jejich původ se neuvádí (v minulosti se uvádělo „Zdroj: vlastní“);\nzávěr je vždy součástí příspěvku. Jeho rozsah by měl být ve vhodném poměru k vlastnímu textu příspěvku a měl by shrnovat nejdůležitější myšlenky z předchozího textu;\npoznámky k textu a citační odkazy se uvádějí jako poznámky pod čárou ve spodní části příslušné stránky bez celkového soupisu v závěru článku. Struktura a obsah citačních odkazů musí odpovídat normě ČSN ISO 690 (01 0197). Pro vytvoření citace se doporučuje použít internetovou aplikaci, která je dostupná na webu www.citace.com. Podrobnější informace a příklady jsou k dispozici v dokumentu: http://www.citace.com/CSN-ISO-690.pdf;\nkrátký životopis (medailonek), ve kterém se uvádí rok narození, vzdělání, tituly, praxe (bývalé i současné zaměstnání) a oblast odborných zájmů (zveřejňuje se) a krátký životopis v angličtině;\nkontakty (jen pro potřeby redakce, nezveřejňuje se): korespondenční adresa pro zaslání autorského výtisku; elektronická adresa; telefonní číslo.\n2. Nerecenzovaný článek\nMezi články, které nemají charakter recenzovaného článku, patří autorské příspěvky polemického nebo informativního charakteru, názory, recenze, personálie apod. Text těchto příspěvků může mít libovolnou strukturu v závislosti na rozsahu, stylu a obsahu textu. Přesto, pokud je to možné, by měl text odpovídat požadavkům na recenzované články, s těmito výjimkami:\nabstrakt a klíčová slova (česky, příp. slovensky a anglicky) se uvádí jen v případě, že příspěvek má informativní charakter a jeho rozsah přesahuje 5 normostran;\nvlastní text článku je svým rozsahem kratší – 2 až 15 normostran. Požadavky na formální vlastnosti textu jsou přitom totožné jako u článků recenzovaných;\nodkazy a citace se uvádějí v případě, že to vyžaduje charakter příspěvku. V každém případě platí norma ČSN ISO 690 (01 0197).


Doporučená cena 990 Kč, Sleva 10 %\nNaše cena 891Kč\nŠpičkové dílo katolické biblistiky druhé poloviny 20. století. Vzešla z prací Jeruzalémské biblické školy, založené v roce 1890 z iniciativy dominikánského řádu... více\nPodrobné informace - Jeruzalémská Bible\nkniha , vazba: vázaná , počet stran: 2229 , hmotnost: 1,7300 kg , tloušťka: 0,063 cm , šířka: 16,5 cm , výška: 21,0 cm\nbible-české překlady svatba\nŠpičkové dílo katolické biblistiky druhé poloviny 20. století. Vzešla z prací Jeruzalémské biblické školy, založené v roce 1890 z iniciativy dominikánského řádu, v níž se po desítky let převážně francouzští badatelé věnovali studiu a výzkumu na poli biblické filologie, historie a archeologie. Na základě zevrubné a velmi přesné exegetické práce vznikl pak z původních jazyků nejprve francouzský překlad – La Bible de Jérusalem (JB), 1. vydání 1954, definitivní 1973 –, jenž se stal základem pro další edice v hlavních evropských jazycích.\nHlavní zásadou jeho tvůrců je nevnášet do biblického překladu literární kvality, které nejsou vlastní originálu. Druhou předností vloženou do tohoto díla jsou úvody k jednotlivým biblickým knihám a pomocný poznámkový aparát, které každému čtenáři Bible dodávají nejdůležitější poznatky interpretační, aniž by ho zbytečně zatěžovaly svým rozsahem. Česká verze Jeruzalémské bible vzniká metodou srovnávacího překladu z francouzštiny (originální znění JB) a původních biblických jazyků (pro přesné rozpoznání předlohy). Její autoři vzali v potaz i bohatou tradici českých biblických překladů 20. století, které se staly inspirací, cennou zejména po terminologické stránce.\nŽádný ale nebyl měřítkem, či dokonce svazujícím břemenem v otázce jazykového stylu. I pro tvůrce české JB je totiž nejdůležitější, aby výsledek jejich práce byl věrný biblickému originálu, s co nejpatrnějším uchováním jeho stylu i literární formy. Manželé Dagmar a František X. Halasovi zahájili práci na českém překladu v roce 1980, v polistopadové době se publikovalo pracovní vydání (celkem v 17 svazcích).


Nikon D3000 | Prorecenze.cz\nFoto  Digitální fotoaparáty  Zrcadlovky  Pro začátečníky  Nikon  Nikon D3000\n+11 - bodové automatické zaostřování\n+Výběr AF bodů křížovým voličem\n-Minimum ovládacích tlačítek\n-Chybí HDMI výstup\n-Chybí Live View (mně osobně ne)\n-Chybí lokalizace do češtiny nebo slovenštiny\n-Výrazný šum již při ISO 800\nNikon D3000 je entry-level digitální zrcadlovka. Nahrazuje úctyhodný D40, a když nepřináší živý náhled Live View a záznam videa, přesto D3000 nabízí příjemnou sadu funkcí. Nikon šla z cesty, aby byl D3000 snadno ovladatelný. Má scénické režimy, retušování fotografií ve fotoaparátu a pomocníka režimu. Je to také jedna z nejmenších digitálních zrcadlovek na trhu.\nD3000 je zaměřen na spotřebitele, kteří se snaží přejít od pokročilých point-and-shoot do arény DSLR, a proto je vybaven velmi automatickými funkcemi, včetně režimu průvodce Nikon, který nabízí rozsáhlé tipy pro fotografování. D3000 také obsahuje šest automatických expozičních režimů, od Panorama portréty. Je jednoduchý i pro začátečníky fotografy ke vstupu do hry DSLR.\n+Auto režimy pro začátečníky\n+Dobrý za nízké hladiny osvětlení\n-Stagnující vyrovnávací pamětí\n-Žádný Live View\nNikon D3000 je na nejnovějším entry-level DSLR, představuje 10,2 megapixelů a snadno použitelný systém řízení zaměřený na DSLR pro začátečníky nebo pro ty, kteří chtějí upgradovat z point-and-shoot fotoaparátem.\n+Velmi příjemné a snadné použití\n+Cílený režim průvodce\n+Slušné měření a 11-bodový AF systém\n+Přepínatelné pokyny v hledáčku\n-Žádné živé zobrazení nebo režim filmování\n-Některá nastavení vyžadují příliš mnoho kliknutí\n-Žádný expoziční bracketing nebo DOF preview\n-Žádné AF se staršími (bez AF-S) čočkami\nNikon D3000 je příjemná zrcadlovka pro úplné začátečníky. Myslím, že použití kvalitnějšího autofokusu, většího displeje a lepšího zpracování obrazu je užitečnější než video, zda Live View a pomůže to začátečníkovi rychleji kupředu.\nD3000 je nové tělo. Je to v podstatě D60 tělo s několika vylepšeními. Fyzické rozdíly většinou činí 3 "LCD displej namísto 2,5" a použití 11-segmentu CAM1000 senzoru autofokusu místo 3-segmentu CAM530. Když se podíváte pozorně, také najdete průvodce nastaveními na kruhovém voliči režimů.\nNikon D3000 je skvělý fotoaparát pro nové uživatele pro testování SLR světa - nabízí základní zkušenosti s používáním zrcadlovky: kvalitu obrazu, plně manuálního ovládání a rychlé ovládání. Fotoaparát je poměrně malý, ale zároveň pohodlný a má jednoduché použití. Má velký 3 palcový LCD displej. Na rozdíl od vyšších end modelů, D3000 nabízí pouze "základní" foto-orientované vlastnosti a funkce - to znamená, že nenajdete žádné živé zobrazení nebo videosekvence na fotoaparátu.\nD3000 patří název "nejlevnější Nikon", který má rozlišení 10 megapixelů a image-stabilizovaný objektiv VR. D3000 nenabízí režim Live View. Navzdory skutečnosti, že se jedná o entry-level fotoaparát, má odstraněných mnoho scénických režimů uvedených v D5000.\nZaměření novinky D3000 je zcela jasné a sám Nikon říká, že zrcadlovka je určena pro majitele kompaktů, kteří touží po kvalitnějších fotkách. Zde zatím výrobce zaváhal při lokalizaci menu – češtinu foťák neumí. D3000 jednooká digitální zrcadlovka formátu DX nabídne obrazový snímač s rozlišením 10,2 milionu pixelů a rychlý 11 bodový autofokus.\nNení pochyb o tom, že D3000 je evoluční, ne revoluční update, ale několik funkcí, které byly přidány do něj oproti D60, jsou skutečné hodnoty a 11-bodový AF systém, je sám o sobě výhodou. Je to škoda, že svázaný 18-55mm kit objektiv nevykazuje mimo AF schopnosti fotoaparátu k lepšímu rozsahu, ale to samé platí pro většinu sad objektivů.\n+Výborné detaily a rozlišení při nízkém nastavení ISO (zejména v režimu raw)\n+Velmi schopný AF systém, včetně 3D tracking AF\n+Účinně neomezené fotografování v režimu JPEG\n+Uživatelsky přívětivá ergonomie, bez ztráty kontroly\n+Active D-Lighting umožňuje získat maximálně prokreslení detailů například na choulostivé scény\n-Velmi malá kontrola nad vysokým snížením šumu\n-Nemá přední ovládací kolečko\n-Nemá hloubky ostrosti\n-Nemá posouvání expozice\nKoncepce Nikon D3000 pokračuje, a to zejména pro začátečníky, kteří nechtějí utratit příliš mnoho peněz. Režimová průvodce ho vezme za ruku a vysvětluje, jak kreativní fotografovat. Dokonce i rozsáhlé možnosti pro úpravu obrázků, jsou integrovány. AF a kontinuální snímání je jako útěcha pro vysokou kvalitu obrazu.


*** HOTEL GLANCE BEAUTY, HANOJ ***\nHotel Glance Beauty Hanoj\nGlance Beauty je 3-hvězdičkový hotel pouze 1.6 km od takových památek, jak Museum of History (Bao Tang Lich Su), Západní jezero a Geological Museum.\nPouze 10 minut z centra města Hanoj. Kousek od takových atrakcí ve městě Hanoj, jak Ancient House, Temple of Literature & National University a Lenin statue.\n15 minut od železniční stanice Ga Hà Nội Railway. Rychlý přístup na letiště Noibai International vzdálené 25 km.\nBrothers Hotel Hanoj Hanoi Old Town Hotel Hanoi Pomihoa Hotel Home Backpackers Hostel Hanoj Sunny 3 Hotel Hanoj Hanoi Ciao Hotel Aquarius Hotel Hanoj Hotel Indochina 1 Hanoj Hanoi Topaz Holidays-Hanoi Hotel Splendid Hotel & Spa Hanoi Friendly Hotel\nPlaza 5*, New York Baan Boo Loo 3*, Chiang Mai Thirty Thirty 3*, New York Knickerbocker 5*, New York Cassa 4*, New York U Fifth Avenue 3*, New York Steps To Everything - Michigan Ave 42/43 2*, Chicago Evergreen Laurel 5*, Tchaj-pej 7days Patan 3*, Chiang Mai Forest 3*, Brisbane Clarion & Selby-toronto 3*, Toronto Casanovas Boutique 3*, Bogotá Nh The Lord Charles 4*, Kapské Město Manayunk Terrace 3*, Filadelfie


Hotely – Collinee | Hotels.comSee this page in Englishčeština (Česká republika)Rezervujte online nebo telefonicky 239 014 224 Dle základních sazeb. 24 hodin denně, 7 dní v týdnu (hovory pouze v angličtině)Domovská stránkaNabídky hotelůSkupinyZásady pro cookiesNápovědaVáš názor na tento webPřihlášení a účetPřihlásitZaložit účetVaše rezervaceHodnotit hotelHotels.com™ RewardsVaše rezervaceHotelyHotely v zemi FrancieHotely ve městě CollineeHotely – CollineeHledat hotely – CollineeMěsto, památka, název hotelu, adresa nebo PSČPříjezdOdjezd Neznám přesná dataPokoje123456789+Pokoj 1:Dospělí12345678Věk 18+Děti0123Do 17 letVěk v den příjezdu:Dítě 1:-?-<11234567891011121314151617Zobrazit nabídkyChcete zobrazit Tajné ceny vybraných hotelů?Tyto ceny nejsou dostupné všem zákazníkům.OdemknoutČeským zákazníkům se líbí:Hotely – CollineePopulárníLes CapsPočet hvězdiček: 3 Výborná kvalita 4,4 / 5( 33 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! LOGIS Les Dineux Villagepočet hvězdiček neuvedenDobrá kvalita 3,5 / 5( 4 autentická hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Hotel le Lion d'orPočet hvězdiček: 2 Výborná kvalita 4,2 / 5( 28 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Kyriad Lamballepočet hvězdiček neuvedenZatím bez hodnocení hostůHotely vzdálené max. 25 km od Collineeibis Saint Brieuc YffiniacPočet hvězdiček: 3 Výborná kvalita 4,0 / 5( 33 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Couett'hôtel LoudéacPočet hvězdiček: 3 Dobrá kvalita 3,5 / 5( 24 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Brit Hotel Les VoyageursPočet hvězdiček: 3 Výborná kvalita 4,3 / 5( 50 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Domaine du Grenierpočet hvězdiček neuvedenVýborná kvalita 4,6 / 5( 17 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Gîtes Domaine du Grenierpočet hvězdiček neuvedenVýborná kvalita 4,4 / 5( 9 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Hotely vzdálené max. 30 km od CollineeBrit Hotel Saint-BrieucPočet hvězdiček: 3 Dobrá kvalita 3,9 / 5( 47 autentických hodnocení )Hotels.com™ RewardsZískejte za každých 10 nocí 1 noc zdarma*! Další hotely ve městě CollineeU většiny pokojů platba ihned nebo pozdějiPro většinu pokojů možnost zrušení zdarmaZáruka cenyZobrazit hotely ve městě Collinee na mapěPředstavujeme destinaci CollineeHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Collinee.\nAbychom vám pomohli najít ideální hotel a pokoj v destinaci Collinee, zjedodušili jsme porovnávání hotelů, mezi nimiž najdete i naše nejoblíbenější hotelové řetězce. Nejoblíbenějším z hotelů ve městě Collinee je momentálně Domaine du Grenier, který si jen za poslední hodinu rezervovalo 5 zákazníků. Při rezervaci na webu Hotels.com zároveň sbíráte noci do věrnostního programu Hotels.com Rewards. Členství je zdarma a registrace trvá jen dvě minuty. Členové získávají za každých 10 noclehů jednu noc zdarma.* I krátký víkend ve městě Collinee se tak může stát vaším prvním krokem k získání noci zdarma. Proč rezervovat ubytování ve městě Collinee na webu Hotels.com? U nás najdete ideální hotel pro každou příležitost a ve městě Collinee budete mít na výběr z 10 hotelů. Porovnejte si hotely v našem pohodlném a rychlém vyhledávači a pak můžete filtrovat podle následujících kritérií: - Cena\n- Část města Collinee\n- Turistické atrakce v destinaci Collinee\n- Podrobná mapka znázorňující polohu hotelu a okolní dopravní infrastrukturu i turistické atrakce ve městě Collinee\nChcete-li naše služby využívat naplno, stáhněte si naši mobilní aplikaci Hotels.com a přihlaste se k odběru našeho e-mailového bulletinu. Můžete si nás také přidat na Facebooku, Google+ nebo na Twitteru a budeme vás informovat o nejnovějších nabídkách hotelů a akčních slevách webu Hotels.com na pobyty v tuzemsku i zahraničí.Další hotely ve městě CollineeChcete-li získat přístup k Tajným cenám vybraných hotelů, vyberte si jednu z následujících možností.E-mailPo registraci získáte naše nejnovější akční nabídky.Aplikace Hotels.comStáhněte si naši aplikaci a rezervujte hotely přímo z telefonu.Hotels.com™ RewardsZaregistrujte se a za každých 10 nocí získáte jednu zdarma.*Nejoblíbenější destinaceHotely v New YorkuHotely v PařížiHotely v LondýněHotely v ŘíměHotely v San FranciscuHotely v Las VegasHotely v AmsterdamuHotely v Miami BeachHotely v MiláněHotely v BudapeštiHotely v KodaniHotely v BerlíněHotely ve FlorenciiHotely – ŽenevaHotely – Los AngelesHotely v OrlanduHotely v BarceloněHotely – WashingtonHotely ve StockholmuHotely v BruseluHotely v NeapoliHotely – AnaheimHotely – San DiegoHotely – TorontoPodpora a nejčastější dotazyVaše rezervaceČasté dotazyKontaktujte násVáš názor na tento webHodnotit hotelPro dodavatele, partnery a zástupce tiskuPřidejte váš hotelJak se stát naším partneremInzerujte u násCestovní kancelářeTiskové střediskoPodmínky použití a zásady ochrany osobních údajůVšeobecné podmínkyOchrana osobních údajůZásady pro cookiesO násPracovní místaPrůvodci50 nejoblíbenějších městVšechny zeměVšechny hotelyMapa stránek© 2017 Hotels.com, L.P. Všechna práva vyhrazena. Hotels.com a logo Hotels.com jsou ochranné známky nebo registrované ochranné známky společnosti Hotels.com, LP, v USA a jiných zemích. Všechny ostatní ochranné známky jsou majetkem příslušných vlastníků.* Další informace o programu Hotels.com™ RewardsABOUT SSL CERTIFICATES


Každodenní radodárnost #214\nDneska jsem měl takový náročný den, že se mi ani nechtělo moc psát. Ale už se to tak nějak narovnalo a tak jsem se rozhodl, že to sice odfláknu, ale udělám to aspoň pln chuti!\nNedávno jsem viděl v televizi jednu věc. Nějaká paní tam říkala, že se zase přemnožili plzáci. Takoví ti oranžoví. Lidi kolem mě je obvykle nenávidí, ale já je mám rád. Jsou podle mě vizuálně příjemnější než obyčejní slimáci, protože vypadají bytelněji. Jakože víc vydrží tím myslím. Né jakože vypadají jako byty. Ani šneci nevypadají jako byty.\nAle zpět k plzákům. Obvykle, když jdu do práce, z práce, do obchodu, z obchodu, běhat, z běhu, do posilky, z posilky a se psem, tak je vidím na chodníčku před domem. Obvykle tam byly 2. Začal jsem jim pracovně říkat Ošlejš a Sumejš, protože mi to přišlo jako vhodná jména, která nejsou moc roztomilá, jelikož jsem od začátku počítal s tím, že je asi brzo někdo zabije, protože je lidi nemaj rádi.\nAle Ošlejš a Sumejš se fakt drželi. Byli tam furt. Ošlejš se motal u kanálu s většíma dírama a Sumejšův rajón byl u toho druhýho kanálu, co je celokovový. Prostě super. No a dneska jdu z posilky a vidím, že jsem to asi úplně neodhadl, protože se namnožili. Bylo jich tam hned pjet, což je podle mě už malé hejno.\nKdyž jsem byl v úterý běhat, tak jsem jich v lese potkal taky docela dost. Všechny jsem je přeskákal. Plzáci jsou super.\nDnešní radodárnost zní: Plzáci jsou dobrý a né že né.\nKaždodenní radodárnost #213\nAbych byl upřímný, tak se mi dneska vůbec nechce dělat vykecávání. Jsem takový přetažený. Ale jinak jsem docela veselý.\nInu no a tak mě napadlo, že to dneska udělám netradičně a odkážu vás na čtení někam jinam, protože si jako myslím, že to bude užitečné, jelikož ty pohlednice chci.\nDnešní radodárnost zní: Aby byla nabídka, je nutné vytvořit poptávku.\nKaždodenní radodárnost #212\nDneska jsem měl takový dobrý den. Muffiny se podařilo dopravit do práce bez nehod. Popracoval jsem. Jel jsem dom. Jel jsem běhat. Jet běhat je cool, protože se tak dostanu do lesa velmi brzy a nemusím absolvovat ten nenáviděný úsek, který vede civilizací. Zase jsem byl u té kapličky a celej šťastnej jsem ji oběhl kolem dokola a mával jsem u toho rukama nad hlavou, abych jako demonstroval radost.\nA jelikož jsem unavený, tak se mi moc nechce povídat. Ale nejsem smutný, takže je to vlastně dobré.\nDnešní radodárnost zní: Čas od času byste si měli dopřát nějakou masáž, protože je to fakt dobrá věc.\nKaždodenní radodárnost #211\nDneska je to úplně jasný. Jsem z toho ještě furt odvařený, protože jsem vytvořil muffiny, které jsou k vidění na obrázku. Prvně jsem teda chtěl dělat, že jsem je tvořil já, ale to by nebyla pravda. Jednak musím přiznat ten největší kredit Evísovi (protože ten to vymyslel) a druhak nějakému neznámému pekaři.\nV Bille jsem koupil muffiny, které jsem prostě jen nazdobil. Podle mě to má super efekt. Potřebujete k tomu jen cukr, citronku, potravinová barviva a kopu hovadin - lentilky, drobení, zdobení, gumové hady, pendreky a prakticky cokoliv dalšího. Prvně to opolevujete a pak to prostě vyválíte v těch ozdobách.\nDnešní radodárnost zní: Když nemáte doma Evíse, tak musíte použít tuhle radodárnost a vytvořit úžasné muffiny tak, že je koupíte a jen nazdobíte, protože na tom se nedá moc co pokazit.\nKaždodenní radodárnost #210\nJím ryby, co jsou vyrobené z ledu. Já nemám rád léto. To vedro je tak ošklivé a lepí se na mě oblečení, které na mě obvykle jen vlaje. Sice mám rád ten větrák, co si pro sebe furt něco povídá, ale ten si můžem pustit i v zimě. Nebo v nevedru.\nJá zatím vlastně nevím, co bude dnešní radodárnost, ale měl jsem chuť něco napsat. Protože jsem dočetl knihu a napadlo mě, že bych o tom měl pojednat, protože to byla docela dobrá kniha. Umřely v ní minimálně 4 přední postavy. Smrt 2 z nich jsem vůbec nečekal. A to mám rád. Když je kniha překvapující. Napsal to zase ten chlap, co napsal o to těch dedektivech a účinném léčení a ještě o čemsi. Zjistil jsem, že už umřel, takže toho víc nenapíše, což je fakt škoda.\nV Evísově knihovně je ještě jedna od toho chlapa, co napsal to o Leonardovi, Šifře a Symbolu. Já se bojím, že si ji přečtu. Obvykle během čtení debilních knih říkám svým imaginárním přátelům, kteří jsou literárně neskutečně na úrovni, proč je ta kniha blbá a mám z toho hrozně dobrej pocit. A oni oceňují můj ostrovtip, všímavost a dokonalou schopnost výstižné kritiky. Prostě jsou to odborníci, co poslouchají můj zázvor. A proto si myslím, že si tu blbost přečtu. I když vím, že to bude blbost, ale zase je jasné, že imaginární osazenstvo literárního kroužku v mé hlavě potřebuje hutnou radu, proč tuhle knihu nemaj číst.\nNo už jsem na začátku řekl, že je vedro. To znamená, že se mi nic nechce. Nechce se mi dokonce ani ležet, protože je vedro. Hrozně moc se totiž těším na tu bouřku, která má přijít (a taky do práce, protože tamní klima je výkonná). Když jsme jeli v pátek z práce, tak zrovna jedna hrozně hutná bouřka byla. Všude po cestě se dělaly žblabuně a stěrače musely jet na rychlejší výkon, z čehož mě pak bolel krk, protože jsem s nima chtěl udržovat rytmus. No a když jsme dojeli dom, tak bylo všude sucho. Tady prostě nepršelo. Dneska jsem se dočet, že je to tak v létě normální.\nDnešní radodárnost zní: Jezte led, povídejte si s kámošema na úrovni, kterou vy nemáte, a těšte se na bouřku, protože co jinýho chcete v tom vedru dělat.\nKaždodenní radodárnost #209\nDneska to bude o čůrání. Takže pokud vám to přijde nechutné nebo vás to pohoršuje, tak budete dneska muset vynechat. Ale i tak si můžete prohlédnout tu fotku, ta je nezávadná.\nDneska ráno jsem se zase vzbudil před šestou a tak jsem se oblík a šel jsem běhat. No minule jsem to dělal stejně, ale dneska se mi chtělo už asi tak po 30 minutách hrozně čůrat. Pokud mě čtete pravidelně, tak víte, že běhám lesem. Možná vás teda napadne, že jít se vyčůrat do lesa v sobotu v 7 ráno, nemůže být zase takovej problém.\nTotiž ta cesta, co po ní běhám, má na jedné straně stráň do kopce a na té druhé má stráň z kopce (případně rybník). A ještě se tam furt promenádujou rybáři. Nejsem prostě tak hardcore, abych do toho šel, i když je jasný, že moje lesní čůrání nikoho nezajímá. Přemýšlel jsem, jak to teda vyřeším. Došel jsem k zázvoru, že budu muset uhnout ze své oblíbené cesty a běžet prostě dál do lesa, abych se měl kde vyčůrat a nedostal z toho studový infarkt.\nTak jsem teda běžel. No docela mi to trvalo, než jsem našel vhodné místo. Když jsem běžel kolem, tak jsem to ale přeběhl, protože jsem si řekl, že to nezvládnu (ještě chci říct, že jsem potkal za celou dobu jenom 2 rybáře a od vběhu do hustšího lesa jsem neviděl ani srnku). A tak jsem běžel dál. A pak jsem si řekl, že je to docela dobrej zážitek. A pak mě napadlo, že až řeknu Nexovi, že jsem se nemohla jít vyčůrat proto, že to bylo nad moje sociální všechno, tak mi řekne "Jasmíne!" takovým tím tónem, jakože jsem fakt magor. A já věděl, že bude mít pravdu. Že je to fakt magorné.\nA tak jsem si řekl, že to dám. A vběhl jsem do lesa a zvládl jsem to. Dokonce bez ztráty hvězdičky, ačkoliv nevím, jak bych ji jako mohl ztratit. Prostě pecka. Běželo se mi daleko lépe a dostal jsem se k rozcestí, kde jsem si matně pamatoval, že někde tady je ta pumpa, co jsem tu o ní několikrát mluvil. Ale řekl jsem si, že když už jsem takovej hrdina, tak to půjdu znova nandat Mokré-Horákovu, kam jsem minule zabrzdil.\nJelikož se mi ale líbilo to běhání do neznáma, tak jsem neznámo odbočil. A víte, co se stalo? Jasněže jsem se za fous zorientoval a věděl jsem, že musím mířit přímo k tomu kostelu. Bylo to do příšernýho kopce a pralo do mě Slunko. Ale řekl jsem si, že když už se mi nechce čůrat, tak nemám žádnou výmluvu. Nakonec jsem asi po 15 minutách uviděl ten kostel.\nVlastně to není kostel. Je to Kaplička Mitrovských. Byl jsem z toho tak odvařenej, že jsem to několikrát oběhl a vyfotil to. No jak jsem běžel, tak jsem nestihl přenastavit foťák, ale o to nejde. Jde o to, že jsem tam fakt byl.\nDnešní radodárnost zní: Když se vám chce v lese čůrat, tak prostě jděte. Stejně to nikoho nezajímá.\nKaždodenní radodárnost #208\nNo včera jsem vám chtěl povykládat hlavně o té pračce, ale pak nešel proud a tak jsem teda radši povykládal o tom. A dneska teda už konečně k té pračce. Já hlavně nevím, jak jí říkat. Víte, ona se totiž jmenuje WF70F5E5U4X. To neumím ani vyslovit. Myslím, že ona a všechny z jejího vrhu jsou prostě odsouzeny k tomu, že budou buďto přejmenovány a nebo budou vždycky titulovány jménem svého druhu - pračky. To je, jako kdyby vám někdo místo *doplňte své jméno* říkal člověk. Furt. Ale tak co už. Vlastně to ani není tak podstatné.\nHlavní je, že ta pračka hraje. Když ji zapnete, když kroutíte s tím čudlem, když vybíráte nastavení všeho, když ji vypínáte. Furt hraje, dělá takové bongavé zvuky. Hrál jsem si s tím asi 10 minut. Prostě někdo hraje na housle, já jsem hrál na pračku. A když dopere, tak docela dlouho vyhrává takovou veselou melodyji a pak se vypne.\nJá jsem zvyklý na hrozně rachavé pračky. Kdyby v této nedělalo rachot to prádlo, tak ani nevíte, že pere. Musím tu o tom pojednat, protože mi to přijde fascinující. Vydržel jsem u toho sedět celej prací cyklus. I když to jsem teda vydržel i u té původní, protože se na pračku hezky kouká, když se to v ní motá.\nNo a kromě toho, že to teda hraje a má to na sobě obrázky ovečky, bavlny a dalších věcí, je to vlastně prostě normální pračka.\nDnešní radodárnost zní: Někdy se místo televize koukejte na pračku, protože je to prostě dobrý.\nKaždodenní radodárnost #207\nDneska jsem vám chtěl povykládat všechno o té nové pračce, protože už je tu s náma, ale nakonec se mi stalo něco ještě jiného, což je podle mě aktuálnější, protože ta pračka tu snad bude i zítra, ale to druhé už asi (a snad) ne.\nJde totiž o to, že vypadl proud. Prostě nešla elektrika. Už se mi to nestalo fakt hodně dlouho. A vlastně si ani nejsem jistý, jestli se mi to líbilo nebo ne. Vlastně asi jak která část. Obecně se mi to nelíbí, protože je to omezující. Nemůžete dělat všechno tak, jak jste na to zvyklí. Musíte se přizpůsobit. Ale zase máte svíčky a různá minisvětýlka, co jsou na baterky. A to je super.\nA taky si můžete udělat černou hodinku a povídat si. Což je taky super. Ale nemáte tak rychlý přístup k internetu. Například já už jsem se chystal, že radodárnost napíšu na tabletu a pak to odešlu pomocí mobilních dat. Ale to by znamenalo, že to bude muset být krátké, protože na tabletu nerad píšu, protože to trvá a není to tak komfy.\nAle zpět. Prostě nešla elektřina. A všude bylo super ticho. Rychlou obhlídkou terénu jsme zjistili, že se to týká celého bloku. Což je cajk, protože v takovém případě nemusíte nic řešit, protože to elektrárna vyřeší za vás. A pak se flufovi chtělo ven. Tak mi dal Evís baterku, abysme si nenabily čuňu, když půjdeme po chodbě.\nV tom mi došlo, že už jsem hrozně dlouho neměl v ruce baterku. Je to super věc, to telefon nikdy nenahradí.\nA ještě pár hesel dne: Kapucínková; chlap, co hartusí; hele dívej, jakej to má dosah.\nDnešní radodárnost zní: Čas od času si hrejte a sviťte s baterkou.\nKaždodenní radodárnost #206\nVtip je v tom, že dneska to píšu do mailu a né přímo na Zlikatosti. Ne, že byste v tom snad mohli vidět nějaký rozdíl.\nVěc se má tak, že se mi dneska stala taková věc. Šel jsem do práce. Jel jsem šalinou. Pak jsem z ní vystoupil na zastávce a šel jsem ten poslední kousek pešky (to já tak dělám). No a měl jsem na uších sluchátka (to já tak mám). A nedívám se moc kolem sebe, jenom na auta a šaliny, když hrozí, že se s nima setkám. Po lidech se nekoukám. Kdo mě zná, ví, že mě prostě musí přepadnout a vnutit se do pole mé pozornosti.\nNo a teda jdu do to práce a najednou se někdo vnutí do pole mé pozornosti. je to bývalá spolužačka z vedlejší třídy ze střední školy. Na úvod musím říct (abych nevypadal špatně, protože já musím vždycky vypadat dobře), že byla vždycky celkem milá. Vlastně si to o ní pořád myslím. Nic proti ní nemám, ale nikdy jsme se spolu nebavily. Prostě jsme se nekamarádily, ale taky mě něšikanovala. Prostě normální milá holka.\nNaposledy jsme se potkaly loni v říjnu, kdy se mě ptala, co dělám a kde pracuju. Tak jsem jí to řekl. Aby to nevypadalo blbě, tak jsem se jí zeptal na to samé, i když mě to vůbec nezajímalo. Ale jelikož vím, že na smalltalky nejsem a ona byla vždycky milá, tak jsem se jí na to taky zeptal. A tak mi to taky řekla. A to bylo asi tak vše, pak jsme si šly každá po svým.\nNo a dneska mi teda vleze do pole pozornosti a zdraví mě. Já ji taky pozdravím a nelíbí se mi to, protože musím zahodit sluchátka a mít smalltalk, protože na ni nechci být hnusnej. Ona se mě ptá, kde pracuju. Víte a v tento okamžik jsem si řekl, že milej nebudu. Přemýšlel jsem nad tím, proč se mě na to ptá, když už se na to jednou ptala. Přece se ptám na něco, co mě zajímá. A pokud mě to zajímá, tak si to pamatuju. Kdyby se zeptala, jestli furt dělám tam, co jsem jí říkal minule, tak je to OK - prostě ji zajímá, kde lidi pracujou. Ale ne. Vůbec si to nepamatovala.\nA protože byla oblečena v nějakém kostýmku a já klasicky jako škuban, řekl jsem jí, že dělám skladníka. A zase jsem se jí zeptal, kde dělá ona, i když jsem to věděl, protože už mi to v říjnu říkala. A ona mi to zopakovala a dokonce dodala pavilon, kde pracuje. Řekl jsem, že super. A ona se zeptala, jestli dělám v tom skladu s excelem. Řekl jsem, že ne, že hlavně skladuju. Ale pak mi přišlo, že je to málo věrohodné a tak jsem dodal, že jsem si dělal srandu. Že samože děláme s excelem. Jak jinak by to mohlo fungovat?\nA ona mi řekla, že už mě tu několikrát viděla, jak jsem jdu. Že mě viděla už na nádraží, ale já jsem nastoupil do jiného vagonu (tím jako myslela, že jsem si v šalině vlezl do druhého vozu). A já jsem řekl, že já ji nikdy neviděl, protože se po lidech nedivám. A tím to jako skončilo, protože ona šla do toho svého pavilonu a já šel do práce.\nNechápu to. Nechápu, proč na mě vůbec mluvila. Stejně jsme si nic zajímavého neřekly. A to, co jsem jí řekl, ona stejně zapomene, protože ji to nezajímá. Tak proč se mě na to vlatně ptala? A přesně proto nemám rád smalltalky. Jsou totiž k ničemu. Proti pozdravu nic nemám, ale mluvit hovadiny jen proto, že jsme kdysi chodily na stejnou školu, mi přijde mimo.\nDnešní radodárnost zní: Když nemáte rádi smalltalky, tak si je okořeňte tím, že si při nic budete vymejšlet.\nKaždodenní radodárnost #205\nDneska jsem měl celkem dobrý den. Nejvtipnější věc se mi ale stala, když jsme jeli s Nexem dom. Totiž teď to děláme tak, že Nex jede z práce a nenabírá mě přímo před vchodem do mé práce, ale u kontejneru, co je kousek od mé práce. Ten kontejner je fajn, protože ho obvykle zdravíme. Někdy mu řikáme pan kontejner a jindy zase pan popelnice. Ale o to dneska vůbec nejde.\nTakže teda čekám u toho kontyše a už z dáli vidím Nexe, kterak ke mě jede. Zastaví, abych mohl nastoupit. Já otevřu dveře, udělám klasické "wrr" (což je jako pozdrav) a Nex udělá taky "wrr" (což je teda pozdrav). Já zavřu dveře.\nA zapomenu nastoupit. Prostě jsem sám sebe nechal u toho kontyše. No za chvíli mi došlo, že jsem na nečo zapomněl a na druhý pokus už jsem teda nastoupil.\nDnešní radodárnost zní: Když se někde zapomenete, snažte se to udělat pořádně a zapomeňte se tam celí. A ne jen kousek.\nKaždodenní radodárnost #204\nDneska jsem měl hrozně akční den, ale chce se mi hrozně spát a tak to vlastně musím vzít hrozně rychle. Musím se pochlubit, že jsem dneska ráno nerozbil záchod. Obvykle se mi to totiž stává. A stává se to jenom mi. Prostě dnes bez ztráty hvězdičky.\nPak jsem byl v práci a začala se stahovat mračna. Tak jsem Evísovi řekl, aby dojel a on dojel. Díky tomu jsem zažil parádní kroupovou bouřku přímo v autě. Vtip byl v tom, že jsme pak čekaly asi 15 minut zaparkované před barákem, protože brutálně pršelo dál. Super na tom je, že už jsem fakt dlouho neviděl pršení z tak malé vzdálenosti, protože jsem obvykle schovanej v místnosti ze zataženýma žaluzyjema. Nebo prší v noci. Prostě jsem to měl na dosah.\nNa chodníku, vedle kterého jsme stály, ležela malá hruška. A pršelo tak mocně, že se ta hruška ani nehla, což mi přišlo natolik zajímavé, že jsem tomu v radodárnosti věnoval celej odstavec.\nA pak jsme měly ještě noční Ingressí projížďku, což bylo taky cool.\nDnešní radodárnost zní: Pokud se vám během dne stane i něco ošklivého, můžete to pro potřeby radodárnosti vynechat.\nKaždodenní radodárnost #203\nMusím to napsat už teď, protože je mi jasné, že večer už se mi nebude chtít. Kdo mě zná, ví, že nemám rád léto. A jaro. Jaro asi nemám rád víc. Ale léto taky nemám rád. Nejlepší je podzim, zima ujde. Studené jaro taky ujde, ale furt tu máme včely. Včely nemám rád, takže k tomu vlastně jaro obvykle přijde jako stonožka ke otočníku. Ale to jsem říct nechtěl.\nV podstatě měl ten úvod sdělit, že nemám rád vedro. Teď je hrozné vedro. Nejde nic dělat a je mi z toho nepříjemně, protože je prostě vedro. I když jsem před 4 roky sepsal několik ultimátních rad, stále vedro zůstává neporaženo. Nebo se aspoň vždy vrátí.\nNo ale jelikož se obvykle řídím takovým tím "always look on the bright side of life," musel jsem něco najít i na tom vedru. A je to opalování. Už jsem o tom povídal v klidodárnosti, ale to jsem to fakt odflákl, takže dneska od podlahy.\nOpalování je takovej proces, při kterém se vám mění barva kůže. Ať už chcete nebo nechcete. Je to zdravé, protože bez Slunka to nejde a je to nezdravé, protože dostanete rakovinu. Tak nějak bych to shrnul. Abyste tu rakovinu nedostali, mažete se opalovacím krémem.\nNamazat se opalovacím krémem je docela věda. Například já jsem si to ověřil v praxi. Šly jsme totiž s Evísem hrát ven Ingress a Evís se namazal krémem, protože chápe, jak to funguje. Já jsem se jako malej teda taky mazal krémem, ale už jsem to fakt dlouho nedělal. Ale řekl jsem si, že Evís toho o těchto věcech ví hodně, protože byl několikrát u moře, a tak jsem následoval jeho příkladu a kydl jsem na sebe ten krém.\nDal jsem si toho trochu do hrstičky a začal jsem si to mazat po ruce. No měl jsem tu ruku celou smetanovou. Bylo mi jasné, že to je špatně, protože Evís smetanovej nebyl. A tak jsem prostě začal volat o pomoc, protože mi to přišlo jako nejlepší řešení. I když i mi bylo jasné, že jsem tam toho dal prostě moc.\nNo Evís doběhl a moji hypotézu nevyvrátil, protože mi řekl, že jsem si tam toho dal moc. Já jsem to zapřel, protože jsem nechtěl vypadat jako blbec, ale s odstupem času si myslím, že to Evís prokoukl, protože musel vědět, jakou má ten krém konzistenci, když se tím předtím sám namazal.\nNo každopádně mi to Evís začal roztírat po té ruce a pak řekl: "A ještě tady dole." A já jsem si myslel, že mám tu ruku zvednout a namazat si podpaží. Tak jsem si tam kydnul další vrstvu. Ale to už mi Evís začal mazat lýtka, protože myslel moje nohy a né podpaží. To není potřeba moc mazat, když nebudete zvedat ruce.\nNo nakonec jsme tu ochranu teda zdárně použili a já jsem mohl vyrazit ven s vědomím, že budu zdravej a nedostanu rakovinu.\nDnešní radodárnost zní: Když je venku vedro a svítí hodně Slunka, použijte malé množství opalovacího krému na každou končetinu, obličej a další zbytky těla.\nKaždodenní radodárnost #202\nAbych byl upřímný, tak už jsem vlastně několik dní smutný a tak se mi prostě nechce psát. Nechce se mi dělat vůbec nic, protože to tak asi nějak je, když jste smutní. Ale zase je pravda, že mě ani omylem nenapadlo, že bych se na to vykašlal a dal si s psaním na pár dní pokoj. Jenom se jako nebudu přetvařovat, že jsem veselej, když vlastně vůbec nejsem.\nNo každopádně jsem měl dneska celkem hutný den. Ráno jsem se probudil asi v 6 a odešel jsem běhat. Vzhledem k tomu, že už jsem docela dlouho pořádně neběhal (jakože jsem nedělal žádnou dlouhou trať), protože mě bolela ta kyčel (která mě vlastně furt trochu bolí, ale říkejte to někomu, jako jsem já). Nakonec jsem dal něco přes 18 km a ztratil jsem se na chvíli v lese. Ale pak jsem se zase objevil, takže se vlastně nic nestalo.\nNašel jsem takovou malou úzkou cestičku, která se klikatila kolem kopce. Super na tom bylo to, že pod tou cestou byl fakt velmi silný sešup dolů, takže jsem si neradil upadnutí. Jako ne, že by hrozilo, že bych spadl dolů (mami), ale prostě jsem si říkal, že kdyby tu šli tak 2 lidi vedle sebe, tak musí jeden nutně upadnout. A už přijde to, proč to vykládám - běžel jsem a najednou přede mnou hromada koňských koblih. No tak když tam někdo projel s koněm, tak mi bylo jasný, že já tam upadnout nemůžu. A neupadl jsem. Pak jsem zjistil (až doma), že jsem oběhnul nějakou hradní zříceninu. Příště si dám pozor a podívám se na ni. Nebo ji teda aspoň najdu.\nA pak jsem byl odpoledne dělat kupování pračky. Což je teda trochu nadnesené. Vlastně jsem nic nedělal, jenom jsem řekl, že tahle pračka je OK, protože na sobě má obrázek ovečky, umí dělat rychlopraní a taky je dražší než pračka, co stála vedle ní. To zajímavé se stalo poté. Začaly jsme s Evísem bloumat po prodejně. No našli jsme tam i šporáky. Já jsem furt všechno otvíral, ale to tam podle mě dělá každej, protože každej chce nutně vědět, jak vypadá kterej sporák zevnitř, i když si ho nechce vůbec koupit. A nebo jak zevnitř vypadá lednice, kterou si nechcete koupit.\nNo a našel jsem tam jeden takový retrošporák. A hned jsem ho začal otevírat. Našel jsem důkaz, že to dělá fakt hodně lidí, protože mi ta dvířka zůstala v ruce. Evís to opravil a nikdo nám nenadával. Jo a taky jsem byl na Rohlence, což mě vlastně hodně poveselilo. Nejenže jsem viděl několik aut, co vypadaly jako bílé krvinky, ale taky jsem viděl hodně kamiónů. Kamióny mám rád.\nDnešní radodárnost zní: Kdykoliv máte příležitost, zkoušejte, která dvířka vám zůstanou v ruce.\nKaždodenní radodárnost #201\nDneska jsem měl takový poloodpočívací a polonáročný den. Vlastně se hrotně těším do postele, protože jsem si jí dneska převlékl. Takže je úplně čistá. Kromě jedné psí svačiny. Ale drobky nejsou špína, takže je furt totálně čistá.\nKaždodenní radodárnost #200\nDneska píšu dřív, protože mi to přijde jako dobrej nápad. Mám super histořici z dnešního rána. Totiž jsme šly ráno s Evísem venčit flufa. Já jsem měl navíc bojový úkol - měl jsem do kontyšů, co jsou u baráku (je jich tam 5, někdy v minulosti jsem se tu možná zmínil o tom, jak jeden z nich uhořel. No tak už je tam novej a všechno je OK. O tom mluvit nechci.) Prostě jsem tam šel vyhodit pytel s takovým tím vycpáním, co se dává do balíku. A tak si to tak kráčím, otevírám kontyš a koukám do něj. To já tak dělám. Bojím se totiž, že tam bude někdo spát.\nA v tom kontejneru je v průhledném pytli a lepivé pásce chrchel vyřazených (asi kancelářských) věcí. A mezi tím tam svítí oranžovej telefon. No tak běžím za Evísem a říkám mu o tom. Náš hovor vypadal asi nějak takhle:\nJá: „Evís, Evís, Evís!“\nEvís: „Co jsi tam našel?“ (zde se mi líbí, že bylo Evísovi hned jasné, že je v tom kontejneru nějaký poklad!)\nJá: „Tam je telefón! Takovej ten starej!“ (a rukou jsem ukazoval, jakože mám u ucha sluchátko, aby Evís pochopil, jakej telefon mám asi tak na mysli) „Můžem si ho dát do kuchyně na zeď a dělat, že máme doma telefon!“\nEvís: „Ale dyť my máme doma telefon!“\nA dobrý. Už jsme vlastně ušly kus cesty, než jsme se dostaly na konec našeho hovoru. Byl jsem z toho moc odvařený, než abych pokomunikoval dostatečně rychle. A tak jsme venčily. Až jsme došly zase zpět, tak jsme se k tomu kontejneru pomalu přiblížily. Nikdo nic neříkal. Evís otevřel víko. A já jsem tam prostě skočil a ten telefon vylovil. Ani jsem se nezranil a neumazal se. Viditelně moc. Pak jsme šly dom. Prvně jsem umel ten telefon a pak teda i sebe, protože bakteryje v kontejnerech asi budou.\nMomentálně mám několik nápadů, co s tím telefonem uděláme. Ale to si schovám na příště.\nDnešní radodárnost zní: Vyhrabávání kontejnerů není nutně špatná věc.\nKaždodenní radodárnost #199\nDneska jsem měl takový neskutečně akční den, protože jsem nakupoval ve 3 různých městech. To se mi jako nestává úplně každý den, protože nerad nakupuju. A taky jsem měl 3 různá kafe ve 3 různých městech a jedl jsem v restauraci, kde jsem udělal takové malé foajé.\nTotiž jsem dojedl jídlo a přišla servírka. Něco mi říkala, ale já jsem jí nerozuměl a tak jsem si myslel, že se mě táže, jestli už jsem dojedl. Pomyslel jsem si, že musí být šáblá, když nechápe význam položení příboru, ale řekl jsem si, že vypadá docela mile a tak jsem s úsměvem řekl "ano. Můžete to odnést." A ona se divně podívala, přišla ke mě a teda ten talíř (no, byla to teda miska, protože jsem měl salát, ale to je vedlejší) vzala. Ale pěkně pomalu a málem s tím do mě strčila, jak kdyby tam neměla dost místa.\nNo od mé restaurační společnosti jsem se dozvěděl, že se mě neptala, jestli už jsem dojedl. Ptala se mě, jestli bych jí mohl tu misku podat. A já jí řekl, že to může odnést. No co už. Komtesa Krutoslava se zase projevila. Nechtěně.\nA taky jsem byl na 2 záchodech, kde hrála hudba. To je podle mě super, protože to doma nemáme.\nDnešní radodárnost zní: Když jede někam mezi lidi, ujistěte se, že uděláte aspoň jednu ostudu.\nKaždodenní radodárnost #198\nDneska začnu trochu dřív. Jenom nevím, jestli to i dřív dokončím. Dneska mám konečně ultimátní radu, kterou fakt využijete, pakliže máte doma zahradu s nějakým keřem nebo aspoň květináč s nějakou kytkou.\nTotiž stalo se mi dneska, že jsem s maminkou pracoval na zahradě. To vypadalo tak, že jsem si navlíkl rukavice a postavil se s nima za maminku a opaloval se. Pak mi bylo špatně ze Slunka a tak se postavil do stínu. A pak jsem se asi 2x ohnul a sebral nějakej klacík a nacpal jakési listy do pytla. Dobrý.\nKdyž maminka viděla, že práce se mnou je bezbolestně schůdná, tak řekla, že půjdem pracovat i na přední zahrádku. Že tam ostříháme růži a zastrkáme do země solární lampičky. No tak jsem řekl že teda jdu. A nesl jsem nůžky na tu růži. Maminka nesla ty lampy.\nTak jsem si sedl na kámen a čekal jsem, co se bude dít. Maminka si rozvrhla, kam jednotlivé lampy umístí a furt se mě ptala, jestli jsou stejně daleko od sebe. Vzhledem k tomu, že je jich asi 9, jsem i já pobral, že to nikdy stejné nebude (dokud to fakt něčím neodměříme), a tak jsem lhal, že ano. Že je to stejné. No večer se asi provalí, že jsem lhal.\nPak šla maminka stříhat tu růži. No tak jsem se na tom balvanu otočil trochu doleva, abych mohl v případě potřeby hlasitě radit. Já jsem vlastně ani nevěděl, že tam nějakou růži máme. A už vůbec jsem nevěděl, že zrovna kvete (čímž se provalilo, že jsem jistě neposlouchal, když mi maminka říkala o úžasné růži, co máme před barákem).\nNapadlo mě, že to musí být nějaká divná růže, když to mé mamince takhle super kvete. Víte, já to nemyslím špatně, ale po někom svoji nešikovnost mít musím. Proto mám dojem, že mé mamince nikdy nic nevyroste. Přitom to není tak úplně pravda. Například má záhon tulipánů, co prostě má a ty tulipány prostě dycky každej rok vyrostou, aniž by s nima maminka něco dělala. A nebo měla takové ty divné kytky, když jsem byl malej. Jmenuje se to nějak jako muškát nebo tak.\nA v malé chodbičce má ve flawrlavru taky nějakou kytku a vedle toho bambus štěstí. Takže je moje maminka vlastně docela úspěšný pěstitel. Ale prostě jsem byl překvapen, že má růže jak ze žurnálu. A pak jsem se podíval blíž (dokonce jsem se zvedl z toho kamene) a viděl jsem, že je to prostě jen nějaký keřík (budiž, možná je to dokonce i růže. Já to nepoznám. Nicméně by bylo vtipnější, kdyby to nebyla růže, ale nějakej krušpan) a v tom jsou zastrkané umělé růže a poupátka. Včetně rosy. No vypadá to fakt působivě.\nA tak maminka ostříhala ten keř, co jsou v něm ty umělé kytky a zasázela do země ty lampičky.\nDnešní radodárnost zní: Když chcete být za luxusní zahradníky, nastrmačte umělé růže do nějaké jiné kytky.\nKaždodenní radodárnost #197\nMusím říct, že ten včerejší příspěvek byl fakt hodně dlouhý. A psal jsem ho hodně dlouho, protože jsem stihl poslechnout skoro celé jedno hudební album. Ale je pravda, že jsem furt klikal někam bokem a čel si wikipedii, protože to já tak dělám. A dělám to tak dokonce i teď.\nAle chtěl jsem tím říct, že byl fakt dlouhý a fakt smekám sluchátka před tím, kdo to dočet až do konca. Třeba mě osobně takové dlouhé články odrazují, pakliže tam není aspoň jeden lákavý obrázek a další podnadpis. Prostě jak je to jenom taková kupa textu, tak se mi to špatně čte.\nDneska se mi stala taková věc, co se mi vůbec nestává často. Totiž jsem dneska nevyšel z domu. Jenom na balkón, ale jinak jsem nikde nebyl. Už se mi to nestalo fakt hodně dlouho, protože furt někam chodím. Akorát večer se to málem zvrtlo, protože jsem si vzpomněl, že už jsme s maminkou dlouho nebyly v kostele a že bysme mohly do nějakého zas zajít, protože je to prostě bžunda a furt mě to fascinuje. Ale pak jsem smutně řekl, že neděla už byla. A maminka řekla, že to nevadí, že "oni se scházej snad každej den." Což mě nabudilo, ale pak jsem si řekl, že dneska nikam nejdu. Takže jsem to prostě zmákl a docela jsem odpočíval.\nDnešní radodárnost zní: Mnohdy je jedno, jaké blbosti melete, hlavně když tomu dáte hezký kabátek.\nKaždodenní radodárnost #196\nDneska se mi teda taky nechce povídat, ale řekl jsem si, že bych mohl dneska o něčem trochu rozsáhleji pojednat, protože už jsem to dlouho nedělal. Měl jsem dneska takový celkem normální den, kdy jsem vylezl mezi lidi jen 2x. Oboje bylo nebezpečné a málem mě dokonce přejel traktor. Ale k tomu se dostanu.\nNo ráno chtěla jít maminka do Lídla, ale mi se nechtělo a tak jsem jí řekl, ať jde sama. A pak jsem jí řekl, co mi má všechno koupit a pak jsem jí řekl, že mi má koupit i meloun, protože ten, co jsem donesl včera, nemůže pokrýt naši dnešní spotřebu a pak jsem jí řekl, že jdu s ní, protože to sama nemůže odtáhnout. A proto jsem si vzal kalhoty a sluneční brejle. Díky kalhotám nebylo poznat, že jsem vlastně jinak v pyžamu a brýle schovaly to, že jsem se nenalíčil. Já vím, že to není žádná katastrofa a zas tak obludně nenalíčenej nevypadám, ale já mám rád takové to, jak lidi vždycky říkají o lidech (o ženách tedy většinou, ale dneska jsem zrovna genderový korekta), co nejsou v doslechu, že "ta by nešla nenamalovaná ani s košem k popelnici."\nA já v takové chvíli řeknu, že to jsem přesně já. A abych nelhal úplně ve všem, tak se tohle snažím naplňovat. A proto nemůžu jít do Lídla nenamalovanej, protože bych pak lhal. A to nechci. Ale o tom jsem tu povídat nechtěl. Prostě jsme teda šly do toho Lídla a já jsem opět použil svoje dovednosti získané v posilovně, protože jsem donesl dom obrovský meloun a ani jsem se u toho moc nenadřel. Vlastně bych se nenadřel vůbec, kdyby ten meloun neměl tak blbej tvar, který mě hrozně tlačil do vnitřností, jelikož jsem nesl meloun v náručí. Díky tomu byl ten vlastní odnos docela fuška. Řekl jsem si, že to jasně znamená, že musím víc trénovat svoje vnitřnosti a celej den jsem pak jedl meloun (geniální na tom je, že v tomto případě funguje i taková ta taktika, kdy sežerete srdce svého nepřítele, abyste byli silnější).\nA pak jsem si dal na 2 hodinky pauzu (od melounu), abych mohl jít běhat. Protože nemůžu jít běhat, když jsem plnej melounové vody. To vím i já. A tak jsem šel běhat. No a celej den bylo hezky, ale když jsem vyběhl, tak najednou nebylo hezky. Za to jsem byl vlastně klidně i rád. Ale vrátím se k tomu. Teď jsem si vzpomněl, že jsem na začátku zmínil ten traktor. Tak prvně to.\nJá tady u maminky běhám v takové zahrádkářské osadě, protože maminka nechce, abych běhal v lese, protože bych tam mohl někoho potkat. Jakože někoho zlýho. Když jsem řekl, že si koupím repelent, tak to nezabralo. A tak jak kretén furt dokola běhám po těch zahrádkách. Lidi, co tam něco okopávaj, mi můžou kliďánko měřit čas, protože kolem nich za jeden svůj běh obkroužím tak minimálně 3x, protože jsou ty zahrádky prostě malé.\nNo a tak si to tak běžím a najednou proti mě jede takovej ten malej zahrádkovej traktor. No tak se mu úspěšně vyhnu a je to dobrý. A když běžím další kolo, tak najednou v jedné zatáčce vidím, že je ten traktor tak 50 metrů přede mnou. No v další zatáčce vidím, že ho jasně dobíhám. Měl jsem takový dobrý pocit, že když nastane atomová válka, tak budu v bukru dřív než traktory. Což je podle mě dobrý, protože i malý zahrádkový traktory jsou velký a kdyby se tam dostaly přede mnou, tak už bych se tam já vejít nemusel.\nNicméně jsem si řekl, že bude lépe, když si tuto nově získanou a prakticky ověřenou znalost nechám pro sebe a ten traktor nepředběhnu. Kdyby o tom věděl, mohl by se sebou začít něco dělat a už bych ho nemusel předběhnout, až bych to fakt potřeboval. A tak jsem se držel za ním a říkal jsem si, jak jsem hustej a myslel jsem na to, že se za ním vyvážím a on dělá většinu té dřiny. Jako to třeba dělaj syslisti v televizi.\nNo a ta cesta, co po ní ten traktor jel, měla za chvíli končit. Dál to pokračuje polem, zatáčkou a extrémním kopcem, co ten traktor nemůže vyšplhat. To jsem věděl a tak jsem prostě nemusel spěchat. A ten traktor fakt zastavil. A já jsem ho předbíhal (což je OK, protože traktor stál). Ale chlap, co v něm seděl se najednou rozhodl, že se jako ještě stát nebude a že pojede na tu stranu, kterou jsem ho obíhal. A tak jsem rychle uskočil do pole a chlapovi jsem se omluvil, aby si jako nemyslel, že jsem se chtěl nechat přejet. A hlavně proto, aby mě nechtěl naštvaně honit, protože to by celý můj plán zkrachoval, protože by zjistil, že běhám rychle a mohl by potůnit ten traktor a já už bych pak nikdy neměl svůj flek v atomovém krytu.\nMěl jsem ale sluchátka a tak ani nevím, jestli mi chlap něco řekl. Každopádně za mnou ale neběžel a ani nejel nebo se o to nepokoušel. Tak tolik k tomu traktoru.\nNo a teda zpět k tomu počasí. Byl jsem rád, že bylo hnusně a dokonce začalo pršet, protože to já mám rád. A pak mi došlo, že to nebude taková sranda. Protože v té zahrádkářské kolonii (teda kolem ní) jsou pole, které jsou plné těch obrovských sloupů elektrovodících. A dokonce je tam i nějaká elektrická stanice, co je fakt velká, vede do ní hromada drátů a celé to hučí (což neslyším, protože mám sluchátka, ale vím, že to tak je, protože jsem tama šel několikrát i bez sluchátek).\nNo a napadlo mě, že by do toho mohlo uhodit. Jakože blesk že by do toho mohl uhodit. A to bych vidět nechtěl. Natož abych tím chtěl být nějak fyzicky postihnut. A tak jsem se na další kolečko vykašlal a běžel jsem domů.\nAle nejlepší byl stejně ten traktor. A to jsem viděl paní v jednom z polí, jak tam něco krade do trika. U cesty na ní čekal manžel a říkal jí, aby toho nechala. A tak jsem dělal pohoršený obličej, protože jsem si řekl, že bych to měl jako uvědomělý občan dělat. A já jsem uvědomělý občan, protože jsem byl volit.\nDnešní radodárnost zní: Vlastní záda si musíte pohlídat i v případě, že jste přímo konfrontováni s traktorem.\nKaždodenní radodárnost #195\nDneska se mi taky nechce nic psát. A to jsem měl docela akční den. Jelikož jsem zase u maminky, tak jsme šly na špacír do města. Kde vlastně nic neměli. To pro mě bylo zklamání, protože si tady obvykle nakoupím hromadu oblečení a dalších hovadin, které vůbec nepotřebuju. Ale tak co už.\nDokonce jsem na nějaký čas zanevřel na hazard, protože jsme si opět koupily losy a při stěru jsme zjistily, že jsme si na ně výhrama ani nevydělaly. Což od těch losů považuji za jasnou ošklivost.\nJo a taky jsem na balkóně našel vosí hnízdo. Zajímavé bylo, že na něm byly 3 vosy a všechny asi spaly, protože se nehýbaly. Tak nevím.\nDnešní radodárnost zní: Když chcete lézt na střechu a najdete při tom vosí hnízdo, dyskrétně se zdejchněte, pakliže vosy spí.\nKaždodenní radodárnost #194\nDneska nemám čas psát, takže to musím vzít hopem.\nDnešní radodárnost zní: Když máte dovolenou, tak prostě mějte dovolenou. Jakože se vším všudy.\nKaždodenní radodárnost #193\nDneska jsem měl takový hrozně akční den, protože jsem dělal věci, které normálně nedělám. Například jsem si potřepal pravicí se starostou Líšně, což se mi teda nelíbilo, protože na mě sahal cizí člověk. A taky jsem jedl v restauraci. To už jsem totiž hodně dlouho nedělal. Nějak jsem tam přestal chodit, protože je tam na mě taky moc lidí. Ale ta restaurace byla lepší než ten starosta, protože tam na mě nikdo nesahal. A měl jsem na talíři i 3 kusy opraženého česneku, což bylo super. A taky mi donesli velkou pepřenku, ze které jsem byl tak odvařenej, že jsem s ní omylem opepřil celej stůl a pak i Release, jak jsem se to snažil posmetat na zem, aby jako nikdo neviděl, že jsem prasisko pepřenkou fascinované.\nA taky jsem dneska dočetl knihu, což je hodně dobré. Mám rád, když si držím knihu týdně. Připadám si pak víc vzdělanej.\nDnešní radodárnost zní: Když máte vysoké podpatky, prostě si to auta sedáte jak za kulomet. Jenom máte furt nohy u sebe.\nKaždodenní radodárnost #192\nNo dneska jsem jel ráno do práce a seděl jsem v šalině vzadu (z čehož může hloubavý čtenář odhalit, že jsem jel ve Slimákovi [13T, kdyby někdo pochyboval]). No nebudu povídat o tom, jak je to hrozná šalina, to všichni víme. Ale když máte ostrý lokty, tak si můžete sednout dozadu, což je asi jedné dobré místo ze všech 193, které tam podle manuálu údajně jsou.\nAle to jsem říct nechtěl, ale nějak jsem do toho zabředl. Dneska jsem si všiml toho, že se na mě několik lidí podívalo. Předpokládám, že je to normální, protože já se taky tak nějak zběžně dívám na lidi, co seděj v mé blízkosti. Jde o to, že dneska jsem si všiml, že se na mě několik lidí podívalo. No měl jsem z toho hrozně divný pocit, protože si ty lidi mohli myslet, že existuji, což se mi teda nelíbilo. Nemám prostě rád, když si někdo cizí myslí, že existuji a ještě méně mám rád, když mi to dá nějak najevo. Prostě mě ty lidi viděli a to je špatně, protože mi to prostě nabourává moji představu o tom, že jsem neviditelný, pakliže se s někým nepouštím do přímé interakce.\nNo abych z této štrapáce uniknul, musel jsem být podnikavý. A tak jsem si o okýnko podepřel hlavu a díval jsem se nahoru. Já vím, že už jsem tu jednou radil, abyste se víc dívali nahoru, ale tohle je něco trochu jiného. Z jedoucí šaliny totiž vidíte hodně zajímavé věci a nemusíte se dívat pod svoje nohy, abyste náhodou neupadli.\nViděl jsem, jak mají některé domy furt ještě pověšené vlajky. A jednou byla ta vlajka skřípnutá do okna, takže to vypadalo směšně. Pak jsem viděl kupu špinavých malých okýnek a několik podomácku udělaných klimatizací nebo možná venkovních mrazáků. A pak nepořádky, oprýskanosti a obsoletní záclony. Vlastně to vypadalo všechno negativně a opuštěně, což mám rád.\nOvšem nejlepší věc jsem viděl na jedné terase. Měli tam vánoční strom. Měl na sobě stříbrné baňky. A byl už celej hnědej. Byla to hnědá hromádka s baňkama.\nDnešní radodárnost zní: Počítejte s tím, že vidění vánočního stromku ve skoropůlce července nemá vůbec žádnou vánoční atmošku.\nKaždodenní radodárnost #191\nDneska se mi zase nechce psát. Nějak mě ta nepsavá nálada furt neopustila. A navíc jsem docela smutnej, protože zítra jdu naposled do práce a pak mám dovolenou. To se mi vůbec nelíbí, protože nemám rád změny. A dovolená bude změna, protože to nebudu chodit do práce, což mi totálně naruší režim a já budu nešťastný. Ale dozvěděl jsem se, že ze zákona jako musím mít dovolenou. I když ji jako nechci. Je to podle mě nespravedlivé, protože se mi nechce otravovat se se změnovým vyrovnáváním.\nNicméně jsem večera zabředl někam k radodárnostem kolem čísla 165 a líbilo se mi, jak jsem solidně udržoval delší texty. Je to prostě daleko lepší, než když napíšu jenom jeden odstavec.\nKdyž jsem šel ráno do práce, tak mě najednou napadlo, že bych na šalinu nemusel jít, ale běžet. A tak jsem běžel. Bylo to dobré. Hlavně proto, že jsem si dneska nezapomněl aplikovat parfém a tak jsem nemohl smrdět. Tedy jistě jsem smrděl, ale nemohlo to přes ten giga odér otravovat ostatní. Teda mohlo, ale myslím, že onen gigaodér ostatní rozhodně otravoval víc. A to je podle mě to, co mají dělat všechny deodoranty, antirespyranty, parfémy a toaletky.\nKromě toho, že mají u ostatních lidí vytvořit pachou paměť, ale toho já nevyužívám, protože mám těch parfémů tolik.\nDnešní radodárnost zní: Když je venku vedro, ujistěte se, že budete lidi čichově otravovat něčím jiným, než tělesným pachem.\nKaždodenní radodárnost #190\nDneska jsem měl velmi akční a zodpovědný den. Například jsem byl v práci a pak jsem tam najednou nebyl. Hrozně rychle mi to prostě uteklo. A pak jsem jel dom. Jel jsem šalinou, což už jsem hrozně dlouho nedělal. Byla to otrava, protože tam bylo moc lidí. No mohl bych napsat, že jistě smrděli, ale já jsem taky smrděl, protože jsem se ráno zapomenul naparfémovat. Myslel jsem totiž zas na nějaké hovadiny, byl jsem zcela mimo a prostě jsem odešel. Měl jsem takový ten stav, co v něm odcházím ven v pyžamu nebo bez sukně, protože jsem prostě zamyšlený.\nA pak jsem hospodařil se psem. To jako znamená, že nikdo jiný není doma a je to všechno na mě. Vzpomínáte, jak jsem minule psal o psích kakáncích? Já na to mám nějaké štěstí. Dneska totiž nebylo flufovi úplně nejlíp. No a teda vezmu to popořadě. Prostě jsem se vrátil z práce dom a šli jsme na procházku. No jednak jsem měl furt hlavu zabořenou v myšlenkách, takže jsem mu celou cestu vykládal bláboly. Jakože třeba musí dávat pozor na auta, protože kdyby ho nějaké přejelo, tak z něj bude placka a já nebudu chodit s plackou na vodítku, protože bych vypadal jako dement (a podobně). No pak mě napadlo, že asi vypadám jako dement. Ale tak co už, kecal jsem dál. Docela mě to bavilo, pokecal jsem si.\nNo a už to bude. To o tom kakání. Prostě jak mu nebylo dobře, tak měl kakánky velmi řídké. Jelikož se s tím postavil do nějakých kytiček, tak jsem si řekl, že to nebudu sbírat. Ono by to stejně nešlo. Ale kolem šel nějakej chlap a tak jsem stejně utrhl pytlík a dělal jsem, jakože tam budu něco sbírat, i když to sebrat nešlo. Možná tak vysát kapesníkem, kterej jsem ale neměl. A tak jsem se to rozhodl nechat v těch kytičkách.\nNo a jdeme dál. A já se najednou dívám a vidím, že bude potřeba očista psa, protože to nedopadlo jen do kytiček, ale i na něj. Prostě jistě chápete. No a tak dobrý, říkám mu, že to doma spravíme a pohodička. Pro sebe si řikám, že tu nebudu nikde shánet strom a otírat to listem.\nNo a dojdem ke dveřím a všechno vypadá dobře. Odemykám a Fluf se z dlouhé chvíle otřepe. A já mám ohozené lýtko. Jako co už. Asi jsem jeho favorit.\nDnešní radodárnost zní: Prostě když neseberete psí lejno do poslední molekuly (nezávisle na jeho konzistenci), skončíte zahovnění. Vždy.\nKaždodenní radodárnost #189\nDneska jsem celej den odpočíval, protože mi bylo včera divně. Jakože špatně. Nevím proč a tak jsem to ignoroval. A asi do dopadlo dobře, protože už je mi dneska daleko lépe. Neměl jsem žádné kašlavé příznaky a tak jsem to prostě připsal na vrub únavě a celý víkend jsem si prostě četl. Díky tomu už jsem zkonzumoval ty knihy, co jsem si minulý týden koupil v Levných knihách.\nMusím říct, že se mi to nakupování knih fakt líbilo. Už jsem to totiž hrozně dlouho nedělal. Naposled jsem knihy kupoval online a né v kamenném šopu, který je vlastně spíš asi železný, panelový a omítkový.\nA jinak samože chodím do knihovny nebo si něco vezmu v Evísově (Release!) knihovně. A ten nákup knih byl fajn, až budu zas příště v Avijonu a nebude tam kód 1000 následovaný evakujací, tak si koupím něco dalšího. A až to přečtu, tak to zas dám Evísovi do knihovny, do které už se toho teď vlastně moc nevejde.\nDnešní radodárnost zní: Nakupování knih je fakt super, zkuste to udělat aspoň jednou za rok. A pak si tu knihu hlavně přečtěte.\nKaždodenní radodárnost #188\nDnešní radodárnost je sobecká a egostická. I přesto je ale univerzální a všeobjímající, protože platí pro všechny a bez rozdílu. Takže když si budete zoufat a cítit se špatně, můžete pomyslet na to, že existuje aspoň jedna osoba, které je to jedno.\nDneska se mi taky psát nechce. To je stejně zajímavé, jak jsem někde ztratil tu psaní potřebu. Ale tak co už. Jsem zvyklý na to, že se do toho musím někdy donutit.\nDneska pojednám o takové věci, která mnohé z nás potkává každej den. Jde o hrnek na kafe (nebo na čaj). Totiž se mi v posledním týdnu stalo, že jsem se na toto téma bavil hned s několika lidma, protože jsem je potkal, když jsem si vařil kafe.\nJde totiž o koupání hrnku na kafe. Já to třeba vůbec nehrotím a hrnek na kafe umývám jen minimálně. Tím umýváním myslím, že ho jako nacpu do myčky nebo ho vydrbu ve dřezu pomocí jaru nebo jiného čistidla. Obvykle ten hrnek prostě jen vypláchnu a dobrý. Uvařím do něj nové kafe. Musím dodat, že ten hrnek nevypadá nechutně, prostě se to kafe normálně vypláchne a je to cajk.\nNo ovšem jsem přišel na to, že se názory na tuto problematiku mezi lidma dost liší. Někdo má prostě hrnek na kafe, do kterého si pak následně celý den lije čaj a pak zase kafe. A někdo prostě dá hrnek od kafe hned do myčky, protože je pro něj ofujná představa, že by si tam měl udělat nové kafe.\nTaky mě napadlo, že to asi dost souvisí s typem kafe. Když si tam třeba dáváte mléko nebo si děláte lógrové kafe, tak je možná potřeba to čistit trochu víc. Ale dobré na tom je to různění těch názorů. Je to v podstatě to stejné, jako jsem tu psal někdy nedávno.\nDnešní radodárnost zní: Můžete si svůj hrnek umývat, jak často uznáte za vhodné, neb v mých očích to nemá na vnímání vaší osoby pražáden vliv.\nKaždodenní radodárnost #187\nNo a dneska to taky odfláknu, protože prostě nemám psavou. A přitom jsem dneska měl dobrý den a hodně jsem se smál.\nDnešní radodárnost zní: Nezapomeňte napsat radodárnost, než zaklapnete notebook. Protože pak ho musíte zas otevírat, protože jste si nechtěli nechat otevřená vrátka a ještě něco sem dopsat, protože i vám bylo blbé to flákat dva dny za sebou. Jo a ještě jsem dneska viděl hasiče.\nKaždodenní radodárnost #186\nAbych byl upřímný, tak bych musel říct, že jsem unavený a nechce se mi psát. A tak to taky říkám. Dneska jsem unavený a otrávený a nechce se mi psát.\nDnešní radodárnost zní: Když chcete vypadat fakt děsivě, tak opakujte každou větu, kterou řeknete, dvakrát po sobě.\nKaždodenní radodárnost #185\nDneska jsem si vzpomněl, že už jsem nutně za polovinou radodárností. No vůbec mi to tak nepřijde. Ale nedávno jsem si uvědomil, že už je půlka roku zase v háji. Tedy je to asi správně. Navíc se radodárnosti nevážou přímo ke kalendářnímu roku.\nDneska jsem měl takový normální den. Celý jsem se ho protěšil na odpoledne, protože to pro mě měl Evís přijet do práce a jet se mnou koupit nové proteiny, protože jsem si toho nakonec objednal přes 9 kg, protože jsem to prostě potřeboval. No a 9 kg ve 2 kýblech a 2 dózách bych dom nijak nedotáhl. A tak jsme to spojily s výletem. Prvně jsme se stavili v tom fitnes šopu. Chlap to tam pro mě měl už nachystané. Měl naskládaný jeden kus mého zboží na druhém, takže to byl takový vysoký komín, který jsem zaplatil a pak jsme si to s Evísem rozebraly a odnesly do auta.\nA pak jsme cestu domů trsali na staré fláky, co Evís někde našel na takové to obsoletní placce, kterou už vlastně kromě auta není moc kde přehrát. A jelikož se nám líbilo cestování, tak jsme ještě docela dlouhou dobu jezdily po Brně, naložené v proteinu a starosongách. Dobré odpoledne to bylo.\nDnešní radodárnost zní: Aspoň jeden všední den si udělejte dobré odpoledne.\nKaždodenní radodárnost #184\nDneska jsem měl dobrý den, ale i tak se mi nechce moc psát. Hodně jsem totiž dneska mluvil. A taky jsem si koupil 2 losy a vyhrál jsem (po odečtení investované částky) 120 kerun, takže podle mě dobrý.\nJo a taky jsem viděl bojler.\nDnešní radodárnost zní: Každý den rozesmějte aspoň jednu osobu. Není to těžký.


Rozjíždí se vývoj Dead Space 3 - Zing\nRozjíždí se vývoj Dead Space 3\nEA prostřednictvím inzerátu shání nové zaměstnance, kteří by se podíleli na vývoji Dead Space série. Konkrétně jde o zkušeného senior ředitele vývoje, zvukového ředitele a senior VFX grafika.\n„Jde o velkou a významnou příležitost podílet se na jedinečné sérii,“ dočteme se v inzerátu.\nJiž před časem se prezident EA Games, Frank Gibeau, nechal slyšet, že mají v plánu s novým Dead Space oslovit širší publikum hráčů. Chtějí to udělat tak šikovně, aby hra neztratila kvality survival hororu.\n„Série Resident Evil je úžasná. Capcom odvedl kus pořádné práce a procpal značku na všechny možné trhy. Věřím, že stejně tak se může rozrůst i Dead Space, jež by mohlo zasáhnout širší publikum, aniž by ale ztratilo něco ze své kvality a nádechu survival hororu. Rádi bychom se zaměřili kupříkladu na akční žánr, kde EA nemá příliš silné zastoupení a survival-horor v něm stejně v podstatě žije,“ řekl Gibeau pro IGN v březnu 2011.\nPodle jeho slov EA přemýšlí, jak se značkou Dead Space naložit v budoucnu. Tak uvidíme, zda bude třetí díl odklon od série, jenž by měl za úkol přilákat nové hráče.\nVirus: Já věřím, že DOOM 4 vyjde v roce 2014.\n22. 7. 2012 11:27\nUž abych si koupil 2ku a začal hrát 1ku.\n22. 7. 2012 11:11\ntak predsa bude DS3\nchcelo by to opravit mp paradicka, lepsia scifi/horor hra nieje\n26. 7. 2011 23:05\nMě se líbí jak jednička tak i dvojka. Na třetí díl si chci koupit hromadu nového spodního prádla\nOba díly byly skvělé, nedá se říct, že jeden byl takovej a druhej makovej. Když ale to nej z obouchu dílů daj dohromady, zasipou to řádně situacema, kdy se poseru tak to bude ono! A kvér! Nějaké pěkné, příruční dělo! A nebo chci Dooma 4 to by se mi líbilo!\n10. 7. 2011 19:05\nNemůžu říct, který díl byl horrorovější, prostě oba se mi zamlouvali. Jen u DS2 se mi asi více zamlouvala ta různorodost prostředí, ale co bych taky chtěl od DS1, který byla jen na, sice velké, ale vesmírné lodi. Prostě bez DS1 by nebyl DS2 a proto musí být i DS3 u mě na poličce .\n9. 7. 2011 15:31\nno tak to by bylo sper\n9. 7. 2011 13:46\nNo tak u dvojky bylo špatný , že to celkově bylo předvidatelný , že teď na vás někdo vyskočí atd… a prostředí bylo skoro to sami já bych trojku uvítal konečně na Zemi.\n9. 7. 2011 11:38\nne perfekt…větší radost mi nikdo už neudělá, s nad kdyby se tu něco objevilo o gta 5…. DS ve své době byla parádní ale DS2 byl nářez, DS1 zadupal do země …a DS3 prostě musim a budu mít! ! ! !\n9. 7. 2011 11:28\na aj tak je hororovejsia nez jednotka tak neviem co riesite. A dufam ze nepojdu cestou ako resident evil, capcom tu seriu znicil a takmer pochoval\n9. 7. 2011 11:20\nSir Nicolas: Naprosto souhlasím, když vyšla dvojka, sjel jsem nejdřív jedničku a pak ihned dvojku, která se mnohem víc přiklání k akční hře, než k té horrorové\nDvojka mě fakt bavila, takže rozhodně se těším, jestli bude trojka\n9. 7. 2011 8:21\nDoufám, že se trojka přikloní raději k tomu horrorovému žánru. Akčních her jsou dneska mraky, zato horrorových (těch kvalitních) je pomálu. Druhý díl byl sice fajn, ale moc strachu nenahnal. Tak snad se dočkám.\n9. 7. 2011 8:18