Krize v třídním vztahu\nEndnotes #2, April 2010: Misery and the Value Form\nÚvodní článek z druhého čísla časopisu Endnotes (2010) věnovaný otázce kapitalistické krize.\nAno! Na jaře se vrátí růst!\nDějiny kapitalistické společnosti jsou dějinami reprodukce kapitalistického třídního vztahu. Jedná se o vztah, v němž se reprodukuje kapitál jako kapitál a – jeho nutná souputnice – dělnická třída jako dělnická třída. Jestliže předpokládáme, že reprodukce tohoto vztahu není nevyhnutelná, jaká je tedy možnost jeho ne-reprodukce?\nMožná se zdálo, že nedávná krize nám na krátkou chvíli předestřela záblesk takové ne-reprodukce: fenomén náhlého vybírání vkladů z bank se vrátil do srdce kapitalismu, četnými zeměmi se přehnala vlna nepokojů kvůli cenám paliva a potravin, burzy se propadly a korporace vyhlašovaly bankrot, islandská ekonomika se zhroutila, svět jako celek vstoupil do krize mnohdy vyhlašované za tu nejhorší od Velké deprese, Řecko se rozhořelo povstáním a do Spojeného království se vrátily formy třídního boje, jaké jsme už desítky let neviděli. Pár měsíců se házelo prázdnými slovy o Marxově návratu a mainstreamoví ekonomové malovali katastrofické scénáře, až se pak objevily „první výhonky oživení“ a začala se ohlašovat obvyklá představa, že tato krize byla maximálně hodně vážnou poruchou v jinak normálním fungování kapitalistické ekonomiky, zapříčiněnou nějakým náhodným, nesystémovým faktorem. Možná, že spíš než postulovat možnou ne-reprodukci kapitalistického třídního vztahu je za takové situace hodnověrnější interpretovat krizi jako aspekt autoregulace kapitalistické světové ekonomiky; maximálně jako obzvlášť extrémní „setřesení“ některých excesů či iracionalit z jinak zdravého, plně funkčního systému.\nAle v jádru kapitalistické společnosti není žádný stav zdravé rovnováhy, žádné „normální“, plně funkční poměry. Krize je modus vivendi kapitalistického třídního vztahu, životní proces tohoto rozporu. Nakolik je akumulace kapitálu vždy neklidný, problematický proces; nakolik se kapitál i během svých vítězství nad proletariátem stále blíží ke slepým uličkám nadakumulace; nakolik se kapitalistický třídní vztah nemůže roztančit bez obou neochotných partnerů, natolik je tu krize pořád. Práce je v kapitalistickém výrobním způsobu zdrojem hodnoty, jenže s průběhem akumulace je nutná práce tendenciálně se zmenšující veličinou. Krize je pořád s námi, protože pro kapitál je práce problém.\nJenže krize je i samostatná událost. Spektakulární katastrofismus, který zavládl na globálních akciových trzích kolem pádu Lehman Brothers, vlny exekucí, které se valily USA kvůli nesplaceným hypotékám, rýsující se bankrot celých států, nesmírné záchranné investice a předpovědi deprese, vítání konce „neoliberální“ éry a výskyt – jakkoli iluzorní – představ o návratu ke Keynesovi: to vše jsou velmi reálné známky konkrétní krize v kapitalistickém třídním vztahu. Konkrétní krize prozrazuje obecný rozpor tohoto vztahu, jakoby najednou ze stroje odletěl kryt a odhalily se všechny zadírající se převody. Tak, jako všechny krize, i tato představuje hlubší řadící strukturu třídního vztahu: tam, kde jeden aspekt reprodukce vztahu narazí na své meze, tam se objevuje moment otevřenosti systému a prchavý záblesk možné ruptury. Pak se tam, kde jeden převod vypadnul ze setrvačníku, jakousi chaotickou mechanikou napojí jiný a změní se pohybová energie. Rozporuplná reprodukce kapitalistického třídního vztahu pro teď pokračuje s jistými modifikacemi. Je tu šance, aby zahradníkovy „výhonky“ ohlásily konec zimy a krize se zase jednou vysvětlila nikoli jako chronický či permanentní stav, ale jako věčné opakování přirozeného cyklu.\nJaký je dnes charakter reprodukce třídního vztahu a jak se proměňuje? Jaké v něm můžeme nalézt náznaky jeho možné ne-reprodukce? Jaká – jinak řečeno – je dnes možnost kompletního rozchodu s touto autoreprodukcí? To jsou otázky, kterým se revoluční teorie musí věnovat. Právě v měnících se modalitách této reprodukce můžeme uchopit skutečné dějiny kapitalistické společnosti jako něco víc než náhodné seskupení faktů, vyprávění či konceptů, strategických vítězství, porážek nebo rekuperací, protože právě ve své autoreprodukci se kapitalistický třídní vztah konstruuje jako totalita. Ze stejného důvodu musíme hledat možnosti imanentního zničení této totality právě v těchto modalitách.\n„Výsledkem kapitalistického procesu výroby nejsou jen zboží a nadhodnota; je jím reprodukce vztahu samotného […] Kapitál a námezdní práce jsou jen dva výrazy téhož vztahu.“\nMá-li kapitál nějakou definující vlastnost, která ho odlišuje od pouhé sumy peněz nebo nějaké nespecifikované masy materiálů, s nimiž by šlo peníze vydělat, je to rozpínavost: kapitál jsou peníze, z nichž se stává ještě víc peněz, hodnota, která se sama zhodnocuje. Aby zůstal kapitálem, musí kapitál ustavičně zvětšovat své množství. V tomto smyslu má jasně „teleologický“ charakter: má jasný cíl – své vlastní rozpínání – a tento cíl vytrvale sleduje. Jelikož na systémové rovině takové rozpínání nelze uskutečňovat skrze pouhou realokaci hodnoty od jednoho kapitálu ke druhému, tak aby mohlo probíhat zhodnocování, musí existovat nějaká možnost produkce nové hodnoty. Touto možností je pracovní síla.\nJelikož dělníci netráví celý pracovní den výrobou jen takového množství produktů, které by dostačovalo pouze k tomu, aby se mohli reprodukovat na další den jakožto dělníci, vzniká přebytek v podobě rozdílu mezi množstvím práce, které dělníci skutečně odvedli, a společenským průměrem práce, která se vynakládá na výrobu zboží, s jehož pomocí se tito dělníci reprodukují. Vyvstává tak rozdíl mezi prací a pracovní silou a je zcela na místě říci, že na základech tohoto rozdílu se tyčí celá budova kapitalistické společnosti.\nSamozřejmě, že k odpracování tohoto přebytku je třeba dělníky přinutit, ale toto donucení je systémové. Co je pro dělníka jen počtem pracovních hodin potřebným k tomu, aby si vydělal mzdu nutnou k reprodukci jeho života na dané úrovni, je pro kapitál jak výdajem na mzdy, tak možností zisku většího, než je pouhá hodnota těchto mezd. I když postavení dělníka s ohledem k vlastnictví znamená, že jeho formální svobodu zároveň doprovází systémové donucení, obě strany této úmluvy zůstávají souhlasícími „buržoazními subjekty“, které se svobodně vydávají na trh. Toto setkání kapitálu s prací na trhu práce – samozřejmě – zahrnuje jisté neodmyslitelné třenice a, jako všichni dobří obchodníci, obě strany budou vždy hledat způsoby jak za méně získat více. Dělníci se neochotně šourají do práce, kradou si pro sebe tolik času, kolik jen mohou, a občas stávkují za vyšší mzdy, zatímco kapitál nastoluje pracovní den s maximální přísností a vždy bude usilovat o zvětšení onoho přebytečného dílu práce, který se v jeho výrobním procesu odehrává.\nToto den co den se opakující setkávání kapitálu s prací není jen nahodilým faktem. Kdyby bylo, pak by přetrvání kapitalistické společnosti po tak dlouhou dobu bylo učiněným zázrakem. Ono ale není faktem, protože je procesem, jehož jsme všichni neustále účastni, a není nahodilé, protože – v jeho opakování – můžeme vysledovat jistou systematičnost způsobu, jímž se toto setkávání uskutečňuje. Není to pouhá náhoda, že se dělníci na trhu práce potkávají s kapitálem a nemají, co jiného by prodali než svoji pracovní sílu, a není to pouhá náhoda, že kapitál proti těmto dělníkům stojí jako nahromaděné výrobní prostředky, vlastněné jako soukromé vlastnictví. Spíše je to určitý proces, co vytváří dělníky jako prodejce pracovní síly a kapitál jako nahromaděné výrobní prostředky. Tímto procesem je sám výrobní proces: kromě toho, že produkuje hodnotu a různé užitné hodnoty, je výrobní proces zároveň procesem produkce kapitalistického třídního vztahu.\nNebudeme-li uvažovat o začátku výrobního procesu, ale o jeho výsledku, pak si úspěšný kapitalista od dělníků přivlastnil nadhodnotu, uskutečnil ji směnou a teď tuto hodnotu může zapojit do dalšího cyklu výrobního procesu; zatímco dělník dostal jen zaplaceno za svoji pracovní sílu a opouští výrobní proces pouze se mzdou sloužící k pokrytí nákladů na jeho reprodukci pro další cyklus výroby. Obě strany se tak na konci výrobního procesu vracejí na strukturální pozice, z nichž do něho vstoupily. Dělník nemá jinou volbu než opět prodat svoji pracovní sílu, neboť v průběhu výrobního procesu nenahromadil nic vlastního, a kapitalistu logika rozpínání kapitálu nutí, aby ho zase znovu zaměstnal. Jakmile kapitalistický výrobní proces jednou začal, jeho pokračování je – alespoň v tomto smyslu – automatické. Neustálá reprodukce kapitalistického třídního vztahu je nutnost, která plyne z charakteru samotného kapitalistického procesu výroby. Jelikož výrobní proces není nic jiného než tento třídní vztah in actu, můžeme říci, že reprodukce kapitalistického třídního vztahu nutně plyne z charakteru tohoto vztahu samotného.\nProcesem, kterým kapitalistický třídní vztah zakládá sám sebe, zakládá rovněž totalitu kapitalistických společenských vztahů. V tomto procesu autoreprodukce se nereprodukují jen dělníci a kapitál, ale také stát a všechny jeho orgány, rodinná struktura a systém genderových vztahů, konstituce individua jakožto subjektu se specifickým nitrem stojícím proti světu výroby a tak dále. Jedině díky opakování své reprodukce – závisejícím na opakování reprodukce kapitalistického třídního vztahu – mohou tyto mnohé momenty vykazovat nějakou systematičnost a tak utvářet totalitu.\nTo, že společenské struktury, které tvoří tuto totalitu, nemohou přetrvat bez založení společnosti na výrobě, je triviální pravda. Brána pouze ve svém bezprostředním materiálním aspektu, výroba se jeví jako kvazi-přirozená základna pro reprodukci „společnosti“. Jenže v kapitalistickém výrobním způsobu je to hodnota – a ne obecná produkce lidského života skrze nějaký „přirozený lidský metabolismus“ – co je přímým cílem výroby a předně a především je to kapitalistický třídní vztah, co se reprodukuje a nikoli „společnost“. „Společnost“ jako taková – neboli společenská formace – je abstraktní jevovou formou totality vztahů, které se reprodukují autoreprodukcí kapitalistického třídního vztahu. Teorie, která začíná u autoreprodukce abstraktní společenské totality, může tuto totalitu vyjádřit jen tautologicky: přetrvání součástí je funkčně nezbytné pro přetrvání celku a přetrvání celku není nic jiného než přetrvání těchto funkčních součástí. Althusseriánský pojem „strukturální kauzality“ dělá z této tautologie metafyzický princip – což je chyba nerozlučně spjatá s funkcionalistickou tendencí v althusseriánském marxismu.\nHlásat ale nahodilost třídního boje, nebo že má otevřený konec či hlásat „kopernikovský obrat“ k dělnické třídě jakožto subjektu tohoto boje, není adekvátní alternativou k funkcionalismu nebo naturalismu společenské reprodukce. Právě ve své systematické autoreprodukci třídní vztah není náhodnou záležitostí, a jakožto partnerský pól ke kapitálu ve vztahu vzájemné reprodukce dělnická třída jako taková nemůže být ohniskem revoluční teorie. Samozřejmě, že totalita má mnoho rovin konkrétnosti a je prošpikována spletitými a náhodnými faktory, které všechny nelze adekvátně vysvětlit nějakou prostou liturgií třídních vztahů. Ale jako místo kapitalistické výroby, jako bod, od nějž se odvíjí a k němuž se vždy vrací, jako moment, kterým se výrobní způsob sám zakládá, je reprodukce kapitalistického třídního vztahu stěžejní pro jakoukoli teorii revoluce.\n„Je-li nějaká éra současná, znamená to, že má horizonty. Uplyne-li, pozbude tyto horizonty.“\nNastolit otázku revoluce znamená dát v sázku další existenci tohoto samotného kapitalistického třídního vztahu. Revoluce nemůže být pouhým vyvlastněním kapitálu, uchvácením výrobních prostředků dělnickou třídou nebo v jejím jménu. Musí být přímou destrukcí vztahu, který sám sebe reprodukuje a v němž jsou dělníci pořád dělníci – a kapitál zhodnocující se hodnota. Buď tedy revoluce bude komunistická, nebo nebude žádná. Takto chápané revoluci říkáme „komunizace“.\nImanentní sebezáchova kapitalistického třídního vztahu vypadá jako zvěčnění: protože zakládá sám sebe, třídní vztah se jeví jako nekonečný, po něm už není nic. A jelikož se tento vztah projektuje do nekonečné budoucnosti, revoluční teorie se nutně zabývá rupturou, trhlinou v samotné časovosti vztahu. Autoreprodukce ale není prostou tendencí k rovnováze nebo dynamickou konzervací v zásadě statického stavu. Postulovat autoreprodukci tohoto vztahu neznamená zaujmout východisko, které může jen vždy demonstrovat funkční uzavřenost systému a proti kterému musíme hlásat, že třídní boj má radikálně otevřený konec nebo předkládat vizi revoluce jako cosi radikálně vnějšího, mesianistického či transcendentního. Zde je patrně případnější metafora z biologie než z kybernetiky nebo mechaniky: organismus je ze své podstaty sice homeostatický, ale v průběhu svého života se nutně mění a rovněž musí zemřít, přičemž jeho tendenci k úmrtí nelze chápat jako vnější samotnému jeho životu. Jenže kapitalistický třídní vztah se nereprodukuje pouze s funkční jednotou, která musí, tak jako vše dobré, jednoho dne skončit. Jakožto třídní vztah – vztah vykořisťování – je spíše nutně antagonistický. Nakolik směřují k prosazování jednoho proti druhému, jehož logickým vyvrcholením by bylo konečné vítězství, mohou oba póly tohoto vztahu projektovat samy sebe jako jeho fundamentální pravdu, jeho finálního vítěze. Jak kapitál, tak proletariát si mohou legitimně nárokovat, že jsou esencí ležící v jádru kapitalistické společnosti, ale takové nároky budou vždy rozporuplné, protože ani jeden pól tohoto vztahu neznamená bez druhého nic.\nJelikož každý pól tohoto vztahu si může proti tomu druhému nárokovat, že je jeho pravdou, a jelikož se jedná o dynamický vztah, v jehož srdci je směřování vycházející z orientace procesu zhodnocování kapitálu na budoucnost, třídní vztah si vždy v sobě nese imanentní dočasný horizont. Nezvěčňuje se jednoduše jako monolitní, uzavřená totalita. Jakožto vztah boje si, coby svůj vlastní horizont, nese spíš vizi budoucnosti, do níž se projektuje rozřešení tohoto antagonismu. Konečné vítězství dělnické třídy, permanentní etablování liberálního kapitalismu, rýsující se barbarství nebo ekologická apokalypsa: třídní boj má vždy osobitý horizont a v závislosti na dynamice třídního vztahu v daném momentu má tento horizont proměnlivou kvalitu. V rámci tohoto horizontu se objevuje překonání, které může být více či méně rozporuplné. Není-li překonání kapitalistického třídního vztahu na základě prostého vítězství jednoho či druhého z jeho pólů možné – neboť každý pól bez toho druhého není nic – pak lze říci, že revoluce 20. století, nakolik jejich obsahem byla afirmace dělnické třídy jakožto dělnické třídy, postulovaly neuskutečnitelné překonání kapitalistického třídního vztahu. Oproti tomu revoluce jako komunizace se objevuje teprve v boji, který si ve svém imanentním horizontu nese přímou nereprodukci třídního vztahu.\nJenom skrze svoji systematickou reprodukci se tento vztah prezentuje jako jednota a ne jako ad hoc uspořádání a – rozumíme-li dějinami víc než jen nemožnost popsat beztvaré plynutí – jenom jako taková jednota může mít dějiny. Tak, jako je základ akumulace kapitálu uvnitř kapitalistického třídního vztahu, tak jsou mu vnitřní – na společenské rovině – i její dopady. Klesající ziskovost přímo postihuje schopnost reprodukovat se nejen u kapitálu, ale také u dělnické třídy. Nepřetržitá technická reorganizace pracovního procesu vnáší do života dělníků radikálně odlišné zkušenostní modely. Reorganizace genderových rolí, která skrze rostoucí zaměstnávání žen upouští od rodiny s jednou mzdou, přináší jinou podobu rodiny a prožitku „osobního života“ mimo výrobní proces. Expanze úvěrového systému umožňuje kapitálu stále lehčí globální pohyb, který mění role států ve světovém systému, a na straně dělnické třídy podrývá vyjednávání na úrovni národního státu. Tendence práci šetřících inovací vyhánět dělníky z výrobního procesu a generovat přebytečnou populaci tlačí dolů mzdy a snižuje jistotu pracovního místa tam, kde tato přebytečná populace může potenciálně vstoupit na trh práce, a tam, kde nemůže, dává vzniknout obrovským slumům, kde bydlí nadbyteční lidé, jejichž reprodukce je čím dál tím nejistější a nahodilejší. Všechny tyto tendence jsou kapitalistickému třídnímu vztahu imanentní. Dějiny vývoje kapitalistického výrobního způsobu jsou dějinami rozvoje těchto tendencí uvnitř kapitalistického třídního vztahu a tudíž interním proměňováním kvality tohoto vztahu samotného.\nHorizont překonání, který si v sobě třídní vztah nese, má proměnlivou kvalitu: jeho charakter je v každé dané chvíli neoddělitelný od historické modifikace třídního vztahu. Neměnné je, že tu vůbec takový horizont je. Měnící se charakter tohoto horizontu je primární bází a předmětem revoluční teorie. Ptáme-li se po revolučním překonání kapitalistického třídního vztahu, zkoumáme teoretický terén tohoto horizontu, jak se nám dnes naskýtá. Je to vrstevnatý terén s vlastní geologií sedimentů, průvalů a zlomů. Sledujeme linii tohoto horizontu takovou, jaká je – přičemž se co nejvíce přibližujeme koncipování našeho odchodu z této krajiny – a jaká kdysi byla a odlišujeme krajinu, v níž stojíme, od krajin minulosti. Komunistická teorie je teorií imanentního horizontu třídního boje. Když sledujeme tento horizont a koncipujeme přehoupnutí se přes něj, činíme z třídního boje v jeho historičnosti pevný předmět teorie a zabýváme se jím v jeho konečnosti. Když postulováním jeho konečného překonání dáváme v sázku samotný třídní vztah, můžeme ho vidět takový, jaký skutečně je. Jeho pravdu nemůžeme uchopit skrze projekci falešné neutrality, nýbrž skrze opak: musíme zaujmout předpojaté stanovisko jeho překonání – překonání, které neexistuje jen v „teorii“, ale v imanentní dynamice samotného třídního vztahu.\nTendence třídního vztahu: míra zisku\n„Do té míry, do jaké kapitál klade pracovní dobu – pouhou kvantitu práce – jako jedinou determinantu [hodnoty], do té míry mizí přímá práce a její množství jako určující princip výroby – tvorby užitných hodnot – a redukuje se kvantitativně na menší proporci a kvalitativně jako samozřejmě nepostradatelný, ale podřadný moment […] Kapitál tak pracuje na svém vlastním rozkladu jakožto formy panující výrobě.“\nJestliže je kapitalistický třídní vztah rozporuplným vztahem, v němž reprodukce nikdy není prostou záležitostí konzervace stabilního stavu, pak je tomu tak proto, že – jak jsme naznačili výše – práce je pro kapitál problémem. Coby výhradní zdroj nadhodnoty je to právě nadpráce, čeho kapitál ve svém neustálém puzení akumulovat vyžaduje pořád víc. Když zvyšuje produktivitu práce, má z toho kapitál prospěch, protože roste poměr nadpráce k nezbytné práci, jenže zároveň tím zmenšuje úlohu práce, coby „určujícího principu výroby“. Ve finále to znamená, že k výrobě stejné masy zboží je zapotřebí méně dělníků, a s tímto poklesem se tenčí možnosti zhodnocování. Z tohoto jednoduchého rozporu můžeme dovodit některé z fundamentálních tendencí v reprodukci třídního vztahu a na tomto jednoduchém rozporu můžeme tedy vidět, jak kapitál „pracuje na svém vlastním rozkladu“.\nProslulý zákon tendenciálního klesání míry zisku je výrazem aspektů tohoto jednoduchého rozporu. Jeho kanonická formulace se odvozuje od skutečnosti, že ve své konkurenční bitvě proti dalším kapitálům bude v průběhu času každý kapitál tendovat ke zvyšování produktivity svých dělníků technickými vylepšeními výrobního procesu: jeho technické složení bude mít vzestupnou tendenci. S vyšší produktivitou stačí k výrobě stejné komodity kratší pracovní doba a jednotlivý kapitál tak získává výhodu oproti ostatním kapitálům, ale časem se tatáž vyšší produktivita stává všeobecnou, čímž se ruší počáteční výhoda a vede to k nižší hodnotě komodity, jelikož její výroba nyní vyžaduje méně společensky nezbytné pracovní doby. Takže i na této abstraktní rovině můžeme objevit první výskyt tohoto jednoduchého rozporu, neboť puzení akumulovat nadhodnotu skrze výrobu zboží – přebytek, který se vytváří nadprací – vede ke zkracování pracovní doby, a tedy i prostoru pro nadhodnotu, potřebné k výrobě přesně toho stejného zboží.\nSamo o sobě to však pro kapitál neznamená ztrátu, neboť při zvyšování produktivity práce rovněž snižuje náklady na práci, protože se zlevňuje zboží, které dělníci spotřebovávají. Lze tak poměrně snížit mzdy a prodloužit tu část pracovní doby trávenou výrobou nadhodnoty pro kapitál. Předpokládáme-li však, že časem toto narůstající technické složení povede na úrovni celkového společenského kapitálu k nárůstu hodnotového složení – k nárůstu podílu kapitálu věnovaného na výrobní prostředky (konstantního kapitálu) v poměru ke kapitálu věnovanému na mzdy (variabilní kapitál) – znamená to, že se kapitál, jehož je rostoucí podíl věnován na výrobní prostředky, musí zhodnocovat na bázi zmenšujícího se podílu variabilního kapitálu. Jelikož pracovní dobu nelze prodlužovat donekonečna (den má jen 24 hodin a dělník musí některé z nich strávit reprodukcí sebe jako dělníka) a část pracovní doby věnovanou nutné práci lze snižovat pouze do nuly, má množství nadhodnoty, kterou kapitál může vysát z jednotlivého dělníka jednoznačné meze. Kapitál tak nakonec nebude schopen vysávat dostatek nadhodnoty, aby mohl pokračovat v akumulaci ve stejném měřítku. Jestliže tedy přímé snižování – zvyšováním produktivity práce – pracovní doby nezbytné k výrobě daného zboží představovalo první vytanutí práce jakožto problému pro kapitál, zde vidíme tentýž rozpor objevit se znovu a na konkrétnější rovině.\nTo vše celkem jednoduše plyne z rostoucího hodnotového složení kapitálu. Pro účely této argumentace se předpokládá, že rostoucí hodnotové složení je cosi, co plyne z rostoucího technického složení. Vztah mezi technickým a hodnotovým složením však komplikují nejrůznější faktory a mírní tak tendenci ke klesání míry zisku jakožto přímý účinek prvního složení na to druhé. Zejména je třeba si povšimnout, že tatáž rostoucí produktivita práce, která by jinak přímo zvětšovala podíl konstantního kapitálu k variabilnímu, zároveň snižuje hodnotu výrobních prostředků, čímž přinejmenším mírní jakoukoli tendenci k takovému zvětšování. Rozhodně tedy není samozřejmé, že se taková tendence ve skutečném průběhu kapitalistické akumulace projeví. Pomáhá-li však teorie o tendenci ke klesání míry zisku zviditelnit, do jaké míry je práce pro kapitál problémem, Marxova teorie „všeobecného zákona akumulace“ a neustálého generování přebytečných populací je v tomto ohledu jak objevnější, tak historicky zřejmější.\nTendence třídního vztahu: přebytečné obyvatelstvo\n„Poměrný úbytek nutné práce se jeví jako poměrný nárůst nepotřebných pracovních kapacit – tj. jako kladení přebytečného obyvatelstva.“\nRozumí se samo sebou, že kapitalistická výroba tenduje k masivnímu zvyšování produktivity práce. K tomuto zjištění se ani nemusíme zabývat vztahem mezi technickým a hodnotovým složením kapitálu. Celkem jednoduše to znamená, že v průběhu času je k výrobě téhož množství užitných hodnot zapotřebí méně dělníků. Uvnitř kapitalistické akumulace tak existuje tendence redukovat vklad přímé práce. Neruší-li tuto tendenci žádná jiná opačná tendence a ta se tak může historicky rozehrát, znamená, že víc a víc dělníků je pro výrobní proces nepotřebných. Z hlediska obyvatelstva má tedy kapitál sklon produkovat proletářskou populaci, která je přebytečná vzhledem k požadavkům výroby: přebytečné obyvatelstvo. Jedná se o další způsob, kterým se vyjevuje základní problematičnost práce pro kapitál.\nTato tendence není absolutní a stejně jako u klesající míry zisku i v tomto případě existují kompenzační faktory. Kapitál může nalézt nové užitné hodnoty, v jejichž výrobě lze dělníky zaměstnat, a s rostoucími rozměry výroby v kterémkoli daném odvětví se zvýšení produktivity nemusí promítnout přímo do absolutního úbytku produktivní zaměstnanosti. A byť se ničení životního prostředí samozřejmě ukazuje být velice reálným problémem kapitalistické akumulace, kvantita užitných hodnot, které lze konzumovat, nemá jasně definované meze. Šlo by tedy rozumně tvrdit, že ač kapitál v průběhu času tenduje ke snižování počtu dělníků potřebných k výrobě nějakého daného množství užitných hodnot, může přechodem k výrobě jiných užitných hodnot – a spolu s ním vyvinutím nových potřeb, které po takových užitných hodnotách volají – nebo rozšířením výroby stávajícího zboží zabránit této tendenci, aby se stala chronickým problémem.\nSamozřejmě, že se to komplikuje několika faktory. Daná populace může spotřebovat jen určité množství konkrétního typu komodity a produktivita práce není při výrobě jakékoli nové užitné hodnoty prostě nepopsaným listem. Produktivitu zvyšující technologie velice často zevšeobecní napříč různými výrobními odvětvími, což znamená, že výroba v nových odvětvích často přebírá jinde vyvinutá zvýšení produktivity a rovněž přináší další zlepšení, která mohou taktéž zevšeobecnět. Schopnost celkového společenského kapitálu překonat svoji vlastní tendenci ke snižování počtu produktivně zaměstnaných dělníků tudíž závisí na jeho schopnosti držet tempo s rostoucí mírou společenského růstu produktivity.\nHistoricky se tak neděje. V poměru k počtu obyvatel světa počet námezdně pracujících produktivně zaměstnaných nejprve v zemědělství a teď i v průmyslu na globální rovině klesá. To je skutečný význam „deindustrializace“, k níž v posledních 30 letech dochází. Samozřejmě lze snadno demonstrovat, že stále je tu spousta průmyslové výroby, a to nejen v důležitých exportérských státech jako je Čína, ale na globální rovině podíl dělníků fakticky zaměstnaných v průmyslové výrobě již téměř dvě desítky let klesá. Jak vysvětlujeme v následujícím článku, výsledkem je nárůst málo placené (a formálně přivtělované) práce ve službách a obří slumy v bývalém „třetím světě“.\nDochází-li k reprodukci kapitalistického výrobního způsobu v zásadě skrze podvojnou reprodukci dělníků jako dělníků a kapitálu jako kapitálu, přičemž se dělníci a kapitál produkují navzájem; setkávají-li se tato dvě kola tohoto železného chodu v bodě výroby prostřednictvím mzdové formy; pak tendence kapitálu činit proletářskou populaci nadbytečnou pro výrobu podrývá integritu železného chodu. Čím dál tím méně se pak jedná o reciproční a cyklický vztah, v němž proletariát reprodukuje kapitál a kapitál reprodukuje proletariát. Proletariát se naopak v rostoucí míře stává produktem kapitálu, aniž by sám produkoval kapitál. Jakožto populace, která je pro kapitalistickou výrobu jednoduše nadbytečná, a přitom nemá žádný autonomní způsob reprodukce, se přebytečné obyvatelstvo reprodukuje jako vedlejší účinek kapitalistické výroby. Jelikož její autoreprodukci nezprostředkovává směňování produktivní práce s kapitálem za mzdu, neuzavírá s kapitálem obvod a její existence se tak v poměru k existenci kapitálu jeví jako nahodilá nebo nepodstatná. Takovéto konsolidované přebytečné obyvatelstvo představuje tendenci k dezintegraci železného chodu kapitalistické reprodukce.\n„Již samotný koncept svobodného dělníka znamená, že je pauper: virtuální pauper. […] Nemá-li kapitalista pro jeho nadpráci žádné využití, nemůže vykonávat svoji nezbytnou práci ani produkovat prostředky ke své obživě. V tomto případě si je nemůže obstarat prostřednictvím směny. Pokud je získá, pak jen díky rostoucím almužnám z výnosu.“\nNatolik, nakolik může prodat jen svoji pracovní sílu a nemá ani jistotu, že se mu to podaří, je dělník pro Marxe virtuálním pauperem. Pro konsolidované přebytečné obyvatelstvo, jehož reprodukci přestalo zprostředkovávat směňování produktivní práce za mzdu, se tato pauperizace stává faktickou. Pracovní síla, kterou musí třída „virtuálních pauperů“ prodávat, je sama tím, co ji v konečném důsledku redukuje na třídu faktických pauperů. Proletarizace obyvatel světa tak nenabírá prostou formu přeměny všech lidí v produktivní dělníky, neboť i když se stanou pro kapitál produktivními, titíž dělníci nakonec produkují svoji nadbytečnost pro výrobní proces.\nJak se zmenšuje ta část globální populace, jejíž reprodukci zprostředkovává směňování produktivní práce za mzdu, může mzdová forma ve společenské reprodukci vystupovat jako klíčová mediace stále slaběji. S takto se posouvajícími podmínkami se nevyhnutelně musí měnit horizont třídního vztahu a boje, v nichž se tento horizont ukazuje. V tomto kontextu se staré projekty programatického dělnického hnutí stávají zastaralými: jeho svět byl světem rostoucí průmyslové pracovní síly, ve kterém mzda vystupovala jako fundamentální článek v řetězu společenské reprodukce, článek ležící v centru železného chodu, tam kde se potkávají kapitál s proletariátem, a světa, kde jistá vzájemnost mzdových požadavků – „když po mě chcete tohle, tak já od vás požaduji toto“ – mohla dominovat horizontu třídního boje. S růstem přebytečných populací se ale zpochybňuje samotná tato vzájemnost a mzdová forma se tedy odsouvá z centra sporu. Proletariát má tedy tendenci nekonfrontovat kapitál v centru železného chodu, ale vztahuje se k němu jako k čím dál externější síle, zatímco kapitál naráží na své vlastní problémy se zhodnocováním.\nZa takových podmínek se již na horizontu třídního vztahu nevyjevuje prostá samospráva výroby proletariátem. Jelikož výroba zaměstnává klesající podíl proletářské populace – podíl, který je sám stále více prekarizován, neboť potenciálně na trhu práce konkuruje rostoucí mase nadbytečných dělníků – a jelikož tato dezintegrace reprodukčních obvodů kapitálu a proletariátu nabírá na obrátkách, možná se horizont překonání tohoto vztahu může jevit snad až apokalypticky: kapitál postupně opouští svět v krizi a zanechává jej svému přebytečnému potomkovi. Ale krize reprodukce kapitalistického třídního vztahu není cosi, co se proletariátu prostě přihodí. Protože je v sázce jeho vlastní reprodukce, proletariát nemůže než bojovat, a je to sama tato reprodukce, co se stává obsahem jeho boje. Jak mzdová forma pozbývá své ústřednosti ve zprostředkovávání společenské reprodukce, sama kapitalistická výroba se proletariátu stále více jeví jako zbytečná: to ona z nás udělá proletáře a pak nás opustí. Za takových okolností jako horizont vystupuje komunizace: přímé podniknutí kroků k zastavení pohybu hodnotové formy a reprodukování nás samých bez kapitálu.\n Marx, 1861-1863 Manuscripts (MECW 30), str. 113-115.\n „Opakováním se z toho, co se zprvu jevilo jako pouhá záležitost náhody a nepředvídatelnosti, stává skutečná a potvrzená existence.“ Hegel. The Philosophy of History (The Colonial Press, 1900), str. 313.\n Nutnost není totéž co nevyhnutelnost. Že je něco nutné, nám ještě neříká, zda k tomu dojde, nebo ne. A tak, byť má autoreprodukce kapitalistického třídního vztahu automatický charakter a tedy je v jistém smyslu „nutná“, nečiní to kontinuální reprodukci o nic nevyhnutelnější, než je kontinuální fungování spalovacího motoru nevyhnutelným výsledkem jeho konstrukce.\n Viz například Louis Althusser, Etienne Balibar a další, Reading „Capital“ (New Left Books, 1970), str. 189: „jevy nejsou mimo strukturu, nejsou pre-existujícím objektem, prvkem či prostorem, do něhož struktura otiskuje svoji stopu: naopak […] struktura je ve svých jevech imanentní, příčina imanentní ve svých jevech ve spinozovském smyslu slova, […] struktura, která je pouze specifickou kombinací svých příznačných prvků, není mimo své jevy ničím.“\n Jean Paul Sartre, „War Diary“, New Left Review č. 59 (2009).\n Marx, Grundrisse (MECW 29), str. 85-6 (Nicolaův překlad).\n Poměr, který Marx nazývá organickým složením.\n Pro hlubší studii této tendence viz následující článek „Bída a dluh“.\n Marx, Grundrisse (MECW 29), str. 528 (upravený překlad).\n Tabulka 4: Zaměstnanost v průmyslu v Sukti Dasgupta a Ajit Singh „Will Services bet he New Engine of Indian Economic Growth?“, Development and Change 36 (6), 2005, str. 1041.\n Termín „železný chod“ je českým překladem Marxova „Zwickmühle“, termínu, který nese jak význam „dvojí svázanosti“, tak v kontextu 23. kapitoly Kapitálu význam chodu dvou mlýnských kamenů, které představují reprodukční cykly kapitálu a pracovní síly:\n „Kapacita práce může svoji nezbytnou práci odvést jen tehdy, má-li její nadpráce pro kapitál hodnotu, může-li ji kapitál zhodnotit. Existují-li pro její zhodnocení překážky toho či onoho druhu, sama kapacita práce […] se jeví jako vyřazená z podmínek reprodukce své existence; existuje bez podmínek své existence a je tak pouhým břemenem; má své potřeby a postrádá prostředky k jejich uspokojení.“ Marx, Grundrisse (MECW 28), str. 528.\n tamtéž, str. 522-3. Marx pokračuje: „Pouze ve výrobním způsobu založeném na kapitálu se pauperismus objevuje jako výsledek samotné práce, výsledek rozvoje produktivní síly práce.“


Extralife.cz – Na co si dát pozor, když vás přepadne chtíč v autě?\nNa co si dát pozor, když vás přepadne chtíč v autě?\nVíkendové volno svádí vyjet si se svým přítelem na výlet. Cesta je dlouhá a horko dělá své. Chuť na sex v uzavřeném prostoru není nic nového. Co tedy dělat, když se chcete vášnivě pomilovat teď hned, ale zrovna přitom sedíte v autě?\nKdyž vás v autě přepadne chuť na milování, je to obtížné. Na rušné benzinové pumpě je to nic moc. Toalety mnohdy dvakrát lákavé nejsou. Nejlepší možnou variantou v dané situaci je tedy samotné auto, které poskytuje alespoň trochu soukromí. I tak ale odjeďte alespoň od čerpacího stojanu a než se pustíte do milostného skotačení, berte v potaz několik faktorů.\nNahota na veřejnosti pohoršuje\nA to neznamená jen to, že byste si vyrazila s holým zadkem pro šest rohlíků. Za nemravné může být posouzeno i to, že jste nazí v autě. Pokud tedy nechcete mít případné potyčky se zákonem, odpočívadlo pro kamiony hned vedle dálnice není ta nejlepší varianta. Odstavte svůj vůz na hodně, hodně, hodně, opuštěné místo.\nVoayeři žijí všude\nPředchozí varování úzce souvisí s následujícím – lidé jsou od přírody zvědaví tvorové a jakýkoliv zvuk je přiláká blíž. Zvlášť ten zvuk, který je pro to dané místo ne až příliš typický. Snad si někdo může myslet, že vám někdo drtí žebra (což nakonec nemusí být daleko od pravdy, pokud máte malé auto) a chce přispěchat na pomoc. Ale většinou po chvilce pozorného naslouchání každému dojde, oč se asi jedná a to zvýší jeho zájem na dopátrání se místa původu ještě víc.\nMilování na neobvyklém místě nebo šlehačka po celém těle: Splňte mužům jejich hříšná přání\nAuto není postel\nCož samozřejmě víte. O to více byste měli dávat pozor, abyste po chvilce romance neměla i křeč v lýtku, skříplý palec, řadící páku mezi půlkami nebo, nedejbože, by vám partner vystřelil oko bezpečnostním pásem. Jestliže to vaše auto umožňuje, pozdržte svou vášeň, sklopte sedačky a udělejte si alespoň trochu pohodlí. Pokud ani to není dost pro vaše nenadálé vzplanutí, spousta věcí se dá vymyslet i na kapotě.\nBrzdím, brzdíš, brzdíme\nVyjet s autem na kopeček a pomilovat se při západu slunce vypadá jako scéna z amerického filmu. To se rázem ale může proměnit v severské drama, až se vaše auto bude řítit neřízenou rychlostí mezi stádo ovcí, které se pase pod kopcem. A to jen proto, že jste v zápalu vášně zapomněli zařadit rychlost a zatáhnout ruční brzdu. Vysvětlete pak policistům, proč jste přejela pět jehňat, když široko daleko není žádná silnice.\nauto, milování, příroda, vzrušení


Suché dielektrické rozpouštědlo pro elektroniku SAF CLEANER 400 ml – Nejchemie.cz\nSuché dielektrické rozpouštědlo pro elektroniku SAF CLEANER 400 ml\nSuché dielektrické rozpouštědlo pro elektroniku SAF CLEANER 400 ml množství\nKatalogové číslo: FAR0188 Kategorie: Elektrotechnika\nP102, P210, P211, P251, P261, P264, P280, P302+P352, P304+P340, P305+P351+P338, P312\nSuché dielektrické rozpouštědlo pro elektroniku\nSAF CLEANER v kapalné formě (L) nebo ve formě spreje (S) je nehořlavé bezpečné rozpouštědlo, určené pro čištění a odstranění oxidace z libovolného typu elektronického nebo elektromechanického zařízení.\nDielektrické vlastnosti výrobku dovolují použít tento produkt na „živých“ obvodech, což nabízí významnou výhodu v praktickém použití, funkčnosti a bezpečnosti. Rychle vysychající výrobek je ideální všude tam, kde se vyžaduje totální čištění bez ochranných nebo lubrikačních komponent.\nSAF CLEANER čistí, odmašťuje a odstraňuje oxidaci ze všech elektrických a elektronických zařízení , jako jsou desky tištěných spojů, serva, dálkové spínače, desky koncovek, tištěné okruhy, integrované obvody atd. Je ideální pro odstraňování deoxidačních tavících past po pájení komponent na tištěné obvody. ideální pro údržbu spojitého svařování drátem jak v mechanických, tak v elektronických aplikacích. Nepoškozuje plasty ani lakové povlaky.\nOdmašťuje a rozpouští karbonové depozity na elektronických kontaktech a obnovuje správné napětí. SAF CLEANER je dielektrický až do 50,000 Voltů ve vzdálenosti 1 cm. Proto může být použit na „živých“ obvodech.\nSAF CLEANER S (sprej)\nNastříkejte silně s použitím prodlužujícího nástavce, v případě potřeby s využitím stlačeného vzduchu pro odfoukání přebytku produktu.\nV případě obzvlášť znečištěných desek obvodů s usazenými depozity opakujte operaci podle potřeby.\nSAF CLEANER L (kapalina)\nAplikujte pomocí štětce, nízkotlakým postřikovačem nebo ponořením s využitím komponent mycí nádrže nebo ultrazvukové myčky.\nPOZNÁMKA: Pro kontrolu kompatibility (snášenlivosti) produktu s různými plasty použijte tabulku připojenou k tomuto technickému listu produktu.\nElektronika, elektrotechnická a elektromechanická zařízení\nOprava a údržba elektrických strojů\n301.030 Sud 30 litrů 1 sud\nSAF CLEANER S\n901.003 Aerosol 400 ml Karton 12 kusů\nTechnický list SAF CLEANER


Sendvičová matrace s kokosem VIOLA NATUR 100 x 200 cm\nMatrace / Sendvičové matrace / Sendvičové matrace 100 x 200 cm / VIOLA NATUR sendvičová matrace s kokosem\nTato matrace 200 x 100 cm je určená speciálně pro ty, kteří dávají přednost přírodním materiálům. Vrchní vrstva vyrobena z kvalitního vysoce hustotního polyuretanu zajistí vysoký komfort spánku.\nTato matrace 100x200 cm je určená speciálně pro ty, kteří dávají přednost přírodním materiálům. Vrchní vrstva vyrobena z kvalitního vysoce hustotního polyuretanu zajistí vysoký komfort spánku.\nTuhost: 4 - středně tuhá matrace 200x100 cm (na stupnici 1 až 7, kde 7 jsou extra tvrdé matrace)\nVhodný podklad pod matraci VIOLA NATUR 100 x 200 cm: Polohovatelné i nepolohovatelné lamelové rošty, pevné rošty, pevná deska s vyvrtanými otvory pro odvod vlhkosti. Nejvhodnějším podkladem je lamelový rošt.


Apple iPhone SE 32GB - rose gold - 1-2Umobil\n› Telefony › Apple › Apple iPhone SE 32GB - rose gold\nCena 5 164 Kč bez DPH\nKód produktu 3959\nVyrostl. A zůstal malý. iPhone SE je vůbec nejvýkonnějsí 4palcový telefon. Při jeho vývoji jsme vysli z oblíbeného designu a přidali celou řadu inovací. Stejný vyspělý čip A9, jaký má iPhone 6s. 12megapixelový fotoaparát, který dělá fantastické fotky a 4K videa. A Live Photos, které vdechnou vasim záběrům zivot. Výsledkem je iPhone, který klame tělem.\nDesign, na který tolik lidí nedá dopustit, posouvá iPhone SE jestě dál. Tento lehký, kompaktní telefon z pískovaného hliníku vám přesně padne do ruky. Na brilantním 4palcovém1 Retina displeji vypadá vsechno ostře a jasně. Celkový dojem podtrhují zkosené hrany s matným povrchem a barevně sladěné logo z nerezové oceli.\nVůbec nejvýkonnějsí 4palcový telefon.\nPohybový koprocesor M9 integrovaný přímo v čipu A9 vyhodnocuje data akcelerometru, kompasu a gyroskopu a na jejich základě měří počet kroků, vzdálenost a dalsí tréninkové ukazatele.\nJediný fotoaparát, bez kterého se neobejdete. iPhonem SE s 12megapixelovým fotoaparátem iSight pořídíte stejně ostré a detailní fotky jako iPhonem 6s. A natočíte i sestřiháte brilantní 4K videa se čtyřnásobným rozlisením oproti 1080p HD.\nRychlejsí 4G LTE a Wi Fi.\nProhlízejte web, stahujte aplikace a hry a streamujte video přes Wi Fi 802.11ac a 4G LTE jestě rychleji nez na iPhonu 5s. Větsí počet pásem LTE vám na iPhonu SE zpřístupní roamingové sluzby na víc místech po celém světě. Podporuje taky volání přes Wi Fi, takze se hlas přenásí sirokopásmově ve vysoké kvalitě.2 A přes Bluetooth k telefonu připojíte Apple Watch, externí reproduktory a dalsí zařízení.\nHardware a software. Stvořené jeden pro druhého. iOS 9 s přehledným prostředím, výbornými funkcemi a zabezpečením v samotném jádru je nejvyspělejsí mobilní operační systém a základ iPhonu SE. Vypadá a funguje krásně, takze i nejjednodussí věci vás budou bavit.\nDoba hovoru [min.] 860\nPohotovostní doba [h] 240\nHustota [ppi] 326\nRozlisení displeje [px] 1136 x 640\nVelikost displeje [palců] 4\nMax. rozlisení videa [px] 4K UHD (3840 x 2160)\nRozlisení fotoaparátu [Mpx] 12\nRozlisení předního fotoaparátu [MPx] 1,2\nFunkce telefonu Kalendář, Budík, Hudební přehrávač, Kalkulačka\nBarva (doplňková) zlatá\nHloubka [mm] 7,6\nSířka [mm] 58,6\nVýska [mm] 123,8\nDatové sítě UMTS, EDGE, DC-HSDPA, HSPA+, GSM\nOdolnost proti poskrábání displeje ano\nVerze OS iOS 9\nVelikost ulozistě [GB] 32\nAudio formáty MP3, AAC, WAV\nVideo formáty M4V, MPEG-4, H.264, MP4\nPodpora telefonních sítí [MHz] 1900, 2100, 850, 1700, 1800, 900, 800, 2600\nFrekvence procesoru [GHz] 1,84\nSenzor přiblízení ano


Sounds and Visions: Fotografův úvod do světa videa – DIGIarena.cz\nSounds and Visions: Fotografův úvod do světa videa\nHelena Vyplelová 28. července 2016\nChcete svým fotoaparátem natáčet video, a nevíte, jak na to? Přinášíme vám několik základních tipů, jak dosáhnout dobrých výsledků – rychle a jednoduše.\nNastavení expozičních a obrazových parametrů\nOstření, stabilizace a zvuk\nMnoho fotografů se červenému čudlíku značícímu videospoušť vyhýbá jako čert kříži. Z lenosti učit se novým věcem? Z přesvědčení, že fotoaparát slouží jen k záznamu statických obrázků? Pro mě osobně platilo tak trochu obojí.\nNakonec jsem se však musela smířit s tím, že se video stalo nedílnou součástí výbavy fotoaparátů, a nelze ho tedy jen tak ignorovat. A navíc by to přece jen byla škoda, že ano? Nezbývalo proto, než se pustit do zkoumání nového světa pohyblivých obrázků.\nPrvní dobrou zprávou bylo, že mnoho znalostí, které člověk získá jako fotograf, lze využít i při natáčení videa. Přesto má tento žánr svá specifika, která je třeba brát v úvahu, chceme-li zdokonalit své „filmové“ dovednosti.\nPokud jste zvyklí fotografovat v automatickém režimu a unikají vám základní pravidla expozice, měli byste se v této oblasti poněkud dovzdělat, viz odkaz níže. Fotoaparát jako takový totiž primárně slouží k záznamu statického obrazu a tomuto úkolu je plně přizpůsoben i jeho automatický režim.\nJak víme, základem expozice je tzv. expoziční trojúhelník: clona, čas a citlivost (ISO). Při natáčení videa není dobré spoléhat na jejich automatické nastavení, přestože jsou některé fotoaparáty v tomto směru docela chytré. Ruční práce vám však dají, tak jako při fotografování, mnohem větší tvůrčí svobodu a umožní natočit videa podle vašich představ.\nNatáčení videa vyžaduje jiné nastavení expozičního času, než na jaký jsme zvyklí u statické fotografie. Jedná se totiž o rychlou sekvenci obrázků, jejichž spojením dokážeme zaznamenat pohyb. V prvním kroku musíme proto nastavit, jak rychle za sebou se budou jednotlivé snímky zaznamenávat, tzv. snímkovou frekvenci neboli framerate udávaný v hodnotách fps či sn./s.\nV menu fotoaparátu se obvykle setkáme s hodnotami 24, 30, 50 nebo 60 snímků za sekundu, přičemž platí, že čím vyšší frekvence, tím plynulejší záznam. S vybranou snímkovou frekvencí je nutné sladit rychlost závěrky, a to z jednoho prostého důvodu – přirozeného, plynulého zachycení pohybu.\nPro výpočet adekvátního expozičního času je k dispozici jednoduchá pomůcka: čas by měl odpovídat polovině snímkové frekvence čili pro 24 fps 1/50 s, 30 fps 1/60 s, 60 fps 1/125 s.\nPozn.: S délkou expozičního času se dá samozřejmě experimentovat a dosáhnout kreativních efektů – při delším času získáme rozmazanější pohyb a s kratším časem hektický, překotný efekt trhanějšího záběru.\nNastavení clony slouží k dosažení stejného efektu jako ve fotografii, čili k práci s hloubkou ostrosti. Otevřená clona rovná se malá hloubka ostrosti, kdy zaostřen zůstává pouze hlavní objekt a prostor před/za ním je rozostřený, zatímco s vyšším clonovým číslem se směrem od fotoaparátu proostří větší část záběru.\nI u videa platí stará známá rovnice: nižší hodnota ISO = čistší obraz bez šumu. K tomu není v podstatě co dodat, snad jen, že díky delším časům, jež vyžaduje natáčení videa, se na nižších citlivostech snadno udržíte i v horších světelných podmínkách. V případě nutnosti se vyplatí použití osvětlovací techniky, ale to už je kapitola pro zkušenější filmaře.\nPalčivým problémem může být naopak příliš velké množství světla, např. za jasného dne. Pokud budete chtít zachovat poměr frameratu a času závěrky, a použít nižší clonu, nebude vám stačit spodní hranice citlivosti (ISO). I při času 1/60 s snadno dojde k přeexpozici obrazu. Nezbytným vybavením „filmaře“ je tudíž ND filtr, který sníží množství světla proudícího do objektivu.\nVideozáznamy jsou, jak bylo řečeno výše, série snímků, konkrétně 8bitových JPEGů o různém rozlišení (HD, Full HD, 4K). Jedná se tedy o komprimované soubory s přednastavenými obrazovými parametry – doostření, kontrastu, sytosti barev – a ve srovnání se surovým formátem RAW také menším dynamickým rozsahem. Obecně platí, že je nejlepší nastavit neutrální obrazový režim se staženou mírou doostření (pro eliminaci moiré), kontrastu i sytosti, což nám dá více prostoru při následné editaci videa.\nDalší článek: Leica Q dostala nový firmware\nTémata článku: Fotoškola, Video, Rode\n4 906 Sony A7/A7r - zkusenosti\nONLINE: Jak si vede Zeman? Nemocnice řekla novinky. A Vondra zaryl do Hradu: „Fatální selhání!“\nNavštívili jsme školní autosalon: Inspirací byla Auta na náplavce!\nONLINE: Jak si vede Zeman? Nemocnice řekla novinky. A Vondra zaryl do…Koronavirus ONLINE: 1157 nakažených za sobotu v Česku. A Rusko hlásí…Dcera (25) Billa Gatese se vdala: Veselka za 43 mega, muslimský obřad…\nTicho po pěšině: Konec tria 3v1?Kopřivová svou dceru nešetří: 13 hodin teroru?!Rosťa Osička napsal knihu: Jak Venclovský ukousl kryse hlavu!\nNavštívili jsme školní autosalon: Inspirací byla Auta na náplavce!Před čtyřiceti lety se o titul utkali Carlos Reutemann, Nelson Piquet…Tomáš Enge zveřejnil video za volantem své Formule 1. Zvuk V10 je…\nTýden Živě: Čipy nejsou a jen tak nebudou. Chybí i další surovinyARES je elektrokolo s neuvěřitelně nízkou hmotností 9 kg. Asi tušíte,…Samsung vyzývá filmaře. Podívejte se na upoutávku filmu, který…\nFrankfurtská hovězí pečeněPikantní muffiny se šunkouPRIMA řízky z hlívy\nScenárista Petr Macek na Comic-Conu 2021: Vytvořil prvního českého…Patrik BartkoMuzikálová zpěvačka Kamila Nývltová: Kde nechala přítele Pepu?


Libyjské protivládní síly dobyly hlavní ropné terminály v zemi — ČT24 — Česká televize\nJednotky libyjského generála Chalífy Haftara dobyly tři hlavní ropné terminály v zemi. Jde o síly, které neuznávají libyjskou vládu podporovanou OSN. Uvedl to podle agentury AFP mluvčí Haftarových jednotek. Z terminálů tyto síly vyhnaly milice věrné vládě národní jednoty, kterou uznává mezinárodní společenství.\nPrůmyslová zóna v ropném přístavu Rás Lanúf\nGenerál Chalífa Haftar\nLibye je závislá na ropě a z jejího prodeje pochází 98 procent vládních příjmů. Obnova vývozu ropy je jedním z hlavních problémů země. Než se Libye v roce 2011 propadla do chaosu, těžilo se tam denně zhruba 1,6 milionu barelů ropy a státní ropná společnost National Oil Corporation chtěla do roku 2017 těžbu zvýšit na 2,1 milionu barelů.


Dražby obchodních prostor Chropyně | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka dražby obchodních prostor Chropyně denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby obchodních prostor Chropyně než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby obchodních prostor Chropyně se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby obchodních prostor Chropyně neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby obchodních prostor Chropyně právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby obchodních prostor Chropyně\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby obchodních prostor Chropyně, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující obchodní prostory Chropyně, a to obchodní prostory na prodej Chropyně, pronájem obchodních prostor Chropyně, dražby obchodních prostor Chropyně.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii obchodní prostory k dražbě Chropyně nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích obchodní prostory Chropyně, obchodní prostory na prodej Chropyně, pronájem obchodních prostor Chropyně, dražby obchodních prostor Chropyně.\nJe možné, že v lokalitě Chropyně nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Chropyně na dražba nebo dražby komerčních nemovitostí Chropyně. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Chropyně použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Chropyně případně komerční nemovitosti Chropyně.\nNehledáte dražby obchodních prostor Chropyně ?\nPokud jste v této kategorii dražby obchodních prostor Chropyně omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby obchodních prostor Chropyně\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby obchodních prostor Chropyně, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby obchodních prostor Chropyně. Určitě lépe naleznete dražby obchodních prostor Chropyně, který hledáte.


Chcete legendárního Modrého Mauritia? Připravte si 100 milionů korun | Plus\nMauritius je ostrov v Indickém oceánu s pobřežím lemovaným plážemi, modrými lagunami a teplým mořem. Spíše než jako ideální místo pro dovolenou ostrov proslavily dvě stejnojmenné známky s portrétem mladé britské královny Viktorie lišící se barvou a nominální hodnotou. Modrý a Červený Mauritius vyšly právě před 170 lety. Tehdy stály 1 a 2 pence, teď mají cenu milionů.\n„Lidé po celém světě vědí co je Modrý Mauritius, stejně jako všichni vědí, co je Mona Lisa,“ uvedl v Magazínu Leonardo filatelista František Beneš.\nNejslavnější poštovní známka na světě má i své vlastní muzeum, a kde jinde než na ostrově Mauritius. „Muzeum se jmenuje Blue Penny Museum. Na budovu se složilo deset místních firem a bank.“\n„Známky jsou vystaveny v jejím první patře, ale nevidíte je hned, k vidění jsou po dobu pěti minut jednou za hodinu,“ dodal expert.\nZajímavostí je, že vláda na ostrově Mauritius musela sama známky do muzea koupit, protože se na místě žádný exemplář nedochoval. „Mauricijská pošta jich ostatně vydala před 170 lety jen 500 od každé barvy.“\n„Dodnes se zachovalo 12 kusů modrých a 15 kusů červených Mauritiů plus mínus jeden kus. Jeden modrý je ztracen, o jednom červeném se neví, jestli je pravý.\nVětšina známek byly vypotřebovány na dopisy, které mířily zejména do Bordeaux, protože tam sídlili obchodníci, kteří s ostrovem obchodovali.\n„Tři nebo čtyři známky se také nalezly v Indii, protože už v té době řada dělníků odtud pocházela a část korespondence tam vedla,“ vysvětlil další filatelistický odborník David Kopřiva.\nTen popsal historii vzniku prvních exemplářů legendární známky. „Je na nich nápis Mauritius a pak nápis Post Office, což je odlišuje od známek pozdějšího vydání, na kterých je napsáno Post Paid, tedy poštovné zaplaceno.“\n„Došlo k tomu, že se Post Paid dostalo v mnoha tisíci kusech na pozdější filatelistický trh, který ani nezaznamenal existenci oněch Post Office, které se pak začaly v 60. a 70. letech 19. století objevovat. Byly zahaleny tajemstvím, protože každý znal jen známky s nápisem Post Paid.“\n„Sedm z cenných známek našla na dopisech firmy svého manžela manželka obchodníka s vínem v Bordeaux. Známky vystříhala nůžtičkami a postupně prodala za pár franků přes belgického obchodníka, aby se za pár let se známkami obchodovalo za stovky liber.“\nBritové začali psát odborné články a známky zkoumat. „Začala honba. O známky se začali zajímat bohatí sběratelé, takže ceny dramaticky vzrostly.“\n„Známky byly prakticky nedostupné, takže došlo k obrovskému přeplácení. Vrchol byl, kdy v roce 1904 na aukci Londýně byla jedna ze známek vydražena za 1450 liber, což byl ekvivalent 10,5 kg zlata,“ upozornil Kopřiva.\nSlavné známky také prošly rukama krále filatelistů Philippa von Ferrary. „To byl jeden z nejbohatších lidí na světě v té době. Žil ve Francii, v paláci, kde je dnes sídlo francouzské vlády.“\n„Tento romantik se zamiloval známek a ukládal peníze do starých papírků, jak tomu sám říkal. Chtěl mít všechny známky své doby vydané po celém světě. Podařilo se mu to, nenapadá mě nic, co by neměl.“\nI Česko má svůj exemplář\nCeny těchto raritních známek stoupají i dnes. „Jedna z londýnských aukčních síní v roce 2011 prodala jednoho Modrého Mauritia za v přepočtu 31 milionů korun. Cena se proti roku 2011 samozřejmě zvýšila, dnes si myslím, že se pohybuje okolo 100 milionů korun.“\nMezi majitele této rarity patří i český sběratel. „Ten má jednu modrou a jednu červenou samostatně a potom má jeden ze dvou nejslavnějších dopisů světa, na kterém jsou dva Červení Mauritiové,“ tvrdí František Beneš.\n„Známky českého sběratele jsou uloženy v trezoru mimo Českou republiku. Jde ale o to, že jsou v našem povědomí, semtam se objeví na veřejnosti, ale jinak se o nich bude hlavně psát a mluvit,“ říká David Kopřiva.\nTi, kdo by přeci jen chtěli na legendární poštovní známku vidět na vlastní oči, budou mít brzy příležitost. „Známky českého sběratele uvidí návštěvníci světové výstavy Praga 2018,“ pozval zájemce o nejcennější známku světa filatelista František Beneš.\nDopisy i pohledy České pošty ozdobí Modrý Mauritius. Za šestnáct korun\nFilatelie má stále své kouzlo. Sbírejte vzácné známky\nMladé na Valašsku filatelie netáhne, pomoci má soutěž\nLáska se zoubkovaným okrajem, to je filatelie


Citronová zmrzlina s bazalkou recept\nCitronová zmrzlina s bazalkou recepty, které budete milovat. Vyberte si ze stovek receptů na Citronová zmrzlina s bazalkou, které se vám budou snadno a rychle vařit. Připravte si ingredience a můžete se pustit do vaření Citronová zmrzlina s bazalkou. Užijte si objevování nových porkrmů a jídel z nejlepších Citronová zmrzlina s bazalkou receptů z čech i ze světa. Dobrou chuť!\n3. září 2012 Suroviny. citronová zmrzlina: bazalka čerstvá: máta čerstvá: 2 dl sektu: led. Recept si zatím oblíbili 4 kuchaři. Recept se mi líbí ...\n26. červen 2014 Ovocný salát s bazalkovou zálivkou a jogurtovou zmrzlinou ... 200 g očištěných jahod bez stopek: citronová šťáva: Zmrzlina z jogurtu: ... Banán oloupeme, nakrájíme na plátky a přidáme společně s lístky bazalky do mixéru.\n10. květen 2016 ... utřený česnek, nasekanou bazalku, nakrájenou nivu a citronovou šťávu. ... Hotové zdobíme snítkou bazalky. ... Top 10 domácích zmrzlin.\n19. červenec 2016 Pak přidáme nakrájenou dýni, cuketu, petržel, bazalku, citronovou šťávu, tymián, pepř a oregano. Snížíme ... Osolíme podle chuti a na talíři posypeme strouhaným parmezánem a lístky bazalky. ... Top 10 domácích zmrzlin.\nRecept na velmi chutnou a osvěžující citronovou zmrzlinu, na jejíž výrobu nepotřebujeme žádný zmrzlinovač. Vareni.cz - recepty, tipy a články o vaření.\n1) Kovový rendlík o objemu asi 1250ml pořádně vychlaďte v mrazáku. Pak do rendlíku vlijte mléko a smetanu. Přiveďte k varu a poté odstavte a nechte 5...\nPodobné recepty jako Citronová zmrzlina s pusinkami\n10. červenec 2012 Přidáme pomerančovou a citronovou šťávu, kterou jsme přelili přes sítko. Bílek jemně ... Kávová zmrzlina 2. Sorbet z bazalky a máty. Zobrazit ...\n9. květen 2012 ... 1/2 šálku máty (lístků): 1/2 šálku bazalky (lístků): 2 šálky vody: 1 lžíce citronové šťávy ... Přilijte zchladlý sirup a zmrazte ve strojku na zmrzlinu.\nLístky bazalky opláchneme. ... Citronový nápoj se zázvorem podáváme vychlazený v teplých dnech, neboť příjemně ... Samman Nápoje,zmrzliny 49 receptů.\nMezitím si připravíme omáčku ze smetany, kostičky taveného sýru a bazalky, ... V misce sýr promícháme se lžící bazalky a tymiánu. .... 2 nové komentáře Domácí citronová zmrzlina; 1 nový komentář Vepřové plátky s jablky a zeleným…\nDochutíme dle chuti bazalkou (i sušenou), oreganem, pažitkou či jinými bylinkami a kořením. Těstoviny s tuňákem, olivami a sušenými rajčaty můžeme podávat.\nčerstvá bazalka 6 lístků ... Těstoviny uvařte v osolené vodě s 1 lžící citronové šťávy do stavu al dente. ... Lahodná jahodová zmrzlina ze tří ingrediencí Foto:.\nPostup přípravy receptu. Umixuji bazalku s ořechy, česnekem, solí, pepřem a citronovou šťávou. Postupně, za stálého šmrdlání, přidávám olej. Ušmrdlám do ...\n4. květen 2010 300 g jahod (měla jsem mražené): cukr dle potřeby: trochu citronové šťávy ... do konzistence, kdy můžeme nabírat lžící na zmrzlinu a podávat.\nČerstvou bazalku opereme a nasekáme. ... ji z ohně a přidáme čerstvou i sušenou bazalku, oreganu a důkladně zamícháme. ... 1/2 hrstě: sušená bazalka .... Domácí kokosová zmrzlina; 3 nové komentáře Domácí citronová zmrzlina; 2 nové ...\nVmíchejte citronovou šťávu, crème fraîche a nechte na mírném ohni vařit asi 5 minut. Přidejte rybu a pažitku a chvíli povařte. 3. Prima tip: Místo tresky můžete ...\n... a červená na jemné pásky krouhaná v robotu), strouhaným sýrem a bazalkou. ... 2 nové komentáře Domácí citronová zmrzlina; 1 nový komentář Vepřové ...\nZapečené penne s kuřecím masem, sýrem a bazalkou ... 2 nové komentáře Domácí citronová zmrzlina; 1 nový komentář Vepřové plátky s jablky a zeleným…\nVe velké míse promíchejte olivový olej, citronovou šťávu, sůl a česnek. ... je k těstovinám spolu s nakrájenou mozzarellou, cuketou, rajčaty, pršutem, rukolou, cibulí, olivami a bazalkou. ... Lahodná jahodová zmrzlina ze tří ingrediencí Foto:.\nSměs dochutíme česnekem, cukrem, solí, pepřem, nakonec přidáme bazalku či bylinky. které máme rádi (např.tymián nebo oregano). Necháme chvíli vychladit.\n... vařené ve slupce a lehký česnekový dresink z jogurtu, česneku, bazalky a soli. ... 2 nové komentáře Domácí citronová zmrzlina; 1 nový komentář Zmrzlina s ...\nPokud chceme udělat jen zmrzlinu, přidáme k umixované kaši bílý. Oboje je velmi dobré a chutné, hlavně to je bez chemických přísad a dá se jíst i nemražené, ...\n6. červenec 2009 ... 40-50 g cukru: lžička citrónové šťávy: (nechce mi to vzít jahodový džus) ... Baštíme jen tak, jako zmrzlinu nebo je možné podávat ve sklínce se ...\nZapečené masové koule s bazalkou. Skvělý recept ... 2 nové komentáře Domácí citronová zmrzlina; 2 nové komentáře Recept na kakaovou roládu se…\n8. leden 2012 Dejte vychladit a pak zpracujte ve výrobníku na zmrzlinu. Poznámka. Lepší jsou menší plody plné šťávy. Nyní jsou právě nejchutnější ;-) Tato zmrzlina (nebo chcete-li, sorbet) patří ... Citrónový sorbet .... Sorbet z bazalky a máty ...\nBazalku, nastrouhaný česnek, najemno nasekané mandle a citronovou šťávu dejte do mixéru a za postupného přilévání olivového oleje rozmixujte dohladka.


ナルト サ・クロスローズ (2009) - film online zdarma\nナルト サ・クロスローズ - zde online ke zhlédnutí\tŠestá OVA v sérii Naruto je tentokrát časově vložena před konání Chuuninské zkoušky. Tým 7 se vydává na novou misi, kterou je nalezení ztraceného muže z nedalek...pro celý popisek se přihlašte. Film ナルト サ・クロスローズ online.\nPodívejte se na pořádný film zdarma a online. Pro zhlédnutí filmu stačí kliknout na tlačítko pro přehrání níže. Takehito Kojasu se v tomto filmu zhostí hlavní role. Vysokorychlostní přístup k internetu má dnes téměř každý, takže filmy online si našli cestu do každé domácnosti. Tlačítkem níže lze film uložit na pevný disk ze serveru hellspy. Jste-li příznivcem csfd.cz, není nic snazšího než si přečíst tamní komentáře - dostanete se tam tlačítkem níže. ナルト サ・クロスローズ ke stažení. Tento film si jednoduše zhlédnete online kliknutím na obrázek níže. Ke sledování lze využít buď Streamuj.tv nebo Netu.tv. Streamuj.tv je zpoplatněno symbolickým poplatkem, ale přehrávání je bez reklam a ve vysoké kvalitě, Netu.tv je zdarma. Další možností je film ナルト サ・クロスローズ stáhnout do svého počítače, například pomocí Hellspy. Chcete získat 60 000 kreditů na Hellspy ZDARMA? Je to snadné, klikněte a dozvíte se jak.\nRežie: Hrají: Takehito Kojasu


Z deníčku polárnice :: antarctica.cz\nAntarktida / Antarctica | Denisa Vincourová | Z deníčku polárnice\nZ deníčku osmileté polárnice\nKdyž jsem se tam odsud vrátila,měi jsme tento článek zveřejnit v časopisu Globus,odmítli nám to a podklady zůstaly doma...\nJe 18. listopadu 2000 a doma vrcholí předvánoční přípravy : všude kolem voní cukroví…. strojíme stromeček a mamka obaluje kapra a dokončuje bramborový salát….. Rybí polévka je připravena už od včerejška a tak Štedrovečerní večeře může začít ….\nSlavnostně prostřený stůl a vánoční koledy….. Zazvoní zvoneček a pod stromečkem je kupa dárečků….. venku poletují vločky….\nVánoční nálada a náhle si všichni uvědomujeme, že na ty "pravé" Vánoce budeme každý jinde a navíc, že Deniska bude vítat příchod nového tisíciletí na tak vzdáleném a opuštěném místě, 15 000 kilometrů od domova …\n30. listopadu ráno nás veze mamka na letiště do Prahy, kde se setkáváme s Jardou Pavlíčkem - největším českým polárníkem - kontrolujeme naše skromná zavazadla, přibalujeme ještě část kamen, kterou je třeba vzít s sebou na základnu a pak už odlétáme s taťkou na dalekou cestu přes Londýn a Buenos Aires do chilského Santiago de Chile. Mamka je v práci a pokaždé, když si na nás vzpomene, uvědomí si, že stále ještě letíme…\nV Santiago de Chile je léto a protože nám zatím nepřišla zavazadla,asi také proto,že jsme letěli s leteckou společností British Airways,která věčně někde zapomíná zavazadla,(zkušenější cestovatlé již tuto zkušenost jistě měli).dostali jsme od letecké společnosti hygienický balíček, ve kterém je i tričko a kraťasy. Tričko mám spíše jako šaty, ale rozhodně je v něm lépe než v nepromokavé bundě a kalhotech, nutném vybavení pro nás polárníky.\nNa letišti máme rezervované letenky do Punta Arenas, výchozí bodu na Antarktidu, do města, které leží na úplném jihu Chile. Začíná se projevovat všude přítomné "maňana", což znamená, že není kam spěchat a nic vám vlastně neuteče. Po dlouhém vyřizování máme letenky v ruce a můžeme začít vdechovat jihoamerický vzduch.\nMilý deníčku : Dnes jsem se měla moc dobře. Ráno jsme vstali a probudili jsme se v letadle. V 11 hodin nám nesli snídani. Pak jsem chvilku spala a pak jsem probudila v Chile. Pak jsme šli v Chile pro letenky a čekali jsme na ně nejméně 2 hodiny a nakonec jsme jeli tranzitem do hotelu. Moc se mi tu líbí a teď jdu spát. Dobrou noc !\nDnes jsme začali den nějak nezvykle, vstávali jsme ve třičtvrtě na dvanáct ráno, pak jsme šli na procházku. Oběd jsme měli ve čtvrt na pět odpoledne. Měli jsme empanádu,to je taková těstová kapsa s masem vevnitř.Byli jsme v centru Santiaga. Přišli jsme v 19.15 hodin. Potkali jsme tu Pavla,je to taky Čech.A teď sedím na gauči a píšu tento deník. Ahoj Deniska\nDnes jsme si s taťkou půjčili auto. Také jsme ve Valparaisu jezdili výtahem. Bylo jich tam 17. Také jsme jeli k moři vybrat kemp. Už se moc těším na Antarktidu !Nakonec jsme žádný kemp nenašli ale přespali jsme v autě v nějakém statku.\nRáno jsme posnídali sušené fíky a jako první návštěvníci našeho auta byly slepice.Dala jsem jim popcorn který jsem včera vysypala v autě.\nDnes by nám měli přiletět krosny z Londýna. Už se těším za komickými kašpárky (tučňáky) na Pavlíčkově základně. Dnes jsme byli dvakrát na pláži. Když najednou mne ošplouchla vlna. Byla jsem skoro celá mokrá. Byl příliv moře a my jsme to vůbec nevěděli. Na pláži jsme viděli racky, bylo jich tam nejméně 200!\nTaťka je fotil. Také jsme viděli maják, byl u něho pán a ten měl tři psy. Lezla jsem v Laguně Verde u moře na malou skálu za kaktusama.Odjíždíme do Santiaga i když trochu bloudíme. Zítra letíme do Puntíku …(Punta Arenas).\nPo příletu do Punta Arenas, kde se nachází vojenská letecká základna chilské armády odkud poletíme , máme pár dní času, než poletí náš letecký speciál na antarktickou pevninu, ostrov Krále Jiřího. Vypůjčeným autem proto odjíždíme do Národního parku Torres del Paine.\n6.12.2000 - Mikuláš :-)\nDnes jsme se probudili v Torres del Paine. Nasnídali jsme se, měli jsme sušené fíky. Pak jsem jeli do hor. A pak jsme 8,5 hodiny šlapali do kopce. Moc se mi nechtělo, ale nakonec jsem to vyšlapala až nahoru. Také jsme se ráno ohlašovali u správce parku. Dal nám do pasů razítka. Ušli jsem celkem 37 km. Pak začalo strašně pršet. Tak jsme se běželi schovat do malé chajdalupky.\nDošli jsme až k moréně zanechal ji tady ledovec. A čekala nás cesta zpátky.\nJednu noc jsme zůstali v Torres del Paine.\nDnes jsem se probudila NP.Taťka uvařil čaj a zase jsme posnídali fíky.Taťka to neví ale strkám je všude po autě,za sedačky a na podlahu,nemůžu je už ani vidět.Po snídani jsme šli na procházku.Došli jsme až k tajícím ledovcům.Moc se mi tam líbilo.Taťka chtěl uvařit čaj ale měli jsme jen vlažnou vodu.Při cestě do Punta Arenas nás na půl hodiny zdrží na cestě stádo krav.Při zpáteční cestě jsme projížděli přes Argentinu,mám v pase razítko z hranic.Večer jsme vrátili auto.\nDnešní ráno bylo trochu mokré.Probudil nás totiž pes pana majitele ubytovny.Jmenuje se Tango.Taťka zjistil že má přijet pan Pavlíček s Ivošem.Tak je vyhlížíme ale nic.\nKdyž konečně dorazili,vyprávěli jsme jim všechno co se nám za těch pár dní přihodilo,i to jak se nám ztratila zavazadla.Smáli se.K obědu jsme měli empanádu.\nJsme na ubytovně ,plánujeme co bude dál,chodíme nakupovat potraviny na cestu ´´tam dolů´´ .Také sháníme sklo které bude potřeba na opravu starého okna na základně.Odpoledne jsme šli na procházku.U moře jsme viděli delfíny a spoustu oveček a krav.Navečer odjíždíme na Ohňovou zemi.\nVčera jsme s taťkou odjeli lodí na Ohňovou zemi a dnes se vracíme.Loď nám jede v šest odpoledne.Ta loď se jmenuje Melinka.Je 3:20 píšu deník,taťka taky a sedíme v hospodě Club Fueguino.\nTaké asi dostanu razítko z lodi,je tam hodný pam kapitán,který mi odvolil abych se podívala k němu do kabiny,že mi ukáže jak se řídí loď.\nNakreslil mi do deníku lodičku podobnou Melince.\nDnes jsme se vydali do obchodu dokoupit potraviny.Nesla jsem jednu menší krosnu s krabicemi a vypadala jsem jako turista.Hlavně jsme museli koupit bramborovou kaši a margarín.Poneseme toho celkem asi 400 kg.Na ubytovně toho všeho máme plné 3 postele.\nDnes jsem nachytala pana Pavlíčka botama.Jednu jsem mu vyleštila a druhou má špinavou,Doteď si toho nevšimnul.Zrovna spí a strašně chrápe.\nVšichni jsme dneska posnídali housky s máslem a pomalu jsme si na pokyn p.Pavlíčka začli balit.\nPřed polednem přijel Markéz(taxi) a řekl nám,že nám za pár hodin letí Herkules(vojenské letadlo).Tak jsme rychle balili a odletěli na Antarktidu.Přiletěli jsme na King George Island.Hodně foukalo.Vzali jsme pár krabic,ostatní jsme zatím nechali na místním letišti a šli jsme tak 2 kilometry ke starému kontejneru.V tomhle kontejneru se vozilo zboží na nákladních lodích a nějaká loď ho tu nechala. Jarda(Pavlíček) už měl vyzkoušené v tomhle ´´obydí´´ dočasně přebývat.Proto jsme zůstali na pár dní tam.U kontejneru jsme si s taťkou postavili stan.Jarda s Ivošem se prý vyspí v kontejner.Museli jsme stan honě zatížit aby nás v noci neodnesl vítr.Měli jsme v noci kameny všude,i pod hlavou.Aspoň že na nás nesněžilo.\nDnes když jsme se vzbudili,měli jsme snídani,mli jseme toho dost málo.Šli jsme hledat malý člun.Ušli jsme asi 20 kolimetrů a Jarda řekl: ,, Tady.''\nDopravili jsme člun ke kontejneru a šli nosit krabice z letiště.\nDnes nám Jarda oznámil že jede na Nelson (ostrov kde je naše stanice) pro větší člun.Tak jsme s taťkou ještě 2 hodiny spali a pak jsme šli na vynášku(krabic z letiště).Vrátili jsme se ve dvě hodiny.Šli jsme na čaj do našeho kontejneru.Dali jsme si také těstoviny s mlékem a harinou.Asi za půl hodiny jsme znovu vyrazili na vynášku.Jak ksme skoro došli k čínské stanici,někdo na nás z našeh člunu mával.Byl to pan Pavlíček. který na nás ukazoval,abychom se vrátili zpátky do kontejneru.Řekl námž epojedeme na Nelson.Tak jsme jeli.Jeli jsme Matyldou,to jsou takové dva nafouklé buřty spojené prknem uprostřed.Museli jsme si dávat pozor na mořské proudy,aby nás to neodneslo někam na skálu.\nTak jsme dojeli ke stanici.Lekla jsem se ,co to jsou za budky tam nahoře na kopečku.Vypadalo to hrozně,ale vevnitř už to bylo útulné.Uvařili jsme jsi rýži.Po tom dni jsme byli všichni unavení,a tak jsme šli spát.\nNáš druhý den na Nelsonu.Trochu jsme se dávali do pořádku.Sledovali jsme příliv.Hodně jsme povídali.Jarda nás poučoval o některých zásadách jako třeba : Moře,požár,ledovec-to jsou věci na které je si zvlášť na osamoceném ostrově dávat pozor.\nDnes jsem se probudila a šla za ostatními na snídani.Měli jsme Sopku,to je taková hromada hariny (chilská pražená mouka),na tom sušené mléko,cukr a kakao v misce.Na té misce je po okrajích nakrájený margarin.Jí se to tak,že se veme lžící kousek margarínu a celá Sopka se podebere.Pak se to jí a nesmí se u toho mluvit protože se jinak práší z pusy.\npo snídani šel taťka vyprošťovat člun ze sněhu a my jsme s Jardou přenýšlšli nad mapama.Ivoš pracoval venku.K večeři jsme měli těstoviny s mušlemi.\nDnes jsme se vzbudili,dali si snídani a šli na ryby ale žádná nebrala.Tak jsme šli domů protože bylo strašně rozbouřené moře.Ivoš donesl nějaké tašky z juty tak jsme na ně malovali ostrov a já tuleně.Dáme to na návštěvě na čínské stanici jako dárek.Jarda poslouchal rádio.Když se moře trochu sklidnilo,šli jsme na mušle.Po večeři jsme asi okolo půl dvanácté šli spát.\nDnesjsem šla poprvé za lachtanem k moři.Trochu sem se ho bála.Ryby dneska nebraly.K večeři jsme měli těstoviny.\nzápis chybí.jsou to jen slova : ,, Nechce se mi dnes psát ''\nVstali jsme v 11:36 a šli se podívat co dělá Jarda.Už byl dávno vzhůru.Udělali jsme si snídani a šli pracovat.Šli jsme k moři na ´´ Impact program ´´ .\nChodí se podél moře a sbírá se dřevo se kterým se pak topí a ostatní věci ,které se zapisují do bloku a pak se odváží do Chile aby na Antarktidě nezůstal žádný odpad.\nVečer před večeří jsme spustili naší malou elektrárnu,dali sme si rybí polívku a šli spát.Abych nezapomněla,taťka trochu víc zatopil,myslím že na 40 stupňů a myslela sem si že se upeču...Zachvíli kamna vychladly a my usnuli.\nVstali jsme okolo 12.hodiny ´´ráno´´,ke snídani jako vždy sopka,horký čaj.Na protáhnutí rozcvička za tučňáky,4 hodiny práce a večeře.Dny tu byly krátké,také kvůli únavě.Byl to docela odpočinkový den.K večeří jsme měli fazole.Sedíme a přemýšlíme nad tím co bude dál,zítra,pozítří..Zanedlouho bude Štědrý den.Vím,že Ježíšek není a tak přemýšlím co dám taťkovi pod stromeček.No jo..Stromeček,tady?Musím nějaký vyrobit.Snad to nebude zase tak těžké..Procházím se mezi tučňáky,taťka fotí,z elektrárny nám upadla vrtule,to bude zase práce pro chlapy..Dáme si horké Zuko a jdem spát.Dobrou :-)\nDneska jsme vyrazili na procházku na sběr mušlí k večeři.Cestou jsme potkali strašně moc tučňáků a tuleně.Procházeli jsme okolo tří bouřňáků co seděli na vajíčkách. Za skálou jsme našli mrtvého tuleně a spoustu dalších tuleňů,tentokrát živých.Kapští holoubci už taky seděli na vajíčkách.Začalo strašně moc sněžit,proto jsme se vraceli domů.Cestou jsem našla křídlo z mrtvého tučňáka,tak mě zaujalo,že jsem si ho vzala s sebou.Až na stanici jsem si ho prohlížela..Doma jsme měli těstoviny s mušlema.Atď tady sedím,venko pořád sněží a píšu deník,jsem už hodně ospalá a tak půjdu spát.\nDnes jsme se vzbudili v 11 hodin a šli na snídani.Jako vždy sopka(nic jiného není).Potom jsme šli opravovat člun jménem 250.Taťka s Ivošem začali pak nabíjet eternit na jižní stranu základny.Začalo jim na to strašně sněžit a tak se utíkali ohřát k nám dovnitř.Jardanám uvařil ondickou rýži.Pročítala jsem si Jardovu knížku Trosečníkem v drsné přírodě a dozvěděla jsem se například jak v poušti získat vodu.Tady se mi to ale asi těžko hodí.Udělala sem Jardovi papírovou čepici co má Večerníček a zachvíli tu usnul.Sedím tady a koukám z okna na sněhové vločky poletující tam venku.\nDneska jsme vstávali v 11 hodnin a vůbec jsme nemělli snídani protože je Štědrý den a držíme půst jako doma v Čechách abych viděla zlaté prasátko.S Jardou jsem pakšla na řasy a vlastně taky na ryby,i když sem jako vždycky žádnou nechytila.Ulovili sme dvě a Ivoš pak chytil eště tři.Nasbrala jsem taky pár řas na výrobu vánočního stromečku.Měli jsme polívku z hlav a z toho ostatního hlavní chod.Viděli jsme zlaté prasátko a vypadalo jako podmořské.Také že to byla rybka co Ivoš zrovna ulovil.Pro mě to ale bylo zlaté prasátko.Potom si chlapi dali do mušle jako do štamprdle trošku Becherovky a já dostala citronovou šťávu.Pak donesl Jarda čínské cukroví.Moc mi nechutnalo teda.(Doufám že mi doma nechali to naše!)Vánoční stromeček sem vyrobila z několika drátů,provazu a mořských řas.Pod stromečkem sem našla tučňáčí drápky na silonu na ryby.Byl to takovej náhrdelník na krk.Taťkovi sem dala sušené fíky které nemám moc ráda..Naše hodiny ukazovaly 12 hodin tak jsme šli spát.\nDnes nás Jarda poslal pro naplaveniny tam,kde jsou kapští holoubci.Tak jsme šli asi dvě hodiny,až jsme dorazili k ledovci.Cestou jsme pokávali buřňáky,tučňáky a tuleně.Taťka fotil tuleně.Vyšli jsme kopec a asi 500 mettrů jsme přešli po ledovci a ochutnala sem tam asi 100 000 let starou vodu co tam kapala.Potom jsme se už museli vrátit zpátky na stanici protože byl už skoro příliv,tak abysme se měli jak dostat zpátky okolo moře.Dali sme si večeři a šli do hajan.\nJsme šli na výlet do zátoky Fildas strait.ahoj.\nVzbudili jsme se a šli pro vodu a donesli sme tři desetilitrové kanistry polé čerstvé vody z pramene tak 100 metrů odsaď.Šla sem s Ivošem.Když sme se vrátili Jarda opravoval svěrák.Zachvíli se mu zlomil vrták do vrtačky.Já s taťkou jsem šla............................\nto už sem z deníčku nevyčetla kam..asik mě něco vyrušilo nebo sem usla:-)\nSme se probudili a hned nás Jarda vyháněj že je vanku krásně a že si máme vysušit všechny věci co máme v pokoji.Tak jsem se rychle oblíkla a šla se slunit když přiběhl Ivoš že v moři je teplá voda ana koupání.Tak sme se všichni šli koupat.Moc se mi to líbilo jak sme na sebe cákali i když byla ta voda tak ledová až to štípalo do nohou.Pak sme se vrátili na stanici,tam sem si udělala lanovou dráhu z lan a lopat a jezdila sem na bobech.A teď sedím,piju čaj a píšu deník.\nDnes sem se probudila a asi po čtvrthodince sem šla vedle.Hned Jarda usoudil že deme na procházku.Tak sme šli až k našemu člunu u kapských holoubků.Došli sme tam a vyměnili čluny.Pak sme se šli podívat na holoubky a po naplaveninách.Našli jsme pár věcí a na cestě zpátky sme šli kolem buřňáků,taťka jako vždycky fotil.Na stanici nás čekala velká večeře a pak teplý spacák.\nDnes jsem se vzbudila,protáhla a oblékla.Zatím taťka zatopil.Dali sme i Zuko a šli ven.Krásnější příchod tisíciletí sem snad ani zažít nemohla.Doma v Česku už měli sice 4 hodiny nový rok 2001 ale my sme stále čekali až přijde čas i na nás.Jarda nám dovolil si na základnu přivézt malou láhev Bohemky(kterou mám doteď doma:-))a všichni sme dostali symbolicky ne do skleniček ale do velkích mušlí ,které jsme před několika dny našli u moře.Netrpělivě jsme vyhlíželi čas na hodinách.Když přišel ten správný okamžik,ticho na stanici přerušil výstřel špuntu z flašky.A protože nebyla na Antarktidě tma,vůbec jsme si nepřipadali,jakoby byla půlnoc.\nnemám čas psát,je tma.\n(dodnes nechápu jak mohla být tma,když byl vlastně celou dobu polární den.. :-D )\nSem vstala a šmejdila po našem domku.Pak šel taťka něco dělat s Ivošem a Jarda připravoval Matyldu na cestu.\nVstala sem a zjistila že je taťka už dávno vzhůru.Tak sem šla za ním.Dělali s Ivošem eterni.Tentokrát směžit nezačalo.\nHned když sem vstala sem se šla podívat co dělá Ivoš s Jardou.Nespali ale připravovali se na jízdu do Fildes strait.Odjeli ve 12 a já s taťkou šla pracovat.Ne,nešla sem pracovat ale kreslit.Nakreslila sem ašeho Donka(pes)a tučňáky.Potom sem šla spát.Lehla sem si do Jardovo spacáku a spala asi 15 minut.Pak se vrátili Ivoš s Jardou a ty mě probudili.Taťka dneska pomáhal v kuchyni a dělal salát.Jarda vařil rýži.Byla moc dobrá.Jarda spí a Ivoš čte.\n-pozn. tučňáci se nám pletou pod nohy:-)\nNávštěva čínské stanice Great wall na ostrově Krále Jiřího.Pozvali nás na oběd.Ještě před obědem sme se ale museli umýt a smýt tu naší vrstvičku.Oběd mi moc chutnal.Od nějaké číňanky jsem dostala hedvábné šátky a číňan Arzheng mi napsal do deníčku něco jejich znakama.Jarda tomu říká rozsypaný čaj a musim uznat,že to tak fakt vypadá.\nJedeme na ostrov King George.Loučeí s taťkou,který tu zůstává ještě měsíc.Nasedáme s Ivošem a Jardou do Matyldy a odjíždíme.Ještě taťkovi zamávám.Dopluli jsme na ostrůvek Heidelberg kde sem dala pod kámen trosečnický balíček,kdyby tam náhodou někdo ztroskotal aby měl jak žít.Bála sem se,že mě tam Jarda s Ivošem nechaj a že odjedou.Neodjeli a koukali kam to dávám.Asi za 20 minut jsme se vším vystoupili u základny Great wall kde jsme přenocovali na další den.\nPřesun vojenským Herkulesem do Chile,do Punta Arenas.\nVíc toho v deníčku nemám,ale i pro mě to bylo po tolika letech někdy překvapení co sem tam někdy psala\nNaše polární stanice\nKoupání v Atlantiku\nZ deníčku polárnice\nZákony o Antarktidě\nEco Base Nelson\ntel. +420 608 237885 (CZ)\nfax +421 650 822884 (SK)\nAntarctica.cz © Stanislav Vincour +420 608237885


výpověď ve výpovědní lhůtě? - BusinessCenter.cz\nBusinessCenter.cz » Diskuse » výpověď ve výpovědní lhůtě?\nvýpověď ve výpovědní lhůtě?\nLenja (neregistrovaný) 85.71.82.---\nDobrý den, prosím o radu: Zaměstnanec nám dal výpověď ke dni 14.5.2007.My jsme ji převzali a vzali na vědomí. Ale zaměstnanec si postavil hlavu, že už na druhy den do prace nepříjde (proto má doteď neomluvenou absenci). Říkali jsme, že musí počítat s 2 měsíční výp.lhůtou. Měli jsme ho domluveného na zakázky.Tak jsme mu napsali upozornění o porušení prac.kázně.\nA já se ptám. Může mu dát výpověď zaměstnavatel pro porušení prac.kázně i když mu "běží" jeho výpovědní lhůta?\n5. 6. 2007 10:47\nRe: výpověď ve výpovědní lhůtě?\nnázev důvodu je dnes trochu jiný, ale pro Vás je nyní jiné jednoduché řešení.\nPo cca 5ti absencích, které nepřijde do práce mu okamžitě zrušte prac.poměr dle § 55 ZP a jeho PP skončí dnem doručení tohoto rozhodnutí nebo dnem, který se považuje za den doručení.\n5. 6. 2007 11:02\nDěkuji moc za radu, tzn., že když pošlu dnes výpověď dle §55 ZP dojde mu to za cca 5dní,můžu k datu doručení napsat odhlášení na SP a ZP. A co když to nepřebere a bude to třeba ležet 14 dní na poště?\nA zpětně k 31.5.2007 ji asi napsat nemůžu,že? A že jsem ji poslala až dnes?\nPošlete "Okamžité zrušení PP zaměstnavatelem", není to výpověď, pozor na to slovo, aby se to neobjevilo v dopise.\nPP končí dnem doručení, musíte počkat, až bude doručeno. Zasílat zásadně DO VLASTNÍCH RUKOU!!!!!!!! Až se vrátí doručdenka, tak den převzetí je dnem ukončení_případně když nepřevezme, tak den, který se za den doručení dle ZP považuje.(fijkce doručení).\nZpětně v žádném případě, musí být dastum zpracování dnes, případně později.Podepsat musí ten, kdo je oprávněn, aby bylo platné!!!!\n5. 6. 2007 11:16\nještě jednou děkuji za podrobné vysvětlení...\n5. 6. 2007 11:22\nJěště drobnost PROSÍM:mám mu hned k výpovědi poslat i potvrzení o příjmu a takové věci které se dávají u odchodu?\n5. 6. 2007 11:29\nNe, pr.poměr zatím trvá, vše mu zpracujete a zašlete až po skončení PP-viz výše.\n5. 6. 2007 11:32\nJo táák,už to docvaklo.S tímto se setkávám právě poprvé.A na vystavení jiných věcí potřebuji více času abych si to vklidu nachystala.\nJěště jednou Vám moc děkuji. A teď už je to opravdu vše :-)\n5. 6. 2007 11:37\nnení zač, přijďte,poradíme,posloužíme.\nHlavně ať to rozhodnutí má všechny náležitosti podle ZP, aby se nemohl zaměstnanec točit u soudu a Vy jste to pro nějaké formální pochybení prohráli. Soudy totiž tolerují formální chyby zaměstnanci, ale nikoliv zaměstnavateli.\ns pozdravem výpovědi ZDAR.


Vítr si pohrál se střechou hranického zámku - Hranický deník\nVítr si pohrál se střechou hranického zámku\nHranice /FOTO/ – Čtvrteční silný vítr, který se přehnal regionem, zanechal stopy i na hranickém zámku. Poryv větru poškodil zasklení zámecké dvorany. Hned v pátek vyrostlo ve dvoraně lešení.\nVe dvoraně hranického zámku vyrostlo lešení kvůli škodám, které na jejím zasklení způsobil silný vítr | Foto: DENÍK/Martin Pjenatak\n„Vítr vyvrátil jedno z bočních oken a poškodil mechaniku, která okno otvírá. Nyní chceme zjistit rozsah škod a pro jistotu zkontrolovat i to, zda nedošlo ke škodám na dalších oknech,“ informoval mluvčí hranické radnice Petr Bakovský. Jak dodal, přesná výše škody nebyla dosud stanovena.


ŠAMANOVO DOUPĚ: Duben, měsíc Mažifu - Neviditelný pes\nŠAMANOVO DOUPĚ: Duben, měsíc Mažifu\nJe tu jaro, vše rozkvétá, avšak Mažif již nese sladké plody. Tedy „Malý židovský festival“, který svým přiznivcům letos již poosmé představuje židovskou kulturu v interpretaci skvělých umělců.\nUž jsem zmeškal nedělní (tedy ještě březnové) zahájení festivalu, kdy na Chodovské tvrzi vystoupil Roland Pichler s klarinetem (a basklarinetem) a Ivo Truhlář s kytarou. A oba borci též se zpěvy. Klezmerskými. Leč nezmeškal jsem je tak úplně. Duo PichlerTruhlarMusic totiž vystoupilo i v pondělí, a to v Maiselově synagoze. Když klezmer, tak jidiš. Přišel prý k nim po jednom koncertě v Polsku takový starý pán a oslovil je v této řeči: „Už jsem třicet let jidiš nemluvil“… Tak tentokrát jidiš zpíval.\nBylo to v druhé půlce programu, který začala fenomenální Lenka Lichtenberg se svým Kvintetem. Vida, jak bývalé semaforské dítě (desetiletá Lenka Hartlová) vyrostlo. V programu se praví, že „staré tklivé jidiš písně zpívá ve svěžím rytmu world music“, ale já, protože jsem starý muž, v tom slyším jasné jazzové způsoby, stejně jako u toho dua – například sólovou improvizaci (samozřejmě dobře zažitou improvizaci).\nNo, bylo to velmi pěkné a rozléhalo se to v Maiselově synagoze velice, až jsem litoval, že to šlo přes zesilovače a reprobedny. Maislovka měla dobrou akustiku i proto, že byla vyprodaná.* Všech 150 míst bylo obsazeno, a někteří se možná ani nedostali dovnitř.\nAvšak nezoufejte. Festival pokračuje dalším programem (viz program včetně medailonků interpretů). A bude i více místa, jako třeba hned ve středu 3. 4. (tedy asi dnes, kdy toto čtete). To v Městské knihovně od sedmi večer vystoupí Klezmers Techter + Kaschauer Klezmer Band + Harfičky. Menší je prostor Domu národnostních menšin (Vocelova 3, nad Pavlákem) – inu, menšiny – , kde v sobotu 6. 4. od 15:00 vystoupí Karin Sarkisjan, Arménka, žijící na Slovensku. Arménka? No proto, v sobotu má být každý správný Žid přece v synagoze.\nA kde má být správný Žid v neděli? Nejspíš v kostele. Třeba hned tuhle neděli 7.4. od šesti večer ve Farním sboru Českobratrské církve evangelické na nuselské (pankrácké) adrese Žateckých 11. Budou tam zpívat Zpívající housle Alexandera Shonerta. Interpret představí národní melodie i melodie klasiků židovské hudby ve svém aranžmá, jakož i vlastní skladby. Půjdeme s ním ve stopách židovských houslí, ze země zaslíbené, přes Orient a starou Evropu (ještě obydlenou i židy) až do dnešní Prahy. A samozřejmě, že mohou přijít nejen evangelíci, Židé, sionisti, katolíci, očekávají se lidé, které židovská kultura prostě baví. Vlastně kultura.\nHektický týden zakončí kapela Rejbele v pondělí 8. 4. od 18:00, která vystoupí ve vinohradské Galerii Toyen (Milešovská 1, to je hned u Jiřáku) se svými klezmer, jidiš a balkánskými písněmi. Galerie, no tam bude asi míň místa než v Maislovce. Asi bude taky vyprodáno…\n*Moment, jak může být vyprodáno, když jsou všechny koncerty (krom toho už proběhnuvšího prvního) zdarma? No, on je totiž vstup volný – dokud není plno. Avšak nezoufejte, místa se dají rezervovat na mailu muzikajudaika(zavináč)seznam.cz (promiň, Blanko), u organizátorky festivalu paní Vogelové.\nAle Mažif ještě příštím pondělkem nekončí! Stane se tak až v úterý 16. 4. v 19:00, kdy Muzika Judaika už klasicky uvede další světovou premiéru hudebního skladatele Jaromíra Vogela, a to symfonickou svitu Shlomo Ha Melech (Král Šalomoun). Můžeme se těšit opět na neobvyklé hudební nástroje a neobvyklé provedení, včetně recitace Písně písní. Akce proběhne v Českém muzeu hudby (Karmelitská 2, Malá Strana, kousek od Újezdu).\nSnad se tam vejdeme všichni. Přijďte si poslechnout a trošku prožít to, že židovství nepřináší jen útrpný úděl, ale i veselý život.\nPsáno v Praze na Lužinách v úterý 2. dubna 2019\n(Více o programu zde)\nPS: A jaktože to může být zadara, když nic není zadara? Program totiž záštitou i finančně podpořili:\nDominik kardinál Duka OP, arcibiskup pražský,\nVelvyslanectví Státu Izrael v Praze,\nMinistr kultury ČR doc. Mgr. Antonín Staněk,\nPh.D., doc. Mgr. Petr Žantovský CSc.,\nMilan Hein, ředitel divadla Ungelt v Praze,\nRakouské kulturní forum v Praze,\na další osobnosti a organizace.


Dovolená 1 Hotel South Beach 2021 | NaCesty.cz\nÚvod ➝ USA - Florida ➝ Florida - Miami ➝ Pláž Miami ➝ 1 Hotel South Beach\n1 Hotel South Beach / Pláž Miami - Florida - Miami\nNacesty.cz 1 Hotel South Beach | 95%\nNáš názor na 1 Hotel South Beach\nPodle 46 hodnocení je již naprosto přesvědčivá průměrná známka 95% kvality. Tento výsledek je velmi dobrý, služby určitě splnily očekávání rekreantů. Hotel se dá jen doporučit, bude zajisté vyhovovat i náročným klientům.\nPodrobné hodnocení 1 Hotel South Beach\nHodnotitelé HolidayCheck.de o 1 Hotel South Beach\nKomplex hostům nabízí celkem 426 pokojů. Do většiny poschodí lze vyjet výtahem. Je zde hotelový sejf. Díky WiFi ve společných prostorách se mohou hosté připojit k internetu. V objektu se nachází restaurace, jídelna, kavárna a bar. Je tady supermarket a další obchody. Ti, kteří přijeli vlastním autem, mohou parkovat na parkovišti. Komplex nabízí službu hlídání dětí, pokojovou službu a prádelnu. Aktivní hosté, kteří se chtějí projet po okolí na kole, si mohou půjčit kolo (za poplatek).\nV pokojích je klimatizace, ústřední topení, kuchyň a koupelna. K standardnímu vybavení většiny pokojů patří balkón. Mnoho pokojů má výhled na moře, který vytváří příjemnou atmosféru. Pokoje mají queen size manželskou postel nebo kingsize manželskou postel. Pro děti jsou k dispozici dětské postýlky. Také je zde sejf a minibar. Mini lednička a varná konvice/kávovar patří také k základnímu vybavení. Dále zde je pračka a sada na žehlení. Na pokoji je připojení k internetu, telefon, televize a WiFi. Na pokojích mají hosté domácí obuv a také denní tisk. V koupelnách je sprchový kout a vana. K dispozici mají hosté také vysoušeč vlasů a župan. V hotelu jsou nekuřácké pokoje.\nV horkých dnech se mohou hosté osvěžit v bazénu a venkovním bazénu. Hosté se mohou opalovat na lehátkách. V baru u bazénu lze koupit osvěžující nápoje. V komplexu si mohou hosté vybrat z celé řady sportovních aktivit, například golf a rybaření, za poplatek je pak jízda na kole/horském kole, tenis a paddle tenis. Hosté si mohou vyzkoušet šnorchlování a za poplatek jízdu na kajaku. Také nabídka indoorových sportovních aktivit je bohatá, je zde například fitness studio a jóga. V objektu je wellnes zóna, ve které je možné využít spa a masáže. V komplexu je miniklub a noční klub. Copyright GIATA 2004 - 2018. Multilingual, powered by www.giata.com for client no. 120272\n✓ Telefon - hotel 1-305-6041000\n✓ Fax 1-305-6046886


Nejlepší fotomobil - se kterým máte dobré zkušenosti? - Modrý koník\nNejlepší fotomobil - se kterým máte dobré zkušenosti?\nProsím poraďte mi, jaky mobil si pořídit s nejlepším fotakem. IPhone X, huawei P30, Samsung galaxy S10. Poprosim ke komentářích přiložte i fotku z vašeho telefonu, nejlepe portret 🙂 ….Za každy názor moc děkuji. Jsem unašena z fotek od iphonu X, ale rada bych slyšela i další názory, přeci jen není nejlevnější investice 🙂\nHele bez do obchodu a zkoukni to osobne, ja z P30 byla neskutecne zklamana kdyz jsem to mela v ruce, video plavalo, fotky neprirozeny, proti s10 diametralni rozdil, nejsem iovce (:D) takze iphone jsem nekoumala, kamaradka si poridila 8 a je s fotkama spokojena. Pokud chces jen fotak a ne nutne optickou stabilizaci u videa, poslouzi i s9 🙂\npodle me staci bohate starsi verze iphonu,dela taky dost dobre fotky a davat 30 litru za mobil je docela sila,hlavne kdyz je za par mesicu s cenou na polovine...\nMám honor 9, loni vycházel v hodnocení fotek líp než Samsung, já teda chtěla do 10 tis...IPhone je za mě předražený a platí se jen za značku, nikoliv za funkce.\nMám Huawei mate 20 pro a ty fotky jsou prostě pecka, předtím jsem měla Samsung S8 a i ten dělal luxusní fotky.\nmelas nekdy iphone? 🙂\n@zelenaesmolda já jsem tedy iphone měla a nechtěla bych to už ani zadarmo, stejně jako samsung .-)\n@stef9328 za mne nejlepší fotky dělá asi Huawei, když jsem ho měla, měla jsem fotky ze všech jednoznačně nejlepší. Teď mám Motorolu, fotky kvalitativně též ok, přirovnala bych to tak k jablku, ale na Huawei to nemá. Samsung je za mne na fotky jeden z nejhorších a to tedy ne jen na fotky.\n@stef9328 mrkni na LG nebo Nokia. Ja mam LG V30 a foti skvele, hlavne sirokouhla cocka je genialni. Bez ni bych ai uz mobil nekoupila. Ted uz je vyssi verze. Nokia vzdycky fotila vyborne, tu nejnovsi jsem nezkoumala.\n@zelenaesmolda neutracim za kraviny 😁\ntakze nemela.prosimte,nejdriv si ho vyzkousej a pak mudruj.iphone je super kdyz mas jeste dalsi zarizeni od apple,treba macbook,propojitelnost systemu,funkcnost atd na to fakt android nema.\n@stef9328 doporučuji Honor 8x jsem s ním maximálně spokojená. Báječný fotky a vše je super\n@stef9328 přidám také svůj názor, měla jsem všechny řady IPhone, od čtyřky po xs teď... za mě rozhodne nejkvalitnější telefon na fotky a ovládání. Ani takový technicky antitalent jako já, nepotřebuje návod😉 a to je velmi příjemné. Jako služební dostávám Samsung, Huawei. I když nejnovější, firma holt nechce utrácet za Apple. Přítel má též nejnovější Samsung a rodina všechny možný chytrý telefony. iPhone vede! A nadávají na nej jen ti, kdo si mysli, ze na nej nemají.. dlouholetá zkušenost😉 přitom v Mobilní pohotovosti se daji IPhone sehnat až za třetinove ceny z druhé ruky a dostane na nej člověk záruku a účet. Tak nákupu zdar😇\nano,presne tak.vetsina lidi co nadava na iphone ho nikdy nemela v ruce 🙂\n@zelenaesmolda no není to krásné?😉))\nneni,kdyby tam byla cokolada bylo by to o necem jinem :D\n@zelenaesmolda děkuji za tip, ale nepotřebuji, jsem se svým spokojená 😉\n@stef9328 já nakonec zase zůstala u Iphonu. Hrozně mi vadí, jak jsou ostatní telefony obrovské (huawei). Každopádně při mám ještě zrcadlovku na normální focení.\nHodně mi při výběru telefonu pomohla stránka -https://www.dxomark.com/category/smartphone-rev...\nok tak jsi spokojena ale netvrd,ze iphone je kravina pokud ho neznas coz ocividne neznas 🙂\nme ty fotky prijdou dost neostre...\n@zelenaesmolda pro mě je kravina a je svoboda projevu 😜\ndobre,pro tebe je to kravina coz nic ale o kvalite iphonu nevypovida.pokud o necem nic nevis tak jak muzes soudit kvalitu?\npro vetsinu cechu je iphone kravina protoze na nej nemaji,kdyby jim ho ale nekdo koupil tak budou machrovat az na pudu 🙂\n@zelenaesmolda Moje rec! Dokud jsem si iphone neporidila,byla to pro me prave ta predrazena kravina,kterou si kupujou jen ti,co chtej machrovat... 🙈😂 ted kdyz si jako “ajfouňák” vzpomenu na svyho androida,nejdejboze windows mobile,chce se mi smat,jak jsem s tim vubec kdy mohla existovat!\n@zelenaesmolda tak někdo nepotřebuje ničím machrovat, o lidech co machruji s telefonem si myslím svoje. Od určitého věku uvidíš podstatné hodnoty trochu jinde 😉\nno ale jak muzes hanit neco cos vlastne nezkusila?\n@stef9328 mám samsung galaxy a50 a jsem maximálně spokojená. Kupovala jsem kvůli focení a aby telefon nestál majlant.\nIphone XS - portrét\nVše iphone XS. Nelituji investice. A to mám zrcadlo Marka 3\n@obla Tak to je fakt pecka! Krásně to fotí, nedá se to porovnávat ohledně kvality co už tu bylo vloženo. Nad iphonem uvažuji, vždy jsem ale měla android...jsem zvyklá na vše od něj, nejvíce mám strach z aplikací, zda to je podobné na iphonu, zda je taky tak obrovská nabídka. Další co vim, že dobře fotí je huawei...ale ten nechci vzhledem k tomu co se děje okolo značky celkově.\nHuawei p30, jsem nejspokojenejsi, co jsem kdy s fotkami byla 🙂\nKresba portrétů dle fotky, máte na někoho tip?2\nPokud se neplatí paušál, zablokují mobil nebo jen simku?2


Buterin chce urychlit přechod na Ethereum 2.0 a je také mezi zabanovanými YouTubery - KRYPTOMAGAZIN.cz\nKryptoměnyETC - Ethereum ClassicETH - EthereumSZ\nUpdated: 26. prosince 2019\nSpoluzakladatel nadace Ethereum, Vitalik Buterin nedávno ve svém příspěvku zveřejnil alternativní návrh pro brzký přechod na verzi Ethereum 2.0.\nBrzký přechod na 2.0\nNa fóru ETH Research zveřejnil 23. prosince Buterin svůj návrh pro zrychlený harmonogram pro přechod Ethereum 1.0 na Ethereum 2.0 prostřednictvím nového typu validace ETH, označovaného jako validátor přátelský k eth1.\nButerin komentoval, že tento nový alternativní návrh bude vyžadovat méně hledání v síti. Základní jádro systému Ethereum má naplánovaný přechod na verzi Ethereum 2.0 již začátkem následujícího roku.\nHlavní upgrade sítě na blockchainu Ethereum je právě navržen tak, aby změnil svůj stávající algoritmus Proof-of-Work (PoW) na Proof-of-Stake (PoS). Jak bylo dříve oznámeno, první fáze přechodu proběhne 3. ledna 2020. Buterin se vyjádřil:\n„Validátoři, kteří se chtějí zapojit do systému eth1, se mohou registrovat jako validátoři přátelští k eth1. Uzel eth1 by stáhl všechny bloky a udržoval by plně aktualizovaný stav.“\nJak na tom budou transakční poplatky?\nButerin dále uvedl na fóru, že v důsledku navrhovaného postupu přechodu na Ethereum 2.0 se transakční náklady v celé síti Ethereum mohou mírně zvýšit. Jednoduché transakce ERC20 by mohly vzrůst maximálně o 5-10%.\n„Existují některé výjimečné aplikace, které se stanou výrazně méně životaschopnými. Jednoduchá transakce ERC20 včetně DAI by se mohla stát o 5-10% dražší.“\nVitalik věří, že blockchain Ethereum na algoritmu PoS bude bezpečnější než Bitcoin (BTC). Podle některých zdrojů ale ani vývojáři, pracující na ETH 2.0 sami nevěří, že aktuálně řeší problémy, které se mají řešit.\nYouTube ban i na Vitalikovo video z roku 2016?\nMezitím mazání videí z YouTube kvůli údajnému porušení pravidel došlo i na Buterina. Bylo smazáno jeho Q&A video z roku 2016 a ani po odvolání nebylo toto video obnoveno. Důvodem je údajně porušení pravidel ohledně prodeje regulovaných produktů.\nJiž počátkem následujícího roku se dočkáme přechodu na novou verzi Etherea a rozhodně potrvá pár dní, než bude vyladěná. Jak se projeví aktualizace sítě na ceně, o tom vás budeme ještě informovat. Kauzu mazání videí na YouTube sledujeme také.


Pokud jste již někdy navštívili nějakého toho fotografa, pak jistě moc dobře víte, že nic není jen tak. Vše musí být naprosto perfektní, aby výsledné fotografie vypadaly více než dobře.\nJestliže jste se ještě nikdy nenechali profesionálně nafotit, pak byste to měli co možná nejdříve napravit. Každý by měl mít alespoň jednu profesionální fotografii a to na památku.\nObjednejte se na takové focení co možná nejdříve. Jistě nebudete litovat.\nFotografů existuje celá řada. Je tedy jen na vás, pro kterého se rozhodnete právě vy.\nMožná, že znáte někoho, kdo se nechává fotit pravidelně a tak by vám jistě poskytl doporučení. Za zeptání nic nedáte.\nPokud se nechcete nechat nafotit vy, pak můžete nechat nafotit vaše děti. Skutečně je to možné.\nVše je to jen o domluvě a také o tom, co je vám daný fotograf schopen poskytnout.\nJestli by vás zajímaly zhotovené fotografie daného fotografa, pak máte možnost si je dohledat a to tak, že navštívíte internetové stránky daného fotografa a podíváte se, co vše se na jeho webu nachází.\nJistě zde najdete informace také o cenách nebo volných termínech. Určitě se tedy neváhejte podívat.\nPokud je něco, co pro některé fotografy představuje noční můru, pak je to focení dětí, které jsou od sebe tři a více let. Mnohdy pokud se mají děti vyfotit spolu, často tomu bývá tak, že starší sourozenec nechce, takže z toho vznikne nekonečné přemlouvání do doby, než dítě svolí a focení se bude moct znovu uskutečnit.\nPro některé fotografy něco takového může být opravdu noční můra Katerinasvobodova. Jsou ale i tací, kterým něco takového nevadí a tyto situace bez problémů zvládají. Často je něco takového zejména o člověku.\nMožná, že i vy už jste se s něčím takovým setkali.\nUrčitě neváhejte a nechejte nafotit nejen sebe, ale i své ratolesti. Člověk by měl mít na co vzpomínat a právě k tomu slouží fotografie, kterých není nikdy dost.\nŽivot s obezitou není jednoduchý. Změňte ho\nZaložte si společnost s.r.o\n19.10.2020 24.8.2021 Podnikání\n← Založte si společnost s.r.o\nJe keto dieta bezpečná? →