Texty | stenclova.cz\ncreated by spachta.cz\nJak je důležité míti Zoe\ntext ke katalogu Euphoria | author: Gabriela Pelikánová\nKresebná linie byla a z velké části doposud je pro dílo Ivany Štenclové určující. Stejně tak se synonymem její tvorby již od prvopočátku stávaly motivy spojené s figurou, potažmo s tématikou rodiny a rodinných vztahů. I téma dítěte se u ní trvale objevuje deset let. Zprvu však dětskou figuru autorka vnímala pouze jako symbol, aluzi na jistou část lidského života, spojenou s motivem vymezování se a hledání vlastní identity. Nyní však nastala v malbě Ivany Štenclové radikální změna – v souvislosti s vlastním mateřstvím dítě, zobrazené na jejích plátnech, získalo zcela novou významovou totožnost. Stalo se konkrétní osobností, přičemž citové pouto mezi jím a samotnou autorkou je očividné a nepřehlédnutelné.\nJestliže se až doposud Ivana snažila být v tvorbě velice přímá a po obsahové stránce šla až na dřen podstaty svého tématu, nyní se vše ještě umocnilo. Na obrazech není pouze nahá její dcera Zoe, ale v přeneseném slova smyslu i samotná autorka, která se svléká ze svých citů, dává najevo svou lásku, ale i obavy, nejistotu a pochybnosti. Role matky je víceznačná, na poměrně malé ploše se rozvíjí celá škála emocí, které jsou mnohdy psychicky zátěžové. Beznaděj tak často střídá pocit láskyplné euforie a naopak. A autorka tento stav dokáže trefně zachytit a dát mu výtvarnou hodnotu. Vztah k dceři prezentuje nejen obsahovou náplní svých prací, ale i neustálým experimentováním s jejich formou. Jednoduchá kresebná linka je postupně čím dál častěji nahrazována změtí skvrn držících původní tvar. Obrazy se rodí z čistých, nešepsovaných malířských pláten nebo ze zcela nového materiálu, z hedvábí. Veškerý výtvarný projev se tak stává otázkou náhody, kdy jakýkoliv autorčin zásah je již nevratný, druhá šance – ostatně stejně jako většinou i v životě – neexistuje. Všechny tyto souvislosti a následné důsledky si autorka plně uvědomuje a s tímto vědomím na nich i pracuje. Náhoda se pro ni stává partnerem i výzvou. Ten, kdo by vzhledem k dětskému tématu jejích děl očekával sentiment, bude zklamán a příjemně překvapen.\ntext k výstavě v Novoměstské radnici | author: Terezie Zemánková\nauthor: Ivana Štenclová\nJako by to včera, co jsem potkala osoby, které se zřejmě navždy zapsaly do mé paměti. Osoby, se kterými jsem měla a s mnohými i nadále mám možnost trávit svůj čas a mnohdy život. Vzpomínky na určité situace, vizuální okamžiky, podvědomě známá prostředí, dětství a konkrétní tváře jsou hluboko zakořeněny a mnohdy matou svou reálností.\nTyto obrazy by měly vypovídat o „nich“. A o mě.\nProlíná se současnost a minulost. Inspirací mi jsou staré černobílé fotky, ale taky stále reálně přítomní lidé. Nesnažím se věrně a přesně ztvárnit určitého člověka. Jde o momentální prožitek daného, byť někdy již dávného vztahu, či citového záznamu, který se uchoval a přetrval. Tento proces umožňuje otevřít jakési „okno do mého těla“ a z různých úhlů a směrů nahlížet do záznamů uplynulých událostí z mého současného stávajícího pohledu.\nUžívám malířského dekoračního válečku. Stejně jako myšlenku může tvořit několik časových vrstev, vrstvím i já mnohonásobně otisky vzorů. Jsou pro mě symbolem a evokací vztahující se k domovu, k místům a lidem, které při zpětném pohledu „do sebe“ spatřuji. K něčemu, kde se cítím klidně a bezpečně a v podvědomí dobře znám. V „splétaných“ obrazech, kde pomocí injekční stříkačky naplněné barvou utvářím nikde nekončící linku, chci zachytit sílu trvání některých dávno prožitých emocí, jež při vzpomínce neustále překvapují svou intenzitou. Udivuje a fascinuje mě jejich nekonečnost i přesto, že jsou časově vzdálené a pravděpodobně i zkreslené.\nSnažím si rozvrstvit svou paměť, poodhalit a pochopit vazby s rodinou a lidmi, kteří v mých zpětných myšlenkách neustále figurují na prvních místech. Jako by to bylo včera …\ntext ke katalogu Vražda v domě | author: Jan Mach\nO Ivaně Štenclové toho v jejích sedmadvaceti letech bylo už napsáno tolik, že by to jinému umělci vystačilo nadlouho. Diváka šokuje upřímnost její existenciální výpovědi, která balancuje na rozhraní naprosté naivity a jasnozřivé intelektuální úvahy s nečekanou bravurou – kdyby jen trochu uklouzla na kteroukoli stranu, zřítí se do propasti. Odborná veřejnost je okouzlena lehkostí, s níž Štenclová využívá netradiční materiály (kreslí tavnou pistolí i injekční stříkačkou, vrství obrazy z izolačních krytin, plete je z drátů atd.) nikoliv pro ně samé, ale k přesnějšímu sdělení myšlenky, což je hora, kterou ne každý sleze, o čemž se denně přesvědčujeme ve výstavních síních. Ivana se přes ni přenese s lehkostí dítěte, co zrovna skáče panáka.\nZnovu ale říkám – o to horší by mohly být následky pádu, kdyby se ukázalo, že tak nekoná spontánně ze své vlastní přirozenosti, jista si sama sebou a zároveň uctivá jak k materiálu, tak k celé stavbě, kterou zatím vždy budovala s pokorou architekta a skutečného umělce. Z nich mi nejvíc evokuje nikoliv své předchůdce se štětcem v ruce, ale francouzského filmového režiséra Jeana-Luca Goddarda, který v šedesátých letech spojoval zdánlivě nemožné a geniálním řazením banalit otřásl uvažováním celé jedné generace. Permanentní citace z literatury a dějin umění jsou ostatně Ivaně Štenclová také vlastní…\nPřichází výrazná osobnost. A ještě jednou Goddard, nikoliv však Bláznivý Petříček, i když k tomu všechno svádí. Kdo tedy? Další Vojáček nastupuje na výtvarnou scénu…\nčlánek z magazínu Elle | author: Ivona Souralová\nJeště před rokem jste se prý živila sekáním nápisů a rytím portrétů na pomníky. Co se mezitím stalo?\nPotkala jsem jednoho manažera. Přes něj se prodaly nějaké moje obrazy a on mi dlužil peníze. Po několika neúspěšných telefonátech jsem si za ním zašla a přistoupila na nabídku, že mi bude dělat manažera. Myslím si, že mi za ten rok dal hodně.\nCo byste dnes bez manažera dělala?\nTo nevím, už před rokem jsem to chtěla vzdát a říkala si: Co já budu dělat?\nJak se živí umělci po škole?\nŠpatně. My jsme pro praktický život absolutně nepoužitelní, jak řekla nějaká paní na pracovním úřadě. Spousta lidí, kteří ze školy vyjdou, se nemůže živit tím, čemu se věnovali po celou dobu studií. Proto si myslím, že mít manažera je skvělá věc, byť tomu někdo nedůvěřuje. Ale já to rok zkoušela na vlastní pěst a vím, že prodávat sám sebe je těžké.\nNicméně dnes jsou vaše obrazy zastoupeny dokonce ve sbírkách Národní galerie.\nS Národní galerií jsem spolupracovala už za dob studií na Akademii výtvarných umění. Byla jsem velmi šťastná, když si vybrali moji první věc. Potom to už tak navazovalo a dnes mají pět mých obrazů. Během spolupráce s Honzou se mé obrazy zařadily i do několika světových sbírek. Jedna z nich patří i majiteli reklamní agentury a módnímu fotografovi Vingu Shyovi. Ten dostal také nápad, že by mohl uspořádat mou výstavu v Číně. A protože jsem v Číně byla asi před rokem a strašně mě to motivovalo, přišlo mi zajímavé trošku poodkrýt pokličku jejich kultury a zkusit si ztvárnit například motivy čínské opery.\nCo vás při tvorbě inspiruje? Všimla jsem si, že se ve vašem díle často objevují motivy dětí, panenek, miminek…\nVždycky to jsou lidé, události, život a věci kolem. Konkrétně u dětí jsem chtěla ztvárnit kontrast dvou časově odlišných rovin. Dítě, symbol počátku života, naivní a nezkažené, jsem malovala na rentgenové snímky, které jsou předzvěstí nemoci, evokují dojem konce. Dítě o tom ještě neví, ale my všichni víme, že bude tyhle problémy prožívat. Ráda stavím věci do kontrastu.\nStudovala jste v Praze, ateliér máte v Ostravě. Odkud vlastně pocházíte?\nJsem v podstatě holka z vesnice. Máme v Opavě rodinný dům, kde jsem také měla svůj ateliér, ale chyběla mi tam pracovní morálka. To víte, zahrada, lednička, televize, maminka, pes. Takže chodím do práce do ostravského ateliéru, kde občas i přespávám. Zavřu se tam a můžu se věnovat své tvorbě.\nVaše obrazy mají rukopis, často kombinujete i několik materiálů a technik najednou.\nRáda experimentuji, takže kromě klasické malby používám PVC, fólie nebo třeba barevné dráty, které mně evokují kresebné linky. Baví mě vytrhnout ty materiály z jejich prostředí a použít je v jiné souvislosti. Dávám jim tím ‚jiný život.\nAktuálně můžeme vaše práce vidět na výstavě InterCity: Berlin–Praha. Co konkrétně zde prezentujete?\nJde v podstatě o průřez mojí tvorbou od nejstarších prací z roku 2002 až po věci, které byly součástí mé diplomové práce. Ta pro mě byla citovou záležitostí – předtím mi zemřel otec, tak se celá vztahovala ke ztvárňování mých blízkých. Snažila jsem se zachytit jejich nehmatatelnou podobu tak, jak je mám v mysli.\nMáte zlomenou ruku, jak se vám to stalo?\nPořídila jsem si terénní čtyřkolku, vždycky si tak krásně vyčistím hlavu. Jen teď se nepoštěstilo a stal se mi úraz. Ale zkoušela jsem malovat levou rukou, a ono to jde! Rozhodla jsem se, že tak zkusím namalovat několik obrazů a v budoucnu můžu malovat i obouruč (směje se).\nCo může být pro malířku horší než zlomit si pravou ruku?\nJá nevím. Zlomit si vaz?\ntext ke katalogu | author: Petr Vaňous\nIvana Štenclová (1980), absolventka pražské AVU (Ateliér kresby, prof. Jitka Svobodová), patří mezi autory nejmladší generace, kteří svým dílem oslovili veřejnost už za svých vysokoškolských studií, a jejichž nástup na českou uměleckou scénu je proto plynulý a přirozený. Štenclová se vyjadřuje prostřednictvím tradičního média – kresby. Tu ale nepojímá nijak rigorózně. Experimentuje s formou, technikami a technologickými postupy, zkoumá jejich možnosti a vytváří výstupy na pomezí kresby, malby a objektu. Zmíněné experimenty ovšem nejsou nijak svévolné. Jsou přirozeně navázány na tématiku, které se autorka kontinuálně věnuje, a která zahrnuje vztah jedince, prostoru a času v různých fázích vývoje lidského jedince. Tato obsahová platforma propůjčuje experimentům legitimitu a činí je kontextuálními v rámci celé (zatím počáteční) tvorby.\nKresba byla vždy spojena s figurou, s její konstrukcí a mechanikou. Z této skutečnosti autorka také vychází. Figura propůjčuje prostoru měřítko. Měřítkový prostor je už sám o sobě symbolický, a tedy pro sdělení významotvorný. Tady lze hledat ozvuky renesančních proporčních teorií v mapování předmětného světa, kde se kresba uplatňovala kardinálním způsobem. Měla výsadní postavení v hledání a nalézání normotvorných kánonů. Dnešní doba zmíněnou cestou nejde. Naopak. Takto definovaný prostor zpochybňuje a nabízí jiná vysvětlení a jiné představy o jeho možné podobě a neustálých proměnách. Současná kresba tuto skutečnost reflektuje. Uveďme jako příklad umělce autorce blízké: Jitku Svobodovou s jejím velkoformátovým kresebným průzkumem banálních měřítkově nadsazených předmětů, nebo Jiřího Petrboka vytvářejícího na základě informací o fungování černých děr ve vesmíru dlouhé protáhlé subtilní figury-manekýny. Lze ale zmínit i neevropské tradice kresebného projevu mající vliv na současný projev západního umění, např. japonská manga. Jsou to jen dílčí příklady ilustrující možnosti kresebného média na začátku nového tisíciletí v regionu střední Evropy.\nŠtenclová si zvolila za své základní téma „vztahovost“, jejíž vlastní podobu postupně hledá a upřesňuje. Jsou-li konečné výstupy interpretovatelné z mnoha hledisek např. filosofických, sociologických, společenských, estetických, psychologických, terapeutických apod., je nutné přidržet se při jejich čtení toho, co je spojuje. Základním leitmotivem autorky je orientace v časoprostoru. Vztahováním se k tomu co bylo, co je a co bude vstupuje do kresby prvek času. S hledáním vlastního existenciálního kontextu souvisí náměty, které se v díle často objevují (dítě, hračka, rodina), a které vizuálně upřesňují abstraktní pojmy jako „život“, „smrt“, „paměť“, ale také „strach“, „úzkost“, „vědomí“ apod. Štenclová se vyjadřuje v obrazových cyklech, kterými pojmenovává určitý stupeň poznání v rámci nastoupené cesty.\nJedna z nejranějších sérií kreseb je věnována vztahu dítěte (s jeho nevědomím) k nemoci a smrti (rok 2002). Protože kresba je především projektem myšlenky, pracuje Štenclová od začátku s cílem co nejvíce se skrze formu přiblížit vytčenému tématu. Po prvních konvenčnějších kresbách, připomínající místy výšivky, kde střídá různé materiály (tuš, pastelky, propiska, tužka apod.), volí za podkladový materiál skutečné rentgenové snímky z lékařské praxe. Na jejich plochu umisťuje v dalším plánu komixově pojednaná torza dětských těl, někdy oděná v oblečení ostře veselých pastelových barev. Nevinnost a naivita dětské existence je místy umocněna mimickým výrazem tváře nebo hračkou, kterou dítě drží v ruce. Z vizuálně pojmenovaného kontrastu vzniká pro diváka alarmující napětí dokládající ambice autorky jít se svou výpovědí pod kůži, nešetřit nikoho a neschovávat se za nějaký prvoplánový estetický balast. Prozatím tu byl zkoumán vnitřní prostor jedince, který zastupovaly autentické rentgeny.\nObrazový soubor z roku 2003 rozvíjí motiv hračky. Tady Štenclová „popisuje“ přímý vztah hračky a dítěte. Z prvotního jednoznačného čtení motivu, kde hračka je pro dítě nástroj poznávání, prostor pro ověřování si běžných jednoduchých úkonů, se situace postupně komplikuje. Dítě nejprve o svůj „atribut“ přichází aplikací formálních kresebných prostředků, které hračku izolují, aby později hračka začala žít svým vlastním, nezávislým životem. Ještě později dochází k prolínání dítěte a hračky a vznikají jakási nadpřirozená monstra. Motiv „vztahu“ je tu uchopen nejprve v rovině Subjekt x Objekt, ten se ale záhy mění na rovinu Objímání x Ovládání. Zatímco objekt (hračka-panenka) je definován jasným stálým tvarem, neživotností a omezenými komunikačními projevy (mrkání), je subjekt (dítě) dějištěm vnitřních emocí, které uplývají v čase, spalují jedince a mění jeho fyzickou podobu. Zároveň ho ale tyto emoce, odrážející se v mimice tváře, učí nové orientaci v prostoru. Tady zasahuje autorka se svou uměleckou licencí a celý proces zvrhává jiným směrem. Hračka začíná bujet, růst a rozšiřovat se. Dítě se stává hračkou, je jí prorostlé, je jí ovládané. Je čas panenku odhodit, aby dítě zcela nepohltila. Nastává proces zbavování se tohoto „dočasného“ vztahu a nalézání dalšího širšího prostoru pro životní praxi.\nPřechodovým stavem jsou figurální přesmyky mezi panenkou a lidským jedincem (rok 2004), kde vystupují setrvační elementy (části panenek) narušující jednotu zobrazovaných postav. Výrazné jsou z tohoto období lidské dvojice a trojice, většinou matka s dětmi. Vztah je zde posunut do nové roviny a ohlašuje již nadcházející velké téma Ivany Štenclové, kterým je rodina, rodinné rituály a pouta. Těla na kresbách a malbách z této doby podléhají času a obsahují jasnou pohlavní identifikaci, zatímco hlavy jsou přejaty z panenek jako prototypy (většinou měřítkově nadsazené, nekompatibilní s figurou). Pozadí tvoří monochromní plochy někdy opatřené dekorativním rastrem navozujícím dojem domácnosti-domova (tapeta, koberec, záclona, ubrus). Zajímavý je ikonografický motiv kopírující schéma Nejsvětější Trojice – Otec, Syn a Duch Svatý. Štenclová při zachování stejné konfigurace použila jiné ikony: žena-matka s hlavou panenky, chlapec-syn se zvýrazněnou hlavou a panenka-dcera (zcela dle výrobního schématu). Na přejímání motivů a poučení historickým vývojem umění upozorňuje také kresba panenky v extrémní perspektivní zkratce ležící na zádech připomínající slavný obraz od Andrey Mantegni Oplakávání Krista (kol. 1480). Tato analogie v sobě kóduje dva důležité momenty pro čtení díla mladé autorky. Prvním je motiv tělesné smrti a vědomí jakési duchovní posmrtnosti, druhým je aluze na renesanční časoprostorové vnímání, které je tu sice deklasování motivem hračky, ale v kontextu celého souboru vyznívá byť s jemnou ironií velmi nosně. Je zde použita iluzivní zkratka, která navozuje intenzivní dojem vtažení figury do prostoru. Figura je tu ostře konfrontována s prostorem. Zmíněný prvek „vtažení“ figury do volného jinak nedefinovaného prostoru se stane jedním ze základních motivů zatím nejsilnější a nejsvébytnější obrazové série věnované rodinným portrétům a podobiznám.\nDalším důležitým cyklem jsou provokativní obrazy s terči. Dítě s hračkou sedí v řadě terčů. Stává se jedním z nich. Smrt může přijít kdykoliv a odkudkoliv. Štenclové se tu daří analogickým způsobem postihovat stavy strachu a úzkosti vyvolané nečekaným zásahem osudu do života jedince, a to v kterémkoliv věku. Cítíme tu autorčinu vnitřní zkušenost ohmatávající hranice fyzického bytí. Z kreseb vystupuje chlad. Odstup od motivu vyvolává šířící se nervozitu. Divák se ptá, kdo je střelcem? A proč? Terč je patrně pouze symbol pro blíže neurčené zasažení. Vzpomeňme na autorčiny (v katalogu nepublikované) barevné snímky dětí smějících se do objektivu na pozadí nočního klubu, kde u tyče tančí nahé ženy. Analogie zranění a zranitelnosti je na místě.\nZatím vrcholným souborem zůstává diplomová práce z roku 2005 nazvaná Rodina v portrétech (Lehkost vědomí mi věčných). Impulzem k jeho vytvoření byl osudový zlom v autorčině životě, když Štenclové zemřel otec. Jak sama píše „vzdálené se stalo blízkým“. Vnitřní zkušenost se naplnila „blízkým prožitkem smrti“. Aby si pro sebe situaci zmapovala, zpřehlednila a začala se bránit chaosu, který podobná událost může rozpoutat, přistoupila k realizaci rodinných portrétů. Silné emoce si vyžádali formální experiment, který vyústil v „prostorové kresby-objekty“. Autorka zhmotnila intenzivní potřebu vtáhnout zpět do prostoru všechny své blízké a „oživit“ tak původní, nenarušenou rodinou pospolitost. Pomocí sendvičového řazení jednotlivých plánů shodného formátu za sebe, které polepila fragmenty rodinných snímků a příčnými řezy obličejem portrétovaného (otec, bratr, matka, sestra), vytvořila iluzi prostorové kresby blízké hologramu. Kresbu lze obhlížet z mnoha stran. Při změně pohledového úhlu dochází k deformacím tváří. Obličeje „žijí“ v jakémsi svém vlastním prostoru, ve vákuu, v pomyslném teráriu nebo akvárium. Jejich prostřednictvím ožívají vzpomínky a paměť autorky. Jsou tu jen hlavy, jako informační databanky a skrze obličej nositelé rozmanitých informací (identifikace, charakter, mimika, emoce). Zhmotnělé fotografie připomínají paměťové zkameněliny. Navozují dojem odvíjející se paměti, která promítá známé tváře na bílé plátno. Zatímco záznam trvá, skutečnost pomíjí. V „záznamu“ je prvek hororu, protože zpomaluje smrt. Vrací do života zesnulé a připomíná žijícím, že i oni zde nebudou věčně. Tělo jako objekt je tu poměřováno s tváří jako subjektem. Nejpatrnější je to v Autoportrétu, kde autorka hledí vzhůru a má sepjaté ruce. Je tu před námi bezpohlavní jedinec, bez vlasů, plný úzkosti. Z bílé symbolicky užité barvy vystupují pouze oči a ruce. Objekt mizí a stává se subjektem, nehmotnou entitou. Tady si divák uvědomuje, co je povrch, a kde se naopak nachází podstata bytí. Jsou to identické pocity, které postihuje autorce velmi blízká Adriena Šimotová, když píše o „bílé ploše vědomí“: „Dojdu-li ve své práci k docela identickému otisku těla, mám pocit, že je třeba se otočit a nastoupit cestu zpět. Za téměř absolutní splynutí se skutečností dál už cesta nevede. Asi to souvisí se stavem blízkosti a vzdálenosti. A i když já nikdy s distancí spekulativně nepracuji, přece jen se stále pohybuji mezi ní a blízkostí…Od blízkosti k vzdálenosti a zase naopak. Mezi těmito dvěma póly se pohybuji celý život.“ (A. Šimotová, Bílá plocha vědomí, publikováno v knize Hlava k listování, Praha 1997, s. 190).\nRodina v portrétech\nteoretická část diplomové práce | author: Ivana Štenclová\nMám-li na tomto místě charakterizovat a zdůvodnit volbu tématu, jež jsem v tomto roce zpracovávala, nemohu opomenout smutné události, které se staly o letních prázdninách a svou intenzitou ovlivnily jak mě samotnou, tak mou budoucí tvorbu vůbec. Zemřel můj otec. Blízký prožitek smrti milovaného člověka, hladina zarmoucení, v níž jsem se pohybovala nejenom já, ale i mí nejbližší, duševní semknutí a celková pospolitost, mě dovedly k hlubšímu vnímání vztahů v naší rodině i uvědomění si přítomnosti nehmotné komunikace mezi jednotlivými členy.\nSíla a mohutnost těchto emocí, vnitřní změť stesku a samoty, nezměrný pustý a prázdný prostor, jehož existence byla o to silnější, o co více jsem se bránila počátek jeho vzniku připustit se staly důvodem, motivací i jakousi osnovou pro téma mé nadcházející diplomové práce.\nPomocí zobrazování portrétů lidí, otce, matky, sestry a bratra, jež v tomto procesu sehráli nejdůležitější roli, jsem se snažila zpřehlednit a dekódovat výše zmíněné pocity, zbavit se jejich tíže i vnitřního tlaku.\nK myšlence o životě a smrti se má pozornost ubírala již v minulých letech. Pokoušela jsem se zaznamenávat fenomén lidského bytí v jeho různých modifikacích i časových etapách, zachytit ohraničenost naší existence i svůj vztah k životu a k sobě samé. Podtextem býval mnohdy strach a představa něčeho neodvratného ale doposud vzdáleného. Letos se mi vzdálené stalo blízkým. Smrt ve mně již nevyvolává pocity strachu, bezmoci a úzkosti, ačkoli není nikterak veselá či bezbolestná a obavy z neznáma nadále přetrvávají. Vnímám ji jako pomyslnou tečku za naším pouze fyzickým chápáním světa, nepovažuji ji však za něco konečného a definitivního.\nSnažím-li se na mou práci nahlížet v širší významové souvislosti, měla bych zmínit autorku, jejíž tvorba je mi svým zpracováním a tématickým okruhem velmi blízká. Nemohu říct, že by dílo paní Adrieny Šimotové bylo mým inspiračním zdrojem, nýbrž v něm shledávám podobnou kontinuitu, která se objevuje i v mé rovině zobrazování. Fascinuje mě způsob jakým se ve svých pracích vyrovnala s nelehkým životním osudem. Cítím velkou spřízněnost, ba se i částečně ztotožňuji s myšlenkou která provází obrazy z cyklu Paměť rodiny, kde jsou podle fotografií z alba zachyceni zesnulí členové, lehkost jemných kreseb, místy až neurčitý rozechvělý výraz, vzpomínky a paměť ve které stále žijí.\nSkrze vnější názory jsem se v kontextu s mou prací, občas setkala s výrazem „ hologram“. V této souvislosti připouštím jakési podobné pracovní schéma se kterým pracuji, to, že se pomocí dvourozměrného materiálu pokouším zobrazit trojrozměrný model. Ale na rozdíl od hologramu jakožto slova, jehož význam značí úplný, nebo dokonalý záznam a jež je za pomocí laseru vyráběn v optické laboratoři, nebylo mým cílem zhotovit věrnou a technicky přesnou prostorovou kopii.\nV obrazech jsem se pokoušela zachytit lehkost vnímání, které provází můj vztah k nejbližším rodinným členům. Zaznamenat stopy z mé paměti po oněch konkrétních lidech, zbavit objemné reality, spatřit pomyslný odraz v proměnlivé vodní hladině, zároveň však také vyjádřit pevnost, věčnost i stupeň síly, s kterou toto pouto trvá. Fyzická forma pro mě nebyla nejpodstatnějším prvkem, mínila jsem proniknout za tělesné hranice člověka, nastínit nekonečnost a variabilnost vzpomínkových podob. Můj vlastní pohled do vnitřního prostoru osob jež ztvárňuji. Cit, který zde vzájemně probíhá. Na povrch vystupují elementy z mého dětství. Používám jich k obsáhnutí doby plné nedotčenosti, bezstarostnosti a naivní krásy. Vracím se k těmto momentům a snažím se je postavit do konfrontace k mému nynějšímu chápání a k aktuálním prožitkům.\nMám dojem, že částí těla na které se nejzřetelněji projevují niterní pohnutky člověka, je zde zapsána povaha, nálada a problémy, zrcadlí se v ní přirozenost i soukromý život je obličejová partie. Z tohoto důvodu mi portrét vyvstal jako nejlepší způsob jak výše zmíněný záměr zpracovat a vyjádřit. Vytváření třetího prostoru pomocí za sebe řazených ploch mi umožňovalo vybudovat nehmatatelnou, proměnlivou a jistým způsobem rozostřenou vizi z mých paměťových záznamů. Barevné, průsvitné fólie zase dávaly příležitost průniku dvou odlišných sfér, díky kterým mohly vedle sebe existovat i dvě časově posunuté roviny života.\nVolba plexiskla, coby stěžejního materiálu k výrobě stínidel lamp v otcově firmě, do které jsem často docházela a získala si tak pozitivní vztah k této bezbarvé plastické hmotě, mi přišla k obsahovému zaměření mé práce adekvátní. Vyhovovalo mi svou konzistencí, praktickým upotřebením a pružností. Jistou nevýhodou se stala větší váha výsledného obrazu, který byl z několika tabulí sestaven a následně šrouby spojen dohromady. Pro lepší technické a manipulační podmínky jsem jako největší únosný rozměr volila formát 100 x 70 cm. V nemalé míře používám barev ředidlových na sklo, rovněž akrylových, osvědčily se mi i mastné tužky na keramiku.\nDalším materiálem, který obvykle lepím na sololitové desky jsou PVC fólie. Upoutaly mě nejenom svým vzezřením, ale rovněž hojným výskytem v spotřebním, obchodním a reklamním průmyslu. Líbily se mi jejich chladné nepřirozené barvy a charakteristická umělost, jakoby pro mě čímsi zosobňovaly znaky dnešního vnějšího prostředí, ve kterém se dennodenně pohybuji. Lepím je bezbarvou oboustrannou páskou v několika rovinách na sebe, nechávám prolínat průsvitný kolorit, vystřihuji z nich tvary, které dohromady zobrazují cílený objekt. Inspirací mi mnohdy byly staré rodinné fotografie, jejichž kopie jsem někdy vložila i do samotného obrazu.\nK dosažení určitých vizuálních procesů, jsem v některých případech užila pomoc počítače a jsem si tím pádem vědoma jisté techničnosti, jakou mohou mé obrazy působit. Jelikož jsem ovšem celý rok ztvárňovala členy mé blízké rodiny a ta je technicky a strojírensky velmi silně zaměřená, mohl být způsob mého zpracování ve spojitosti s podvědomou touhou tento princip zachovat. V některých bodech patrnou mechaničnost, cvikem osvojený tvůrčí proces a občasné vzdálení od podstaty věci však již zmíněným argumentům připisovat nelze.\nLetošní práce se mi stala velmi citovou a to v pozitivním smyslu. Bylo pro mě důležité se tohoto obsáhlého a nekonečného tématu alespoň dotknout, nahlédnou skrze jeho široký obzor i do sebe sama a i přes některá méně zdařilá stádia tento směr zachovat, hlouběji do něj proniknout a usilovat o jeho bližší poznání.


Tvrdnuti nohy | s teplým počasím dochází k větší zátěži organismu a v\nTrpnutie noh uLékaře\nProblém je ten, že při delší chůzi (cca 50 - 100 m) mne chytají křeče u levé nohy (nejdříve lýtko a pak stehno). Dobrý den, asi před 3 týdny mne z ničeho nic začalo... Vnitřní lékařství 26.6.2017 Jiř�\nTo, že nám kůže na patách tvrdne a následně může popraskat, má několik příčin. Jednou z nich je nošení špatné obuvi, nejen bot na vysokém podpatku, ale třeba i balerínek. U někoho může tvrdnutí kůže zapříčinit i vyšší váha, dlouhá práce ve stoje nebo i nemoc, jako je cukrovka nebo lupenka. Tvrdá kůže se nám může udělat i po návštěvě bazénu, kde.\nMám toho víc, 3 x operace plotének teď pád s půdy a na 5 x zlomenou nohu. Mám tam 11 šroubů. Již několik let mi tuhnou nohy, nejprve kolem kotníků, pak až ke kolenům a teď už to začínám pociťovat i ve stehnech a chytají mě raní křeče. Stále to říkám doktorce, ale nic s tm nedělá\nOtékání nohou může způsobit mnoho faktorů. Pomineme-li vážnější zdravotní příčiny, tak jedním z důvodů může být i špatná obuv.. Pokud je totiž nošena nevhodná obuv, tak se spolu s ní mění i náš styl chůze.Tělo si chce pomoci k příjemné poloze nohy a výsledkem je nášlap na celou plochu chodidla místo zdravého užití pouze plochy prvního a pátého prstu Stabilitu nohy zajistí bota s pevným opatkem, na pevné podešvi s malým podpatkem. Nestabilní je naopak bota úzká, na vysokém podpatku, s volnou patou. Zvláště při sportech se skoky, doskoky, odrazy a častou změnou směru a rychlosti, nebo při chůzí v nerovném terénu je pevná a kvalitní obuv tou nejlepší prevencí. Bolest nohy - může to být trombóza? Ahoj, chtěla bych poprosit někoho, kdo s tím má zkušenost o názor. Asi třetí den mě bolí pravá noha. Nejvíc v lýtku, zezadu nebo i z vnějšího boku. Taky mě pobolívá pod kolenem (jako zezadu v tom ohybu) a občas zabolí zadní strana stehna. Není to nijak hrozná bolest a hlavně není. Bolavé nohy tak nemusejí být hned náznakem vážnější zdravotní komplikace, možná je to jen reakce na celodenní chození. Stejně tak bolest hlavy, která může být třeba jen reakcí na změnu tlaku. Pak jsou ale situace, které už na první pohled naznačují, že se může jednat o projev něčeho vážnějšího. Na místě je.\nNábytkové nohy koupit o objednat u OBI. Velký výběr Nábytkové nohy a příslušenství naleznete online na OBI.cz a ve své prodejně OBI Po 15 minutách koupele budou vaše nohy připravené na další krok. Nejprve se pomocí peelingu zbavte odumřelých kožních buněk a teprve poté sáhněte po pemze nebo speciálním pilníku na nohy. Oškrabejte ztvrdlou kůži ale nedřete příliš, aby nedošlo k podráždění\nUž nikdy ztvrdlé paty\nDobrý den,2 roky mě bolí nohy od třísel do stehna,bolest se postupně zvyšuje a nohy mi začnou cukat.Mám to jen když si večer lehnu.Je to dost bolestivé a nepříjemné jelikož se nevyspím.Moje neuroložka si už semnou neví rady,ted mi předepsala rivotril,ale cukání neustalo,proto Vás prosím o radu.Předem.. Když nohy nezvládají odvádět krev k srdci, v tkáních se hromadí tekutiny, vznikají otoky. Navíc můžete cítit i tlak, brnění nebo bolest. Tlak v žilách se zvýší, zhorší se výživa buněk a později se mohou objevit různé problémy\nDiskuse - Tuhnutí nohou Abeceda Zdrav�\nTrápí vás těžké nohy? 01. 12. 2019. Proč jsou žíly unavené? I zde, tak jako v kloubech, kostech a chrupavkách, hraje hlavní roli kolagen. Konkrétně kolagen typu III, který je nazýván kolagenem embryonálním. Je mimořádně pružný, proto tvoří embrya, mladé tkáně a pružné cévy. Během stárnutí dochází k poruše. Nové boty rostou s nohou Ve Spojených státech vyvinuli nový revoluční typ dětských bot, který nyní přichází i do Evropy. Rodiče už nebudou muset kupovat nové botky pokaždé, když dítěti povyroste noha Tvrdnuti bricha Dobry den, pane doktore, opet se obracim na vasi poradnu. Jsem v 16tt. a asi pred 10dny (nejak jsem se prejedla, pote jsem mela podrazdeny zaludek asi dva dny), tak jsem zacala pocitovat takove tvrdsi bricho, spise je nafoukle, neni jako kamen. Mam to ruzne po cely den, i v noci. Informovala jsem o tom.. Onemocnění kloubů a kostí se nejvíc objevuje s přibývajícími lety. Někdy jde o málo závažný problém, v jiných případech se jedná o vážnou nemoc, která člověku komplikuje život. Které choroby trápí naše klouby a kosti nejčastěji a jak je léčit\nJak zabránit otékání nohou Zdravě\nTím, že jsou nohy dlouhodobě svěšeny, hromadí se krev v jejich dolní části a vnikají nepříjemné otoky kolem kotníku. Není pak žádným překvapením, když se k večeru nevejdete do bot. Pokud můžete, v průběhu dne, zvedněte si nohy do vyšší polohy, občas se protáhněte, projděte a snažte se co nejvíce hýbat. 4\nPo probuzení si omyjte nohy teplou vodou a jemným mýdlem . 6. Procvičování chodidel. Když máte potíže se ztuhlými klouby, artritidou nebo puchýři, mohou se vám na chodidlech vytvořit mozoly k ochraně zasažené oblasti. Dobrým způsobem, jak udržet klouby flexibilní, je s chodidly pohybovat a cvičit\nByla jsem na nemocenské a lékař mi nařídil klid a nohy nahoru. Vzpomínám si jak jsem chodila na monitory do nemocnice před plánovaným císařem a kontrakce tam pravidelně lítaly dost vysoko, až se sestra vyděsila, jestli nemám bolesti. A já na ni, že ne,.\nSvezu se s timhle vlaknem, snad to nevadi. Psala jsem uz nekolikrat kvuli problemum s pravou nohou. Uz skoro rok pri behu tuhne a poboliva. Byla jsem na ct a ukazalo se, ze mam bulging plotynky. Nic svatoborneho, ale asi to staci Boli me dost i bedra - mam sedavy zamestnani -, ale hlavne se ta bolest projektuje do prave nohy\nProč paty tvrdnou nejvíce v létě? I když by se mohlo zdát, že otevřené boty nohám prospívají (pokožka na nohách může více větrat), opak je pravdou. Žabky, sandály, balerínky a další oblíbená obuv na léto chodidlům neprospívá.Neposkytuje takovou oporu, jakou by nohy potřebovaly, a tak v kombinaci s prachem a žárem slunce paty rychleji tvrdnou\nFOOT MOUSSE FOOT FOAM 125 ML. Hydratační pěna na nohy pro každodenní péči o suchou pokožku. Zabraňuje opětovnému tvrdnutí kůže na namáhaných místech chodidel. Rychle se vstřebává bez následné mastné vrstvy na pokožce. Aktivní složky: 10% urea - zvyšuje hydrataci pokožky panthenol - léčivý účinek Použití\nNecitlivost nohy - polyneuropatie Otázka: Dobrý den, prosíme o radu. Manželka má necitlivé nohy od prstů ke kolenům. V obou nohách bolesti a silné pálení. Prsty na nohou a nárty ledové. Silně ji to omezuje v pohybu. Dle lék. zprávy z r. 2016 Diabete\nOtoky mohou být symetrické nebo asymetrické. Symetrické otoky vznikají nejčastěji při srdečních a ledvinných onemocněních, může je způsobit též hladovění.Podstatou druhých dvou případů jsou ztráty bílkovin.Pokud dojde k výraznému poklesu množství bílkovin v cévním řečišti nebo k srdečnímu selhávání, tekutiny se mohou hromadit i v dutině břišní a. Bolesti krční páteře nemusíte vždycky řešit tabletkami. Účinné techniky přišel do poradny Regionu vysvětlit reflexní terapeut František Hodač. Bolesti nejčastěji způsobují zatuhlé svaly. Chtějí povolit, mají být elastické, chtějí pracovat, jenže chodíme zatuhlí jak psychicky, tak například zimou. Někdo nosí šálu, někdo ne a stačí, když nás ofoukne. Mám postiženou část levé nohy od kotníků do poloviny lýtka. Tvrdá místa časem změkla, tmavé fleky zůstaly. Před devíti měsíci se mi narodila dcera a nyní se mi opět objevily 2 nové tvrdé (zatím ještě světlé) fleky - myslím, že se to opět objevilo z důvodu určité únavy organismu a hlavně mi možná chybí i. Trápí-li někoho těžké nohy. 25. 03. 2019. Žilní řečiště na dolních končetinách odvádí krev do srdce proti směru gravitace. Žíly mají chlopně a svalovou pumpu, které nedovolí krvi téci podle gravitace. Povrchový žilní systém a hluboký žilní systém spojují spojovací žíly. Pokud jsou žíly unavené a.\nNejenže své nohy namáháme fyzicky, často také nenecháme pokožku chodidel celý den dýchat. Neprodyšné boty nebo umělé materiály ponožek pak mohou způsobit nejen vysušení, ale také podráždění nebo ekzém Pocit tvrdnutí nohy. dobrý den,je mi 20 a docela často mi otéká levá noha,cítím jako by mi ta noha tvrdla..neberu antikoncepci. Témata:.\nVideo: Bolest nohy - může to být trombóza? - Diskuze - eMimino\nNOVINKA - VENALIN ORLING - pro těžké nohy a podporu pružnosti cév. 06. Březen 2017. SPECIFICKÁ SUPERKOMPLEXNÍ FORMULE pro těžké nohy a podporu pružnosti cév KE KOMPLEXNÍ VÝŽIVĚ CÉVNÍHO SYSTÉMU. 1. Cévní stěny tvoří především kolagen typu III. Cévy rozvádějí krev a lymfu v lidském těle\nTvrdnuti lytka články a rady. Informace a články o tématu Tvrdnuti lytka. Praktické tipy o zdraví, nemoci a Tvrdnuti lytka. Podrobné informace a praktické tipy ve článcích o Tvrdnuti lytka. Překonejte všechny zdravotní obtíže s Tvrdnuti lytka a buďte opět fit\nTvrdší kůži odstraníme jemně pemzou. Nezapomeňme nohy důkladně vysušit, protože vlhké prostředí dává šanci plísním . Při nošení vysokých podpatků nohy kloužou dopředu, a tím se mačkají prsty. Tento pohyb se opakuje po celý den a dochází tak k tvrdnutí kůže, vzniku kuřích ok\nKrém intenzivně pečuje o suchou pokožku nohou a změkčuje ztvrdlou pokožku chodidel. Speciální složení s 25 % urey regeneruje a obnovuje přirozenou kožní bariéru.Urea má hydratační účinek a obsažená kyselina mléčná podporuje přirozenou exfoliaci kůže. Při pravidelném používání zabraňuje vysychání a tvrdnutí pokožky\nAhojda , Prosím Vás o radu. Je tady některá těhulka, která v noci nemůže spát kvůli bolesti nohou? Můj problém je že večer normálně usnu a budím se okolo 02.00 hod. bolestí od boků až po lýtka. Pořád se převracím z boku na bok, nepomáhá ani podložení polštářem. Jsem ve 20 tt a mám zjištěnou leidenskou mutaci, tak se bojím trombozy, ale jakmile jsem na nohou.\nPřehnali jste to s tréninkovou zátěží na nohy? Podcenili jste po sportu strečink a regeneraci? Nemáte dostatek hořčíku v těle a chytají vás křeče? To jsou 3 nejčastější příčiny zvýšené citlivosti lýtek a jejich ztuhnutí. Trápí vás také ztuhlá lýtka a nevíte, co dělat, aby bolest povolila? Máme pro vás 3 základní tipy, jak zajistit, aby lýtka [\nut. Potom je opláchněte studenou vodou. Nohy neutírejte, lehněte si, nohy podložte do výšky a ještě pár\nNohy patří k nejzatíženějším částem našeho těla, bohužel k částem zanedbávaným. Přestože člověk průměrně za život ujde asi 100 000km, bývají právě nohy často opomíjeny. Především ženy a mládež, podléhající módním trendům, nerespektují základní ortopedické požadavky..\nPlíseň na nohou napadá nejčastěji nehty, paty, plosky pod prstními klouby na chodidle, hřbet nohy a kůži mezi prsty. Nelze vyloučit ani jiná místa. Ostatně plíseň se může objevit na jakémkoliv místě lidského organismu. Vyskytují se nejenom na povrchu, ale také uvnitř těla a v orgánech..\ntvrdne mi levé lýtko a začaly se mi dělat na patě a prstech u nohy rudé skvrny co stim poradte prosi Na dotaz odpovídá: PharmDr. Lukáš Dobrovolný Dobrý večer, diagnostika přes monitor počítače opravdu není možná a může být extrémně zavádějící. Tvrdnutí lýtka by měl vidět a vyšetřit lékař\nNohy patří k nejvíce zatěžovaným částem našeho těla, proto bychom se o ně měli patřičně starat a hýčkat je. Zdravé nohy vytvářejí základ pro celkovou spokojenost a vitalitu. Když většinu dne stojíme nebo chodíme, plosky našich nohou trpí, protože nosíme váhu celého těla. Pak je pokožka náchylná k vysoušení a tvrdnutí\nNohy si také můžete naložit do horké lázně se solí nebo tea tree olejíčkem. 5. Vyzkoušejte přípravky do bot. Existuje mnoho různých sprejů a výrobků proti zápachu z bot. Vyzkoušet můžete nejrůznější spreje na nohy či do bot, osvěžují kapsle či granule nebo i protizápachové vložky do bot. Jen pamatujte na to.\nZpátky do sandálů: Zbavte se ztvrdlé kůže na nohu NIVE\nSvětlá stolice se řadí mezi docela časté zdravotní příznaky. Uvedeme si hlavní příčiny proč je stolice světlá. Světlá stolice Podob Heureka.cz vám poradí, jak vybírat Přípravky pro péči o nohy. Máte vybrané filtry: Nani, na+noh Licí pryskyřice PouArt je tekutá pryskyřice (epoxidové pryskyřice) a je využívána k výrobě šperků a truhlářských výrobků.Tyto epoxidové (licí pryskyřice nebo také litá pryskyřice) jsou chemicky odolné, tvarové stálé, čiré a tvrdé Já myslel, že když budu mít třeba šedý zákal, půjdu na transplantaci nohy. Nebo když mě chytne rýma, nechám si nasadit inzulín. Ale teď už vím, že se má člověk léčit na to, na co je nemocný WÓÓÓÓW. Redakce Zdraví.Euro.cz / 13.5.2020 0:39 / Odpovědět\nBolesti nohou uLékaře\nNohy jsou nejvíce zatěžovanými částmi těla, a dokud nás nezačnou hodně bolet, příliš se o ně nestaráme. A přitom nachodíme během života úctyhodných 100 000 km. Doporučujeme: Nohy na stůl - jde o zdraví. Šéf to pochopí! Pravdou je, že nejčastěji registruji pacienty s bolestmi plosek nohou Informace a články o tématu Tvrdnutí konečky prstu. Praktické tipy o zdraví a Tvrdnutí konečky prstu. Podrobné informace., které se vám budou snadno a rychle vařit Ahoj,..chci se poradit,jestli je to v norme,kdyz me zacalo tvrdnout brisko,...od vcera pomerne casto,nekolikrat do hodiny,az to bylo unavne a mirne bolestive.Celej den jsem lezela a bylo to i v klidu. Tvrdlo me i predtim,ale jen 2x za den,ale vcera to bylo neco abnormalniho a nevim,jestli to je OK nebo ne.Pri prvnim tehu me tvrdlo brisko taky,ale jen parkrat denne.Pred tyden jsem byla v. Nohy se namočí až po kotníky na 15 minut a teprve po jejich uvolnění se provede masáž a protažení chodidel. V průběhu masáže dochází k celkovému uvolnění napětí celého těla i mysli. Často se relaxace v průběhu masáže prohloubí až do formy lehkého spánku. Doba trvání: bylinné koupele a masáže 45 mi\nProč otékají nohy? Zjistěte příčiny, proč máte otok\nDíky hospitalizaci a hlavně silné vůli ležet (co Vám jiného zbývá, když chcete mít zdravé miminko) se Davídek narodil v 39. týdnu - 3200g, 48 cm. Takže doporučuji opravdu klid, NEHLADIT BŘÍŠKO!!!!, a také ležet s podloženou pánví (pozor- nejen podložené nohy, ale hlavně celá pánev musí být zvednutá nahoru, aby se. NANI Krém na nohy s UREA skvěle regeneruje a obnovuje Vaši pokožku na nohou.Díky obsahu 30% UREY zabraňuje tvrdnutí a vysychání paty a má peelingový účinek. Broskvový olej a lanolin dokonale zjemňuje, vyživuje a chrání pokožku před vnějšími faktory a obsažený glycerin pak hydratuje a zabraňuje vysychání pokožky a.\nNezapomeňte si však potom nohy důkladně opláchnout čistou vodou a důkladně promazat. Do lázně můžete přidat různé vonné oleje, ale i bylinky. Pomohou vám zbavit se nejen bolesti, podpoří relaxaci, ale také působí protizánětlivě a protiplísňově Nárůst tělesné hmotnosti v průběhu těhotenství může někdy způsobit problémy s nohama, jako např. kožovitou ztvrdlou kůži a kuří oka. Přečtěte si, jak pečovat o své nohy v průběhu těhotenství\nObecně platí, že jakékoliv lékařské ozáření, včetně vyšetření s pomocí rentgenového záření, může být aplikováno jenom tam, kde je nezbytné odpovědět na nějaký konkrétní zdravotní problém - např. potvrzení nebo vyloučení zlomeniny, potřeba zjistit, proč pacienta sužuje bolest hlavy, proč mu otékají nohy. Nohy jsou nejvíce zatěžovanými částmi těla, a dokud nás nezačnou hodně bolet, příliš se o ně nestaráme. A přitom nachodíme během života úctyhodných 100 000 km. Pravdou je, že nejčastěji registruji pacienty s bolestmi plosek nohou Vše musím vymodelovat od základu, figurku, kterou potom určitým materiálem obleknu, upravím, podle odlité busty, nebo hlavy, tvořím vlasy, někdy modeluji ruce, nohy. Až poté vytvořím detaily, jako jsou srdce, květiny, ptáček, mušle, svíčka, dle Vašeho přání. Každá je jinak pracná, právě s ohledem na detaily\nTrápí vás těžké nohy? CelostniMedicina\nKdyž mluvíme o zdraví měli bychom myslet i na zdravé nohy. Právě nohy jsou enormně namáhány a trpí různými neduhy. Všeobecně je známý problém plísní, potivosti nohou a s tím pochopitelně spojených pachů. Neméně aktuálním problémem je stav pokožky\n18.04.2018 | Krása a móda Když mluvíme o zdraví, měli bychom myslet i na zdravé nohy. Právě ty jsou enormně namáhány a trpí různými neduhy. Všeobecně je známý problém plísní, potivosti nohou a s tím pochopitelně spojených pachů\nZiaja Pro na nohy - Změkčující krém na nohy 400ml. Váš nákupní košík je prázdný. Pro přidání Vámi vybraných produktů do košíku klikněte na příslušnou ikonu u produktu\nHledáte kvalitní liquid nebo misky pro akrylovou modeláž? Vybírejte z mnoha druhů liquidů na akryl od NANI. Dáte přednost rychlému nebo pomalému tvrdnutí A teď nemám na mysli fakt, že někdo má nohy ptačí, a jiný jako Poborský. To je zpravidla genetika. Za ploché nohy, jinými slovy platfus, si ale můžeme nejčastěji sami. Příčinou bývá, jak jsem zjistila obtelefonováváním různých odborníků přes chodidla, povolení vaziva mezi kůstkami nohy a krátkými svaly nohy\npřeklad prst u nohy ve slovníku češtino-němčina. Při poskytování našich služeb nám pomáhají soubory cookie. Využíváním našich služeb s jejich používáním souhlasíte Pokládku povrchů TopStone ® zvádnete velice snadno a rychle. A již do druhého dne je povrch pochozí. Menší plochy lze realizovat i svépomocí, na větší plochy (od cca 12 m 2) je však lepší přivolat odborníky. Materiál lze aplikovat na podklady betonové, anhydritové, na dlažby a jiné\nPloché nohy a artróza. Další skupina zahrnuje onemocnění, která způsobují trvalou změnu tvaru nohou. Sem patří ploché nohy. Při nedostatečné klenbě nohy dochází k poškozování měkkých tkání chodidla, hlavně cév a nervů, což může mít po nějaké době za následek bolesti Dobrý večer, mám dotaz ohledně menstruace u 10dcery, včera jsme byli na magnetické rezonanci kde nás poslala dr z endokrinologie, vyšetření proběhlo v pořádku, doma dcera zjistila že má menstruaci, tu má už 8let bez bolesti, nyní má bolesti uprostřed pod pupkem a na levé straně, teplé obklady, ibalgin 200 nezabírá bolesti trvají od včerejšího večera Krém na nohy Urtekram s Aloe vera se intenzivně stará o pokožku nohou, vyživuje ji a současně eliminuje nadměrné pocení a chodidla osvěžuje. Složení bohaté na rostlinná másla suchou pokožku změkčuje a chrání ji před praskáním, zatímco bylinné výtažky a esenciální oleje eliminují pocení a minimalizují zápach.. Krém na nohy s výtažky z Aloe vera o chodidla. Pečující krém na popraskané paty 40 g Body: 4,0. Zvládne dát do pořádku i tu nejsušší pokožku! Zapomeňte na praskliny, suchou a hrubou pokožku, užijte si hladkost a jemnost svých pat. Zlepšení stavu pokožky během 4 dnů\nTvrdnutí nohou při zátěži - poradna, diagnózy\nJak mít krásné ruce a nohy | rady. Snad každá žena si přeje být krásná, a proto se o sebe snaží pečovat. Vaše tělo je vaší vizitkou. Ruce každé ženy by měly vypadat hezky a upraveně. Často je to první část těla, se kterou druzí přicházejí do styku, ano jedná se o podání rukou. Podobně jsou na tom i nohy, jestl..\nSnažte se vsedě nohy nekřížit (omezuje to průtok krve), ale pravidelně je procvičujte - pomáhá kroužení kotníky, procvičování prstů, protahování nohou (střídavě vysunujte patu a propínejte špičku, protáhnete tím lýtkové svaly). Čtěte také: 20 faktů, které vám o těhotenství nikdo neřek\nDobrý den, pane doktore, mám na Vás dotaz ohledně mých problémů v těhotenství.Zhruba do 22.tt jsem měla naprosto bezproblémové těhotenství a byla jsem velmi aktivní. Poté mi začaly bolesti podbřišku + pocit tlaku v podbřišku. Tou dobou jsem také začala cítit výrazné pohyby - kopance stále do stejného místa v podbřišku\nTvrdnutí nohou u sportu - poradna, diagnózy - Tvojedoktorka\nProč otékají nohy? Zjistěte, proč máte otoky Archiv článk�\nProč otékají nohy u kotníků? - Vše stihnu\nZtvrdlá kůže na patách: Pedikúra Scholl Express Schol\nJsou opravdu tvrdnutí a bolesti břicha v těhotenství běžné\nTuhnutí lýtek, kotníků, chodidel při běhu - Fórum - behej\nRekonstrukce kamenného domu.\nDůlní neštěstí 1980.\nGeometry dash full.


Vysavač na popel Gardetech VAC1200K - Diskontní nákupy\n› Malé spotřebiče › Vysavače › Vysavač na popel Gardetech VAC1200K\nVysavač na popel Gardetech VAC1200K\nOdzkoušeno - vráceno\nUšetříte 199 Kč (–20 %)\nKód produktu ODZKOUSENO - VRACENO\nKategorie Vysavače druhé jakosti / vráceno / poškozený obal\nVysavač na popel Gardetech VAC1200K nemůže u krbu a kamen chybět\nPopel a prach při čištění krbu nebo kamen trápí každého majitele těchto zařízení. Náročný úklid po tomto úkonu si však můžete ušetřit pořízením vysavače na popel Gardetech VAC1200K. Využijete ho všude, doma, na chalupě či na zahradě při grilování. Potěší také svým vzhledem, chromové tělo vysavače je kompaktní a nezabere vám mnoho místa.\nVýkonný přístroj se snadnou manipulací\nPopel se nasaje do nádoby o objemu 18 l. Potěší vás také jeho nízká hlučnost, která činí maximálně 78 dB. Dopřejte si rychlé a bezprašné vysávání popela speciálním přístrojem, se kterým se naučí pracovat každý! Manipulace s vysavačem na popel Gardetech VAC1200K není obtížná. Usnadňují ji kolečka umístěná na spodní části nádoby na popel, flexibilní hadice s hliníkovým nástavcem a přívodní kabel o délce 1,5 m. Vysavač i jeho příslušenství se snadno čistí a udržuje.\nVysavač na popel Gardetech VAC1200K zaručuje bezpečné použi\nVysavač na popel Gardetech VAC1200K ocení i alergici. Přístroj je totiž vybaven kvalitním a vysoce účinným HEPA filtrem. Hygienické čištění je umožněno vícenásobným systémem vzduchového filtru. Popel, který bude vysáván, by neměl mít teplotu vyšší než 40 stupňů. Vysávat lze jak popel, tak pozůstatky po spalování dřeva, uhlí či cigaretový popel z popelníku.\n* Výkonný a kompaktní vysavač popela v chromovém provedení\n* Vícenásobný systém vzduchového filtru zaručuje hygienické čištění\n* Uživatelsky přívětivý design\n* Určeno pro popel\n* Kolečka pro snadnější manipulaci s vysavačem\n* Oblast použití: grily, krby\n* Látky, které můžou být vysávané - studený popel z ohniště, látky z kamen na dřevo / uhlí, popelníky, grily.\n* Vysávat můžete popel do teploty 40°C.\n* Jmenovité napětí: 220-240V AC\n* Jmenovitá frekvence: 50/60Hz\n* Výkon: 1200W\n* Provozní tlak: 15 kPa\n* Hlučnost: do78 dB (A)\n* Obsah nádoby: 18 lt\n* Kabel o délce 1,5 m\nObjem nádoby: 18 l\nUrčeno k vysávání: popel, suché nečistoty\nOklep filtru: ne\nFunkce foukání: ne\nRozměry balíku --------------------------------------------------------


Hupky Dubky :: Horoklub Chomutov\nDubské skály jsou v mém podvědomí zapsány jako oáza klidu, kterou tamní měkký pískovec předurčuje spíše pro lezce romantiky než pro sporťáky. Kdysi dávno, jsme tam ještě jako mlaďoši prožili pěkných pár lezeckých víkendů, na které vzpomínáme dodnes. A tak v jakémsi návalu nostalgie jsem zatoužil se tam vrátit, navštívit naše stará oblíbená místa a při té příležitosti poznat i třeba nějaká nová, kde jsem ještě nebyl. Při poznávání těch nových míst, mi byl inspirací seriál „Dubské trojky“ z portálu www.euroclimbing.com, jehož autorům tímto děkuji za skvělé tipy, rady a informace.\nDen „D“ nastal v posledním prázdninovém týdnu tohoto roku. Vyrážíme s Květou sami po naší oblíbené trase přes Litoměřice a Úštěk dále na východ do Máchova kraje. Naší první poznávací štací jsou Skály u Oken. Auto parkujeme u kostela v obci Okna a dál jdeme podle popisu pěšky. Není to daleko. Asi jen kilometr a půl rovinatým terénem po písčitých cestách skrze borové háje. Je krásné počasí, všude kolem voní borovice a nikde ani živáčka. Tomu říkám idylka. Krajinný ráz ve mně evokuje vzpomínku na Fontáč. Náhle se vpravo od cesty vynořuje malý pahorek z jehož temene vystupují skalní masívy. Stoupáme k nim písčitou pěšinou lemovanou borůčím a mě náhle připadá, jako bych byl na Hrubici ve Skaláku. Jen ty skály jsou o poznání nižší. Ale to mi nevadí. Spíše naopak. Procházím podél masívů tam a zpět a nejsem schopen se zorientovat podle průvodce. A tak nakonec vybírám cestu na rozlezení podle oka. Zvolil jsem krátkou linii s kruhem v levé boční stěně prvního masívu v domění, že je to čtyřka. Nebyla! Boulder nad kruhem jsem přehemelil jen tak tak a Květa to za vydatného lamentování odvlála. Později jsme zjistili, že to byla přímá varianta Světélkové cesty za VIIb na masív Sion. Poučen z krizového vývoje vybírám další cesty pečlivěji což záhy přináší své ovoce. Krásná rajbáková Sálusova hrana za V na Židovu věž odstartovala řetězovou reakci pěkných cest, kde jsme si spravili chuť. Postupně lezeme cesty Palestinská V, Izraelská V a Křehká spára VI na masív Karmel. Charakter lezení je zde velmi podobný jako na Hrubici, po velkých chytech s možností smyčkovat za hroty, kruh je vždycky na správném místě. Chrochtám blahem. Jediné co nám vadí, je silný vítr, který se zničehonic zvedl a kvůli kterému to v korunách stromů hučí jako v turbíně. V nejlepším se má přestat a tak odpoledne balíme fidlátka a vyrážíme vstříc dalšímu dobrodružství, kterým je ubytování v kempu na Mácháči. Nikdy před tím jsme tam nebyli a z doslechu víme, že tam bývá šíleně natřískáno a živo. Tak jsme plni očekávání, co se z toho vyklube. Vybrali jsme si kemp Borný přímo na břehu jezera. Jaké je naše překvapení, když nalézáme poloprázdný kemp se zavřenými kiosky. Mezi borovicemi poblíž pláže je jen pár stanů a na začátku kempu jsou obsazené jen některé karavany. Žádný masák se nekoná. Vypadá to jako po skončení sezóny. Mezitím se zatáhlo a silný vítr vytvořil na jezeře velké vlny. Děláme si legraci, že jsme jako na Baltu. Smích nás však záhy přešel, když nám vítr složil náš letitý stan, který jsme si postavili kousek od břehu. Museli jme ho potupně přesunout o třicet metrů dál do závětří borového háje. A to jsem ještě musel izolačkou opravit protržené tropiko. Od smrti hladem nás zahránila restaurace v kempu, která naštěstí fungovala normálně. Spát jdeme takřka ihned po večeři. Usínáme za burácení větru v korunách stromů a doufáme, že na nás žádný z nich nespadne.\nBudíme se do zamračeného dne. Ráno spadlo i pár kapek a tak volíme alternativní program, kterým je bouldering na Vysokém vrchu. V internetovém průvodci inzerují spoustu hezkých boulderů na balvany z tvrdého pískovce. No nevím, nevím. Popravdě řečeno, moc tomu nevěřím, protože všeobecně se ví, že v Dubských skalách je pískovec měkký, občas hanlivě přezdívaný „strouhanka“. O to více jsem překvapen, když vidím ty balvany na vlastní oči. Nádhera! Cestou do strmého svahu jsem se zaseknul hned u prvního šutru se jménem Vydlabanec, který se mi nachomýtnul do cesty. Květa, která se po chvíli vrátila z průzkumu, mě však tahá za rukáv, ať se tu zbytečně nevysiluju, že na vrcholu kopce je to úplně jako ve Fontáči. A když to řekne Květa, tak to už něco znamená. A taky že jo! Jestli je někde kousek Fontáče, tak je to právě tady. Na plochém temeni kopce jsou posázené velké kamenné bloky z ultrapevného pískovce s rovnými dopady. Úplně nejhezčí je kámen Klokan vyzdobený soustavou železitých lišt táhnoucích se napříč stěnou. Lezu na něj téměř všechno a musím uznat, že co boulder, to hvězdička. Zase chrochtám blahem. Kousek vedle je další skvostný kámen Morče, kde už takzvaně dovyjíždím nádrž a lezu co pustí. Květa relaxuje a fotí. Na západním okraji vrcholu je skalní vyhlídka s výhledem na západní obzor, kterému dominují kopce Českého středohoří. Na tuto skalní vyhlídku vedou i klasické cesty na lano a koneckonců je tu i slaňák. V jednom z masívů navazujících na vyhlídku je vydlabán skalní byt, tzv. kameníkova jizba, kde jsou palandy, kamna, stůl, lavice. Ale já mám dnes oči jen pro bouldery a tak dlouho zevluju pod Bukovým kamenem, na který vede vyhlášený hajból přes stropní převis „Nad hlavou vesmír pod nohama zem 6B“. Zůstalo jen u zevlování. Na ostrý pokus jsem už neměl ani brutál ani morál. Poslední zbytky sil jsme vyplácali cestou zpět na kameni Placatka, kde Květa opět potvrdila svou nevypočitatelnost a přelezla na něj „Přímou vrásku“ za 6A, takže se nevrací do kempu úplně s prázdnou. Mě se počítadlo boulderů zastavilo na čísle 20 a moje tělesná schránka podle toho taky vypadá. Jsem vyžužlanej jak hašlerka a těším se do kempu na žvanec a zasloužený odpočinek. Během dne se počasí vybralo k lepšímu, díky čemuž má jezero i kemp oproti včerejšku úplně jinou atmosféru. Po večeři jsme se podle plánu vyvalili na pláži a lovili sluneční paprsky do kožichu, do foťáku a do telefonu. I když voda v jezeře nebyla nijak moc studená, my jsme do ní stejně víc jak po kolena nevlezli na rozdíl od jiných rekreantů. Západ slunce nad jezerem, parník s muzikou, písečná pláž s borovicemi a modrým nebem nad hlavou vytvořily dokonalou iluzi dovolené na slunném jihu. To jsou zvraty! Včera Balt, dneska Jadran. J\nDnes ráno nás pro změnu tahá ze spacáků sluníčko. Vypadá to na pěknej pařák, ale protože náš pobyt zde končí, tak si koupačku v Máchově jezeře ani dnes nedopřejeme. Jsme totiž domluveni s Danem, že se sejdeme na parkovišti pod Vlhoštěm, abychom podnikli společný průzkum oblasti Skály pod Hvězdou, kde jsem také ještě nikdy nebyl. A tak se po snídani v duchu loučíme s kempem a vyrážíme směrem na západ k úpatí hory Vlhošť. Záměrně jedeme po úzkých klikatých silničkách a cestou trháme švestky rostoucí podél silnice. V obci Litice odbočujeme směrem k osadě Hvězda na domluvené parkoviště pod Vlhoštěm. Dan po telefonu hlásí malé zpoždění a trvá na tom, abychom šli napřed. Je mi jasný, že nás v terénu bude obtížně hledat, ale Dan je neodbytný a tak tedy vyrážíme s Květou napřed. V osadě Hvězda fotíme historické chalupy a taky výhled na kopec Vlhošť, jehož pískovcové skály mi jsou důvěrně známé a které mám rád. Dnes ale míříme jinam. Hned za osadou Hvězda je úzká rokle začínající smetištěm, skrze které musíme projít, abychom se dostali na pěšinu vedoucí ke skalám. Intuitivně se mi daří najít pás masívů lemující pravý okraj rokle. Snažím se zorientovat podle průvodce, ale marn. A tak jdeme až na konec pásu skal, kde na první pohled poznáváme osamoceně stojící štíhlou věž Jehlu pod Hvězdou. Ta má být zlatým hřebem dnešního programu. Vracíme se kousek zpět na bezejmenný masív, druhý v pořadí směrem od Jehly. Na něj jsem si podle oka vybral na pohled líbivou hranu hranu s borovicí za zády a s viditelnými hodinami ve výlezu. Vizuálně je to pěkná linka, ale opět se ukazuje, že zdání klame. Spodek byl nejištěný přes křehké voštiny a vršek nad hodinama zase špinavý rajbunk. Hrozně jsem se na tom vybál, i když to ve skutečnosti těžké nebylo. Nejspíš to byl prvovýstup, ale jeden nikdy neví. Pracovně jsem si to pojmenoval „Hodinková hrana IV“. Mezitím volal Dan, který spolu se svým synem Hynkem zcela neomylně vyrazil špatným směrem na Vlhošť. Hrozně se divil, že nejsme na Vlhošti, navzdory tomu, že jsme se před tím několikrát domlouvali o tom, že v plánu jsou Skály pod Hvězdou. Tak jsme ho nasměrovali tím správným směrem a šli se věnovat dál lezení. Tentokrát vybírám na jistotu podle internetového článku místní hitovku, kterou je „Stará cesta IV“ na Jehlu pod Hvězdou. Je to čtyřka s kruhem. Když je kruh ve čtyřce je to podezřelé. Můj instinkt mě neklame. Když vidím ten nástup přes zamešený převis a plotnu ke kruhu a to dopadiště ve strži dole pod nástupem, tak začínám pochybovat o své volbě. Ale co bych to byl za Orasínského hlinomaze, kdybych se nepopasoval s trochou mechu. A tak jsem se staženou prdelí přeťapal těch pár mechem polstrovaných chytů a stupů a s úlevou cvaknul kruh v půli cesty. Zbytek cesty po hraně už byl za odměnu. Květa to přelezla za mnou hladce a vzala s sebou na vrchol telefon kvůli vrcholové fotce. Díky tomu se nám mohl dovolat Dan, který do telefonu hulákal, že to nemůže najít, a že na to peče, a že půjde Vlhošť, kde to zná. Hulákal tak nahlas, že jsme ho slyšeli napřímo z protější strany rokle. Tak jsme ho ukecali, ať to nevzdává, že je od nás kousek, ať sejde přes smeťák do rokle a že pak už nás snadno najde. Zabralo to. Asi po patnácti minutách dofuněl Dan s Hynkem k úpatí Jehly a s úlevou shodili ze zad propocené batohy. Dan se nenechal dlouho pobízet a vyběhnul si na fousu Starou cestou na Jehlu. Květa zůstala na vršku a fotila z ptačí perspektivy. Hynkova cesta k vrcholu byla provázena otcovským lamentováním. Evidentně to bylo to na něj příliš těžké, ale nakonec se na vrchol dohemelil taky. Po svačině se přesouváme k masívu Štěně, na který Dan vyvedl „Údolní cestu IV“ Pominu-li zarostlý nástupový patest, který je lepší obejít zprava, pak je to hezká pohodová cesta. Vylezli jsme to všichni celkem bez problémů.Hned za Štěnětem přiléhá masív Psí bouda s nádherným rajbákem plným hodin, který se mi moc líbí. V pravé části vede strašidelně vypadající cesta „JZ stěna IV“, kterou v rychlosti na závěr doslova vybíhám a které bych dal tři hvězdičky. Tolik hodin jsem snad ještě nikdy neviděl. Dan a Květa si taky pochvalovali, jaká je to paráda na závěr. V tomtéž rajbáku mi padla do oka ještě jedna sedma při levé hraně, ale čas našeho toulání po Dubských skalách se nachýlil ke konci. Od západu se ženou bouřková mračna a my vyklízíme bitevní pole. Sotva jsme přišli k autu začalo poprchávat a jen jsme otočili klíčkem v zapalování, spustila se průtrž mračen, která definitivně ukončila naše pískovcové putování. Ale to nevadí, však my se vrátíme, skály neutečou.\nDnes ráno nás pro změnu tahá ze spacáků sluníčko. Vypadá to na pěknej pařák, ale protože náš pobyt zde končí, tak si koupačku v Máchově jezeře ani dnes nedopřejeme. Jsme totiž domluveni s Danem, že se sejdeme na parkovišti pod Vlhoštěm, abychom podnikli společný průzkum oblasti Skály pod Hvězdou, kde jsem také ještě nikdy nebyl. A tak se po snídani v duchu loučíme s kempem a vyrážíme směrem na západ k úpatí hory Vlhošť. Záměrně jedeme po úzkých klikatých silničkách a cestou trháme švestky rostoucí podél silnice. V obci Litice odbočujeme směrem k osadě Hvězda na domluvené parkoviště pod Vlhoštěm. Dan po telefonu hlásí malé zpoždění a trvá na tom, abychom šli napřed. Je mi jasný, že nás v terénu bude obtížně hledat, ale Dan je neodbytný a tak tedy vyrážíme s Květou napřed. V osadě Hvězda fotíme historické chalupy a taky výhled na kopec Vlhošť, jehož pískovcové skály mi jsou důvěrně známé a které mám rád. Dnes ale míříme jinam. Hned za osadou Hvězda je úzká rokle začínající smetištěm, skrze které musíme projít, abychom se dostali na pěšinu vedoucí ke skalám. Intuitivně se mi daří najít pás masívů lemující pravý okraj rokle. Snažím se zorientovat podle průvodce, ale marn. A tak jdeme až na konec pásu skal, kde na první pohled poznáváme osamoceně stojící štíhlou věž Jehlu pod Hvězdou. Ta má být zlatým hřebem dnešního programu. Vracíme se kousek zpět na bezejmenný masív, druhý v pořadí směrem od Jehly. Na něj jsem si podle oka vybral na pohled líbivou hranu hranu s borovicí za zády a s viditelnými hodinami ve výlezu. Vizuálně je to pěkná linka, ale opět se ukazuje, že zdání klame. Spodek byl nejištěný přes křehké voštiny a vršek nad hodinama zase špinavý rajbunk. Hrozně jsem se na tom vybál, i když to ve skutečnosti těžké nebylo. Nejspíš to byl prvovýstup, ale jeden nikdy neví. Pracovně jsem si to pojmenoval „Hodinková hrana IV“. Mezitím volal Dan, který spolu se svým synem Hynkem zcela neomylně vyrazil špatným směrem na Vlhošť. Hrozně se divil, že nejsme na Vlhošti, navzdory tomu, že jsme se před tím několikrát domlouvali o tom, že v plánu jsou Skály pod Hvězdou. Tak jsme ho nasměrovali tím správným směrem a šli se věnovat dál lezení. Tentokrát vybírám na jistotu podle internetového článku místní hitovku, kterou je „Stará cesta IV“ na Jehlu pod Hvězdou. Je to čtyřka s kruhem. Když je kruh ve čtyřce je to podezřelé. Můj instinkt mě neklame. Když vidím ten nástup přes zamešený převis a plotnu ke kruhu a to dopadiště ve strži dole pod nástupem, tak začínám pochybovat o své volbě. Ale co bych to byl za Orasínského hlinomaze, kdybych se nepopasoval s trochou mechu. A tak jsem se staženou prdelí přeťapal těch pár mechem polstrovaných chytů a stupů a s úlevou cvaknul kruh v půli cesty. Zbytek cesty po hraně už byl za odměnu. Květa to přelezla za mnou hladce a vzala s sebou na vrchol telefon kvůli vrcholové fotce. Díky tomu se nám mohl dovolat Dan, který do telefonu hulákal, že to nemůže najít, a že na to peče, a že půjde Vlhošť, kde to zná. Hulákal tak nahlas, že jsme ho slyšeli napřímo z protější strany rokle. Tak jsme ho ukecali, ať to nevzdává, že je od nás kousek, ať sejde přes smeťák do rokle a že pak už nás snadno najde. Zabralo to. Asi po patnácti minutách dofuněl Dan s Hynkem k úpatí Jehly a s úlevou shodili ze zad propocené batohy. Dan se nenechal dlouho pobízet a vyběhnul si na fousu Starou cestou na Jehlu. Květa zůstala na vršku a fotila z ptačí perspektivy. Hynkova cesta k vrcholu byla provázena otcovským lamentováním. Evidentně to bylo to na něj příliš těžké, ale nakonec se na vrchol dohemelil taky. Po svačině se přesouváme k masívu Štěně, na který Dan vyvedl „Údolní cestu IV“ Pominu-li zarostlý nástupový patest, který je lepší obejít zprava, pak je to hezká pohodová cesta. Vylezli jsme to všichni celkem bez problémů.Hned za Štěnětem přiléhá masív Psí bouda s nádherným rajbákem plným hodin, který se mi moc líbí. V pravé části vede strašidelně vypadající cesta „JZ stěna IV“, kterou v rychlosti na závěr doslova vybíhám a které bych dal tři hvězdičky. Tolik hodin jsem snad ještě nikdy neviděl. Dan a Květa si taky pochvalovali, jaká je to paráda na závěr. V tomtéž rajbáku mi padla do oka ještě jedna sedma při levé hraně, ale čas našeho toulání po Dubských skalách se nachýlil ke konci. Od západu se ženou bouřková mračna a my vyklízíme bitevní pole. Sotva jsme přišli k autu začalo poprchávat a jen jsme otočili klíčkem v zapalování, spustila se průtrž mračen, která definitivně ukončila naše pískovcové putování. Ale to nevadí, však my se vrátíme, sDubské skály jsou v mém podvědomí zapsány jako oáza klidu, kterou tamní měkký pískovec předurčuje spíše pro lezce romantiky než pro sporťáky. Kdysi dávno, jsme tam ještě jako mlaďoši prožili pěkných pár lezeckých víkendů, na které vzpomínáme dodnes. A tak v jakémsi návalu nostalgie jsem zatoužil se tam vrátit, navštívit naše stará oblíbená místa a při té příležitosti poznat i třeba nějaká nová, kde jsem ještě nebyl. Při poznávání těch nových míst, mi byl inspirací seriál „Dubské trojky“ z portálu www.euroclimbing.com, jehož autorům tímto děkuji za skvělé tipy, rady a informace.\nDen „D“ nastal v posledním prázdninovém týdnu tohoto roku. Vyrážíme s Květou sami po naší oblíbené trase přes Litoměřice a Úštěk dále na východ do Máchova kraje. Naší první poznávací štací jsou Skály u Oken. Auto parkujeme u kostela v obci Okna a dál jdeme podle popisu pěšky. Není to daleko. Asi jen kilometr a půl rovinatým terénem po písčitých cestách skrze borové háje. Je krásné počasí, všude kolem voní borovice a nikde ani živáčka. Tomu říkám idylka. Krajinný ráz ve mně evokuje vzpomínku na Fontáč. Náhle se vpravo od cesty vynořuje malý pahorek z jehož temene vystupují skalní masívy. Stoupáme k nim písčitou pěšinou lemovanou borůčím a mě náhle připadá, jako bych byl na Hrubici ve Skaláku. Jen ty skály jsou o poznání nižší. Ale to mi nevadí. Spíše naopak.\nProcházím podél masívů tam a zpět a nejsem schopen se zorientovat podle průvodce. A tak nakonec vybírám cestu na rozlezení podle oka. Zvolil jsem krátkou linii s kruhem v levé boční stěně prvního masívu v domění, že je to čtyřka. Nebyla! Boulder nad kruhem jsem přehemelil jen tak tak a Květa to za vydatného lamentování odvlála. Později jsme zjistili, že to byla přímá varianta Světélkové cesty za VIIb na masív Sion. Poučen z krizového vývoje vybírám další cesty pečlivěji což záhy přináší své ovoce. Krásná rajbáková Sálusova hrana za V na Židovu věž odstartovala řetězovou reakci pěkných cest, kde jsme si spravili chuť. Postupně lezeme cesty Palestinská V, Izraelská V a Křehká spára VI na masív Karmel. Charakter lezení je zde velmi podobný jako na Hrubici, po velkých chytech s možností smyčkovat za hroty, kruh je vždycky na správném místě. Chrochtám blahem. Jediné co nám vadí, je silný vítr, který se zničehonic zvedl a kvůli kterému to v korunách stromů hučí jako v turbíně. V nejlepším se má přestat a tak odpoledne balíme fidlátka a vyrážíme vstříc dalšímu dobrodružství, kterým je ubytování v kempu na Mácháči. Nikdy před tím jsme tam nebyli a z doslechu víme, že tam bývá šíleně natřískáno a živo. Tak jsme plni očekávání, co se z toho vyklube. Vybrali jsme si kemp Borný přímo na břehu jezera. Jaké je naše překvapení, když nalézáme poloprázdný kemp se zavřenými kiosky. Mezi borovicemi poblíž pláže je jen pár stanů a na začátku kempu jsou obsazené jen některé karavany. Žádný masák se nekoná. Vypadá to jako po skončení sezóny. Mezitím se zatáhlo a silný vítr vytvořil na jezeře velké vlny. Děláme si legraci, že jsme jako na Baltu. Smích nás však záhy přešel, když nám vítr složil náš letitý stan, který jsme si postavili kousek od břehu. Museli jme ho potupně přesunout o třicet metrů dál do závětří borového háje. A to jsem ještě musel izolačkou opravit protržené tropiko. Od smrti hladem nás zahránila restaurace v kempu, která naštěstí fungovala normálně. Spát jdeme takřka ihned po večeři. Usínáme za burácení větru v korunách stromů a doufáme, že na nás žádný z nich nespadne.\nBudíme se do zamračeného dne. Ráno spadlo i pár kapek a tak volíme alternativní program, kterým je bouldering na Vysokém vrchu. V internetovém průvodci inzerují spoustu hezkých boulderů na balvany z tvrdého pískovce. No nevím, nevím. Popravdě řečeno, moc tomu nevěřím, protože všeobecně se ví, že v Dubských skalách je pískovec měkký, občas hanlivě přezdívaný „strouhanka“. O to více jsem překvapen, když vidím ty balvany na vlastní oči. Nádhera! Cestou do strmého svahu jsem se zaseknul hned u prvního šutru se jménem Vydlabanec, který se mi nachomýtnul do cesty. Květa, která se po chvíli vrátila z průzkumu, mě však tahá za rukáv, ať se tu zbytečně nevysiluju, že na vrcholu kopce je to úplně jako ve Fontáči. A když to řekne Květa, tak to už něco znamená. A taky že jo! Jestli je někde kousek Fontáče, tak je to právě tady. Na plochém temeni kopce jsou posázené velké kamenné bloky z ultrapevného pískovce s rovnými dopady.\nÚplně nejhezčí je kámen Klokan vyzdobený soustavou železitých lišt táhnoucích se napříč stěnou. Lezu na něj téměř všechno a musím uznat, že co boulder, to hvězdička. Zase chrochtám blahem. Kousek vedle je další skvostný kámen Morče, kde už takzvaně dovyjíždím nádrž a lezu co pustí. Květa relaxuje a fotí. Na západním okraji vrcholu je skalní vyhlídka s výhledem na západní obzor, kterému dominují kopce Českého středohoří. Na tuto skalní vyhlídku vedou i klasické cesty na lano a koneckonců je tu i slaňák. V jednom z masívů navazujících na vyhlídku je vydlabán skalní byt, tzv. kameníkova jizba, kde jsou palandy, kamna, stůl, lavice. Ale já mám dnes oči jen pro bouldery a tak dlouho zevluju pod Bukovým kamenem, na který vede vyhlášený hajból přes stropní převis „Nad hlavou vesmír pod nohama zem 6B“. Zůstalo jen u zevlování. Na ostrý pokus jsem už neměl ani brutál ani morál. Poslední zbytky sil jsme vyplácali cestou zpět na kameni Placatka, kde Květa opět potvrdila svou nevypočitatelnost a přelezla na něj „Přímou vrásku“ za 6A, takže se nevrací do kempu úplně s prázdnou. Mě se počítadlo boulderů zastavilo na čísle 20 a moje tělesná schránka podle toho taky vypadá. Jsem vyžužlanej jak hašlerka a těším se do kempu na žvanec a zasloužený odpočinek. Během dne se počasí vybralo k lepšímu, díky čemuž má jezero i kemp oproti včerejšku úplně jinou atmosféru. Po večeři jsme se podle plánu vyvalili na pláži a lovili sluneční paprsky do kožichu, do foťáku a do telefonu. I když voda v jezeře nebyla nijak moc studená, my jsme do ní stejně víc jak po kolena nevlezli na rozdíl od jiných rekreantů.\nZápad slunce nad jezerem, parník s muzikou, písečná pláž s borovicemi a modrým nebem nad hlavou vytvořily dokonalou iluzi dovolené na slunném jihu. To jsou zvraty! Včera Balt, dneska Jadran. J\nDnes ráno nás pro změnu tahá ze spacáků sluníčko. Vypadá to na pěknej pařák, ale protože náš pobyt zde končí, tak si koupačku v Máchově jezeře ani dnes nedopřejeme. Jsme totiž domluveni s Danem, že se sejdeme na parkovišti pod Vlhoštěm, abychom podnikli společný průzkum oblasti Skály pod Hvězdou, kde jsem také ještě nikdy nebyl. A tak se po snídani v duchu loučíme s kempem a vyrážíme směrem na západ k úpatí hory Vlhošť. Záměrně jedeme po úzkých klikatých silničkách a cestou trháme švestky rostoucí podél silnice. V obci Litice odbočujeme směrem k osadě Hvězda na domluvené parkoviště pod Vlhoštěm. Dan po telefonu hlásí malé zpoždění a trvá na tom, abychom šli napřed. Je mi jasný, že nás v terénu bude obtížně hledat, ale Dan je neodbytný a tak tedy vyrážíme s Květou napřed. V osadě Hvězda fotíme historické chalupy a taky výhled na kopec Vlhošť, jehož pískovcové skály mi jsou důvěrně známé a které mám rád. Dnes ale míříme jinam. Hned za osadou Hvězda je úzká rokle začínající smetištěm, skrze které musíme projít, abychom se dostali na pěšinu vedoucí ke skalám. Intuitivně se mi daří najít pás masívů lemující pravý okraj rokle. Snažím se zorientovat podle průvodce, ale marně. A tak jdeme až na konec pásu skal, kde na první pohled poznáváme osamoceně stojící štíhlou věž Jehlu pod Hvězdou. Ta má být zlatým hřebem dnešního programu.\nVracíme se kousek zpět na bezejmenný masív, druhý v pořadí směrem od Jehly. Na něj jsem si podle oka vybral na pohled líbivou hranu hranu s borovicí za zády a s viditelnými hodinami ve výlezu. Vizuálně je to pěkná linka, ale opět se ukazuje, že zdání klame. Spodek byl nejištěný přes křehké voštiny a vršek nad hodinama zase špinavý rajbunk. Hrozně jsem se na tom vybál, i když to ve skutečnosti těžké nebylo. Nejspíš to byl prvovýstup, ale jeden nikdy neví. Pracovně jsem si to pojmenoval „Hodinková hrana IV“. Mezitím volal Dan, který spolu se svým synem Hynkem zcela neomylně vyrazil špatným směrem na Vlhošť. Hrozně se divil, že nejsme na Vlhošti, navzdory tomu, že jsme se před tím několikrát domlouvali o tom, že v plánu jsou Skály pod Hvězdou. Tak jsme ho nasměrovali tím správným směrem a šli se věnovat dál lezení. Tentokrát vybírám na jistotu podle internetového článku místní hitovku, kterou je „Stará cesta IV“ na Jehlu pod Hvězdou. Je to čtyřka s kruhem. Když je kruh ve čtyřce je to podezřelé. Můj instinkt mě neklame. Když vidím ten nástup přes zamešený převis a plotnu ke kruhu a to dopadiště ve strži dole pod nástupem, tak začínám pochybovat o své volbě. Ale co bych to byl za Orasínského hlinomaze, kdybych se nepopasoval s trochou mechu. A tak jsem se staženou prdelí přeťapal těch pár mechem polstrovaných chytů a stupů a s úlevou cvaknul kruh v půli cesty. Zbytek cesty po hraně už byl za odměnu. Květa to přelezla za mnou hladce a vzala s sebou na vrchol telefon kvůli vrcholové fotce. Díky tomu se nám mohl dovolat Dan, který do telefonu hulákal, že to nemůže najít, a že na to peče, a že půjde Vlhošť, kde to zná. Hulákal tak nahlas, že jsme ho slyšeli napřímo z protější strany rokle. Tak jsme ho ukecali, ať to nevzdává, že je od nás kousek, ať sejde přes smeťák do rokle a že pak už nás snadno najde. Zabralo to. Asi po patnácti minutách dofuněl Dan s Hynkem k úpatí Jehly a s úlevou shodili ze zad propocené batohy. Dan se nenechal dlouho pobízet a vyběhnul si na fousu Starou cestou na Jehlu. Květa zůstala na vršku a fotila z ptačí perspektivy. Hynkova cesta k vrcholu byla provázena otcovským lamentováním. Evidentně to bylo to na něj příliš těžké, ale nakonec se na vrchol dohemelil taky. Po svačině se přesouváme k masívu Štěně, na který Dan vyvedl „Údolní cestu IV“ Pominu-li zarostlý nástupový patest, který je lepší obejít zprava, pak je to hezká pohodová cesta. Vylezli jsme to všichni celkem bez problémů. Hned za Štěnětem přiléhá masív Psí bouda s nádherným rajbákem plným hodin, který se mi moc líbí. V pravé části vede strašidelně vypadající cesta „JZ stěna IV“, kterou v rychlosti na závěr doslova vybíhám a které bych dal tři hvězdičky. Tolik hodin jsem snad ještě nikdy neviděl. Dan a Květa si taky pochvalovali, jaká je to paráda na závěr. V tomtéž rajbáku mi padla do oka ještě jedna sedma při levé hraně, ale čas našeho toulání po Dubských skalách se nachýlil ke konci. Od západu se ženou bouřková mračna a my vyklízíme bitevní pole. Sotva jsme přišli k autu začalo poprchávat a jen jsme otočili klíčkem v zapalování, spustila se průtrž mračen, která definitivně ukončila naše pískovcové putování. Ale to nevadí, však my se vrátíme, skály neutečou.


TRÅDFRI Sada na stmívání - IKEA\nSada chytrého osvětlení\nTRÅDFRI Sada na stmívání, barevné a bílé spektrum šedá/bílá\n29 04, 2019 - 05 08, 2019 a do vyprodání zásob\nKaždý teď může snadno ovládat chytré osvětlení. Díky této sadě může dálkový ovladač rozsvěcet, zhasínat a tlumit světlo, abyste vždy měli doma tu správnou atmosféru a osvětlení.\n-Začněte s předem připravenou chytrou sadou TRÅDFRI, která obsahuje jedno dálkové ovládání TRÅDFRI a jednu žárovku LED E27 (velká objímka) s barevným a bílým spektrem.\n-Stmíváním a přepínáním barev u vašeho osvětlení můžete rychle a snadno měnit atmosféru v pokoji.\n-Pokud přidáte bránu a aplikaci TRÅDFRI, můžete vytvořit několik skupin světel a kontrolovat je různými způsoby.\nNelze kombinovat s klasickými kabelovými stmívači.\nS dálkovým stmívačem TRÅDFRI můžete regulovat vaše osvětlení, aniž byste museli instalovat jakékoliv kabely.\nPoužijte dálkový ovladač TRÅDFRI a mějte pod kontrolou až 10 žárovek LED, které budou reagovat všechny stejně. Zapínejte a vypínejte, stmívejte a vybírejte si mezi celkem 9 různými barvami/ bílými tóny.\nMagnet vám usnadní připevnění dálkového ovládání na nástěnnou konzoli či další kovové materiály.\nSadu můžete rozšířit a mít tak pod kontrolou až 10 žárovek LED, svítících panelů LED nebo svítících dvířek LED, takže se budou chovat všechny stejně – rozsvěcovat, zhasínat nebo stmívat a postupně měnit barvu světla.\nBaterie je součástí výrobku a má životnost přibližně 2 roky.\nKdyž přidáte bránu TRÅDFRI (prodává se zvlášť) a aplikaci IKEA Home smart, můžete si vybrat celkem mezi 20 různými barvami/bílými tóny. Můžete si také vytvořit několik skupin osvětlení a ovládat je různými způsoby.\nVýchozí světelný tok: 600 lm\nBarva teploty: 2700 kelvin\nZadní část: syntetická guma\nPrůčelí/ Nástěnné upevnění: Polykarbonát/ABS plast.\n703.389.51 TRÅDFRI Sada na stmívání (PDF)\nJdi na Sada chytrého osvětlení\nZačněte s předem připravenou chytrou sadou TRÅDFRI, která obsahuje jedno dálkové ovládání TRÅDFRI a jednu žárovku LED E27 (velká objímka) s barevným a bílým spektrem. Stmíváním a přepínáním barev u vašeho osvětlení můžete rychle a snadno měnit atmosféru v pokoji. Pokud přidáte bránu a aplikaci TRÅDFRI, můžete vytvořit několik skupin světel a kontrolovat je různými způsoby. https://www.ikea.com/cz/cs/images/products/tradfri-sada-na-stmivani-bila__0609504_PE684564_S4.JPG TRÅDFRI Sada na stmívání, barevné a bílé spektrum šedá/bílá https://www.ikea.com/cz/cs/catalog/products/70338951/ 703.389.51 IKEA 849,-


Dražby chalup Mladá Boleslav | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka dražby chalup Mladá Boleslav denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby chalup Mladá Boleslav než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby chalup Mladá Boleslav se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby chalup Mladá Boleslav neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby chalup Mladá Boleslav právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby chalup Mladá Boleslav\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby chalup Mladá Boleslav, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující chalupy Mladá Boleslav, a to chalupy na prodej Mladá Boleslav, pronájem chalupy Mladá Boleslav, dražby chalup Mladá Boleslav.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii chalupa dražby Mladá Boleslav nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích chalupy Mladá Boleslav, chalupy na prodej Mladá Boleslav, pronájem chalupy Mladá Boleslav, dražby chalup Mladá Boleslav.\nNehledáte dražby chalup Mladá Boleslav ?\nPokud jste v této kategorii dražby chalup Mladá Boleslav omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby chalup Mladá Boleslav\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby chalup Mladá Boleslav, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby chalup Mladá Boleslav. Určitě lépe naleznete dražby chalup Mladá Boleslav, který hledáte.


Tvoje hodnocení Boulder Hut\nStřediska > Canada - BC (97) > Boulder Hut\nJak byste ohodnotili Boulder Hut? Klikněte na hvězdičky a přeskočte jakoukoli otázku, na jakou nemůžete odpovědět:\n1 of 35 Jistota sněhové pokrývky (1) Pouze někdy napadne dostatek sněhu k lyžování, (2) je často zavřeno, kvůli nedostatku sněhu, (3) pouze někdy je nedostatek sněhu, (4) nedostatek sněhu je velice ojedinělý, (5) v lokaci Boulder Hut je jistota sněhu dokonce i v nejslabší sezóně.\n2 of 35 Pestré a kvalitní lyžařské stopy (1) Sjezdovky jsou nevýrazné a jednotvárné, (3) sjezdovky jsou různorodé, ale za týden se všechny projedou, (5) lokace Boulder Hut má rozmanité a zajímavé sjezdovky zahrnující lesy a vysoký alpský terén.\n5 of 35 Spojení z nejbližšího letiště (1) Alespoň jedna možnost přespání, (2) vyžaduje celý den, (3) vyžaduje více než půl dne – můžete mít čas na více kol (4) přijeďte okolo oběda a lyžujte celé odpoledne, (5) v blízkosti lokace Boulder Hut se nachází letiště.\n6 of 35 Přístupné veřejnou dopravou (1) V lokaci Boulder Hut nejezdí žádné autobusy, nebo taxi, (3) nachází se tam nepravidelné autobusové / vlakové spojení.\n7 of 35 Možnosti ubytování (1) V blízkosti lokace Boulder Hut se nenachází žádná možnost k přespání, (3) široká možnost ubytování všech cenových skupin\n9 of 35 Luxusní hotely (1) Žádné luxusní ubytování není k dispozici, (3) pouze jeden nebo dva luxusní hotely, proto je nutná rezervace předem, (5) několik přepychových hotelů v lokaci Boulder Hut.\n11 of 35 Dětský koutek, péče o děti (1) V lokaci Boulder Hut není žádný dětský koutek, ani jiná péče o děti, (5) středisko disponuje skvělou péčí o děti, zahrnující alespoň jednu cenově příznivou školičku.\n12 of 35 Zasněžování (1) Lokace Boulder Hut je závislá pouze na přírodním sněhu, (3) je tam pouze několik sněžných děl, (5) umělé zasněžování je umístěno na všech sjezdovkách.\n13 of 35 Rolbování a údržba sjezdovek (1) V lokaci Boulder Hut nejsou žádné rolby, (3) tu a tam jsou některé sjezdovky ponechány neurolbavané a ve špatném stavu, (5) všechny sjezdovky v lokaci Boulder Hut jsou rolbovány denně.\n14 of 35 Lyžování v oblačných a větrných podmínkách (1) není možnost lyžovat, pokud fouká vítr, nebo je špatná viditelnost a vleky jsou často zavřeny, (3) je možnost lyžovat mezi stromy, když je špatná viditelnost, ale hlavní vleky mohou být zavřeny, (5) v lokaci Boulder Hut je převážně les, kde můžeš lyžovat i při špatné viditelnosti a při větrných dnech, vleky většinou zůstávají otevřené.\n15 of 35 Alternativy v blízkosti (1) Pokud jsou špatné sněhové podmínky v lokaci Boulder Hut, budou špatné také všude poblíž, (3) do hodiny jízdy od střediska, jsou k nalezení dobré alternativy, (5) jiné lokace poblíž, na které platí ten stejný skipas, poskytují jistotu kvalitních sněhových podmínek.\n16 of 35 Porovnání místních sněhových podmínek (1) V lokaci Boulder Hut jsou obvykle velice špatné sněhové podmínky, v porovnání s jinými středisky v regionu, (3) jsou tam průměrné podmínky v regionu, (5) obvykle tam panují nejlepší sněhové podmínky v regionu.\n17 of 35 Vlekaři (1) Zaměstnanci v lokaci Boulder Hut jsou neslušní a neochotni pomoci, (5) vlekaři v lokaci Boulder Hut jsou milí, veselí a ochotni pomoci.\n22 of 35 Lyžování pro středně pokročilé (1) V lokaci Boulder Hut není žádný vhodný terén pro pokročilé lyžaře, (3) pokročilí lyžaři se začnou nudit během několika dní, (5) rozsáhlé sjezdovky pro pohodové lyžování.\n24 of 35 Snow park (1) V lokaci Boulder Hut není ani jeden skok, (3) středně velký snow park, o který je dobře postaráno, (5) obrovský snow park se skvělou U-rampou, skoky a se skicrossovou dráhou.\n25 of 35 Běžecké lyžování (1) V lokaci Boulder Hut není žádná možnost běžeckého lyžování, (3) k dispozici je několik tras pro běžecké lyžování, (5) v oblasti se nachází mnoho pozoruhodných a dobře udržovaných běžeckých tras.\n26 of 35 Saňkařská dráha a tobogán (1) Žádná speciální dráha pro saně, či tobogán, (3) je tam několik tobogánů, které jsou otevřeny celkem často, (5) Boulder Hut disponuje dlouhými a dobře udržovanou dráhou pro saně, či tobogánem, které jsou vhodné pro všechny věkové kategorie.\n34 of 35 Celková hodnota peněz (národní srovnání) (1) Celkově je lokace Boulder Hut jedním z nejdražších lyžařských středisek v zemi a nestojí za ty peníze, (3) celkově reprezentuje průměrnou hodnotu, (5) celkově nabízí nejlepší hodnotu v zemi a určitě se vyplatí navštívit.\n35 of 35 Celková hodnota peněz (mezinárodní srovnání) (1) Celkově, lokace Boulder Hut je jedna z nejdražších lyžařských oblastí na světě, (3) celkově nabízí průměrnou hodnotu, v porovnání se středisky v ostatních zemích, (5) celkově nabízí vynikající hodnotu, v porovnání se zbytkem světa.


Společnost The Home Depot, Inc. zveřejnila hospodářské výsledky za 3Q 2018 - eAkcie\nPřední prodejce pro domácí kutily, společnost The Home Depot, Inc. nedávno oznámila hospodářské výsledky za třetí čtvrtletí letošního roku 2018, ve kterém zaznamenala meziroční nárůst tržeb o 5,1% na hodnotu 26,3 miliardy USD. Čistý zisk společnosti meziročně vzrostl o 32% na hodnotu 2,9 miliardy USD. Za tento nárůst tržeb podle společnosti může kromě navýšení prodejů také rozsáhlá restrukturalizace, která proběhla v oblasti zákaznické podpory a rozšíření sortimentu začátkem letošního roku. Společnost také díky svým úspěchům investuje prostředky do rozvoje společnosti formou výstavby dalších obchodů The Home Depot a navyšováním svých kmenových pracovníků, aktuálně o dalších 13.000 na celkových 413.000. Tyto skutečnosti zaujaly soukromé investory a nadnárodní finanční korporace pro nákup akcií právě společnosti The Home Depot, Inc. (NYSE-HD), kde cena akcie obchodního dne 23. listopadu 2018 zaznamenala nárůst o 1,00% na hodnotu 169,38 USD za akcii.\nThe Home Depot, Inc. (NYSE-HD) je předním prodejcem pro domácí kutily v USA s více než 2.200 maloobchodních prodejen. Společnost byla založena již před 40 lety roku 1978 ve městě Marietta ve státě Georgia v USA. Společnost The Home Depot, Inc. (NYSE-HD) prodává sortiment výrobků se stavebními materiály, výrobky pro domácí kutily a výrobky pro zahradu. Společnost pomáhá svým zákazníkům specifickým poradenstvím ohledně využití a instalace svých produktů, jejichž cílem je také poskytnout zákazníkům, díky širokým znalostem produktů, odborně a profesionálně poradit. Profesionální zákazníci společnosti The Home Depot, Inc. (NYSE-HD) jsou především profesionální restaurátoři, generální dodavatelé, opraváři, montéři a drobní podnikatelé.\nGenerální ředitel, předseda a prezident společnosti The Home Depot, Inc. (NYSE-HD), Craig Menear řekl: „Jsme potěšeni našemi výsledky za třetí čtvrtletí a nárůstem, který jsme viděli, jak od našich zákazníků, tak v oblasti zisku. Zákazníci jsou spokojení s rozšířením a vylepšením našeho rozsáhlého sortimentu, kde zaznamenáváme vyšší poptávku a domníváme se, že tento fakt je důkazem silné globální poptávky na trhu pro uspokojení potřeb spotřebitele v oblasti domácího příslušenství pro kutily.“ „Tyto výsledky jsou také příkladem vynikajícího výkonu našeho týmu prodejců, obchodníků, dodavatelů a řetězce, jako takového.“ Společnost The Home Depot, Inc. (NYSE-HD) za fiskální rok 2017 utržila celkový obrat v hodnotě 100,9 miliard USD s provozním ziskem 14,68 miliard USD. Po odečtení všech nákladů společnosti vznikl čistý zisk v hodnotě 8,630 miliard USD. Společnost disponuje celkovými aktivy v hodnotě 44,52 miliard USD s vlastním kapitálem 1,454 miliard USD.\nSpolečnost The Home Depot, Inc. (NYSE-HD) také vyplácí svým akcionářům pravidelnou, kvartální dividendu. Dividendový výnos je aktuálně 2,44% p.a. a vlastní výše dividendy byla schválena valnou hromadou společnosti na hodnotu 4,12 USD na akcii. Aktuálně se také mohou akcionáři těšit na výplatu dividendy, kdy poslední den pro nákup akcií společnosti The Home Depot, Inc. (NYSE-HD) s využitím vyplacení dividendy, tak zvaný Ex-Dividend Date byl stanovený na 28. listopadu 2018 a samotné vyplacení dividendy (Pay Date) bylo stanovené na 13. prosince 2018. Díky skutečnostem, kdy společnost ve třetím čtvrtletí letošního roku 2018 zvýšila svůj celkový obrat o 5,1% na hodnotu 26,3 miliardy USD, ale také aktuálně zveřejnila datum pro vyplacení atraktivní dividendy, se stala akcie (NYSE-HD) velice oblíbená pro nákup u soukromých investorů a nadnárodní investičních korporací, kde lze očekávat podle analytiků makléřských společností a finančních stratégů investičních bank v krátkodobém, až střednědobém investičním horizontu nárůst ceny akcie, kde byla stanovena průměrná cílová cena na hodnotu 203,66 USD za akcii.\nNext article Společnost Mattel, Inc. očekává zvýšení tržeb\nPrevious article Společnost ČEZ čeká mimořádná valná hromada


VINTAGE VANILLA | www.vitavape.cz\nKrátký úvodní text: VitaCig ® Vintage Vanilla je skvělou volbou po únavném a stresujícím dni. Příjemná chuť vanilky s decentním nádechem zeleného čaje působí relaxačním a uklidňujícím dojmem. Na chvíli tak můžete zapomenout na každodenní starosti a užívat si kouzlo okamžiku. Podrobné info níže.\n289 Kč251,31 Kč bez DPH\nVitaCig ® Vintage Vanilla je jednorázový inhalátor s příchutí vanilky a zeleného čaje. Patříte-li k milovníkům jemných příchutí, je tato příchuť právě pro vás. Kouzelná vůně vanilky a decentní chuť zeleného čaje působí uklidňujícím dojmem. Hoďte stres za hlavu a užijte si chvíli pohody s Vintage Vanilla.\nČistý vanilkový olej bojuje proti zánětu, působí jako antidepresivum a obsahuje vysoké množství antioxidantů. Bylo prokázáno, že působí proti infekcím a už tisíce let jej muži i ženy používali při problémech s libidem či úzkostmi. Matcha zelený čaj obsahuje velké množství antioxidantů, zejména Katechin EGCg, který se osvědčil při boji s rakovinou. Zelený čaj zvyšuje koncentraci, podporuje paměť, spalování kalorií a zároveň detoxikuje tělo.\nPoužívat jej můžete kdykoliv během dne.\nSložení VitaCig ® Vintage Vanilla\nZelený čaj, kozlík lékařský, vanilka, MaxVG, destilovaná voda.\n● Koenzym Q10: 100 mikrogramů - Dodává energii buňkám a působí proti stárnutí\n● Kozlík lékařský (Valerian): 1000 mcg - Pomáhá na uklidnění a proti nespavosti\n● Vitamín A: 900 ug - Pro správnou funkci zraku a sliznic\n● Vitamíny B6 / B12: 2 mg / 7,2 ug - Důležité pro metabolické procesy a tvorbu červených krvinek\n● Vitamín C: 60 ug - Podporuje imunitní systém a tvorbu kolagenu\n● Vitamín D: 400 IU - Pro regulaci vápníku a fosforu v těle\n● Vitamín E: 30 IU - Zpomaluje stárnutí buněk a působí proti oxidačnímu stresu


Spočítejte si, kolik vás ročně stojí pronájem vašeho bytu\nPronajímání nemovitosti stojí majitele ročně i tisíce korun navíc. Často přehlíží drobné náklady i rizika spojená s nájemníky.\nPoptávka po pronájmech stále stoupá, mnoho vlastníků nemovitostí se tak rozhodne svůj byt pronajímat. Často si však neuvědomují, jaká rizika i náklady pronájem bytu přináší. Každý pátý poskytne svůj byt neplatiči a přijde tak až o 6 měsíců nájemného. To hrozí majitelům přibližně jednou za pět let. Pronajímání bytu je však nestojí jen peníze, ale také čas.\nSlužba IdeálníNájemce.cz spočítala veškeré náklady, které s pronajímáním nemovitosti souvisí a v lednu 2018 spustila Kalkulačku pronajímatele. Ta upozorní na rizika i skryté náklady, které pronajímání přináší. Využilo ji už bezmála 1 500 lidí.\nNáklady na pronájem nemovitosti se pohybují v desítkách tisíc ročně\nČasto podceňované jsou právě drobné náklady, které ale za rok tvoří poměrně velké částky. V případě, že v kalkulačce majitel uvede výši nájmu 10 000 korun a svůj čas ocení například 350 korunami (průměr zadávaných částek v Brně), měl by počítat s tím, že ho bude pronajímání na vlastní pěst stát ročně o 60 hodin a 21 966 korun více. Se službou IdeálníNájemce.cz tuto částku i čas strávený pronajímáním ušetří.\nNájemníka musí majitel hledat průměrně jednou za rok a půl. To vychází ze statistik služby IdeálníNájemce.cz, která už spravuje bezmála 400 bytů. Samotné hledání vhodného nového nájemníka pak může zabrat až 12 hodin ročně. Kalkulačka pronajímatele upozorňuje na to, čemu je třeba při dlouhodobém pronajímání bytu věnovat pozornost, včetně finanční a časové náročnosti. Vypočítá tak, kolik v konečném důsledků mohou majitelé ušetřit, pokud využijí externí službu.\nNejde jen o náklady spojené se změnou nájemníka, jako inzerování, prověření rizikovosti nájemníka a předání bytu, ale také vytvoření smlouvy, kontrolu plateb a účtování vody a energií. Tím stráví majitelé až desítky hodin ročně.\nSamotné inzerování například zabere až 2,7 hodiny, a to proto, že byt je potřeba vhodně nafotit, popsat a zadat na inzertní portály. Čas zabere i určení adekvátní výše nájemného. Předávání bytu spočítali odborníci z IdeálníNájemce.cz až na 3,3 hodiny. Potřeba je totiž připravit předávací protokol, zkontrolovat měřáky energií i předat klíče novým nájemníkům.\nPodceňovaná jsou především rizika, každý pátý se setká s neplatičem\n„Majitelé také často podceňují rizika, která s sebou pronajímání nemovitosti nese. Jde například o riziko neobsazení. Běžná doba neobsazenosti bytu při změně nájemníka je i měsíc, v případě dražších bytů dokonce dva,“ upozorňuje Tomáš Brychta z IdeálníNájemce.cz. Riziko je nutné vidět i v neplatičích. „V České republice je více než milion exekucí, často se zájemci o pronájem také potýkají s dluhy. Z našich zkušeností víme, že právě jednou za pět let tak majitel může přijít až o šest nájmů,“ dodává.\nPodle statistik služby IdeálníNájemce.cz si však majitelé bytů začínají uvědomovat, jak velké množství času a finančních nákladů s sebou pronajímání nese. „Služeb tzv. garantovaného nájmu využívá čím dál více lidí. Za poslední rok jsme v Brně a Praze zaznamenali sedminásobný růst poptávky po naší službě,“ dodává Brychta.\nTržiště zpráv | 16.03.2018\nIdeální nájemce je usnadněním života pro majitele, kteří pronajímají svoje byty. Zajistí garantovaný příjem, najde nájemníka a postará se o běžný chod bytu, energie, pojištění i internet. Majiteli chodí na účet pravidelně peníze bez starostí - má svého Ideálního nájemce.


Klaus: Putin je v tom nevinně. Za to můžou soudruzi z EU a USA - Echo24.cz\n1 ukrajinská krize\nKlaus: Putin je v tom nevinně. Za to můžou soudruzi z EU a USA\n„Rozeštvání Ukrajiny, rozehrání této karty, v žádném případě nezpůsobil Putin, to způsobili naši soudruzi v západní Evropě a ve Spojených státech,“ řekl k dění na Ukrajině exprezident Václav Klaus na přednášce Vysoké školy finanční a správní v pražském Kongresovém centru. Přednáška se konala 9. dubna.\nPodle Klause je „v tom“ Rusko a Vladimir Putin nevinně. „Já jsem stoprocentně přesvědčen, že Putin je nešťastný z toho, do čeho byl zavlečen. Z jeho strany to byl vynucený tah, jak se říká v šachové terminologii,“ řekl na přednášce Klaus.\n„Putin by byl šťastný, kdyby měl po veleúspěchu olympiády v Soči klid a mír. A on byl navlečen do téhle situace, která je neštěstím pro Rusko, neštěstím pro něho samotného a hlavně samozřejmě neštěstím pro Ukrajinu, pro lidi, kteří v ní žijí,“ pokračoval Klaus.\n„Rozeštvat Ukrajinu a organizovat majdany byla cestička, jak Ukrajinu rozbít a jak vyvolat všechny tyto tendence, které tam teď probíhají,“ řekl Klaus.\nPodle Klause je hlavním viníkem krize na Ukrajině západní Evropa a USA, kteří „s Ukrajinou hrají své hrátky.“ To, že změnu geopolitické situace vyvolalo Rusko v čele s Vladimirem Putinem Klaus odmítá s tím, že se jedná o „dětinský a nesmyslný názor“. Poukazuje právě na Západ a Spojené státy, které prý chtěly vyvolat konfrontaci s Ruskem a Ukrajinu požily jako „nebohý, smutný a nešťastný nástroj, jak toho dosáhnout.“\nUkrajinskou krizi Klaus dále přirovnal k transformačním procesům, které v zemi probíhaly po pádu komunistického režimu. Podle něj Ukrajina tyto procesy nezvládla ani v rovině politické ani v rovině ekonomické. Klaus označil Ukrajinu za oběť, která je ale však sama v mnohém vina. „Jsem stoprocentně přesvědčen, že to bylo nešťastně rozehráno, stejně jako bylo nešťastně a stejnými silami rozehráno drama a krize na Ukrajině o dvě dekády dříve,“ řekl Klaus.\nExprezident Václav Klaus napsal následně spolu s Jiřím Weiglem pro Echo24.cz rozsáhlý text o krizi na Ukrajině a jejích příčinách. Čtěte zde: Zabraňme zplošťování debaty o Ukrajině, píše Klaus


Historie souboru – Hanácké sóbor Hruška\nHanácký taneční kroužek v Hrušce vznikl v roce 1971 při příležitosti akce „Svěcení zvonů“ jako folklorní skupina pod vedením tanečního odborníka pro hanácké tance pana Františka Hrabčíka z Kojetína. Základ mu dali mladí členové LIDKY (Lidový divadelní kroužek), zkoušky míval pravidelně v pátek večer v kulturním domě a vystupoval na různých kulturních a společenských akcích. Organizačně spadal pod Osvětovou besedu Kojetín a od roku 1973 patřil pod nově vzniklou Osvětovou besedu v Hrušce. Vystupuje např. na plesech v Kostelci n.H., na Hanáckých slavnostech v Kroměříži a v Troubkách nad Bečvou, účastní se Národopisné soutěže hanáckých souborů Prostějově, aj.\n2.března 1974 uspořádal Hanácký taneční kroužek 1. Hanácký bál, který se konal v sále sokolovny v Němčicích n.H.\nV průběhu let se tento soubor přeměnil na dětský soubor „Hrušováček“ v čele paní Věry Spunarové z Prostějova, Zdeňky Horákové a Marie Vojtkové z Hrušky a věnoval se hanáckým tancům. Účastnil se veřejných akcí v obci i v okrese – v roce 1979 vystoupil na Hanáckém bále v Hrušce, na oslavě MDŽ, zúčastnil se krajského kola Přehlídky dětských souborů v Blansku, Dětské přehlídky národopisných souborů v Uničově, Okresní přehlídky dětských a hanáckých souborů v Kostelci n.H. Svou činnost ukončil v roce 1992. Za 21 let své činnosti souborem prošlo přes 200 členů.\nV roce 2006 uspořádali bývalí členové hanáckého souboru „Setkání hanáků po více jak 30 letech“ a v roce 2008 se při příležitosti akce „Sjezd rodáků“ v Hrušce činnost souboru znovu obnovila.\nV roce 2009 se soubor registruje pod názvem „Hanácké sóbor Hruška“ a jeho vedení se ujala až do r. 2015 paní Jaroslava Hrabčíková z Kojetína.\nHanácké sóbor pořádá Hanácké bály, na kterých tradičně hraje dechová kapela Věrovanka, pravidelně se účastní Hanáckého bálu v Kojetíně a v Kostelci n.H., oslav MDŽ v Hrušce, hodů v Hrušce a v Kojetíně, Dožaté v Pivíně, Setkání hanáků a jiných kulturních a společenských akcí.