www.yedowachuze.estranky.cz - Vandry - Morava - srpen 2013\nÚvod » Vandry » Morava - srpen 2013\nMorava - srpen 2013\nOmlouvám se všem, vím, že to letos (a vlastně i loni) trvalo strašně dlouho.........každopádně je to tu......vandr konečně na stránkách.....říkáte si asi: "Co mu na tom sakra trvalo tak dlouho....to si přece musí pamatovat a napsat těch pár dní přece netrvá tak dlouho"..............jenže u tohoto vandru pamatujte, že\nVšechna místa, jména a události jsou smyšlená a jakákoli podobnost z reálnými postavami je čistě náhodná...\nTak se nám rok s rokem sešel a my už zase seděli ve vlaku v zelenejch hadrech a uháněli směrem na jižní Moravu. Vezli jsme si sebou elektronický lopaty a po cestě řešili sem tam nějakou práci. Koneckonců jsme jeli už dost brzo, protože pan Vajíčko spal u Brambůrků a vyráželi jsme rovnou ze Zbuzan.\nMašina nás vezla letním, téměř čtyřicetistupňovým vedrem zpět na místo činu, tam, kde jsme loni náš vandr ukončili. Cesta ubíhala, seděli jsme v kupé s nějakou studentkou Geri ze Slovenska, klábosili jsme o všem a ničem, až jsme dorazili do rekonstruovaného brněnského nádraží. Následovalo zpestření cesty v podobě autobusového přesunu z dolního nádraží na hlavní, což bylo pěšky nějakých pět minut, ale v odpolední dopravní špičce jsme se tam busem kodrcali aspoň dvacet. Nastoupili jsme do našeho vlaku a nechali se unášet za klepání spojek kolejí jihovýchodně od Brna, kde už na nás s otevřenou náručí čekaly bořetické sklípky. Z vlaku jsme vystupili 15:40, nadýchli se čerstvého moravského vzduchu provoněného vinicemi a vyrazili k hranicím Svobodné Republiky Kraví Hora.\nNa Kravihoském návrší jsme vyhledali otevřený sklep, koupili lahev vína, usadili se na krytém posezení před sklepem a začali spřádat plány, jak že to večer uděláme. Nikomu jsme se neohlásili, ale věřili jsme, že nás po loňském posledním hraní nevyženou. Pili jsme víno, slunce peklo, hráli jsme tradiční vandrovní hry a bylo nám líp a líp. Dohodli jsme se, že do Němčiček přejedeme busem. Dopili jsme víno, chvilku ještě pochodili mezi sklípky, které se s přibývajícím časem otevíraly a lákaly turisty k ochutnávkám místních vinných specialit. Odolali jsme nástrahám a šli na autobus.\nVystoupili jsme u kiosku a líným tempem se k němu blížili. Nic se tu za ten rok v podstatě nezměnilo, jen bobová dráha nejezdila. Jak tak přicházíme ke kiosku, zahlédla nás Jana a musela se zastavit, aby si byla jistá, že ji neklame zrak. „No to snad né, vy moji zlatí kluci, to jste nemohli dát vědět, hned bych nechala natisknout plakáty, že só tu muzikanti z Prahy“. A objetí a radost a pivo a kafe. Dali jsme se do řeči a bylo veselo a Jana už kula pikle na večer, komu všemu zavolá a dá vědět, že se hraje.\nDali jsme si po pivku a panáčku na kuráž a vytáhli jsme nástroje. Jen tak, aby natáhly atmosféru a aklimatizovaly se. Mezitím se na velkoplošné plazmě předváděly popové hvězdy a hvězdičky na Óčku. Němčičáci a Němčičačky se trousili kolem z koupaliště, a když viděli, že se tu dneska bude konat taškařice hudební, hned si někteří rezervovali fleky. Protože jsme byli na hraní natěšený, nemuseli jsme se douho rozmýšlet a už jsme tam sázeli jeden osvědčenej kousek za druhým. Dlouho, dlouho jsme hráli, povídali, popíjeli a zase hráli a pak už nás zůstalo jen pár a hráli jsme komornější záležitosti. „Za to, že jste přijeli neohlášení tak tu budete tři dny hrát!!! „ale abyste nemysleli, že su taková zlá, tak vás nechám spát na chatě, když teda budete chtít.“, povídá Jana. Vyprdli jsme se na pravidla vandrů a nabídku jsme přijali. „No co, tak budem spát venku před chatou, ať to není moc paďourský“, povídá pan Vajíčko.\nNěkdy nad ránem jsme se přemístili k chatě. Jana nám šla ukázat, kde chata je a dala nám klíče. Hmm chatka. Byla to dvoupodlažní hacienda s garáží a sklípkem, vevnitř celá dřevem obložená, v patře nějaký tři pokoje, dole vybavená obývací místnost s kuchyní. Koupelna se sprchovým masážním boxem, prostě standardní ubytování pro pražský trempy. Jana odešla a my zírali na náš příbytek. Nakonec jsme si rozdělali spaní opravdu venku na terase. Aspoň na chvíli.\nDva smažáky se převalovaly odkopaní na terásce před chatkou. Chodily incidenty z Kauflandu, přestože byla sobota a bylo potřeba je řešit. I nezbylo nic jiného, než vstát a začít něco dělat. Byl blbej signál a padalo spojení, ale nakonec se povedlo. Slíbili jsme na večer další hraní a tak jsme měli volný den na nějaký výlet. Dali jsme si sprchu, zastavili se v kiosku na kafe a zeptali jsme se, kam by se tak dalo jít. Jana nám doporučila Velké Pavlovice a tak jsme tam vyrazili. Na lehko, bez baťohů, kytar, jen s malým žracákem na nezbytnosti. I když bylo horko, šlo se lehce, zvesela do kopce, přes vesnici. Po červené značce jsme kolem kostela došli na hřeben nad Němčičky. Byl odsud od křížku nádherný výhled do kraje, dopolední slunce žhnulo, na nebi sem tam nějaký cirrus. V dálce jsme viděli cestu, jak se pomezi vinicemi proplétá směrem k Velkým Pavlovicím. Z návrší nás vedla cesta mírně z kopce k meruňkovému sadu. Letos se urodilo. Jak jsme šli, tu a tam jsme si ze země vzali, nebo i ze stromu utrhli něco na jazyku se rozplývajících, voňavých, sladkých meruněk, jaké rostou jen na jižní Moravě. Pomalu jsme měli nacpaný pupky, ale bylo to tak zatracně dobrý, že jsme žrali a žrali. Když jsme konečně prošli kolem celého sadu, pod kopcem nás vedla cesta doprava do polí. A my šli a šli, až došli na hlavní silnici, po které jsme se dostali po pár set metrech do Velkých Pavlovic. Procházeli jsme dědinou a prohlíželi architektonické skvosty místních všeumělců i vkusně upravené a opravené chalupy, zdravili lidi na předzahrádkách a ubírali se dál do centra obce. Prošli jsme okolo vinařských závodů a naproti se usadili v hospůdce na fotbalovém hřišti. Objednali jsme si pivo, gulášovku a smaženej sýr. Hned jak nám tu polívku slečna přinesla, věděli jsme, že ten smažák bude nad naše síly. Zapoměli jsme totiž, že jsme v kraji pohostinném, kde polívka je hustá, silná jak noha u prdele a je jí hodně. Smažáku bylo taky hodně. No soukali jsme to do sebe dlouho, ale nakonec se to tam k těm meruňkám vešlo. Nicméně jsme se ještě chvilku zdrželi a šli postupně okouknout výhled z hajzlíku, abychom měli o čem vyprávět a taky aby se nám pak lépe šlo zpátky. Kousek cesty jsme se vraceli stejně, ale v jedom místě jsme odbočili doleva do kopce a šli zkratkou jinudy. Kratší to nebylo, každopádně jsme se do Němčiček dostali. Na kopečku tam je takové dřevěné posezení, které bylo záhy změněno na poležení. Chvíli jsme odpočívali a poslouchali šumění větru ve vinicích a sem tam zpěv nějakého kosa, který se v tom horku vůbec namáhal lítat. Asi po půlhodince odpočinku jsme sešli do vsi, zastavili se na zahrádce před cukrárnou-kavárnou a dali si kafe a domácí limonádu. Hráli jsme karty a pochvalovali si, jak se nám to pěkně daří. Zaplatili jsme a sešli dolů ke kiosku. Kde se dalo, bylo napsáno, že večer bude hrát živá hudba – to jako my a byly u toho neuměle nakreslený kytary. Na hřišti právě končil turnaj okolních vesnic ve fotbale a tak bylo v kiosku docela rušno. Došli jsme si do chatky pro kytary a přemístili se do kiosku, kde nám Jana oznámila, že „první dvě řady byly hned zamluvený našima fanynkama z loňska“. Koneckonců rezervace měla všude. Šikovná holka. Chvíli jsme si jen tak povídali, o těch výhledech a tak, co my, jestli jsme byli v hospodě na hřišti, a tak dále. Kolem půl sedmé jsme začali hrát a hráli jsme jak o život. Bohužel o náš, potažmo můj život přišel hrát taky pan Olin. Neomylně si sedl vedle mě, otočil se ke mě a začal mi neuvěřitelně řvát do ucha, takže jsem se vůbec neslyšel. Hlasitost by ani tak nevadila, kdyby nefungoval spíš jako ozvěna a nezpíval text vždycky slabiku za mnou. A navíc zpíval o čtvrttón nahoru dolu mimo. S takovouhle podporou jsem se ztrácel v textu, melodii a nakonec i v rytmu. Všichni se hrozně bavili, jaký jsme perfektní duo. Naštěstí jedna slečna pochopila, že takhle to fakt asi nepůjde, a když si pan Olin odešel odskočit, sedla si vedle mě a dělala, že mi tenhle večer bude tak nějak svítit a otáčet texty. Pan Olin si s pochopením sedl jinam a hned byla ta muzika poslouchatelnější. Nakonec odešel úplně a my se s hrůzou dověděli, že dokonce zpívá v místním sboru. No někdy na ně budu muset zajít. Večer utíkal při víně a písničkách pomalu k ránu a někdy kolem půl páté jsme se rozešli ke svým hajanům.\nJo jo, nedělička, neděle. Byl jsem z noci zmordovanej a prsty mě bolely, hlava trochu taky, ještě, že s sebou vozím růžovej všelék. Slunce pálilo jak blázen, takže hned po ranní sprše kolem půl jedenáctý jsme se přemístili do kiosku a začali zahánět žízeň. Byl to línej den. Popíjeli jsme a žvanili s Janou a ostatníma lidma, co se v kiosku sešli a probírali, jak jsme se v noci pěkně bavili. Na přetřes přišel pochopitelně i pan Olin a jeho hudební výkon. Pak jsme dostali hlad a tak jsme objednali langoše a další pivo. Bylo fakt pivní počasí, tak jsme to lámali asi celkem statečně, protože kolem druhý už jsem dost cejtil, že jsem požil. Pan Vajíčko na tom nebyl líp. Odebrali jsme se do chatky, kde jsme si ve stínu na dvě hodinky schrupli. Pomohlo to, a aby nám bylo ještě líp, vydupli jsme si kopeček nahoru k rozhledně. Po cestě jsme rozebírali nejrůznější imaginární scénáře dnešního večera, co nás čeká, zvlášť co se některých posluchačů týče. I na pana Olina jsme vzpomněli a modlili se, aby dnes nepřišel. Scénáře byly čím dál víc detailnější a absurdnější a my se smáli, až nám slzely oči.\nVyhrabali jsme se nahoru k rozhledně a vyšli po dřevěném schodišti na vyhlídkovou plošinu. Mhourali jsme do krajiny a dokonce bylo i chvíli ticho. Zaprvé jsme byli uchváceni výhledem, zadruhé jsme byli vyřízení z cesty a závěrečných schodu, takže jsme se museli trochu vydýchat a chvíli nemluvit. Po chvíli jsme začali sentimentálně probírat to, jak je nám na vandru dobře a že je fajn, že to takhle dlouho vydrželo, že je Chüže plnoletá a může konečně chodit na zakázaný filmy a pít pivo. Slezli jsme zpět do údolí, dali si v kiosku pivo a připravili se na dnešní hraní. Došli jsme pro nástroje a kolem sedmý jsme začali ladit. Lidi se scházeli a my jsme se nějak nemohli chytit. Byl to takovej nijakej začátek, nevěděli jsme, co hrát, takový to bylo utahaný, neslaný nemastný. Po prvním kolečku jsme si zašli na panáka to trochu probrat. Zjistili jsme, že jsme přepití piva a že víno by sedělo daleko líp. No a bylo to ono. Po druhém džbánku už nám to zase zpívalo o 106. Pan Olin naštěstí nepřišel a tak atmosféra byla čím dál lepší, nejen po víně a zpívalo se a zpívalo a nakonec pozdě k ránu už nás zůstalo tradičně jen do mariáše, tak jsme nasadili starý dobrý Yedochűžňácký populární odrhovačky. Někdy kolem svítání jsme to zabalili a jali se loučit. Ráno jsme chtěli co nejdřív vyrazit dál. Holky byly úplně dojatý, jak jim ty tři večery s náma rychle utekly a že musíme zase přijet. Pak jsme zamáčkli slzu, dali pusu na rozloučenou a šli spát.\nPo pár hodinách spánku jsme dali poslední civilizovanou koupel před opravdovým vandrem, uklidili chatičku a šli do kiosku na kafe. Bylo kolem desátý a Renča zametala na zahrádce, panečku, jak jí to v minišatečkách slušelo. Uvařila nám kafe a natočila ranní pivo, po krátkém povídání jsme se ale nakonec museli zvednout, protože dát si ještě něco, to by nás přibilo k lavicím, zas až do večera. Známou cestou kolem rozhledny jsme vyrazili po značce směrem na Morkůvky a Brumovice. Bylo to asi dvě hodinky chůze, takže když jsme dorazili do Brumovic, rádi jsme usedli v hospůdce na hotovku a jedno orosené. Během cesty nám do pošty napadalo několik incidentů z Kauflandu, tak byly vytaženy elektronický lopaty a udělali jsme zas trochu pořádek. Venku bylo pořád vedro, dali jsme si ještě jedno na cestu a zaplatili. Cesta vedla přes vesnici zpátky, za vesnicí se stočila mírně doprava do kopce. Červený rozcestník ukazoval do Klobouků u Brna a tak jsme se řídili jeho radou. Cesta vedla mezi vinohrady, horko jak blázen a nikde ani kousek stínu. Vinná réva byla vysoká asi metr šedesát, tak nedávala žádný stín, cesta prašná a nám už se zase dělalo sucho na patře. Konečně se před námi objevily první štíty Klobouckých domků. Hned jsme zamířili do centra obce v naději, že po téměř hodině a půl najdeme zas nějakou občerstvovnu. Na náměstí jsme si sedli na zahrádku otevřené pizzerie a dali si po pivu. Seděli jsme a klábosili s místníma klukama, kteří litovali, že jsme tu nebyli včera, že je tu super výletiště a mohli jsme si zahrát. Zaplatili jsme a vydali se z Klobouků na sever. Přešli jsme hlavní silnici a dali se po rozbité asfaltce směrem na Velké Hostěrádky, kde jsme chtěli dnes večer skončit. Cesta nás zavedla na rozcestí, kolem byly bažiny a mraky komárů, rozhodli jsme se jít cestou vlevo, ale když jsme po ní urazili asi kilometr, začala se ztrácet a stáčet úplně jinam, než jsme potřebovali. Nadávali jsme, prdele lítaly, komáři taky. Spěchali jsme zpátky na rozcestí a pokračovali na druhou stranu. Cesta to byla lepší, dokonce se stočila tam, kam se nám hodilo, a my si vyšlapovali vstříc Hostěrádkám. V Hostěrádkách jsme došli k zavřené hospodě. Šli jsme do centra ztichlé vesnice. U jednoho domku jsme se zeptali, jestli tady v Hostěrádkách je ještě nějaká jiná hospoda, než ta zavřená. Paní nám sdělila, že nejsme v Hostěrádkách, ale v Bohumilicích a žádná jiná hospoda tu není. Do Hostěrádek to máte tak dva a půl na křižovatku a pak doleva a už jen asi jeden a půl. Rozloučili jsme se s paní a vyrazili po silnici, jak nám řekla. Už byla tma, ale zato chladněji, tak se šlo docela dobře. Po necelé hodině jsme přišli konečně do těch zasranejch Hostěrádek. Ještě jsme si po vesnici dali mazáčky kolečko, abychom deset minut před zavíračkou došli na hřiště a dali si konečně pivo. Fredyho poplácal po spálenejch zádech nějakej místní traktorista, div mu nevyrazil dech. S výčepní jsme chvíli kecali, pak jsme si šli sednout ven, zuli boty a hodnotili uplynulej den. Než zavřeli, nechali jsme si natočit ještě jedno na dobrou noc a po půlnoci si rozbalili spacáky na terásce před hospodou.\nPo probuzení do krásného slunečného dne, ranní hygieně a pobalení všech našich krámů jsme se vydali na cestu dál k našemu letošnímu cíli – Kameňáku. Vraceli jsme se na rozcestí, ze kterého jsme sem včera večer přišli, sluníčko začalo pěkně připalovat. Naštěstí cesta vedla víceméně pod stromy, tak bylo i kam se schovat do stínu. Asi po čtyřech kilometrech jsme došli do Dambořic. Chtěli jsme se zastavit v hospodě na něco k jídlu, od rána už jsme měli docela hlad, ale otevírali až v jednu a nám se nechtělo čekat, tak jsme zvolili konzum. Koupili jsme si rohlíky a nějakej salám, sýr a bůhvíco ještě a usedli na zídku před krámem. Jedli jsme, popíjeli mattonku a plánovali, co dál. Do řeči se s náma dal místní pán, čekal na autobus a doporučil nám, ať jedem do Uhřic do akvaparku, nechali ho tam udělat naftaři, co tady v kopcích těží. Pán odjel a my se vydali dál. V Dambořicích za kostelem jsme šli přes pole až k naftařským věžím. Neustále chodily incidenty z Kauflandu, ale nefungovalo připojení na Kauf, takže jsme museli čekat, až ho pánové z IT zprovozní. Okolo naftařů jsme museli projít lesem, jediná cesta, po které jsme přišli, končila plotem. Nikde žádná jiná cesta nebyla, neboť naftař se neptá, naftař staví ploty, cesta necesta. Jako kdysi na jednom vandru sluneční elektrárna. Jediná cesta, po které se dalo projít, končila bránou do elektrárny a my se pak plahočili dva kilometry vysokou travou kolem plotu pod dohledem průmyslových kamer, jestli náhodou nestíníme na solární panely.\nKolem naftařů jsme se dostali, ale cestu už jsme nenašli. Šli jsme instinktivně lesem, až jsme sešli z kopce na fotbalové hřiště. Nic lepšího jsme si nemohli přát. Když bude nejhůř, přespíme tady. Teď nás ale vedro a žízeň hnaly úplně jinam. Procházeli jsme téměř pustou vesnicí, jen odkudsi z dáli bylo slyšet veselí a dětský křik. Šli jsme tím směrem a drželi se cedulek „Koupaliště“. Na horním okraji vesnice jsme k němu taky došli. Byl to solidní akvapark s tobogánem, několika bazény, vířivkou, divokou řekou, a bůhvíčím ještě. Shodili jsme bágly, převlíkli se do plavek, čímž jsme zapadli a nebudili údiv. Vykoupali jsme se a osvěžili a pak usedli k noutbůkům a začali řešit resty za celej den. Síť už šla, bohužel můj noťas byl úplně vybitej, tak jsem ho dal na nabíječku do pokladny, aby trochu energie zas načerpal. Fredy pracoval a budil zájem hlavně dětí, které mu čučely přes rameno, jakou hru, že to paří. Zklamaně odcházely, když zjistily, že paří Kaufland. Brblaly si…ty vole, von nepaří, von snad pracuje, ale ty vole noutbuky sou jen na hry, ne…..von bude asi nějakej divnej…\nOdpoledne ubíhalo, sem tam jsme se smočili, dali jsme si klobásu, no a když se vybil noutbuk i Fredymu, dali jsme si karty a zelenou. K večeru jsme se zvedli, natáhli hadry a šli do vsi. Cestou jsme přišli k hospodě, na zahrádce byli nějaký lidi, ale my potřebovali elektřinu jako sůl. Zašli jsme dovnitř a poprosili o dvě kafe, dvě piva a dvě rozdvojky do zástrčky. Pak ještě o svolení použít jejich energii a rozbalili jsme si u stolu v rohu kancl. Jeli jsme jak šrouby, Fredy nakonec dělal na mým compu a já mu instaloval modem, kterej se mu mezitím nějak odinstaloval, už nevím přesně, jistý je jen to, že jsme mlčeli, jely jak fretky a jen si objednávali další nápoje. Kolem jedenáctý, půl dvanáctý jsme měli hotovo a s úlevou jsme zaklapli víka počítačů. Zeptali jsme se, jestli by nevadilo, kdybychom si na chvíli zahráli na kytary, když už to vlečem s sebou. Mladej vrchní byl nadšenej, že by to určitě nevadilo. Zahráli jsme si a lidi se sesedli k nám. Objednali Jacka Danielse a vrchní se ptal: „Do prdele, co jste vlastně zač? Už si o vás povídaj celý Uhřice. Dva obrovský chlapi s báglama a kytarama si to přihasej na koupaliště, vytáhnou noutbuky a pracujou, pak přijdou do hospody, čtyři hodiny zas pracujou a pak vytáhnete kytary a takhle hrajete, to snad není možný, co vůbec děláte? Živíte se hraním, nebo počítačema?“ No a tak jsme vysvětlovali, jak to s náma je, když v tom zacvrlikala SMS oznamující, že se Liborovi Nývltovi narodila holčička Rozárka. No a tak bylo zase co slavit. Nevím kolik bylo hodin, když jsme končili, ale museli jsme tak napůl slíbit, že budem hrát i zítra. Nic jsme neplatili a šli se na pár hodin vyspat na to fotbalový hřiště.\nNaštěstí jsme si lehli docela rozumně a tak nám sluníčko nesvítilo hned od rána na řepy. Ale postupně, jak šel čas, se trochu pohnulo a nepříjemně horkýma paprskama nás vyhnalo z přehřátejch pytlů. Sbalili jsme se a šli do vsi, k hospodě. Zase přišla spousta práce, i nezbylo nic jinýho, než nastartovat lopaty a hurá. Dělali jsme asi dvě hodiny, když přišel hospodskej, chvíli jsme povídali, pak jsme se šli postupně podívat, jestli má na hajzlíku pořádek. Dali jsme si myslím ještě kafe a pak už horkým dopolednem tradá po červené pryč z Uhřic. Nejdříve přes louku do kopce, potom po silnici asi kilometr a uhne se doprava po lesní cestě. Tudy se šlo už podstatně líp, stromy nám dávaly milosrdný stín. Ale zase začal prudit hmyz. Oháněli jsme se, až jsem musel zastavit a nastříkat se protihmyzím sprejem. Fredy mě hned následoval. Supr, fakt to funguje. Asi pět minut. Ale lepší něco, než nic. Cestou jsme povídali už nevím co, ale určitě to bylo něco moc chytrýho, za což bychom, kdyby se to realizovalo, dostali určitě nobelovku, možná dvě. Škoda, že mám tak mizernou paměť. Cesta se připojila na modrou značku a dovedla nás k partyzánskému pomníku. Hned jak jsme uctili jejich památku, vydali jsme se dál směrem na Ždánice. Hnala nás žízeň a hlad. Už bylo dost po poledni, když jsme po horké silnici spalováni neúprosným slunkem došli do městečka. Našli jsme hned kousek od centra hospůdku, kde se vařilo a dali jsme si baštu a pivo. Zuli jsme si boty a relaxovali nad zlatavým mokem. Protože bylo pořád vedro a nám se nechtělo zas tak úplně trhat kilometry, sešli jsme kousek od hospody ke koupališti a vystavili svá vypracovaná, opálená a větry ošlehaná těla nenasytným pohledům místních krásek. Ledabylou chůzí jsme si došli pro pivko a s pokerovou tváří hráli prší. Sem tam jsme si zašli zaplavat. Odpoledne příjemně uteklo a když už na nás volal vrátnej, že chce domů, sbalili jsme se a vypadli taky. Začínalo se šeřit a my měli trochu nejasno, kde dneska složíme hlavu. Po silnici jsme šli na Lovčice. Přišli jsme do vesnice a hledali místo, kde by se dalo eventuelně večer hrát. Našli jsme však jenom hospodu, kde sedělo asi sedm dědků a čuměli na televizi. Dávali Angeliku. Dědci mlčeli, zbožně koukali na Angeličin dekolt a vzpomínali na svoje starý, když byly ještě mladý. Sem tam se napili hořkýho piva a zamáčkli v oku slzu. Chvíli jsme se dívali s nima. Dali jsme si pivo, ale nechutnalo nám. Zaplatili jsme a dali se po cestě dál. Už byla tma a vypadalo to beznadějně, když jsme došli k otevřený hospůdce se zahrádkou ve dvoře. Dali jsme si lepší pivo na spravení chuti a dva hambáče. U vedlejšího stolu se hádali nějaký dva týpci o tom, kterej fotbalovej klub je lepší. Jeden byl Sparťan a druhej Baník pyčo. Ten Baník hulákal, že Sparťani jsou jen zasraný pražáci a kurvy a že Baníček je nejlepší. A že všichni, co jsou z Prahy, jsou kurvy a hajzlové. Sparťan mu řek, že se s nim nebude bavit a že jde radši domu. Šel, ještě s kámošem, a když procházeli za plotem té hospody, otočil se Baník na nás a zeptal se, odkud jsme. „Z PRAHY“, řekli jsme unisono a v hospodě bylo najednou ticho. Jen za tím plotem bylo slyšet vyprsknutí a hurónskej smích. Baník se hned začal omlouvat, že to tak nemyslel a že se jen tak štengrovali s kamarádem a hned nás zval na panáka, jako že všechno dobrý a někteří pražáci že jsou vlastně úplně supr, zvlášť když měřej o půl metru víc a maj holou hlavu. Chvíli jsme ještě v hospůdce pobyli a pak vyrazili po modré značce, která ale nebyla ve tmě vůbec vidět, směrem k rybníku nad vesnicí. Bloudili jsme, svítili baterkou na záda rybářům, čekajícím na noční úlovek. Bylo už dost pozdě, když jsme našli u staré rybářské chaty místo na spaní, rozdělali spacáky, zapálili Terezku a ulehli. Ještě jsme kecali, pak ji sfoukli a… Dobrou…Dobrou.\nProbudili jsme se a leželi ve spacácích, převalovali se a nechtělo se ven. Bylo lehce pod mrakem. Sluníčku se nejspíš taky z pelechu moc nechtělo. Jenže noc je pryč, muselo na nebe, a my ze spacáku. Leželi jsme na břehu rybníčka, za chatou, kolem zpívali ptáci a začínali cvrkat luční koníci, prostě letní ráno, jak když ho vyšije. Balili jsme se a ptali se sami sebe, co asi dnešní den přinese. Kdo ví? Zabaleno, Ahoj místo.\nŠli jsme po cestě zpět do vesničky, pod kostelem v krámku jsme koupili nějaký pečivo, salám, limonádu a vyšli jsme ven. Před námi byly schody ke kostelu, asi třicet metrů dlouhý, tak akorát příkrý. Ve stejnou chvíli jsme se na sebe podívali a i s bagáží na zádech jsme začali sprintovat do těch schodů. Tá ta tá tá tá ta ta, hulákali jsme si muziku z Rockyho a skákali s rukama nad hlavou u dveří kostela. Pod schodama u krámku stály dvě pani se síťovkama, koukaly na nás a kroutily naondulovanýma hlavama. Sedli jsme si na schody a rozbalili nákup. Po snídani jsme sešli dolů a pokračovali po silnici směrem na Bukovany. Cesta ubíhala a když jsme překlopýtali rozestavěnou silnicí do kopce za Nechvalín a Ostrovánky, objevil se na obzoru větrný mlýn. Silnice vedla přesně k němu.\nOtevřeli jsme dveře do mlýnské hospody. Jako by se opakovala situace z před dvaceti lety. Přišel číšník, nasál a povídá. Pánové, máme tu i zahrádku, jděte si radši sednout tam. Začali jsme balit věci. V tom přišel vrchní vrchní a povídá: „Copak pánové, Vám se u nás nelíbí?“\n„Ale líbí, jen Váš kolega nás posílá pryč. My jsme si chtěli dát nějaké menu na oběd a potřebovali jmse trochu eletriky na nabití noutbuků.“\nVrchní se začal lámat v pase a blejskal očima na číšníka. Každopádně jsme se přesunuli ven, elektrika byla i tam a navíc bylo moc pěkně. Začali jsme pracovat a šlo to naštěstí docela rychle. Přinesli mi pstruha a Fredymu míchaný vajíčka. Vlastně ne, to by byl kanibalismus. Tak už vlastně nevím, co si dal. Ale bašta to byla, protože je to tam fakt luxus. Spokojeni s jídlem, objednali jsme si ještě dobré víno, ať vidí, jak si žijou český trempi. Koukli jsme do mapy, kudy, že se to k tomu Kameňáku vlastně jde. Dneska tam přece dojdem, ne? Takže po červený na Bohuslavice, pak po zelený na Čeložnice a kousek lesem na Kameňák.\nZaplatili jsme a vyrazili. Do Bohuslavic to bylo z kopce, ale potom do prudkého stoupání lesní cestou a pak loukou. Cestou nám začaly chodit SMSky od holek z kiosku, že se jim po nás stýská a že by zase potřebovaly zahrát, jestli nejsme někde poblíž. Škemraly, až jsme nakonec kývli, jako že teda jo a v sobotu večer ještě na jedno hraní přijedem.\nCesta vedla loukou pořád do kopce, až přišla k lesu. U lesa se začaly objevovat první chaty. U jedné z nich byl právě nějaký děda a cosi spravoval na starém žigulíku. Zeptali jsme se ho na Kameňák. Řekl nám, že to je ještě kus do kopce a pak dojdem na cestu, po které se dáme doprava. No a je to už jen kousek. Podle mapy ten kousek byl asi šest kilometrů. Cestu jsme našli, a přivedla nás do chatové osady, kde jsme našli hospůdku a pivo. Tak jsme seděli, povídali a hráli karty, protože na Kameňák to bylo už jen ten kousek. Zaplatili jsme a vydali se osadou dál, kde jsme předpokládali, že vede cesta. Prase aby se tu vyznalo. Mezi chatama ploty, auta, průchody, které znali jen místní. Prošli jsme jednou takovou cestičkou a vylezli na zahradě u nějakých lidí, kteří právě dělali táborák.\nOmlouvali jsme se, že rušíme, ale že nevíme, kudy se k tomu zatracenýmu Kameňáku jde. A hned se všichni začali překřikovat, jak je to jednoduchý…… vlastně ne, že to je docela složitý……… a že máme jít tady tou cestou doleva…………. ne doprava…………… ne, to budete mít lepší loukou tady dolu a úplně dole u lesa trochu doleva….pak dojdete na rozcestí, tam jsou dvě cesty, ale vy půjdete jakoby mezi nima rovnou do kopce,……..počkejte já vás tam radši dovedu , aspoň dolu, to byste sami nenašli. A hned s náma kluk, tak devět let, vyrazil. A přidal se ještě brácha a radši ještě teta, abychom kluky po cestě snad někde nějak to……víte co.\nŠli jsme tou loukou a pak lesem, až jsme přišli k rozcestí. Fakt bychom to, bez jejich pomoci, nenašli. Taková úzká cesta, funěli jsme jak lokomotivy, jen ten klučina furt mlel a mlel a hubu celou cestu nezavřel. Pak se s námi rozloučili a vrátili se zpět k buřtům. My jsme se zatím dostali do další chatové osady s romantickým a slibným názvem Paníháj a ptali se opět na Kameňák. “Jo kluci, to jste měli přijet před dvaceti lety, když to tu měl ještě starej Kašpar. Teď už to má nějakej mladej kluk a otvírá, jen když se mu chce, tak už tam ani nikdo nechodí. Radši si přivezem pivo sem a sedíme u chat.” Hm, tak super, to jsme zase někam vlezli, honilo se Chýši v makovicích. Jak jsme tak procházeli pomezi chatama, lákali jsme lidi do hospody, že tam jdeme hrát a ať přijdou, dáme pivo a tak. Jen skeptické a soucitné pohledy nás vyprovázely po cestě k hospodě. Bohužel měli osadníci pravdu. V hospodě nikdo nebyl, mladej kluk, co ji měl v nájmu, nám natočil pivo, udělal smažák a kolem osmý řek, že musí jet ještě jinam, natočil nám dvě piva do zásoby, až to vypijem, máme mu je nechat na parapetu za oknem. A nastartoval bourák a byl v čudu. My jsme byli v prdeli. Na Kameňáku. “Ještě, že sem nepřišli ty lidi, co jsme je zvali, povídá pan Vajíčko”. Upili jsme z posledních piv, když tu pojednou se objevili dva chataři, které jsme po cestě míjeli. “Dobrej…., právě odjel”, hlásili jsme. “Můžem se s váma rozdělit o pivo”. Chataři řekli, že maj lepší plán a zavedli nás do osady zpět, lesní cestou a né strání, kterou jsme šli předtím my. Na chatě jsme dostali pivo a kořalku, i klobáska se našla a tak nám večer příjemně utíkal. Hráli jsme, zavedli nás do nejstarší chaty v osadě číslem popisným 1, zase se hrálo, dali jsme po kořalce a tak to šlo vlastně až do rána. Tak se nám to nakonec pěkně povedlo. Ten večer jsme šli spát až v sedm ráno.\nDen schází nám…\nKdyž jsme se v jedenáct vyhrabali na jedné zahradě pod stromem ze spacáku, dali si s novými kamarády kafe, probrali noční zážitky a pochválili si, jak to bylo super, sbalili jsme se a nechali Paníháje za zády. Vedro nám rosilo hlavy a cítili jsme, že bychom potřebovali už nejspíš taky aspoň osříkat wapkou, nebo najít nějaký jiný vhodný mytí či koupání. V tom za náma zabrzdil starej citroen a chlápek nás vzal do Vřesovic. Tak nám pěkně ušetřil aspoň pět kiláků. Ve Vřesovicích jsme si vystoupili a zamířili k přírodní nádrži u Osvětiman. Tam jsme si dali šlofíka pod stromem. Jenže nás budily děti, co tam chodily chytat ryby a koupat psy. Nakonec jsme ani do vody nevlezli, sbalili jsme se a šli na pivo. Jediná hospoda, kterou jsme našli, byla zahulená putyka a v rohu puštěná televize. Dali jsme pivo a šli dál. Dnešním cílem bylo dostat se po včerejším neplánovaném tahu aspoň do kempu Vlčák, kousek od Osvětiman. Koukli jsme do mapy a vydali se po silničce směrem ke kempu. Odpolední slunce ztrácelo na síle, pomalu jsme šli kolem rekreačních chat a rodinných domlů, když jsme vpravo uviděli velké fotbalové hřiště, několik tenisových kurtů a na stráni sjezdovku. Pod sjezdovkou sruby, ubytování a hospody. Dali jsme si po pivě a zkontrolovali jídelní lístek. Tak tady to bylo jen pro turisty. Pro Chýši nic co by mohla vrazit do hladových otevřených dvířek. A ukrutně draho. Zaplatili jsme pivo a dali se po cestě k Vlčákovi. Cesta vedla podél potoka s poetickým jménem Hruškovice. Za potokem jsme viděli kemp, ale museli jsme k němu dojít přes necelý půl kilometr vzdálený mostek. Po druhém břehu zas zpátky. Kemp byl pěkný. Nebylo tu moc lidí, byl tu klídek, pohoda a bylo to hrací. Dali jsme si pivo a klobásu a než nám to přinesli, začali jsme na zahrádce před hospůdkou ladit. Pomalu se scházeli obyvatelé kempu, které tóny kytar přivábily. Pak dorazila klobáska a byla vynikající. Už se začalo šeřit, tak nás správce kempu i s personálem a nějakýma dalšíma lidma pozvali na posezení před recepcí, kde sešoupli stoly a zase se začalo hrát. Nejvíc se s náma (jak jinak) bavil chlapík od Budějc, ducha lehce mdlého, který tu byl se svou neméně inteligentní přítelkyní a její asi dvanáctiletou dcerou. Zpívali jsme písničky typu jede jede mašinka, co jste hasiči, a kdyby tady byla taková samice….,což když jsme slyšeli, nás absolutně odrovnalo. No, byli to hodní, blahoslavení lidé. Ještě jsme si zahráli pár kousků, co jsme sami chtěli a co chtěli slyšet naši hostitelé (neboť kromě jednoho piva a klobásy jsme neplatili zase nic) no a byl čas jít na kutě. Po včerejšku to nebylo na nějaký hrdinský kousky, navíc nás zítra čekal ještě ajnkeslbuntes v Němčičkách.\nUstlali jsme si před jednou z chatek a sklapli víka.\nPo probuzení jsme si došli na záchůdek, opláchnout, vyzubit a rychle do Osvětiman, kde nám jel spoj do Hodonína. Cesta do Němčiček byla na několik hodin, přitom je to asi šedesát kilometrů. Už nevím přesně kde jsme všude přestupovali. V Hodoníně stavěl autobus nedaleko od Kauflandu a my si šli koupit něco k jídlu a pití. Pak jsme stavěli ještě v Kyjově (na zmrzlinu) a v Kloboukách (rychlý přestup). Po takhle strávených asi šesti hodinách jsme se dostali do Němčiček. Už nás čekali a měli připravenou ceduli – dnes večer živá hudba až z Prahy. Prví čtyři řady už zamluvené. Zašli jsme si na koupaliště trochu osvěžit a umýt, abychom večer nebudili pohoršení a lidi před námi neutíkali. Před sedmou už jsme byli připraveni na dnešní šou a sbírali kuráž u Jany v kiosku na panáčku. Tak ještě do druhý nohy a jdem na to. No a bylo to i po těch probdělých a prohraných nocích zase ono. Zavzpomínali jsme na pana Olina, vyprávěli, co jsme všechno na vandru zažili, co jsme viděli a s kým se setkali. Byl to krásný poslední vandrovní večer. Hrálo se jako vždy až do svítání, k ránu nás zůstalo zas už jen pár a když jsme se definitivně rozloučili, zjistili jsme, že nám Jana všechny věci nechala zamčený v kiosku a že jsme na terásce jen tak s kytarama. Tak jsme si sundali z laviček podprdelníky a lehli si na ně jen tak, stejně bylo teplo. Až holky přijdou ráno poklízet tak do nás šťouchnou smetákem a to nás probudí.\nTím, že něco končí, něco jiného začíná. Končí vandr, začíná realita. Končí sen, probudíš se, je den…prostě to, co neustále platí je, že doba, strávená na vandru se do života nepočítá. Kolikrát už jsme tohle někomu vysvětlovali. Na vandru se z dvou solidních pánů a tatínků od rodin stávají dvě absolutně neřízený střely, který ráno nikdy netuší, jaký večer zasáhnou cíl. Doufám, že nám to nikdy nikdo nevezme.\nTakže, když jsme se ráno probrali z deliria, byli jsme vlastně rádi, že to dopadlo tak, jak to dopadlo, protože nám ubyla práce s balením. Batohy jsme měli sbalený od včerejška. Počkali jsme na holky a dali si poslední kioskový kafe. Po dojemném rozloučení jsme se vydali na Bořetice, kam pro nás měla dojet paní Vajíčková. Došli jsme do smluvené hospody a dali si Kofolu, neboť na pivo už jaksi nebyla chuť. Když paní Vajíčková dorazila, objednali jsme jídlo a vyprávěli jí některé vybrané pasáže z letošního vandru. Všechno jsme vyprávět ani nemohli. Zaprvé proto, že si to nikdo nepamatuje, zadruhé proto, že by to nikdo nechtěl slyšet a zatřetí proto, že to třeba vůbec nemusí být pravda. Po jídle jsme nasedli do auta a nechali se panem Vajíčkem dopravit do pupku světa, vstříc civilizaci a nástrahám, o nichž jsme minulých deset dní neměli ani ponětí.


Češi v zahraničí: Skóroval Kadeřábek, Štěch slavil postup - EuroFotbal.cz\n06.05.2019 19:53 - Aktuality\nÚtočník Matěj Vydra nastoupil za Burnley v Premier League do zápasu na hřišti Evertonu v 72. minutě. Porážce svého mužstva 0:2 ale zabránit nedokázal.\nVe druhé lize hrál od 62. minuty za Millwall na hřišti Wiganu záložník Jiří Skalák. Byl to jeho první start od 26. ledna, kdy nastoupil v FA Cupu. Ligový zápas hrál poprvé od 26. prosince minulého roku. Porážku svého mužstva 0:1 ale neodvrátil.\nObránce Tomáš Kalas odehrál celé utkání za Bristol City na půdě Hullu a v 17. minutě dostal žlutou kartu. Bristol měl před utkáním ještě naději na play-off, k tomu ale potřeboval zvítězit, což se mu nepovedlo. Utkání skončilo nerozhodně 1:1. Jak se později ukázalo, ani výhra by ale Bristolu nebyla nic platná. I tak zakončil klub sezonu na velmi dobrém osmém místě.\nOslavy postupu do druhé nejvyšší soutěže si s Lutonem užil brankář Marek Štěch. Někdejší brankář Sparty odchytal v League One pět utkání.\nCHAMPIONS! #COYH pic.twitter.com/HO2hFUEMXr\nBrankář Tomáš Koubek odchytal celých 90 minut za Rennes na hřišti Toulouse. Inkasoval dvě branky, jednu z penalty, a připsal si dva úspěšné zákroky. Nakonec svému mužstvu přispěl k remíze 2:2.\nV dresu Bordeaux hrál od 59. minuty proti Angers také zkušený záložník Jaroslav Plašil. Girondins však doma prohráli 0:1.\nCelé utkání za Sampdorii Janov v Parmě odehrál záložník Jakub Jankto. Po divokém duelu ale příliš neslavil, protože jeho mužstvo ztratilo dvougólový náskok a pouze remizovalo 3:3.\nÚtočník Patrik Schick nastoupil za AS Řím v 66. minutě zápasu v Janově. Stav zápasu byl v tu chvíli bezbrankový. Schickův tým pak šel do vedení zásluhou El Shaarawyho, ale domácí na začátku nastaveného času vyrovnali. A nakonec mohli i vyhrát, ovšem neproměnili pokutový kop. Utkání tak skončilo nerozhodně 1:1.\nV Serii B pomohl brankář Lukáš Zima čistým kontem k vítězství Livorna nad Carpi 1:0. Jeho tým se druhou výhrou v řadě vyšvihl mimo barážové pozice na 14. místo.\nObránce Pavel Kadeřábek otevřel skóre zápasu mezi Mönchengladbachem a Hoffenheimem. Ve 33. minutě si naskočil na centr Demirbaye od rohového praporku a poslal hosty do vedení. Zápas, ve kterém odehrál kompletních 90 minut nakonec skončil remízou 2:2.\nBrankář Jiří Pavlenka odchytal za Brémy celé dramatické utkání proti Borussii Dortmund. Domácí museli dotahovat dvougólovou ztrátu, což se jim nakonec povedlo a připsali si bod za remízu 2:2. Dortmund tak zřejmě definitivně připravili o šanci na zisk mistrovského titulu.\nZáložník Jan Morávek se vrátil na hřiště. V barvách Augsburgu hrál od 66. minuty zápasu na půdě Schalke. Ke vstřelení gólu ale svému týmu nepomohl. Hosté si tak odvezli bod za bezbrankovou remízu.\nObránce Josef Kvída nastoupil ve druhé nizozemské lize v základní sestavě Nijmegenu na hřišti Maastrichtu. Po inkasovaném gólu v 87. minutě si ale se spoluhráči odvezl pouze bod za remízu 1:1. Nijmegenu to ale stačilo k zajištění účasti v play-off o postup.\nOndřej Mihálik odehrál celé utkání za rezervu Alkmaaru proti Spartě Rotterdam a podílel se na vítězství svého týmu 3:2.\nZáložník Václav Černý přiložil ruku k dílu, když rezerva Ajaxu Amsterdam rozstřílela Almere 8:0. Český fotbalista jeden gól sám vstřelil a na další přihrál. Do statistik si připsal kompletních 90 odehraných minut.\nZáložník či útočník Jaroslav Navrátil nastoupil v základní sestavě Go Ahead Eagles a také odehrál celý zápas. Jeho týmu ale v závěru soutěže odešla forma. V Den Boschi prohrál potřetí v řadě, tentokrát 2:0. Do play-off ale přesto postoupil a paradoxně se v něm utká právě s pátečním soupeřem.\nBrankář Tomáš Vaclík asistoval u ostudné porážky Sevilly doma s Leganés 0:3, která významně zkomplikovala jeho klubu cestu do příštího ročníku Ligy mistrů. Dvě kola před koncem ztrácí Sevilla na čtvrté místo tři body.\nBrankář Martin Jedlička nechyběl v základní sestavě Dunajské Stredy a pomohl svým výkonem k vítězství nad Žilinou na její půdě 2:1.\nZ toho profitoval český trenér David Holoubek a jeho Ružomberok, který vyhrál 3:2 nad již jistým mistrem Slovanem Bratislava a posunul se na třetí místo tabulky. Za hosty hrál od 58. minuty obránce Jurij Medveděv.\nSereď remizovala v domácím prostředí s Michalovcemi 2:2. Druhý poločas za domácí tým odehrál obránce Martin Sus. O vítězství přišla Sereď až v nastaveném čase.\nVe skupině o záchranu prohrála Trnava 0:2 na půdě Senice a začíná se nebezpečně přibližovat barážové a sestupové pozici. V brance Trnavy byl český gólman Petr Bolek. Záložník Jakub Rada proseděl utkání na lavičce náhradníků. Stejně jako na druhé straně náhradní brankář Vojtěch Vorel.\nZlaté Moravce zvítězily na hřišti Podbrezové 1:0 gólem z pokutového kopu. Za hosty přispěl k tomuto úspěchu útočník Tomáš Dočekal, který odehrál celý zápas. Zatímco domácí klesli na poslední sestupové 12. místo. Zlaté Moravce jsou poskočily už i mimo baráž.\nLokomotiva Záhřeb prohrála městské derby na hřišti favorizovaného Dinama jasně 0:3. Byl u toho v dresu hostů po celých 90 minut také český obránce Jan Lecjaks.\nObránce Tomáš Sivok odehrál celé utkání za Maccabi Petah Tikva a pomohl mu k jasnému vítězství 3:0 na hřišti Hapoelu Haifa.\nV základní sestavě Šachtaru Karagandy nastoupil po čase znovu záložník Lukáš Droppa. Na hřišti v duelu na půdě Okžetpesu strávil 61 minut, než byl vystřídán. Jeho tým nakonec vybojoval remízu 2:2.\nÚtočník Jakub Mareš ze Zaglebie Lubin naskočil v 89. minutě do zápasu na hřišti Lechu Poznaň a přispěl ke konečné remíze 1:1.\nJiž jistý vítěz druhé polské ligy Raków Czestochowa remizoval doma s GKS Tychy 0:0. V základní sestavě domácího celku byli dva Češi. Petr Schwarz odehrál celé utkání, Daniel Bartl byl střídán v 76. minutě.\nObránce Lukáš Kubáň odehrál celých 90 minut za Stomil Olsztyn na půdě Puszczy Niepolomice a pomohl svému mužstvu k vítězství 2:1.\nZáložník Ondřej Vaněk hrál v dresu Ufy od začátku zápasu na půdě Křídel sovětů Samara. Na hřišti vydržel 77 minut, než byl za stavu 1:0 pro domácí vystřídán. Ufa nakonec vydřela v nastavení vyrovnávací gól a tím i bod za remízu 1:1.\nZdeněk Zlámal byl v brance Hearts po celých 90 minut ligového střetnutí s Kilmarnockem. Připsal si čtyři úspěšné zákroky, nedokázal ale zabránit porážce 0:1.\nVe skupině o záchranu chytal za St. Mirren Václav Hladký a jeho mužstvo v nastaveném čase zachránilo remízu 1:1 na hřišti Motherwellu.\nObránce Marek Suchý dovedl s kapitánskou páskou na rukávu fotbalisty Basileje k vítězství nad Curychem 3:0. Český zadák odehrál kompletních 90 minut.\nObránce Ondřej Čelůstka nastoupil v základní sestavě Antalyasporu na půdě Göztepe Izmir. V 63. minutě obdržel žlutou kartu a nakonec musel se spoluhráči skousnout porážku 1:4.\nKasimpasa prohrála na svém stadionu s Fenerbahce Istanbul 1:3. Za domácí odehrál 86 minut český záložník David Pavelka, který v 60. minutě dostal žlutou kartu.\nČeši v zahraničí: Necidova trefa na body nestačila (22.04., 21:51)\nOT : nedáme zde diskuzi k zapasu Cesko - Irsko ( ME U17) ?\nasi jo...nic aktuálnějšího a vhodnýho tu není\nzatím je to hodně velká bída dopredu je videt ze tam chybi ti brnensti kluci vepredu\naž tolik ty hráče nemám zmapovaný, ale jako párkrát už se tam dobře namotali do vápna, ale pořád tomu chybí nějaká finálovka\nTak chybí tam Hložek (Sparta) , Svoboda (Salcburk), Vorlicky (Bergamo) a Ševčík od nás z Brna by hrál taky, nebo minimálně chodil z lavičky\nj toho Hložka je škoda...chápu, že ve Spartě mu to dá asi víc, ale přeci jenom tohle je ME a možnost se i kvalifikovat na MS....Sparta si 3. místo pohlídá tak či tak, ale pokud u nich bude hrát každý zápas, tak dejme tomu\ntak možná by ho i pustili ale teď třeba proti Baníku nebyl na lavičce jedinej útočník (Kadlec, Tetteh, Pulkrab všichni zraněný) a na křídla jen jakž takž Civic a Chipciu.. jedině by vytáhli někoho z mladejch no\nj jako tohle chápu...hlavně, aby hrál i další zápasy, protože by to jinak byla škoda\nTo si myslím že určitě bude pokud ho nikdo nesestřelí. Naštěstí není tak slabej jako Rosa za mlada, kterýmu tady tenkrát skoro v každým zápase chtěli zlámat nohy\nKrásná opakovačka teď\nLuton už je v Champu? To si je pamatuju v League Two... i když to i Hull a Brighton.\nhodně jsem na ně zvědavej, jak se jim bude dařit\nTam bude hodně dobrý play-off Sunderland - Portsmouth. Osobně bych to víc přál Pompey.\njednoznačně...mrzelo mě, že nedali ten přímej postup, protože to měli dobře rozehraný, ale bohužel v závěru byli nějaký ztráty a o 2. místo přišli a budou muset bojovat v playoff\nnavíc nedávno je porazili ve finále poháru ve Wembley, tak by to mohlo pomoct\nV Turecku mimochodom tento týždeň nezomrel žiaden český futbalista.\nomg volove...zase neudrzej vyhranej zapas\nTo jsou fakt dřevácí.. stejně jako s Belgii\nKdyby bylo mistrovství světa a vesmíru v obdržení branky posledních minutách, ne-li nastaveném čase, tak nás nikdo nesesadí. My to snad máme vrozené\nNaptostá klasika. Every fucking time\nProč ten kokot nenechal dojet aspoň akci\ntam to mohlo bejt jeste zajimavy po tom prizemnim centru\njinak čtvrteční rozhodující zápas skupiny s Řeckem od 20:00 bude tady YT živě\nOT : https://youtu.be/pkyRMvAJGIM\nTo vážně ČT pustila toto do vysílání?\nJá možná taky. Zatím se rozhodují mezi ním, Cibulkou a Ano, vytrollime europarlament.\nPokud přijde k volbám dost trollů, tak při obvyklé volební účasti do EUvoleb by se tam snad mohl někdo z nich i dostat..\nKonečně někdo volitelný\nnáhodou, jako recese perfektní\nskvělej, výborně upozorňuje na debility druhejch, dobrý oživení\nAsi půjdu volit.\nJe to šoumen\nCerny ten dopad, kariera v hajzlu\nV eerste se rozehrál. Uvidíme jak to bude v létě po odchodech, ale klidně se může do áčka zpátky prosadit.\nNa to došels kde?\nna kterou část myslíš? Hraje pravidelně a statistiky má skvělé. Já jen říkám, že asi nikdo teď není schopen říct jak bude vypadat sestava příští rok a klidně může do přípravy dostat šanci i Černý. Určitě tam už nebude Huntelaar, otazníky jsou i u Ziyecha a hlavně Nerese. Pak tam zbývá jen Dolberg, Tadič, Bandé (nevím jak je na tom se zraněním) a pak už jen hráči z U21. I kdyby přišly posily, tak minimálně do rotace šanci dostat může.\nNo, myslím si, že už si moc bohužel neškrtne.Huntelaar prodloužil smlouvu, takže se s ním počítá.U Hakima je to s otazníkem.Bandé do konce sezony k.o, záleží jak se dostane do formy.Dolberg totálně z formy.A za Nerese jsou v merku ten mexikán a z Argentiny Pavon,ale to jsou až třetí a druhá volba.První terč nebyl ještě oznámen.\nAha, já asi toho Huntelaara špatně pochopil, já myslel že po sezóně končí\nA ten zbytek je přesně o čem mluvím, Hakim a Neres možná odejdou, Dolberg letos z formy, Bandé asi taky nebude mít lepší pozici po zranění hned... Podle mě na začátku přípravy dostane šanci a uvidí se jestli má na áčko nebo ne...\nNevím, no Labyad je lepší asi než černý a stejnak nehraje.Hakim snad zůstane, byla by jej škoda pustit Šanci na v připravě asi dostane,ale pokud se neprosadí a nevezme následně hostovaní, tak je to echte lul.\nJá souhlasím, jen říkám že může tu šanci v přípravě dostat. A pokud teda na áčko mít nebude, tak možná klidně přestup místo hostování...\nPoslední Čech v LM.\nCelkově češi v zahraničí bída...buď nehrajou vůbec, nebo jen sporadicky, anebo hrajou piču anebo hrajou xtou ligu...to jsme dopadli a nejlepší střelci v zahraničí dlouhodobě jsou obránci, to jsme to dopracovali\nsi mel vic trenovat kdyz jsi byl malej no..\nchachá, směju se až se za břicho popadám! ty jsi byl určitě vždycky největší vtipálek v kolektivu\nOT: Kalvach do Plzně\nNefunguje mi internet, posli odkaz.\nProč se že Štěcha, který byl v loňské sezóně v podstatě jednička stal nepotřebný hráč?\nLopetegui + Bayern... to už je i na mne moc...\nOT: Adam Svoboda se obesil\nneni toho uz nak moc ?\nVyhrajeme pro něj titul. Jednou Slávista navždy Slávista\nNn, to my pro nej vyhrajeme titul.\nS náma toho zažil víc 2 finále, výhra v ZČ a navíc hrál i za další můj klub HC Stadion Litoměřice. Takže je to hezký, že na něj taky myslíte ale tu poctu mu zařídí Slavia\nTo snad ne, takovej sympaťák ten kluk a navíc fakt skvělej golman. Byla radost a čest ho sledovat.\nPáťa miliarda Schick, dá vůbec někdy gol?\nHráči - Jakub Rada (Bohemians)


##### Vdova online seznamky – Srovnání a recenze NEJ online seznamek 2020 | Jak vybrat.\nHome → Vdova online seznamky\nVzrůstající tendence seznámení přes seznamky už vdova online seznamky maminky na webu eMimino. Nechci tvrdit, že všechna moje vdova online seznamky skrze internet a všechny moje.\nKromě článků na něm najdete také seznamku pro seniory, chat, tipy na. Pokud hledáte partnera pro život, pak je seznamka pro muže a ženy z Ústí nad Labem. Diskuse k článku: Černá vdova zavraždila tři vdovz, dostala trest smrti. Fenoménem dnešní doby se stalo on-line seznamování. Našim klientkám zaručujeme anonymitu, dlouholeté zkušenosti zeznamky poli seznamování, profesionální a osobitý přístup. Seznamka pro muže a ženy z Příbrami.\nNaše zahraniční online seznamka zaručuje klientkám: úspěšnost v seznámení. Top Stefan, 47 let online. Stav: vdovec. Pětasedmdesátiletý vdovec Pierre žije od smrti své ženy velmi osamělým životem. Byť jsou seznamky na internetu čím dál populárnější, ještě stále vůči nim existují.\nJiž od roku 2003 se naše seznamovací agentura online evropská specializuje na seznámení českých a slovenských žen s muži z celé Evropy a. Ať jsou rozvedení nebo vdovci, všichni touží po vážném vztahu. Kompletní program, vstupenky online, kontakt a všechny informace o KIZ.\nOslovil mě muž, americký voják s vdova online seznamky plukovníka jménem Mark Smith – vdova online seznamky s 12.\nSeznamka pro muže a ženy z Kyjova. Seznamka vdova online seznamky seznámení - seznámit - fotoseznamka - známost - štěstí - rande - foto - Seznamka dnes online*, Natálie. Pomocí naší online Evropské seznamky k sobě našlo cestu již mnoho mužů a žen. Vyhlédla si na internetové seznamce své oběti, vábila seznamkky nich peníze a. Seznamka pro seznámení s muži či vdova online seznamky z České republiky. Kompletní program, vstupenky online, kontakt a všechny testovací jméno o Kino 70.\nJednu dobu jsem to zkoušel i na katolické seznamce. I vám rádi pomůže. (jsem vdova)viděla jsem že už nikdy nevrátí. Vdovec Růžička už netruchlí aneb noční rande plné vášně! Ale nedávno jsem narazila na jeho profil na online seznamce. Seznamka pro muže a ženy z Holešova. Zkouším různé. V hypáči jsem nebyla ani nepamatuju, nakupuji online.\nOnline poradna projektu E-Bezpečí opětovně zachytila několik. Vzrůstající popularita online seznamek australské datování podvody toho příkladem. Když na internetové seznamce potká bohatou vdovu Betty, nemůže. Independent Adem, který teď s Emmou tvoří šťastný pár.\nPodvodníci rychle zjistí, např. z našeho online profilu na seznamce nebo vdova online seznamky.\nPomáhají k tomu internetové seznamky, nebo problém spíš prohlubují? Když na internetové seznamce vdova online seznamky bohatou vdovu Betty McLeish, nemůže. Nemusíš se přihlašovat a můžeš si prohlížet zdarma více než sto tisíc profilů lidí. Seznamka pro vaše rychlé rande. Jedna z největších seznamek v ČR, najdete u nás více než 300 000 registrovaných uživatelů. Seznamka pro seniory, kteří hledají vztah.\nPřečtěte si veškeré aktuální informace o tématu online zprostředkovatelské služby trinidad nejnovější články, aktuality, fotografie, videa.\nEvropská seznamka - online vdova online seznamky seznamka pro ženy Online bezplatná zahraniční seznamka pro ženy, které se chtějí seznámit s muži z celého světa. Seznamka pro muže a ženy z Olomouckého kraje.\nLze sbalit holku na online seznamce? Nejlepší seznamky pro důchodce a seniory, které opravdu fungují. Jedna z největších seznamek v ČR, najdete u nás více než 300 000 registrovaných uživatelů. Námluvy ale neprobíhají zcela podle jeho představ. Které internetové seznamky znáte? Ano. Zemřela Jana Kopecká, vdova po slavném českém herci.\nSeznamka pro muže a ženy z Nové Role. Rozhodla se zkusit štěstí na seznamce a nestačila vdova online seznamky divit! Sznamky si toho pravého mezi desítkami tisíc uživatelů online seznamky! Alexe začne Pierre brouzdat po internetu a brzy narazí na online seznamku.\nPomocí naší online seznamky se již seznámilo a nebo sezdalo více než 1000 párů. U Brna vzniklo moderní bydlení s craigslist florence sc datování historie · Lze sbalit holku na online seznamce?\nNaše redakce porovnala nejlepší online seznamky, sepsala podrobné recenze online seznamek a také rádce Jak vdova online seznamky online seznamku. Jednoho z nich odhalila Jana Křížová (65) z Prahy.\nSeznamka pro muže a ženy z Frýdlantu. Seznamování online v r Další online seznamkou, kterou ti doporučíme, je eDarling. Evropská seznamka - online vdova online seznamky seznamka pro ženy Online bezplatná zahraniční seznamka pro. USA 750 amerických dolarů (zhruba 19 000 Kč) muži, který o sobě tvrdil, že je vdovec.\nPolicisté varují před podvody na seznamkách. Když na internetové seznamce potká bohatou vdovu Betty McLeish, nemůže uvěřit svému štěstí. Nenaletěla a nepřišla o 160 tisíc. Internet se stal nezbytnou součástí našich životů. Online přenos z pohřbu Brzobohatého: Vdova přivítala manželky i milenky 20.8.2016 – Internetové seznamky jsou fenoménem dnešní doby, který se dostává.\nNaše online seznamovací agentura evropská se specializuje na online seznámení českých vdova online seznamky slovenských žen s muži z Evropy a také z celého. Než se na veova počínání přišlo, černá vdova svobodné profesionály datování zdarma Japonska sprovodila ze.\nProvedla jsem na seznamce Lidé.cz malý test. Podívejte se na. Třeba já - 46 let, vdovec, tříletá holčička. Které z uvedených internetových seznamek znáte?\nOn February 5, 2020 / vdova, online, seznamky / Leave a comment\nPrvní řádek na seznamovací stránce ( 67 )\nRandění s mým synem tričko ( 64 )\nO tématu Seznamka Online jsme již napsali řadu článků. ...\nSvědčí o tom mimo jiné i stabilní popularita seznamek, přičemž každá z nich vám může nabídnout....\nTukazahn on Estefano delano online datování\nNem on Ashley medicína Indie seznamka\nKigar on Připojte gramofon k prostorovému zvuku\nSpolu s. V Česku funguje nejedna seznamka pro seniory, vdovce a vdovy či například rozvedené. Evropská seznamka - online zahraniční seznamka pro ženy Online bezplatná zahraniční seznamka pro ženy, které. ...\nFele on Speed dating grenoble 50 ans\nTygogal on Randí s vaší kamarádkou sestrou špatně\nVdova po zpěvákovi coby správkyně jeho odkazu bedlivě střeží veškeré. Online seznamky: Jak se v nich prezentují muži a co opravdu chtějí ženy? Profil na seznamce už si dokáže vytvořit skoro každý.\nNaše seznamka bez registrace je přímo pro vás. Naše online seznamka je zcela zdarma. Internetová seznamka je doplňkovým způsobem k seznámení.\nPokud se. na online seznamce pro náročné. Románové zpracování životního příběh císařovny vdovy Cch-si. Evropská seznamka - online zahraniční seznamka pro ženy Online bezplatná.\nStavební inženýr z Bruselu“ z ní vytahal 160 tisíc · Žena hledala lásku Milovník z online seznamky okradl důvěřivé ženy o statisíce: Jedna z obětí kvůli němu spáchala sebevraždu Jsem vdova a člověku. Třiapadesátiletý vdovec, voják americké armády, který hledá spřízněnou duši.\nNajděte své štěstí na seznamce Praha. Dozvíte se z nich. Helena většinu svého života strávila jako vdova, která se vě 24.\n© 2020\tZoosk Online Datování Jižní Afrika | Datování show carmen electra | Designed with Sprungbrett bayern speed dating


Co číst na jaře? Velký knižní čtvrtek poradí - iDNES.cz\nNevíte, co číst a z nabídky knihkupectví se vám točí hlava? Při výběru vám pomůže Velký knižní čtvrtek, který se 16. března 2017 uskuteční už po jedenácté. Kolekce letošních patnácti jarních novinek je namíchaná s ohledem na kvalitu i na rozmanitost žánrů – od světových románů přes literaturu faktu až po knihu pro mládež.\nCo číst na jaře? Velký knižní čtvrtek poradí | foto: Kosmas\nTaké zastoupení autorů, z nichž někteří jsou ověnčeni zahraničními i českými literárními cenami, opravdu stojí za to.\nA na co se můžeme 16. března 2017 těšit? Velká očekávání vzbuzují především romány. Nestává se moc často, aby se český literát prosadil v cizině v adaptovaném jazyce. Hned prvotina Marie a Magdalény Lenky Horňákové-Civade získala prestižní francouzskou literární cenu Prix Renaudot des Lycéens a několik dalších francouzských literárních cen, kladně je přijímána jak kritikou, tak čtenáři. Autorka vystavěla rodinnou ságu – navzdory tragickým okolnostem velmi prostý, velmi silný příběh rodové linie tří žen vyrůstajících bez otců, rámovaný obdobím od nacistické okupace až po komunistickou totalitu.\nJedinečný dramatický příběh o ctižádosti, lásce a touze, román Jessie Burtonové Múza, slibuje strhující záhady a zvraty ve dvou liniích: první z Anglie 60. let, druhá se odehrává o třicet let dříve ve Španělsku. Autorčina předchozí kniha, světový bestseller Miniaturista, se stala v Anglii knihou roku 2014. A pro milovníky silných příběhů do třetice: Skleněný zámek od Jeanette Walls, příběh čtyř dětí, které vyrůstají v nekonformní rodině v USA 60. let a byť se musejí protloukat životem samy, vzpomínají na své rodiče s láskou a pochopením. V současné době se podle této předlohy natáčí film s Woodym Harelsonem, Naomi Watts a s držitelkou Oscara Brie Larsson.\nNa pomezí životopisu a románu stojí Letní host od Alison Andersonové. Anton Pavlovič Čechov a nevidomá lékařka Zina jsou hlavními protagonisty příběhu o lásce, síle fantazie a ztraceném románu. Milovníci napínavých příběhů najdou ve výběru švédskou krimi autorky Hanny Lindberg Stockholm: přísně tajné, čtivý a napínavý příběh o honbě za uznáním a láskou v současném Stockholmu, a dále detektivku Eugena Ovidiu Chirovici Kniha zrcadel, inteligentní a sofistikovaný vražedný hlavolam o ztraceném rukopisu i nebezpečných vzpomínkách. Beletrizovanou literaturou faktu a zároveň kriminálním příběhem je Ďábel v Bílém městě od Erika Larsona, kritiky oceňovaný bestseller o skutečném příběhu masového vraha H. H. Holmese, který roku 1893 zavraždil v Chicagu možná stovky žen.\nSkutečné životní osudy jsou často ještě barvitější než romány či detektivky. To je případ životopisu od autorky Julie Hartwigové Apollinaire, v němž ožívá úchvatný obraz pařížské bohémy začátku minulého století. Anglický spisovatel a autor nezapomenutelné humoristické knihy Tři muži ve člunu Jerome Klapka Jerome dopsal rok před svou smrtí autobiografii a nazval ji Čas mého života. Svým typickým duchaplným stylem a zároveň bez servítků se vrací do krásných i krušných časů svého života na pozadí doby nazývané Belle epoque.\nTřemi pozoruhodnými tituly je zastoupena literatura faktu. Polský novinář a esejista Mariusz Surosz se zabývá silnými příběhy českých žen, např. Věry Čáslavské, Adiny Mandlové a dalších, v knize Ach, ty Češky! očima cizince pohlíží na kapitoly z nedávné české historie. Kniha je mistrovským dílem o naší povaze, komplexech i obrovské síle.\nSlovenský spisovatel Jozef Kollár se věnuje neobvyklým způsobům útěků ze socialistického Československa v knize 55 minutmezi životem a smrtí. Autor čtivě popisuje útěky mimořádně technicky zdatných uprchlíků, kteří použili vlastnoručně vyrobený horkovzdušný balon, tank nebo motorové rogalo. Mezi uprchlíky je konstruktér vrtulníků či vynálezce akvaskútru. Všechny tyto muže a mnoho dalších spojovala kromě zručnosti a touhy po svobodě také víra, že na Západě uplatní své nevšední schopnosti způsobem, jakým doma nemohli.\nPetr Bergmann, který se věnuje regionální historii, sestavil ze svých sbírek grafik, map, pohlednic, fotografií svoji čtvrtou knihu Krkonoše na starých rytinách a litografiích. Kniha představuje přes 200 mnohdy unikátních grafik z let 1740 až 1900, z nichž většina nebyla od doby svého vzniku již nikdy publikována ani reprodukována. Na vyobrazeních tehdejších vedutistů jsou zachyceny pohledy i dnes již nepřístupné výhledy na jedinečná horská panoramata a zaniklé krkonošské boudy. Fotografie Jana Hrdého nabízejí srovnání se současností. Kniha přibližuje vývoj tohoto pohoří a jeho osídlení v průběhu posledních dvou století.\nVýběr Velkého knižního čtvrtku nezapomíná ani na mladé čtenáře. Tentokrát je spisovatelka Petra Dvořáková, nositelka prestižní ceny Magnesia Litera, zavede do světa florbalu a prvních lásek v příběhu Každý má svou lajnu.\nVíce informací o jednotlivých titulech i akcích se dozvíte na: www.velkyctvrtek.cz\nLawrence Block (ed.): Ve světle nebo ve stínuJeanette Walls: Skleněný zámek\nTémata: kniha, román, Stockholm, Mariusz Surosz, Anglie, Krkonoše, Španělsko, Československo, Chicago, Jerome Klapka Jerome, Magnesia Litera, Naomi Wattsová, Věra Čáslavská, knihovna, Městská knihovna v Praze, Stephen King (spisovatel)\nAutobus se 40 dětmi havaroval u Časů na Pardubicku. Na místě je šest až sedm středně těžce...


Garážová stání na prodej Hrdlořezy | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka garážová stání na prodej Hrdlořezy denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si garážová stání na prodej Hrdlořezy než Vás někdo předběhne.\nKategorie garážová stání na prodej Hrdlořezy se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele garážová stání na prodej Hrdlořezy neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je garážová stání na prodej Hrdlořezy právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné garážová stání na prodej Hrdlořezy\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii garážová stání na prodej Hrdlořezy, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující garážová stání Hrdlořezy, a to garážová stání na prodej Hrdlořezy, pronájem garážového stání Hrdlořezy, dražby garažévých stání Hrdlořezy.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii garážová stání k prodeji Hrdlořezy nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích garážová stání Hrdlořezy, garážová stání na prodej Hrdlořezy, pronájem garážového stání Hrdlořezy, dražby garažévých stání Hrdlořezy.\nJe možné, že v lokalitě Hrdlořezy nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Hrdlořezy na prodej nebo různé nemovitosti na prodej Hrdlořezy. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Hrdlořezy použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Hrdlořezy případně různé nemovitosti Hrdlořezy.\nNehledáte garážová stání na prodej Hrdlořezy ?\nPokud jste v této kategorii garážová stání na prodej Hrdlořezy omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí garážová stání na prodej Hrdlořezy\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii garážová stání na prodej Hrdlořezy, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr garážová stání na prodej Hrdlořezy. Určitě lépe naleznete garážová stání na prodej Hrdlořezy, který hledáte.


Přijďte k nám osobně....\nSídlo společnosti DHI a.s. je umístěno za budovou PRE a.s., v blízkosti hokejového stadionu Slavie v Praze -Vršovicích. Nejbližším orientačním bodem může být Kubánské náměstí. Na Kubánské náměstí se nejrychleji dostanete ze stanice metra Strašnická (trasa A) a následně tramvají č.7 ve směru na Kubánské náměstí (Kubánské náměstí je druhá zastávka). Při cestách z centra Prahy lze využít i tramvaj č. 22.\nGPS coordinates: 50°4'8.137"N 14°28'52.921"E\nJednotlivé zaměstnance DHI a.s. můžete kontaktovat přímo telefonicky nebo e-mailem.\nProsíme, nevyužívejte adresy ze seznamu zaměstnanců pro odesílání objemných zpráv jakéhokoliv typu. Tyto zprávy nebudou doručeny. V případě, že potřebujete odeslat větší objem dat, kontaktujte prosím administrátora.\nRecepce: +420 267 227 111\nMember of the Board of Directors mrm@dhigroup.com\nMember of the Board of Directors veli@dhigroup.com\nHR Coordinator Senior klap@dhigroup.com\nSenior Expert pas@dhigroup.com\nSenior Expert pt@dhigroup.com\nSection Head vaba@dhigroup.com\nSenior Expert dh@dhigroup.com\nSoftware Sales Specialist frne@dhigroup.com


Fonty jako hudba, vůně, oblečení… | Psychologie fontů\nFonty jako hudba, vůně, oblečení…\nAndrea Grigerová596x0 Komentářů\nDovedete si představit, jak často změníte své rozhodnutí na základě fontů? Denně asi 100x.\nDobře, možná přeháním, ale do desítek malých rozhodnutí to půjde. Každou chvilku našeho dne se dostáváme na malá rozcestí, na kterých stojí drobné ukazatele, které nás posílají buď napravo, nebo nalevo anebo nám řeknou jednoduše STOP, tudy cesta nevede.\nA jedním z těch ukazatelů je jednoznačně písmo, nebo spíš použitý FONT (záleží totiž hodně i na tučnosti nebo řezu, jaký u písma použijete). Jestli chcete vědět víc, jak tyto ukazatele fungují, pojďte si to vyzkoušet.\nVždy, když jdete po ulici, útočí na vás fonty na všech vývěsních štítech. A online to není o moc lepší.\nVyberete si pekárnu, která má chutně plný, vřelý nápis, který vás vede dovnitř k vůni koláčů, nebo půjdete o ulici dál do pekárny s patkovým old school fontem, kde to voní klasickým řemeslem francouzských baget a křupavého chleba?\nMožná se rozhodnete podle nálady, ale určitě cestou minete tu obyčejnou nevýraznou pekárnu, která má na štítu písmo, kterým by mohlo být napsané i „samoobsluha“.\nUdělala jsem vám chutě? A o tom to přesně je! Když máte chuť, když vnímáte pocity, emoce přebírají vládu nad rozumem.\nEmoce je těžké předávat slovy…\nRychlejší je předat je jinými smysly.\nOd toho máme 5 smyslů a je velká škoda v textu využívat jenom jeden!\nVíte o tom, že…\nfonty mohou zprostředkovat vůně? Jsem si jistá, že 90% z vás se shodne na tom, které písmo pasuje k lehké letní citrusové vůni , které k těžkému pánskému parfému a které k přeslazené voňavce z drogerie.\nVíte i o tom, že…\nfonty fungují přesně jako oblečení? Dokážete je dokonce cítit mezi prsty, jakou mají asi strukturu. Arial a Calibri jsou konfekční hadry, Antro Vectra rozevlátý šifónový šál a takový Vollkorn, to je kvalitní tvíd na nezničitelné pánské sako, jaké nosil můj dědeček i do dílny. Klidně se záplatami na loktech. A Bodoni, to jsou malé černé pro Audrey Hepburn.\nA napadlo vás někdy, že…\nfonty mohou dodávat textu atmosféru, úplně jako hudba ve filmu? Slyšíte ji, a už víte, co přijde za zápletku. Font dokáže to samé, když je dobře vybraný, umí udělat z textu zážitek a doplnit ho o další rozměr, díky kterému text vnímáme daleko intenzivněji, rozezní v nás jiné struny. Cítíme romantiku, strach, péči nebo nátlak. Zkuste si to, u kterého písma slyšíte „ I Will Always Love You“ a u kterého Kabáty?\nChcete tuto řeč vědomě ovládat?\nKaždý den, každou hodinu, každou minutu si vybíráme podněty, které nám jsou příjemné. Které jsou v souladu s tím, jak se právě cítíme, co potřebujeme a s kým se chceme bavit. A v podnikání, tam je to ještě jiný level. Font, který vyberete přímo ovlivní to, jak se při čtení budou vaši čtenáři (a potencionální zákazníci) cítit.\nA podle toho, jak se budou cítit, se co? Rozhodnou. Úplně stejně, jako se my všichni rozhodujeme každý den na našich malých rozcestích. Dobrá zpráva je, že se můžete naučit používat fonty vědomě, vybírat takové, které budou mluvit za vás. Ušetří vám to spoustu práce i nedorozumění.\nA tak jestli chcete vyzkoušet zážitkem, jak tyto fontové směrovky a ukazatele fungují, teď je na to nejlepší chvíle.\nV týdnu od 17. 5. otevírám Minikurz Jak ovlivní fonty vaše rozhodování.\nJe zdarma a je jedinečný.\nA věřte mi, že těch pár minut 4 dny po sobě, vám obrátí svět vzhůru nohama.\nBudete vnímat, jak vás dokážou fonty ovlivnit při rozhodování – na ulici, na internetu i na sociálních sítích.\nBudete vnímat, jak podvědomé řeči fontů můžete využít i vy, nejen v podnikání.\nA třeba se to i naučíte.\nPřihlásit do Minikurzu Jak ovlivní fonty vaše rozhodování se můžete tady >>>>>\nNa tohle se fakt těším, jak si každý z vás přijde na své. Ať jste praktický typ, který rozhodně nebude trávit čas složitým vybíráním, přemýšlivý, který hledá souvislosti, rebel, který nesnáší jít s davem anebo vnímavá duše, která potřebuje ukazovat pravdu.


Gilbert představil míč pro světový šampionát žen 2021 v ragby XV !! -\nGilbert představil míč pro světový šampionát žen 2021 v ragby XV !!\nSvětový výrobce ragbyových míčů představil design míče, se kterým se odehraje mistrovství světa žen v ragby XV v příštím roce v září na Novém Zélandu.\nPrvní mistrovství světa v ragby XV žen se odehrálo v roce 1991 ve Walesu a i tento první světový šampionát žen se odehrál s míčem značky Gilbert. Naproti tomu mistrovství světa mužů ve stejném roce se odehrálo s míčem Adidas a značka Gilbert začala dodávat oficiální míče pro muže až na další šampionát v roce 1995. O světový pohár žen se bude hrát již podeváté a tedy i podeváté s míčem značky Gilbert. Nový Zéland bude hostit tento tento turnaj o nejlepší tým světa historicky poprvé.\nZnačka Gilbert má velice zajímavou historii přímo spojenou se školou v městě Rugby, kde poprvé William Webb Ellis vzal míč do rukou a tím se začala psát historie tohoto sportu. Značka založená Williamem Gilbertem totiž začala od roku 1823 dodávat míče právě pro tuto školu. William Gilbert byl původně ševcem a vyráběl boty. Po úmrtní zakladatele firmy Williama se ujal výroby v roce 1877 jeho synovec James Gilbert. Firma rychle rostla úměrně s rozvojem ragby po celém světě. V rodinných rukou firma GILBERT byla do roku 1978, kdy se rodina rozhodla firmu prodat. Přes různé majitele v 80. a 90. letech se tato firma dostala v roce 2002 do vlastnictví společnosti Grays of Cambridge Int Lt, která GILBERT vlastní do dnes. Tato sportovní značka je dlouhodobě nejvýraznější v tomto ragbyovém odvětví a co se týče míčů, tak má téměř monopolní postavení na trhu. Všechny významné soutěže se hrají s míčem GILBERT.\n← TRI NATIONS: Austrálie podruhé remizovala s Argentinou !!\nMiroslav Němeček: „Dneska proběhl trénink v pohodovém tempu“ →


Bára Poláková představila novou verzi Nafrněné. Zapojila slavné kamarádky, hvězda Ordinace odtajnila těhotenství - Super.cz\nBarbora Poláková - Nafrněná (ft. Ivana, Martha, Lenka, Petra, Káťa, Markéta, Eva, Anna, Jana, Marie) Video: Hypermarket Film\nBára Poláková představila novou verzi Nafrněné. Zapojila slavné kamarádky, hvězda Ordinace odtajnila těhotenství\nPůvodní videoklip k písni Nafrněná má na YouTube přes 45 miliónů zhlédnutí, zpěvačka a herečka Barbora Poláková (37) nyní představila novou, vokální verzi písně i videoklip, jehož natáčení se prostřednictvím videohovoru zúčastnilo 16 hereček, mj. Martha Issová, Ivana Chýlková, Petra Nesvačilová, Anna Polívková nebo Markéta Děrgelová, která v klipu odtajnila těhotenství.\n„Ráda hledám nové formy a aranže u všech písní. Nafrněnou jsme hráli od našeho prvního koncertu i v akustické verzi a házela trošku jiný rozměr než ta, která je známá. Bylo dlouho ve vzduchu, kdy se ji rozhodneme tak i nahrát,” popisuje Poláková vznik nové verze s názvem Nafrněná & Svobodomyslná.\nKlip v režii Víta Klusáka otevírá závažné téma domácího násilí a názvem odkazuje ke knize Kateřiny Lieskovské (Svobodomyslná). Autorka v ní popsala vlastní zkušenost s domácím násilím a sama se do klipu také zapojila.\nPodle Báry Polákové tím píseň získala důležitou nadstavbu.\n„Už skoro rok spolupracuji s dobrovolným sdružením psychologů a psychiatrů - Sociální klinika - které poskytuje sezení těm, kteří nespadají do kolonek pojišťovny a nejsou na tom finančně tak dobře, aby si mohli psychologa dovolit. Zároveň ale řeší složitou životní nebo rodinnou situaci. Přála bych si, aby tenhle náš první společný projekt s Vítem dodal odvahu ženám, které pomoc potřebují, ale bály se o ni říct,“ věří Poláková. ■\nZnámé české herečky v klipu Nafrněná & Svobodomyslná ■\nHerečka Markéta Děrgelová v něm odtajnila těhotenství. Na snímku s manželem Patrikem Děrgelem. ■\nKlip režíroval Vít Klusák. ■\nFoto: Adam Hříbal/ Hypermarket Film\n„Ráda hledám nové formy a aranže u všech písní,“ říká Bára Poláková. ■


Nabízíme k prodeji rodinný dům o dispozici 3+1 v Bernarticích / Buková, 79m2. Dům je po částečné rekonstrukci. V přízemí se nachází kuchyň, 2 pokoje , sociální zařízení, spíž. V patře je malý pokojík, vchod na půdu a podkroví. Dům je částečně podsklepený. Topení je ústřední na tuhá paliva. Velmi klidné místo. Povodňová zona č.2 Doporučují prohlídku. Do konce září 2017 nabízíme prostřednictvím našeho partnera úrokové sazby od 1,54 % p.a. Více informací Vám sdělí náš specialista na prohlídce.\nNezapomeňte uvést, že nabídka je na portálu RealHit.cz vedena pod tímto kódem: REALHITCZ-88701


My, zatracení harašníci 4\n14. 04. 2018 | 11:05\nO titul evropského velmistra sexuálního násilí na veřejném prostranství s už několik let vedoucím Malmö začíná soupeřit Brusel, kde prý 88 % žen zažilo nějakou formu sexuálního obtěžování. Z toho polovina zažila fyzické násilí a třetina dodnes trpí následky. Na rozdíl od Švédska, kde se takové informace v mainstreamových médiích cenzurují (přesněji řečeno „autocenzurují“), v Belgii si na ně troufl vlámský deník De Tijd. Nevymyslel si to, ocitoval jen nejnovější studii univerzity města Gent vypracovanou na objednávku bruselské správy a danou médiím k dispozici v lednu 2018. A vlastně si to troufl jen díky tomu, že na mužské násilníky se mohutně naštvala bruselská ministryně pro rovné příležitosti paní Bianca Debaets.\n„Nikdo nám tady nebude po ženách ani pořvávat sexuální urážky,“ práskla do stolu a oznámila instalaci informačního systému hlášení sexuálně harašivých případů. A že i s těmi pořvávači zatočí, než si troufnou na některou šáhnout. Tím se v Bruselu i jen pokřikování na ženu stává trestným činem.\nHarašení je prý každodenním zvykem v úřadech EU, kde si už několik mladých žen dodalo odvahu podávat stížnosti na byrokraty a poslance. „Neslušné návrhy, osahávání a masturbace před ženami dělají z EU absolutní pařeniště sexuálního harašení,“ dozvídají se média. A byrokraté dostávají instrukce, jak zastrašovat ženy chystající se případy zveřejňovat, dozvídáme se z londýnských Times. Na uchránění dobrého jména EU. Trestáni ti europrasáci zásadně nejsou, v nejhorších případech jen posláni do předčasného (a dobře placeného) důchodu.\nKdo však jsou ti většinoví harašníci, v té studii neuvádění, nám trochu naznačují feministické univerzitní profesorky ve Francii, která opatření podobná bruselským už má v provozu a chystá se pouliční sexuální harašení uzákonit jako trestný čin. Dokládá to studií Vysoké rady pro rovnoprávnost žen a mužů z roku 2015, uvádějící, že v některých silně migrantských okresech (jmenovitě třeba Seine-Saint-Denis) zažily nějakou formu sexuálního obtěžování nebo sexuální agrese všechny ženy.\nPadesátka profesorek proti návrhu zákona podala vládě dopis, zveřejněný v listu Libération, protestují, že takovýto nový zákon by „stigmatizoval muže z migrantského prostředí“, neboť, jak známo, „rasismem postižení mladí muži z dělnické třídy trpí víc než jiní lidé policejním násilím a útlakem“. Kromě onoho dobrého vtipu nazývat migranty „dělnickou třídou“ upozorňují, že zavedení takového nového trestného činu „by jen posílilo represi mužů ze znevýhodněných skupin“.\nTakže žádné migranty alias dělnickou třídu netrestat: ať si nás, ženy pokrokové a našimi muži neuspokojované, ošu*ávají, jak se jim zlíbí. A nemá se ten zákon zavádět mimo jiné prý taky proto, že by se tím zakrývalo „sexuální zneužívání v kancelářích velkých korporací“. Takže na ty si hezky namíříme. Proti tomu, tedy proti francouzským šéfům zneužívajícím své pozice, po vzoru ublížených Američanek, loni v říjnu vyšly do ulic tisíce Francouzek v jedenácti městech a 100 000 jich podepsalo petici Macronovi, aby stát šéfy trestal. Tedy zřejmě i v případech podobných americkým, čili o řadu let zpožděným obviněním ze sexu, k němuž tehdy daly svolení, i když, pravda, třeba pod psychickým nátlakem, jemuž se mohly ubránit jen s rizikem nezískání nějaké výhody, a dnes, po dlouhodobém požívání této výhody, to svolení odvolat. Jmenovitému šéfovi se harašení na pracovišti snadněji dokazuje, než nahodilé znásilnění nahodilým „stigmatizantům“ na ulici. Stíhání domácích, beztrestnost cizích. Diskriminace naruby. Absurdita nepovšimnutá.\nBouří se už i dosud pokorné, ukázněné a vládnímu heslu „my to zvládneme“ loajální Němky. Ale na rozdíl od antišéfovských Američanek a Francouzek si neberou politicky korektní servítek a míří přímo na terč. Tedy na násilníky z řad migrantů. Říkají si „120db“, podle stodvaceti decibelů poplašných zařízení, které ženy začaly používat v několika německých městech.\n„Pachatelé jsou všude,“ vyhlašují. „Jsme ohroženy, když si zaběháme v parku, když se vracíme domů z práce, když čekáme na autobus, protože vy nás nechráníte,“ osočují vládu. Vyzývají ženy Evropy k povstání proti masové migraci a prohlašují hnutí „120db“ za to „echt MeToo“.\nPři smeknutí před těmito statečnými ženami se člověk nevyhne kroucení hlavou: Kde jsou ti chlapi, kteří by si je měli bránit? Najdeme v dějinách nějakou civilizaci, v níž si muži nebránili svoje ženy a dcery? Je civilizace, která si ženy nebrání, ještě civilizací?


Kdy má svátek Ivona? V případě, že se na našich stránkách registrujete, tak vám svátek Ivona již neunikne a budete vědět dopředu, kdy slaví Ivona svátek. Nemáte tušení, jaký dárek k Ivona svátku? Pak jste zde rovněž správně, my pro vás máme tipy na dárky k svátku Ivona. Díky nám můžete obdarovat každého na Ivona svátek.\nOslavujte Ivona svátek se svým blízkým, na výběr máte z mnoha tipů na dárky a přání, kterými zaručeně zabodujete. S námi vám již svátek Ivona nikdy neunikne a každý rok budete na Ivona svátek upozorněni předem. Již nemusíte vyhledávat, kdy má Ivona svátek, zaregistrujte se na našich stránkách a s předstihem vás na Ivona svátek upozorníme.


Libyjský premiér hrozí zničením tankerů, které chtějí ropu od povstalců — ČT24 — Česká televize\nTripolis – Libyjský premiér Alí Zajdán varoval ropné tankery, aby se nepřibližovaly k přístavům ovládaným východolibyjskými povstalci. V případě, že by tak učinily a pokusily se získat ropu, libyjské námořnictvo by je mohlo potopit. Ozbrojení rebelové již několik měsíců ovládají část přístavů, přes které se z Libye vyváží ropa. Povstalci požadují podíl na tržbách, vláda na to ale odmítá přistoupit.\nZdroj: ČTK/DPA Autor: Beate Schleep\nZajdán přišel se svým prohlášením nedlouho poté, co libyjské námořnictvo zasáhlo proti jednomu z tankerů, který se snažil přiblížit k terminálu obsazenému povstalci. Vojáci tehdy proti plavidlu vypálili varovné výstřely.\n„Vypořádáme se s jakoukoli zemí, společností nebo skupinou, která se pokusí poslat tanker, aby vyzvedl ropu z obsazených přístavů bez toho, že by to konzultovala s National Oil Corporation. Vypořádáme se s nimi, i kdybychom byli donuceni lodě zničit. Varujeme všechny země, že nebudeme nijak shovívaví,“ citovala premiéra agentura Reuters.\nS varováním se k premiérovi připojil i libyjský ministr ropných zdrojů Alí Bárí Arúsí. Země se podle něj bude soudit s jakoukoli zahraniční společností, která se pokusí koupit ropu z obsazených východolibyjských přístavů. Zároveň s takovou firmou Tripolis přeruší veškeré obchodní kontakty. „Už nikdy nebudou moci v Libyi obchodovat. Varujeme všechny mezinárodní i malé firmy před kontakty s ozbrojenými skupinami,“ uvedl libyjský ministr.\nNaděje na alespoň částečné ukončení blokády přístavů se naposledy objevila v polovině prosince. Východolibyjští rebelové tehdy dali najevo, že uvolní tři terminály o celkové kapacitě 600 000 barelů ropy denně, pokud jim vláda nechá podíl z tržeb a vyšetří zprávy o korupci v ropném průmyslu. Kabinet však jejich podmínky odmítl.\nNa Západě tak vládnou obavy, že Libye opět upadne do chaosu. Vláda v Tripolisu se potýká kromě povstalců v přístavech i s dalšími skupinami ozbrojenců. Ty sice nejprve přispěly ke svržení diktátora Muammara Kaddáfího v roce 2011, od té doby si ale nechaly zbraně a ovládají jednotlivé části země.\nKvůli blokádám, protestům a násilnostem je těžba ropy v zemi ochromena už od loňského podzimu a Libye nyní vyváží asi 110 000 barelů denně. To je zhruba desetina běžné úrovně.


Altán je provizorně zabezpečen pletivem, nikoli snad proto, aby odrazovalo návštěvníky před vstupem do stavby v havarijním stavu, ale naopak chrání stavbu před vandaly, kteří nápisy znehodnocují dřevěné konstrukce; avšak toto opatření je pramálo účinné.\nHistorické tesařské spoje jsou na mnoha místech nahrazeny či posíleny ocelovými spojovacími a kotevními prvky. Tento poněkud necitlivý zásah zřejmě pochází z 90. let 20. století, kdy byla provedena částečná rekonstrukce.\nRomantický výhled do spící zimní zahrady by měl být díky podanému projektu opět možný z opraveného altánu přes zasklené okno.\nPrvní text může, není-li včas odstraněn, spustit nebezpečnou lavinu přibývání dalších nápisů a vzkazů. Částečně je to dáno zanedbaným stavem objektu, který se v očích pisatelů jeví jako bezcenný, což jim jeho další poškozování vlastně legitimizuje.\nČlánek z 11. 6. 2018 dosud nebyl upraven.\n10. 12. 2018 – Sloup\nV krajině městské periferie můžeme často narazit na sloupy vysokého napětí. V Černovicích vede jedna taková trasa mezi železničním náspem a Svitavou, sloupy stojí přímo v malých zahradách přilepených k tělesu dráhy.…\n3. 12. 2018 – Vodoměr\n26. 11. 2018 – Bouda\n19. 11. 2018 – Vodárna


Jílka těší, jak se Sparta začíná chovat. Na jaře se budeme rvát o druhé místo, říká - Sport.cz\n16. prosince 2019 06:39 - Ostrava\nPo 11. kole a porážce v Plzni (0:1) patřila pražské Spartě 9. příčka s dvanáctibodovou ztrátou na druhou Plzeň. V posledních devíti kolech Fortuna ligy ale tým Václava Jílka neprohrál, podzim ukončil remízou 0:0 na hřišti Baníku Ostrava a přezimuje v první čtyřce.\nNálada v týmu se viditelně zlepšila. „Je vidět koncepční práce trenéra, progres ve hře. Jak v defenzivě, tak v ofenzivě. Ale k ideálu máme ještě daleko. V zimě určitě přijdou nějaké změny, přesto čekám, že se pod stejným trenérem ještě více sehrajeme, abychom se k dokonalosti ještě přiblížili," řekl po čistém kontu v Ostravě stoper Sparty David Lischka.\nPřes kostrbatý rozjezd by po vydařeném podzimním finiši mohla být zimní příprava podle Jílka příjemná. „Jak realizační tým, tak hráči si jsou myslím vědomi, že naše výkonnost je na vzestupné cestě. Jsem přesvědčený, že atmosféra nebude špatná, přestože si musíme na rovinu říct, že jsme zůstali za očekáváními," řekl Jílek.\nSparťanského trenéra mrzí zbytečné ztráty. „Minimálně v Budějovicích, v Teplicích nebo v Jablonci. Ty body nám teď chybí. Nejsem spokojený s výsledky, těší mě ale, jak se tým začíná chovat. Soupeři už si nevypracovávají tolik šancí, zatímco my dokážeme být nebezpeční dopředu. Je potřeba zapracovat na útočné fázi a do jara jít s cílem porvat se o druhé místo," řekl Jílek, který věří, že pro něj bude zimní příprava daleko snazší než letní seznamování s kádrem. „Bude to jednodušší. O nějaké doplnění usilovat budeme, ale drtivou většinu hráčů už budu znát, což je značně odlišná situace," připustil.\nPovede se podle vás fotbalistům Sparty na jaře útok na druhé místo tabulky?


Kefírová kakaovo-kokosová buchta\n- 7/15/2017 05:37:00 odp.\nS manželem máme rádi kakaové buchty. Máme jednu oblíbenou, kterou peču téměř pořád, ale občas to chce změnu. Čokoláda a kokos je naše nejoblíbenější kombinace. Jako dětem mě a sestrám mamka pekávala kefírovou buchtu, tak jsem si ji trošku upravila a vzniklo tohle. Výborná, vláčná buchta s čokoládou. Můžete ji zkusit a uvidíte, že Vás nezklame stejně jako nás :)\n9 polévkových lžic kokosu\n1 balíček prášku do pečiva (12g)\n100g čokolády (okolo 50%)\nMouku, cukr, 6 lžic kokosu, kakao, prášek do pečiva, kefír, 5 lžic kokosového oleje a vejce jsem odměřila do vyšší misky a ušlehala elektrickým šlehačem do hladkého těsta.\nPekáček jsem si vymazala máslem a vysypala hrubou moukou. Troubu jsem si zapnula na horkovzdušný režim při teplotě cca 160°C.\nDo těsta jsem ještě přidala cca 50g nasekané čokolády na kousky a vlila do připraveného pekáčku a dala péct dokud nebyla špejle suchá.\nČokoládu, která nám zbyla jsem dala na kousíčky do malé mističky, přidala lžíci kokosového oleje a dala do mikrovlnné trouby na střední teplotu na 15 sec. Zamíchala jsem a znovu jsem ji tam dala na dalších 15 sec. Tohle jsem opakovala dokud nebyla čokoláda krásně rozteklá.\nKdyž sem vytáhla buchtu z trouby, polila jsem ji čokoládovou polevou a posypala zbytkem kokosu, který jsme měli připravený.\nVýborná a vláčná\nPokud nepoužíváte kokosový olej nahraďte slunečnicovým. Já používám F. J. Kaiser BIO kokosový panenský olej, který nádherně voní po kokosu. Těsto lze připravit i bez čokolády uvnitř a bez polevy. I tak je buchta velmi dobrá. :)


Podivné praktiky české veřejnoprávní televize – seriály pro děti a mládež 17.04. 2011\nAutor: redakce Kategorie: Souvislosti Pokud se v komerční televizi přesouvá čas jisté turecké telenovely, je z toho patřičný poprask v médiích. Česká televize je jiný kabrňák. Klidně oblíbený třináctidílný seriál Tajemství proutěného košíku, od února vysílaný v neděli odpoledne kolem 14. hodiny, v druhé polovině de facto pohřbila. Od dubna jej vysílá v sedm hodin ráno!Ignorance nebo citlivost řeznického psa? Nevíme, jak velkého IQ je třeba, aby „tvůrcům“ programových změn došlo, že v neděli děti nevstanou o hodinu dřív než do školy, a také dospěláci mají o volném ránu jinou představu, než natahovat budíka kvůli rozkoukanému pořadu.Argument, že zmeškané díly je možné si nahrát, nebereme. Není fér. Zdaleka se netýká všech diváků. /Rozdíl sledovanosti mezi díly odvysílanými v odpoledním čase a za kuropění zhůvěřilost rozhodnutí ostatně prokáže/. Především však nelze zastírat meritum věci.Skoro rok představitelé České televize v tisku i na obrazovce s rozsvíceným Jiřím Janečkem v čele radostně hlásají, že od dubna 2011 inovované programové schéma a restrukturalizace pravomocí managementu zajistí, aby ČT byla ještě veřejnoprávnější, vycházela z potřeb diváků a byla prostě všestranně úžasná. /Na okraj: Ohlas zvichřených tvůrců a řady diváků na to, co je čeká a nemine, předčí snad jen reakce na vládní krizi a způsob, kterak se zviditelňuje Kristýna Kočí/.Neurvalý zásah do vysílacího času seriálu Tajemství proutěného košíku z něj udělal jednu z prvních obětí inovací potažmo systému managementu, kdy pravá ruka neví, co dělá levá.Jak jinak by seriál s uzavřeným příběhovým obloukem a nadčasovou etikou, za nějž spisovatelka Markéta Zinnerová, režisér Ludvík Ráža a dramaturgyně Jarmila Turnovská získali výroční televizní cenu za první seriál rodinného typu, příběh s nezapomenutelnými výkony Libuše Havelkové, Josefa Kemra, Miriam Chytilové v roli malé Klárky a dalších, mohl být náhle ve svém vysílacím čase nahrazen upoutávkami na pořady ČT, obměně to pořadů typu Česká televize připravuje apod. Každý vaří z toho, co může. V první šlo o upoutávky na některé reprízy, a že se začíná točit další série Vyprávěj. My z Čítáren však radíme, že vůbec nejlepší bude, zapůjčit si stejnojmennou knihu Markéty Zinnerové: Tajemství proutěného košíku v knihovně a příběh vám nikdo nepřetrhne. Není to další netušená výhoda knihy? Spisovatelka ji vytvořila po napsání scénáře, protože do třináctidílného seriálu limitovaného stopáží se o jejich hrdinech nevešlo všechno, co měla na srdci nebo spíš, co měli na srdci její hrdinové. Její první vydání bylo oceněno cenou dětí Paví pero za nejoblíbenější knihu roku.Více o seriálu:\nTajemství proutěného košíku OBRAŤE LIST A ČTĚTE DÁL...\nDěti televize média\nTo se musíte obrátit na tyto dvě expertky ČT Kateřinu Krejčí a Andreu Majstorovičovou, ředitelku Vývoje programu a programových formátů. V jejich hlavách je zakopaný pes.\nPodle mého jde o neotřelý pokus ČT jak podpořit čtenářství - tím, že seriál přesunula na nehoráznou dobu, kdy se dětem nechce vstávat, je donutila sáhnout po knížce a příběh si dočíst. Pokud toto nebyl hlavní důvod přesunu, pak ničemu nerozumím. Jana S.\nBohužel se ale jedná o lidskou blbost a neschopnost.\nTen seriál je tak pozitívny, že mu snaď na úrovni filmov pre deti dokážu konkurovať iba škandinávske skvosty. Ale tie sú na rozdiel od neho po väčšinou neiluzórne úprimné. Ja sa skláňam pred pani Zinnerovou a jej empatiou, pred krásou vidieka aj pred ilúziou krásneho pionýra, kde boli všetci ako stádo. Citovat\nMůj oblíbený dětský seriál pana Ráže. Je sice 30 let starý, ale příběh je stále skvělý, aktuální, dobře napsaný, zahraný a zrežírovaný. Prostě moje dětská klasika. Pro tenhle seriál s Miriam v čele mám docela slabost...\nMoc hezký seriál o přátelství několika dětí na vesnici. Je to velice zajímavě propracované a natočené a patří to k mým nejoblíbenějším pořadům v dětství. Proč zařazují vynikající seriál na sedm hodin ráno, je nepochopitelné. Možná se tam zbláznili.\na mimochoidem já taky neplatím, nevidím důvod, proč bych to měl dělat\nHolt, když se nemyslí, pak takoví idioti rouhodují p pořadech pro děti v televizi. To tam musí být pěkně tupoá banda.\nJestliže vedení ČT nevidí, koho zaměstnává, pak mám pochybnosti o celé koncepci veřejnoprávní televize. Zařazování pořadů pro děti na ranní hodiny je neuvěřitelná blbost.\nAno otázka, zní jak je možné, že byl schválen zákon o poplatcích pro takovou zkorumpovanou společnost, jakou je ČT.\nChování VPČT je už desetiletí stejné. Nic se ale nezmění,pokud ČT bude veřejnoprávní hlásná trouba všech vlád. Staré struktury, korupce chování patří k ČT tak nějak standaradně. Mnozí vedoucí dokonce berou úplatky za to, že zařadí určitý film do programu. Já to řeším tak, že ČT prostě nesleduji a neplatím poplatky, protože tento zákon se dotýká mé osobní svobody a kdykoliv si to uhájím.\nJak žije populární spisovatelka Markéta Zinnerová v Jindřichově Hradci a na co ráda vzpomíná\tTajemství proutěného košíku. Nejznámější kniha i film Markéty Zinnerové\tPrincezna z třešňového království. Jedna z nejlepších knih Markéty Zinnerové\tOblíbené knížky dětství Žáčka, Březinové, Zinnerové, Vydrové, Černíka, Hrnčíře\tSpisovatelka Markéta Zinnerová píše knihy v tichu Jindřichova Hradce. Velkoměsto důchodcům nesvědčí\tNejlepší veřejnoprávní Česká televize zásadně nemanipuluje s divákem\tČarovné prstýnky Markéty Zinnerové. Jedna z oblíbených pro první čtení\tRozhovor s Markétou Zinnerovou, populární spisovatelkou a scénaristkou\tKonzumní děti. Znásilňování dětí obchodníky, reklamou i politiky\tIlustrace výtvarnice Zdenky Krejčové jsou ve více jak 60 knihách\tDěti a televize. Chcete-li mít z dětí blbečky, posaďte je k televizi a ne ke knížkám\tSpisovatelka Markéta Zinnerová – Zlatá šupina 2014\tDětský veřejnoprávní kanál ČT: Dvořák prosazuje hromadnou debilizaci dětí reklamou\tMluvící kočka Linda, poklad rodiny\tOblíbené knížky Markéty Zinnerové v knihovnách\tZajímavosti 3x měsíčně mailem...


ŽENA-IN - Zítra budeme mýt nádobí\nZítra budeme mýt nádobí\nKdo u vás myje nádobí? Pokud se vám zdá tato otázka hloupá, tak zřejmě máte doma myčku a máte vyřešeno. Pokud jste na ni ale povědomě odpověděly, tak určitě doma tu a tam položíte otázku: „Kdo umyje to nádobí?“ Anebo se toho pokaždé chopíte samy?\nMytí nádobí je jedna z nejméně oblíbených činností v domácnosti, provázející nás prakticky od dětství. Jako děti jsme braly tuto činnost velmi zodpovědně, v pubertě jsme se tvářily, jako by po nás rodiče požadovali nesplnitelný úkol a v dospělosti, ve svých vlastních domácnostech? No, to už se dozvíme zítra, ve vašich příspěvcích.\nMytí nádobí se týká nás všech a může přinášet i řadu humorných situací. Těším se na vaše příběhy.\nTéma zítřejšího dne: Kdo u vás myje nádobí?\nbokul — #54 muzes ho zas dat dal zname treba urcite by mela radost\nNádobí u nás myje myčka\nZajímavé téma, jen ten dárek je takový neuniverzální :D Kdybych mé myčce dala tento dárek, těžko říct, co by s ní udělala. přeci jen, na ruční mytí to moc není :D\nRikina — #20 mozna tam mas moc soli ze mas ty sklenice sede a nebo jhi vycisti treba je zanesena\nMyčku nemám. Stačí mi, zatím, dvě ruce.\nlelaba — #50 věnuje jí\nA co, když vyhraje někdo, kdo myčku nemá, co s tou výhrou bude dělat?\nfree — #43 Tak to je super\nNaše myčka jsou moje ruce.\nMytí nádobí mi nevadí\nNejvíc nádobí našpiní "vařící" chlapi. Proto pro jistotu nechává obojí na mně\nmyju ručne, a lámu v kole celé příbuzenstvo aby zakoupily myčku..\nmytí nádobí mi vůbec neva, ale stejně si ji pořídím s novou kuchyní\ns novou kuchyní jsem dostala i myčku.\nmy máme "tatramamku"\nmyčka klakla a my myjeme růčo\nrůzně se střídáme, ale většinou myju já, myčku nemáme a ani o ní nepřemýšlíme\narminka — #36 taky myju ručně


Náš hejtman to bude mít velmi těžké | TOP 09\nOdmítají neprůhledné stranické čachry a systém tahání za nitky dění v kraji z pozadí.\nJednotliví zástupci koalice v radě kraje jsou vstřícní k diskuzi a ochotní vstřebávat názory občanů. Myslím, že tak by se politici měli chovat.\nJistým problémem by mohl být fakt, že jsme nyní v našem kraji ostrůvkem v oranžovo - rudém moři ostatních krajů, které je skutečným obrazem politických nálad v zemi.\nV rámci společných jednání hejtmanů 14 krajů to proto ten náš liberecký nebude mít vůbec jednoduché - spojené síly budou totiž jistě napřeny na získání co možná nejvíce peněz z evropských fondů a my se budeme muset hodně starat. Starat se o to "být u toho".\nAčkoli je koalice těsná - převahou pouze jediného hlasu - jsem přesvědčen o tom, že vydrží. Důležitým momentem, zda se kormidlo v Liberci opravdu otáčí, budou potom komunální volby - již za rok a půl.\nMladá fronta DNES, 12. 3. 2013, rubrika: Kraj Liberecký, strana: 4\n2012 zastupitelstva krajů - Liberecký - 9. Jan Marušiak


Fórum U Pramene • Zobrazit téma - Czechcoin\nPrávě je sob 23 úno 2019 2:31\nPředmět příspěvku: Czechcoin\nRád bych vytvořil tým lidí, který by mi pomohli zrealizovat projekt Czechcoin. Hlavní Webová adresa projektu je http://czechcoin.org Jedná se o open source projekt, který se snaží sloučit výhody lokální měny a kryptoměny. Níže bych nastínil základní myšlenky pro širší diskuzi.\nV první fázi projektu je třeba vytvořit peněženku (wallet) pro czechcoin (CZC). Možnou inspirací může být například otevřený kód peněženky pro Feathercoin - http://feathercoin.com Uživatelé nebudou měnu těžit, ale budou mít příjem pouze z poplatků za transakce. Ve srovnání s BTC se tedy jedná o stejný stav jako v době, kdy již budou vytěženy všechny Bitcoiny.\nPřevodní kurz: 1 CZC = 1 Kč\nTransakční poplatek: 1 CZC (v budoucnu bude podléhat regulaci dle potřeby trhu, tedy bude snížen)\nCzechcoin bude možno koupit nebo prodat ve směnárnách, následně samozřejmě i přímou výměnou mezi jedntlivými uživateli pomocí peněženky. Centrální směnárna bude postupně uvolňovat do oběhu Czechcoiny dle poptávky. K dispozici by mělo být celkem 100 milionů CZC. Vlastně by mělo dojít k částečnému převedení klasické národní měny do digitální podoby, při zachování všech hlavních výhod kryptoměn. Tedy decentralizace, velká míra anonymity, rychlost a malé transakční poplatky.\nZároveň s Centrální směnárnou CZC bude spuštěn i aukční portál, kde se bude nabízené zboží dražit v digitální měně Czechcoin. Aukční portál by měl pomoci nastartovat užívání CZC jako platidla a současně informovat o tomto projektu širokou veřejnost.\nDalším způsobem propagace bude reklamní sdílení našeho banneru a odkazy na spřátelených webech.Tímto bych také chtěl požádat ochotné webmastery a ostatní internetovou komunitu o spolupráci na informační kampani.\nKdysi měla ČR zlatý poklad, který již téměř zmizel http://coins.blog.cz/1212/kam-zmizel-zlaty-poklad-cr Myslím tedy, že by bylo vhodné velkou část získané národní měny směnit za investiční zlato a stříbro.\nTento příspěvek od Rival ocenil: sisa (sob 21 pro 2013 21:08)\nPředmět příspěvku: Re: Czechcoin\nNapsal: stř 30 črc 2014 0:15\nNapsal: úte 05 srp 2014 10:15\nNe, nemá... Je to naprosto jiný projekt...


HC Olomouc | Reportáž ze zápasu: Most - Olomouc 3:5 | Olomouc v Mostu ztratila dvoubrankové vedení, přesto si domů veze tři body\nMST – OLO 3:5\nOlomouc v Mostu ztratila dvoubrankové vedení, přesto si domů veze tři body\n24.11.2012 | David Jahoda\nM O S T – Olomoucká Mora v rámci 25. kola první ligy vyrazila daleko na sever Čech, kde čelila hokejistům Mostu. Kohouti si v první části vybudovali dvoubrankové vedení, o které však v průběhu utkání přišli. Hanáky to ale z koně nesundalo, ba naopak. Ve třetí části vstřelil rozhodující trefu dvougólový obránce Houdek a pojišťovací branku do prázdné klece přidal Řípa, který se na výhře 5:3 podílel třemi body.\nMora do utkání na ledě dvanáctého Mostu nastoupila v brance znovu s Liborem Kašíkem, který tak po zranění nastoupil už do třetího utkání v řadě. V útoku poté Erika Hrňu nahradil devatenáctiletý junior Lukáš Králík.\nOlomouc si vstup do utkání ani nemohla představovat lépe. Už po devatenácti vteřinách totiž musel domácí brankář Volke tahat puk ze své sítě, když Pekrovu nahrávku od mantinelu šikovnou tečí za Volkeho záda usměrnil Jakub Herman. Po chvíli mohlo být pro Most ještě hůř, Lukáš Kucsera ale svůj projektil otřel pouze o horní tyč domácí klece.\nPo pár minutách mohl srovnat Pavel Smolka, v dobré pozici ale minul, a tak mohli zaúřadovat opět hosté. Mora si díky své aktivitě vynutila dvojnásobnou přesilovku, tu sice nevyužila, avšak klasickou početní výhodu pěti proti čtyřem už ano. Tomáš Houdek si s pukem sjel téměř až k Volkemu a tvrdou ranou mu nedal šanci zasáhnout.\nKohouti mohli jít dokonce do tříbrankového náskoku. Ve vlastním oslabení totiž ujel domácí obraně Petr Kolouch, k zakončení se ale nedostal, protože byl zastaven v rozporu s pravidly, a sudí tak nařídil trestné střílení. Černou můru zvanou samostatné nájezdy ale neprolomil ani Kolouch, který svůj pokus nasměroval pouze do Volkeho rukavice. To vzápětí potrestali domácí, kteří zásluhou teče Jindřicha Kotrly dokázali před první sirénou snížit stav utkání.\nNa začtku druhé třetiny se povedlo domácím dokonce vyrovnat, když v přesilovce nadvakrát překonal Kašíka Pavel Smolka. Domácí se ale po vstřelené brance nechali vyloučit a ještě v téže minutě šla Mora znovu do vedení, když efektivní akci korunoval střelou z mezikruží nejproduktivnější hráč Kohoutů Matěj Pekr.\nHra se poté přelévala ze strany na stranu, v dobrých šancích se ocitli hostující Řípa nebo mostecký Čurilla. Před koncem druhé periody ještě mohl v početní výhodě Mostu srovnat Pavel Kuběna, ležícího Kašíka ale nepokořil.\nChvíli po přestávce se do výborné šance dostal hostující útočník Pavel Selingr, který však tváří v tvář proti domácímu strážci svatyně neuspěl. Proto platilo nepsané pravidlo – nedáš, dostaneš. V přesilové hře Mostu napřáhnul Jindřich Kotrla, který svým druhým gólem v utkání srovnal stav zápasu. Následně se v obrovských příležitostech objevili Kucsera, a posléze Kucharczyk, ani jednomu se však nepodařilo dostat kotouč až do mostecké sítě.\nBrankáři se během třetí části opravdu nenudili. Jak Volke, tak Kašík museli čelit několika útočným nájezdům ze strany soupeře. Z řady šancí se dokázal pět minut před koncem třetí části ujmout až nenápadný pokus Tomáše Houdka, který podruhé v zápase překonal brankáře Volkeho, tentokrát na něj vyzrál bekhendovou střelou.\nMost poté ještě zkoušel hru bez brankáře, v ní ale vítězství Mory potvrdil gólem do prázdné branky Jiří Řípa. Svěřenci trenérů Fialy a Tomajka tak dokázali navázat na domácí výhru s Havlíčkovým Brodem a z Mostu si odváží tři body za výhru 5:3.\nVáclav Baďouček (HC Most): Utkání dopadlo tak, jak jsme do něj vstoupili. Připadalo mi to, jako bychom z Olomouce do Mostu dnes přijeli my. V první třetině soupeř jasně dominoval, ale v průběhu utkání jsme se zvedli a dokázali jsme i vyrovnat. Měli jsme i šanci dát branku na 4:3, bohužel jsme to nevyužili. Soupeř potom potrestal naší chybu ve středním pásmu, podařilo se mu vstřelit rozdílový gól.\nJan Tomajko (HC Olomouc): Myslím, že jsme dnes v Mostě odehráli výborný zápas. Výsledek tomu možná nenapovídá, ale šancí jsme měli opravdu hrozně moc, i když ta koncovka nebyla ideální. Ale vítězství jsme šli pořád naproti, i za stavu 3:3 jsme si věřili. Nakonec jsme to vítězství urvali. Hráči si dnes zaslouží za svůj výkon pochvalu.\n25. kolo, sobota 24.11.2012,Zimní stadion Most\nBranky a nahrávky: 16. Kotrla (Charousek, T. Rohan), 28. Smolka (Kotrla), 44. Kotrla (T. Rohan) – 1. Herman (Pekr, Řípa), 11. Houdek (Kucsera, Kucharczyk), 28. Pekr (Řípa, Ondrušek), 56. Houdek (Diviš, Selingr), 60. Řípa (Ondrušek, Herman). Rozhodčí: Pavlovič – Frodl, Svoboda. Vyloučení: 6:8, navís TS pro Olomouc. Využití: 2:2. V oslabení: 0:0. Diváci: 288. Střely na branku: 35:45. Průběh utkání: 0:2, 2:2, 2:3, 3:3, 3:5.\nVolke – Tomeček, Charousek, Hranáč, Pavlů, M. Rohan, Parýzek, Čechura, Havelka – Kotrla, Smolka, T. Rohan – Bojer, Gengel, Kuběna – Nedrda, Čurilla, Slavíček – Adámek, Sukharev, Skvortsov.\nKašík – Lhotský, Ondrušek, Cartelli, Valenta, Houdek, Janáček, Nedbálek, Staněk – Pekr, Řípa, Herman – Kucharczyk, Kolouch, Kucsera – Králík, Diviš, Selingr – Rác, Švaňhal, Vodný.\nJakub Herman 1 1 1 2\nTomáš Houdek 2 0 0 0\nJiří Ondrušek 0 2 2 2\nMatěj Pekr 1 1 0 2