Číslo 7 / 2011 - Náboženství A Spiritualita\nSRPEN 2011 • ČÍSLO 07\nPOJMENOVÁNÍ NEPOJMENOVATELNÉHO, HLAS SVĚDOMÍ,\nSAULOVO KRALOVÁNÍ, TALENTY\nZPRÁVY Z EPARCHL!—I\nZPRÁVY Z EKUMENY\nPRO NEJMENŠI ČTENÁŘE\nZPRÁVY ZE SVÉTA\n,Tao, které lze pojmenovat, není věčné Tao," napsal v 6. století př. n. L velký čínský filosof Lao'C. Zajisté si\nintuitivné uvědomovat podobnéjako mnozí velcí myslitelé před ním i po něm, jednu základní potíž, s níž se\nčlověk musí vypořádávat při snaze pojmenovat náboženskou skutečnost, zkušenost .blízkosti Boba'. Jakožto\nlidé určovaní ve svém jednání většinou trojdimenzionáíním prostorem a lineárním ď cyklickým časem narážíme někdy na problém pojmenování tobo, co prožíváme v prostředí modlitby a při účasti na svatýd) tajinách,\nkteré náš trojrozměrný prostor i naše vnímání času překračují\nlov pro pojmenování prožitku, z něhož vyvěrá\nduchovní život, se nám někdy nedostává. Svatý\napoštol Pavel o tom napsal: .Vím o člověku\nv Kristu, který bvl před čtrnácti lety přenesen do třetího\nnebe; zda to bylo v těle, či mimo tělo, nevím. Bůh to ví.\nA vím o tomto člověku, že byl přenesen do ráje - zda\nv těle, či mimo tělo, nevím, Bůo to ví-a uslyšel newpraviteíná slova, jež není člověku dovoleno vyslovit.' (2\nKoř 12, 2-4) Autentická zkušenost božství Boží přítomnosti, zkušenost .jiného času a jiného prostoru',\no které psal sv. Pavel, však měla a má klíčový význam\nv procesu duchovního zrání a směřování jednotlivce,\nkomunity i celého národa.\nAvšak jakožto lidé 21. století žijící v přetechnizované a zároveň nejrůznějším způsobem globálně propojené společnosti býváme obvykle velmi vzdáleni od\nautentického bytí. Jenom zřídka a spíše pouze v krizových momentech života jsme si vědomi naší přímé\nzávislosti na Bohu a na jeho vůli a také na jeho permanentní přítomnosti. Patrně právě proto v našem\nnáboženském a duchovním úsilí zůstáváme většinou\nse totiž zjevuje a dává poznat lidem .čistého srdce'\naž příliš zabředlí do historismu a různých naciona(Mt 5, 8) bez ohledu na jejich původ a momentální\nlismů, v horším případě pak do snů o jakési lepší misociálně-ekonomickou situaá. Jeho zjevení je DAREM.\nJe projevem jeho nekonečné dobroty a lásky k člosentimentalismu. Jako bychom permanentně zapomívěku.\nnali na to, že Jen jednoho je třeba.' (L 10, 42)\nJeden bratr uprostřed rozhovoru o těchto podivuhodných věcech suše a smutně poznamenal: .To jsou\nJe tomu tak patrně proto, že chceme naši běžným\nvšechno sice hezké věci, ale tady lidi spíš zajímá, kde\nkategoriím se vymykající (a někdy také otřásající) nájsou levnější buřty..'\nboženskou zkušenost .rozumně a .strukturovaně"\nzačlenit do nejrůznějších sociálních, kulturních a hisA tak máme vždy na výběr - budto s pomocí natorických kontextů, v nichž se pohybujeme, které\nšich otců duchovních a starců pokračovat po\nznáme a které si\ntajemné, podivutaké samozřejmě\nhodné, někdy doumíme pojmenokonce nepojmenovat. Stává se však,\nvatelné a z hlediska\nže nám naše snahy\nsvěta možná i neuchopit .všednosti\nse vymykající" zkuk Bohu - k plnosti\nšenost Boží přítomlidství .Budte tedy\nnosti pomod nejdokonalí, jako je dorůznějších berliček\nkonalý váš nebeský\nOtec. (Mt 5, 48)\nanebo rodu nakoNaší druhou možnec na straně jedné\nností je pak na dusice pomůžou prochovni život rezigžitek zařadit a .ponovat a takříkajíc\npřizpůsobovat sounám nakonec zadobé módě a .výbrání jej prohlubozvám doby", které\nvat v jeho univerna sebe berou\ntřeba podobu zlevvšelidské a nadčaněných\nsové dimenzi. .Není\na dalších .zaručežidem a pohanem,\notrokem a svobodným, mužem a ženou. Vy všicljnijste konzumní novopohanské civilizace.\njedno v Kristu Ježíši. Jste-íi Kristovi, jste potomstvo\nPřeji Vám i sohě, abychom ,na to jediné, čeho je zaAbrahamovo a dědicové toho, co Bůh zaslíbil.' (Gal 3,\npotřebí," pokud možno ani o prázdninách a dovole28-29)\nných nezapomínali a v tomto posvěceném čase\nMěli bychom proto asi vědět, že prožitek nábožen- pokud to dokážeme, .nehledali toho, čeho pohané hle\ndají.' (Mt 6, 32) Naším vznešeným cílem oudiž, aby\nské skutečnosti - přítomnosti a blízkosti Boží, zkušenost .jiného prostoru a jiného času', člověku není chom byli nakonec obdarováni všemi dobrodiním\ndána zrozením v tom anebo jiném národě anebo zro- a dary od toho, který se pro nás a naše spaseni vtělil\nbyl ulcřižován a vstal z mrtvých, a tyto dary přr\nzením v nižší anebo vyšší společenské vrstvě nebo\nDokonce není dána a předurčena sociálním původem toho, komu se takového prožitku dostává. Bůh\nBůh stvořil člověka ke svému obrazu a podobenství Každý z nás nosí ve svém nitru o něm obraz, který se\nprojevuje v lidském životě v různých podobách. Jednou z nich je hlas svědomí Soudí všechny naše skutky.\nNezáleží na tom, zda-li v Boha věříme, či nevěňme. Každý náš čin nebo myšlenku provází hlas svědomí\na vynáší pravdivý soud nade vším, co děláme\nvynesení rozsudku nepotřebuje hlas svědomí soudní\ntribunál, žalobce, obhájce a porotu. Jediným přítomným u tohoto soudu jsme my sami. Soudní síní je naše\nnitro, žalobci i obhájci jsou naše myšlenky. Jednou nás obhajuji jindy na nás žalují.\nHlas svědomí provází Člověka po celý život. Upozorňuje\njej výčitkami, když překračuje Boží zákon a upadá do duidy člověk\ncioveK i celý\nchovní i tělesné nečistoty. Nemylme se, každý\nnárod má Boží\n2 1 vepsaný ve svém srdci. Svatý apoštol\nPavel o tomn jasně\njasi píše Římanům: .Bůh nikomu nestraní..\nJestliže národy, které nemají zákon, samy od sebe činí to, co\nzákon žádá, pak jsou samy sobě zákonem, i když zákon nemají Tím ukazují že to, co zákon požaduje, mají napsáno\nve svém srdci, jat dosvědčuje jejich svědomí poněvadž jejich\nmyšlenky je jednou obviňují jednou hájí* (Rím. 2,11,1415)\nOd samého počátku lidské existence na zemi se člověk\nsnažil hlas svědomí potlačit a svalit vinu na druhého. Setkáváme se s tím již v biblickém vyprávění o Adamovi a Evě.\nKdyž se Hospodin zeptal Adama, proč jedl ze zakázaného\novoce, nepřiznal vinu, ale svalil ji na Boha a ženu se slovy:\nJEena, kterou jsi mi dal, aby při mně stála, ta mi dala _\na já jsem jedl." (Gen. 3,12) Stejně se choval i Kain, když\nzaLil Ábela. Také prorok Jonáš v útrobách veliké ryby uslyšel\nhlas potlačeného svědomí a zvolal: _co jsem slíbil, splním.\nU Hospodina je spása!" (Jonáš 2,10)\nPodobně se chovají lidé v dnešní postmodemí společnosti.\nNa všechno špatné umně dovedou najít omluvu. Nejčastěji\npoukazují na skutečnost, že špatnosti dělají všichni: .Nemůžeš přece žít jinak v 21. století. Všichni by si na tebe ukazovali!" Mnohými dalšími způsoby pak dále potlačují hlas\nsvědomí ve svém srdci. Nakonec se dostávají do stavu duchovní otupělosti. Dopouštějí se velkých zločinů, které si\nvůbec neuvědomují. Je jim jedno, že dělají špatnosti. Dokonce si zjevně ve svém zlém počínání libují a jsou na to\nVe skutečnosti je to jen zdání Hlas svědomí nelze zcela\npotlačit. Přes všechnu snahu o jeho likvidaci stále existuje\na vadí Výčitky svědomí provází každého Člověka. Šeptají\nmu, že nežije správně, má svých činů litovat a napravit, co\nse dá. Ve víru světsky pojímaného života mu naopak přicházejí na obranu myšleniy, které špatnosti obhajují a viníka ospravedlňují Lidské nitro se tak stává arénou, v níž\nzápasí zlé s dobrým. Když zlé myšlenky vítězí srdce člověka\nztrácí mír, pohodu a pocit bezpečí\nExistuje však řešeni jak vrátit lidskému srdci miř a učinit\nlidský život blažený. Spočívá ve víře v Boží dobrotu a lidumilnost spojenou se zájmem o poznán! Božího slova. Člověk\nse pak sklání před velikostí a hloubkou Boží moudrosti. Ve\nslovech věčnéno života nalézá světlo, které mu svítí na\ncestu, byť často trnitou, ale vždy smysluplnou a pokojnou.\nSv. apoštol Pavel o tom píše jasně: „..sláva, čest a pokoj čeká\nkaždého, kdo působí dobro-' (Řím. 2,10)\nNaše duchovní matka, pravoslavná církev, nám při hledání míru v lidském nitru nabízí pomocnou ruku. Učí nás,\njak učinit hlas svědomí místem setkání s Bohem a jak konat\nv životě dobro. Předně nás vyučuje modlitbě, při níž v osobním rozhovoru s Bohem se aověku dostává odpovědi na po\nlidsku těžko zodpověditelné otázky, řešení neřešitelných\nproblémů a především síly k vítězství dobra nad zlem. Dále\nnás vede, abychom často přistupovali ke svaté tajině pokání.\nTato vzácná tajina rozvazuje pouta lidské duse a rozhání\nmlhu, kterou kolem svědomí stále vytváří zlé myšlenky.\nVrací nás do stavu čistoty po svatém litu. Je duchovní .nemocnicí', v níž se IéS duchovní nemoci.\nNakonec nás církev vede ke svaté tajině eucharistie,\nk častému sv. přijímání. Svatí otcové sv. eucharistii nazývají\n.mega farmakon (mocným lékem). Oživuje náš niterný duchovní svět i vnější tělesnou schránku. Posiluje pozitivní\nmyšlení a dává nám poznat, že hlas svědomí je zároveň hlasem Božím, pramenem dobra, zdraví a krásy.\n83. POČÁTEK SAULOVA KRALOVÁNÍ\nPomazání Saula na krále se odehrálo beze svědků, a proto si Samuel přát aby Saulova hodnost byla\nHospodinem veřejně potvrzena. Svolal lid do Mispy, kde se nacházela svatyně, aby tam losem Hospodin\nukázal toho, koljo si vyvolil. Nejdříve se losovalo mezi izraelskými kmeny, los padl na kmen Benjamínův.\nak se losovalo mezi čeleděmi tohoto rodu. Los padl\nna čeleď Matri, ze které byl Saul. Nakonec, mezi jednotlivými příslušníky této čeledi byl vylosován Saul,\nsyn Kíšův. Hledali ho, ale nebyl k nalezenL Tázali se Hospodina: .Přijde sem ještě ten člověk?" A Hospodin řekl:\n.Hle, skrývá se mezi nářadím." Saul si uvědomil asi,\njakým břemenem zodpovědnosti je stát v čele lidu jako\nKrál, a zatoužil po tom, aby se jím stal někdo jiný. Ve\nzmatku se skryl v nejbližší uzavřené kůlně. Běželi ho přivést. Kdvž se postavil doprostřed lidu, všechny převyšoval, všichni mu sahali sotva k ramenům. Samuel na něho\nukázal a lidu ohlásil: .Hledte, koho vyvolil Hospodin, není\nmu rovného ve všem lidu!" A všichni hned spustili pokřik: .Ať žije král!"\nSamuel potom promluvil k lidu o právu královském,\nzapsal je do knihy a uložil při svatostánku. Jde o právo\nznámé už od Mojžíše: Zvolí-li si Boží lid krále - člověka,\nmusí tento král mít u sebe knihu Božího zákona a číst si\nv nL Nesmí rozmnožovat počet svých manželek, neboť\nby mohly jeho srdce odvrátit od Hospodina. Nesmí chovat větší počet koní, neboť kůň je zvíře určené k útočné\nválce a král Izraele má být mírumilovný. Na obranu,\nstejně jako na běžnou dopravu a polní práce mu stačí oslíci.\nPotom Samuel lid propustil a každý odešel domů. Také\nSaul odešel domů do Gibeie, ale šla s ním skupina bojovníků, jejichž srdd se dotkl Bůh. Vrátil se ke svým domácím denním povinnostem, jako by nebyl králem. Ač se\nSaul choval skromně, ještě v Mispě se našli ničemové,\nkteří jím začali pohrdat. Říkali: .Tenhleten že nás zachrání?" Ani dar mu nepřinesli. Ale Saul si jich nevšímal,\njako by je neslyšel.\nKrátce nato se rozhodl amónský vládce Náchaš, že napadne Izrael. Vtrhl do země a utábořil se proti Jábeši\nv Gileádu. Je to východně od Jordánu na území kmene\nManases asi na třetinu vzdálenosti od Genezaretského\n-jezera k Mrtvému moři. Jábešští muži se zděsili a vypravili k Náchašovi poselství s prosbou: .Uzavři s námi mírovou smlouvu a my budeme tvými otroky." Náchaš\namónský jim odpověděl: .Uzavřu ji s vámi tím způsobem,\nže každému z vás vyloupnu pravé oko. Tak uvedu pohanu\nna celý Izrael." Jméno Náchaš znamená .had' a připomínalo lidu onoho dávného hada v ráji, který lstí zapříčinil\npád člověka do hříchu a odpadnutí od Boha. Jábešští\nRembrandt van Rijn, Král Saul\nstarší Náchašovi řekli: .Poskytni nám sedm dní. Rozešleme posly do celého izraelského územL Nebude-li nikoho, kdo by nás zachránil, vyjdeme k tobě a vydáme se\nJábešští poslové přišli také do Gibeje k Saulovi a vyprávěli, coje potkala Všichni v Gibeji se dali do hlasitého\npláče. Saul šel právě s dobytkem z pole. Tázal se: .Co je\ntidu, že pláče?' Řekli mu, co se od jábešských mužů dověděli. Jakmile to Saul uslyšel, zmocnil se ho, jak říká\nBible, duch Boží Vzplanul nesmírným hněvem nad tím\nbezprávím. Vzal spřežení dobytka, rozsekal je na kusy\na rozeslal po poslech do celého izraelského území se vzkazem: .Tohle se stane s dobytkem každému, kdo nevytáhne\ndo boje za Saulem a Samuelem.'\nNa lid padl strach před Hospodinem, i vytáhli jako\njeden muž. Saul jim dal nastoupit v Bezeku: Bible říká,\nže Izraelců bylo tři sta tisíc a juaských mužů třicet tisíc.\nTěm poslům z Jábeše pak řekli: .Vvřidte mužům v Jábeši\nGileáaském toto: Zítra za sluneěníno žáru vám přijde vysvobození' Jábešští poslové se vrátili domů a vyřídili Saulův vzkaz. Jábešští muži se zaradovali a vzkázali\nNachašovi: .Zítra vyjdeme k vám. Pak s námi udělejte, co\nuznáte za dobré.'\nNazítří Saul rozestavil lid do tří oddílů a za časného\njitra vtrhli doprostřed amónského ležení a pobíjeli ve-\ntřelce až do denního žáru; ti, kteří zůstali, se rozprchli,\nani dva z nich nezůstali pospolu. Tu lid řekl Samuelovi:\n.Kdo že to reptal: To Saul má nad námi kralovat? Vydejte\nty muže, ať je usmrtíme!' Ale Saul řekl: .Dnešního dne\nnebude nikdo usmrcen, neboť dnes Hospodin připravil\nSamuel pak vybídl lid: .Nuže, pojďme do Gilgálu. obnovíme tam království' Hospoain Saula pomazal na\nkrále, losem potvrdil svou volbu přede vším lidem a zbývalo jen, abv lid přijal a nastolil svého krále. Všechen lid\nšel tedy do Gilgálu a před Hospodinem tam v Gilgálu nastolili Saula na krále. Slavili tam před Hospodinem hody\nobéti pokojné a Saul se tam se všemi izraelskými muži\nPAVEL FLORENSKIJ, SŮL ZEMÍ\nkterá má čtenáři ukázat duchovní svobodu omilostněného starce Isidora a vypráví také o tom, jak\nluboká pokora otce Isidora v něm nevylučovala\nrozhodnou nezávislost na lidském mínění.\nStejně tak jeho odříkavý život nepopíral plnost\nduchovní svobody. Vskutku, báťuška si uvědomoval,\nže .sobota je učiněna pro Člověka a ne člověk pro sobotu". Byl svobodným člověkem. Žil podle řehole; ale\nze všech okolností svého života věděl, co je duchem\nřehole a co je jenom literou. Když bylo zapotřebí, svobodně a svrchovaně porušil literu, aby zachoval\nducha. Proto bylo možné zaslechnout o něm toto mínění: ,Na jeho životě nebylo nic zvláštního... nežil\nnijak zvlášť přísně: všechno si dovolil. Zašel i do\nsaunv, neostýchal se. I kořalku si dal."\nNěkdy však řeholi přímo porušil. Tak jednou přišel\notec Avraam do jištěno domu k jedné rodině v den\npůstu. Starce vítají:\n.Dáš si smaženici?"\n.Raději ne," odmítl otec Avraam.\n.Nedávno jsme ale nabídli otci Isidorovi a ten si dal."\nAby neuvedl do rozpaků pohostinnou rodinu, báťuška\nIsidor den půstu porušil.\nStarec nejednou říkával: .Lepší je půst nezachovat než\nurazit člověka odmítnutím pohoštění"\nJednou se starci opět ocitli v onom pohostinném\ndomě. Den byl opět postní Starcům nabídli máslo.\nOtec Isidor si no natřel na chléb a jedl, zatímco druhý\nstarec se jídla zdržel.\n.Proč nejíš?" ptá se otec Isidor.\n.Vždyť je pátek."\n.Přikazuji ti, abys jedl."\n.Vždyť nejsem tvým duchovním synem," namítá starec Avraam.\nJednou, první týden velkého postu, sám starec oznamuje biskupovi:\n.Otce, dejte mi rozhřešení, protože jsem porušil půst\nv prvním týdnu velkého postu."\nJakpak?" ptá se biskup.\n.Zůstalo mi trochu mléka, bylo by ho škoda vylít, tak\njsem ho vypil."\nTak otec Isidor porušil dvakrát půst v prvním\ntýdnu velkého postu a stalo se to jen několik let před\njeho smrtí když už dosáhl vysokého věku. Ale kdož\nví jak chápat takovéto případy? Možná se připravoval\nna poslední akt pokory? Anebo, a to je také možné,\nučil pokoře své přátele?\nAni kořalky se otec Isidor nezříkal: .Urazit člověka\nodmítnutím je mnohem horší* Při stolování když mu\nnabídli, vypil kalíšek a někdy ještě půl; ke stáru si dal\ni tři, ale víc už nechtěl za nic na světě.\nOsobní pravidla, zdá se, také neměl. Jednou se ho biskup ptá:\n.Držíte se, báťuško, nějakých pravidel?"\n.Nemám žádná pravidla," odvětí starec.\n.Jakže? Vždyť jste bvl v klášteře."\n.A přece nemám. Když jsem se starce na Athosů (otec\nIsidor jistou dobu žil na starém Athosů) ptal na pravidla, řekl mi: Jaká pravidla? Sám nemám žádná. Ale\njedno ti dám: Nepřetržitě opakuj: Pane, smiluj se. Složitou modlitbu zapomeneš, ale tuhle ne; jsou to jen\ndvě slova.' Takové jednoduché pravidlo,' - s úsměvem\nkončil otec Isidor - „a já ani to neumim dodržet.'\nAno, je třeba pochopit smysl těchto slov. Otec Isidor neodmítal pravidla a sám se modlil nejen .Pane,\nsmiluj se", ale svojí odpovědí rázem projevil velkou\npokoru a velkou svoboau ducha, tomu učil i ostatní.\nJednou odešel ze skitu bez povoleni Jeden ze starců\no tom vyprávěl: Měli jsme jednoho zatvornika, otce\nAlexandra. Otec Isidor byl otci Alexandrovi blízký jeden druhému se zpovídali. Otec Isidor se k hříchům\nstavěl - inu nezvykle. Někdy, potkal-li jej člověk mimo\nskit, zeptal se ho: .Báťuško, a povoleni jste dostal?"\nOdpověděl: .A ty mlčí"\nChtěli jsme navštívit biskupa J., ale igumen nás nepustil a řekl:\n.Ještě se vám vysměje, až mu to řeknu-.'\nOtec Isidor potom řekl:\n.Vždyť on, igumen, má svoji politiku," a nadále biskupa navštěvoval.\n0 tom, jak svobodného ducha byl otec Isidor, se\nmůžeš, čtenáři, přesvědčit též z toho, že v průběhu\nzpovědi, občas s epitrachilem na hrudi a jeaním nárukávníkem na ruce, báťuška odskočil zkontrolovat\nsamovar a kajícníka nechal o samotě zpytovat svědomí a rozpoznat své hříchy podle seznamu nalepeného na kartonu.\nTřebaže se báťuška vznášel nad světem, mohl do\nněj vstupovat bez nebezpečí. Světem nepohrdal, neprotivil se mu a nebál se ho; vždy v sobě nosil sílu,\ndávající mu schopnost svět přemoci a očištěný ho pustit do svého vědomí. Pokušení světa pro něj nebyla\npokušením a svody světa jeho čisté srdce nepohoršovaly.\nJednou - vypráví o sobě výše uvedený otec Jefrem\n- jsem vstoupil do své cely a spatřil na stole román\nPaula de Kočka. Myslel jsem si, že jde o žert některého\nz mnichů. Vtom ale přišel otec Isidor a k velkému překvapení otce Jefrema se ukázalo, že knihu tam položil\n.Víte, co je to za knihu? Odkud ji máte?" Ptal se starce\nochromený pán cely. Otec Isidor vysvětloval, že knihu\nmu jistě přinesl některý bratr - vtipálek.\n.Ty jsi vzaělaný Člověk," obrací se báťuška na otce Jefrema, .a tak ti ji daruji."\n.Ale vždyť je to neslušná kniha."\n,To nevadí, jen čtil Co bude špatné, odhod a dobré si\nulož do srdce," namítl starec.\nTak velice byl abba Isidor svobodný duchem.\nVšechno dělal zlehka, bez napětí jakoby hravě. V každém nenuceném hnutí jeho duše bylo znát energii větší než získávají po námaze a po urputné snaze jiní\nlidé. Tak tomu bylo v přítomnosti ostatních. Ale co\ndělal, když zůstával tváří v tvář Bohu... Kdo ví a kdo\nto může vědět krom onoho jediného Partnera v rozmluvě?\nvatel. Roku 680 se zúčastnil VI. všeobecného koncilu. Brzy po koncilu\nbyl vysvěcen na diákona a působil v cařihradském chrámě Boží Moudrosti. Staral se též o sirotky. Za císaře Justiniána D. byl vysvěcen na\nkrétského arcibiskupa. Zemřel pravděpodobně r. 712.\nSv. Ondřej je známý jako kazatel a církevní básník Zachovalo se nám\ndvacet jedna jeho homilií. Nejznámčjším jeho dílem je .Velký kánon",\nkterý se dodnes užívá ve východní církvi ve čtvrtek pátého týdne velkého postu. Kánon je řetězem kajících obrazů, podobenství a poučení,\npočínaje Adamem a konče kajícím lotrem na kříži. Kánon byl do nynější\npodoby upraven studity v 10. st., kdy k němu byly přidány písně\nsv. Marii Egyptské a sv. Ondřeji Krétskému.\nPronásledováni křesťanů v Římské říši, které\nzahájil císař Dioklecián,\nzačalo docela nenápadně,\npomalu a plíživě - zákazem společných shromáždění a bohoslužeb. A pak\nuž šlo do tuhého; když se\nM Jan Bauiliš\nukázalo, že křesťané odmítají svou víru .privatizovat", stali se i nich obratem nepřátelé státu SV. MARKÉTA\na neposlušní občané. Mezi tyto .neposlušné občany" patřili i dva bratři ANTIOCHIISKA\n- dvojčata. Jmenovali se Kosma a Damián, pocházeli z Arábie a usadili 13J26. ČERVENCE\nse v malém městě jménem Kyrrhos východně od Antiochie. Zde vystuSvatá Markéta (Marina)\ndovali a stali se lékaři. Právě s ohledem na své křesťanství nepokládá Antiochijská je raně křesťanmedicínu za výnosný podnik, nýbrž za .prodlouženou ruku Božího mi- ská mučednice, o níž máme\nlosrdenství' a léčili potřebné zdarma. Pokud se jim podařilo vyléčit člo- jen poměrně málo a zprověka nebo zvíře, žádali jenom, aby byla pronesena děkovná modlitba středkovaných zpráv. Dle jek Bohu. To jim také vyneslo řeckou přezdívku Avapyupoi - dalo by se jího životopisu z pozdější\nto přeložit jako .Bezplatní". Svým z pohledu světa podivným počínáním doby pocházela z Antiochie\nna sebe Kosma a Damián však přivolali pozornost římských úřadů. Pisidské, asi 150 km na sever\nRoku 303 je dal římský místodržíd zatknout a mučením se je snažil od dnešní Antalye v Turecku,\npřinutit k odpadnutí od křesťanské víry. Odmítli. Byli proto popraveni. ve starověku významného\nÚcta k těmto světcům se později rozšířila i na křesťanském Západě města, kde byla židovská\na je jim zasvěceno také několik středověkých kostelů v Cechách, na Mo- a brzy i křesťanská obec (viz Skutky apoštolů 13) Markétin otec byl\nravě i na Slovensku. Pozdější biskup z Kyrrhu jménem Theodoretos o pohanský kněz, kterv brzy zemřel. Markéta se stala křesťankou, ale\nnich v 5. století psal jako o .slavných bojovnicích za křesťanskou víru protože byla velmi Krásná, vyhlédl si ji místní prefekt Olymbrius,\na vznešených učednících Krista". Dodnes jsou Kosma a Damián ctěni a když ho odmítla, udal ji a nechal mučit jako křesťanku. Dle jejího žijako patroni lékařů a lékárníků.\nvotopisu, když byla ve vězeni byla pokoušena démony, avšak tišena\nBi modlitbu rozutekli. Když p á mučení ohnčm i dalším trápením odoa, dal ji Olymbrius stít. Úcta ke sv. mučednici Markétě je na Východě\nsv. ONDM , .\ndoložena od 7. století. Ruka sv. Markéty je uchovávána jako relikvie\nv monastýru Vatopedi na Athosů a některé další ostatky se nacházejí\nv jednom z pravoslavných monastýrů v Albánii. V roce 908 byla větší\nčást ostatků sv. Markéty přenesena z Malé Asie do Itálie a na Západě\nPocházel z Damašku. Od\nse její uctívání šířilo především ve vrcholném středověku. U nás její ucnarození byl němý. V sedmi\ntíváni propagoval císař Karel IV., který ji údajně chtěl učinit také patletech byl při přijetí eucharonkou své soukromé kaple na Karlštejně, která je však zasvěcena\nristie zázračně vyléčen. Ve\nsv. Kateřině. Sv. Markéta tyla uctívána jako patronka těhotných žen\nčtrnácti letech vstoupil do\na její jméno bylo později velmi časté v západních panovnických rodikláštera sv. Sávy u Jeruzanách. V pravoslavné církvi je uctívána také jako pomocnice proti ďáléma. Zde napsal mnoho kábelskému působení zlých duchů. Zobrazuje se často s drakem na řetězu\nnonů a církevních písní. Pro\n(například na obraze Mistra třeboňského oltáře). Břevnovský klášter\nsvé umční byl povolán k cazískal ve 14. století významný ostatek svaté Markéty a ta se stala t á é\npatronkou tamějšího Kostela. Sv. Markétě Antkxhijscé je zasvěcen také\na působil u něj jako zapiso-\nnejstarší chrám velkomoravského původu ve střední Evropě, stojíd od vodou, aby víc vynikla Boží velikost. Modlitbou k Hospodinu prosil za\n9. stol. v západoslovenských Kopéanech.\nlid a oběť i dříví s vodou strávil oheň, který spadl z nebe. Úd volal:\nJen Hospodin je Bůh!' 450 Baalových proroků pá bylo pro neschopSV. PROROK ELIÁŠ\nnost přijmout pravdu a kvůli obavám z nového sváděni lidu pobito.\nPro hrozbu pomsty od rozhněvané královny Jezábel odešel Eliáš do\npouště a vyčerpán si přál umřít. Eliášovu rezignaci podporovalo včdomí\nStarozákonní prorok nese\nze není lepší než jeho předkové. Boží anděl ho vzbudil a přiměl k jídlu.\nvyznavačské jméno, které\nPosílen Božským pokrmem pak šel symbolických 40 dní k hoře Choré,\nv překladu zní: ,(mým)\naby se tam nakonec setkal s Hospodinem ve slabém vánku.\nBohem je Hospodin'. Narodil\nse v 9. století před Kristem,\nZ Chorebu Eliáš odešel povolat do služby Elizea. Před mimořádným\nzpůsobem odchodu Eliáše ze světa bylo Elizeovi dáno poznat sílu Hosádských. Označen byl Tišbejpodinova slova v prorockých učednících, kteří mu oznamová Eliášovo\nský, jako by šlo o místo\nnanebevzetí. Eliáš se od Elizea marně potřikrát pokoušel odloučit.\npůvodu, tedy Tišbé. Někteří\nA tak Elizeus nakonec prožil Eliášovo nanebevzetí v ohni, který je symTišhé v Galileji nerozlišují od\nbolem Ducha svatého Pro Elizeatoznamenalo vedle vyslyšení i nový\nTišbé v Gileádu, které se ztozávazek vůči lidu.toslednípotvrzení významu sv. Eliáše vidíme na hoře\ntožňuje s dnešním el-Istib\nTábor při proměnění Krista, který s ním a Mojžíšem rozmlouvá\nv Adžíúnu. Jako přistěhovalec\nbyl Eliáš bez domovského\npráva, patřil k bezprávné a nejchudší části lidu. Jeho vyvolení ukazuje,SVATÁ , DIAKONISA\nze žádné postavení Bohu nepřekáží ve vyvolení a zapojení člověka do OLYMPIÁDA + 408,\núkolu, který od něj potřebuje splnit, pro který mu dává milost a jehož SVATEK 25. ČERIY,H\nsplnění vede k pozdvihnutí do jeho slávy. První Eliášův zaznamenaný\non je slovo ke králi Achabovi: ....nebuderosaani déšť, leč na mé slovo. Narodila se v urozené\nZákladem je pravda pocházející z Boha a služba pravému Bohu. 0 nichcařihradské rodině, její\nse posluchači museli teprve přesvědčit. Plnění Eliášova úkolu pokračo-otec Anysius byl senátovalo odchodem do skrytostí u potoka Keritu, kam mu havrani přinášeli rem. Byla zasnoubena\nráno chléb a večer maso. S Eliášem se tak stává znamením božské s příslušníkem cařihradské\nmoci a jeho samého tak posilová ve víře. Pak voda v potoce vyschla, aristokracie, avšak ten před\ntakže splnění slova ohrožovalo i život proroka. Tehdy Eliáš zaškol Hos- svatbou náhle zemřel.\npodinovo slova áy šel do Serepty a usadil se u místní vdovy. Ač se Olympiáda odmítla všechvdově nedostávalo potravy, přesto připravila nejprve požadovaný ny další nabídky k sňatku\npokrm Eliášovi. Sama pak měla dostatek protože na jeho slovo moukaa rozhodla se sloužit pouze\nve džbánu neubývala a oleje bylo dostatek až do sesláni deště. Z dalšího\nBohu. Svoje rozsáhlé jmění odevzdala církvi a chudým. Sloužila pá\ntextu vysvítá vědomí hříšnosti vdovy v konfrontaci s Eliášovou čistotou\nv církvi jako diakonisa napřed za patriarchy Nektárie a pá za sv. Jana\na dále skutečnost smrti, která ohrozila jejího syna. Eliáš jí pomohl ke\nZlatoústého Když byl sv. Jan Zlatoústý pošlá do vyhnanstvi poradil\nsvětlu pravdy a pak jí vyprosil zázrak kterým vrátil chlapci život.\nji áy zůstala v Carihradě a sloužila v církvi, ať by byl patriarchou\nPo jisté době byl Eliáš poslán k Achabovi, který ho nařkl, že uvádí kdokoli. Avšá brzypoté, co svatý patriarcha odešel ao vyhnanstvi, veIzrael do zkázy. Za pravého původce zkázy však Eliáš přímo označil krá- liký požár zničil rozsáhlou část města. Nepřátelé sv. Jana Zlatoústého\nlův dům, neboť opouští Hospodinova přikázání a chodí za Baalem. Eliáš obvinili sv. Olympiádu z toho, že oheň založila ona, a pošlá ji do vysi též vyžádal setkání s Baalovými proroky na hoře Karmel, kde se sešel hnanstvi do Nikomídie, kde také v roce 408 zemřela. Před svojí smrtí\ni všechen lid. Vytkl lidu kulhání na dvě strany a všechny vyzval, aby dala příkaz, áy její tělo bylo uloženo do rakve a ta vhozena do moře.\nšli za tím, kdo je pravý Bůh. Spor o to zda je to Hospodin, nebo Baaí, Ráev pá připlula až k pobřeží u města Vrochthoi a tam byla pohřbena v chrámu sv. apoštola Tomáše. Její ostatky se staly zdrojem\nným. Baalovi proroci se činili celý den fanatickým vzýváním svéhoíož- mnoha zázraků a uzdravení V době svého vyhnanstvi napsal sv. Jan\nstva kolem připravené oběti z býka. Eliáš pak opravil Hospodinův Zlatoústý mnoho dopisů sv. Olympiádě. 17 z nich se zachovalo a ukazují\npobořený oltář podle izraelské starozákonní tradice. Dvanácti kameny na nevšední duchovní přátelství dvou významných osobností tehdejší\npřipomenul dvanáct kmenů Izraele. A připravenou oběť nechal 12x polítdrkve.\nVZPOMÍNKY Z KONCE VÁLKY\nLetos v květnujsme si připomněli 66. výročí konce II. světové války. My jsme v té době byli mladí a očekávali s netrpělivostí mír. Doufali jsme, ze se před námi otevře svět Konec protektorátu, návrat Československé republiky. Byli jsme ocbotni pracovat, aby naše republika znovu vzkvétala.\nřed válkou jsem začala chodit do anglické školy\na pozdéji do oymnázia. Vzhledem k tomu, že nás\npravoslavných bylo ve škole málo, nemčli jsme\nnáboženství ve škole, nýbrž v soukromí čímž se stalo,\nže v dobé, kdy bylo špatné počasí, měla jsem na vybranou bud jít na katolické, nebo na hebrejské náboženství. Když jsem přišla na katolické, vyučující se na\nmě díval dosti nevraživě, jako na vetřelce. Příště jsem\nšla na hebrejské, kde jsem byla vřele uvítána, a vyučující vyzdvihl, že Starý zákon máme stejný a navodil přátelskou atmosféru. Během protektorátu našim\nspolužákům židovského původu zakázali Němci školní\ndocházku a později byli zařazeni do transportů a odvezeni.\nKdyž jsem v roce 1945 po konci války v rámci Červeněno kříže přijela pománat vězňům bývalého koncentračního tábora Terezín, zajímala jsem se o osud\nsvých spolužáků a zároveň se na mne obraceli známí\ns žádostí o informace o svých blízkých. Bohužel jsem\nnikomu nemohla dát utěšující zprávu - všechny stopy\nvedly do Osvětimi, kde také končily.\nAle zároveň jednou jsem mohla zaznamenat až pohádkově šťastnou událost. V květnu roku 1945 byly\nvojsky NKVD odvlečeny stovky ruských emigrantů do\nSovětského svazu, i když většina z nich měla československé občanství 25 let žili v Československu, kde\nsi založili rodinu a pracovali. Mezi odvlečenými byli\ni mladí, co opustili Rusko jako malé děti. Mezi zadrženými byla i Olga, dcera inženýra Gubina, se svým\nmanželem, kteříse teprve nedávno vzali. Mladý manželský pár žil v Praze a obýval jeden pokoj v bytě, kde\nse nacházela klubovna ruských skautů. Když se ing.\nGubin dozvěděl, že jeho dcera s manželem je zadržená\npříslušníky NKVD, rozhodl se udělat vše, co je v jeho\nsilách, aby dceru zachránil. Byl to úspěšný podnikatel,\nměl mnono peněz a přístup ke zdrojům alkoholu, kterým hostil sovětské důstojníky. Dozvěděl se, že jeho\ndcera s větší skupinou se nachází v Polsku v Ratiboři.\nZískal seznam 40 osob nacházejících se v ratibořském\ntáboře NKVD. Se svým známým, českým policistou, se\nvydali s tímto seznamem do Polska, přitom sám\nGubin jel v policejní uniformě. V Ratiboři pak v táboře NKVD žádali, aby sovětské úřady propustili 40\nosob na předloženém seznamu, na jejíchž vydání má\nčeský stát zájem. Lest se zdařila, a tak skupina 40\nosob, když přejela hranice Československa, byla svobodná. V této skupině bylo několik mladých lidí kteří\nopustili Rusko ve věku do 5 let a sama Olga Gubinová\nnikdy v Rusku nebyla, jelikož se narodila v Praze roku\nMy mladí jsme chtěli být tenkrát prospěšní naší\nosvobozené republice. 0 prázdninách roku 1946 jsem\njela na vysokoškolskou uhelnou brigádu do Souše\nu Mostu. Bylo nás 300 mladých lidí, byli jsme ubytováni v barácích po bývalých amerických zajatcích. My\nvysokoškoláci jsme bydleli v barácích pro důstojníky,\nv barácích pro mužstvo byli soustředěni Němci na\nodsun. Z vyprávění vím, že Američané prostřednictvím Mezinárodního červeného kříže dostávali balíčky\nz domova, díky kterým mohli uplácet své německé\nvěznitele, kteří se k nim díky tomu chovali lépe. Když\nválka skončila a Američané osvobodili tábor, snažili\nse bývalým zajatcům všemožně pomáhat zapomenout\nna utrpení zajetí Doma byli vítáni jako hrdinové.\nJiná situace byla u sovětských válečných zajatců.\nSovětský svaz se zřekl svých vojáků, kteří se dostali\ndo zajeti žádné balíčky jim neposílali a chování\nNěmců vůči nim bylo neporovnatelně horší, stejně\njako podmínky zajeti Po návratu byli jako vlastizrádci\nodsouzeni do Gulagu na 5 až 25 let.\nZ Němci okupovaných území jak Sovětského svazu,\ntak také protektorátu, byla mládež posílána na práci\ndo Německa. Totální nasazení nebylo nijak příjemné\nani bezpečné. Německo bylo bombardováno spojenci.\nKdyž se naše mládež po válce vrátila domů, byla vřele\nvítána jak rodinou, tak i společností. Jiná situace byla\nu sovětských občanů. Vzpomínám na osud jedné své\nbylo třeba dělat ve velikých sálech. Medicína se přednášela v Lucerně. Vysoká škola politická a so-\nciální měla tři fakulty: novinářskou, diplomatickou\na sociální a společné přednášky se konaly v cirkuse\nna Letenské pláni. Na Letenské pláni se nacházely též\ndomy, ve kterých se soustřeďovali sovětští občané\npřed transportem. Tento tábor byl ohraničen pletivovým plotem a nad vraty byl velký nadpis v azbucc\n.Pěkně vítáme*. Nezapomenu na ty chudáky, co hyb\nKéž by se nikdy nevracela doba, která lidem přinášela tolik utrpení nesvobody a ponížení. Kéž by lidstvo našlo cestu k Bohu, lásce a porozumění, čehož\nse nyní ve světě tak nedostává.\nsestra Elena Nedzvčdsíá\nícmtrufni tábor Mcjdunek\nznámé, která byla totálně nasazena v Německu, kde\nse seznámila s českým chlapcem, zamilovali se do\nsebe, provdala se za něj a narodil se jim syn. Když\nchlapci nebyl ještě ani rok, sovětské úřady neuznaly\nmanželství a matka byla odvlečena do SSSR do Gulagu. Otci se podařilo uchránit chlapce před transportem a nepřetržitě se snažil o návrat své manželky,\nobracel se na všechny možné instituce a úřady. Po sedmiletém pobytu v Gulagu se konečně manželka\na matka vrátila k rodině.\nPo válce, kde jsem se setkala s lidským utrpením,\njsem si na vysoké škole vybrala fakultu sociologie. Za\nválky byly české vysoké školy Němci uzavřeny, a proto\npo válce bylo najednou mnono studentů a přednášky\nPravoslavné křesťanské misijní centrum na Floridě\n(OCMC) oznámilo na začátku letošního června rozdělení svých grantů na rok 2011 v rámci svého programu Agape. Peníze misijního centra letos pomůžou\nv devíti programech, mezi nimiž jsou mládežnický\ntábor v Albánii, Centrum pro rodinu a Program sv.\nDimitrije v Rumunsku, Dětský domov sv. Tomáše v Indonésii, Centrum pro pomoc mládeži v Keni, Dny mládeže v Kosovu, dovoz zdravotního materiálu do\nUgandy a Tanzánie a mládežnický tábor v Guatemale.\nVšechny projekty budou administrovány misionáři,\nmisijními týmy a misijními duchovními z OCMC s požehnáním místních metropolitů, arcibiskupů a biskupů. Již více než 20 let program Agape Pravoslavného misijního centra poskytuje pomoc zejména dětem,\nmládeži a pravoslavným rodinám po celém světě.\nSbírky jsou Konány prostřednictvím zapečetěných pokladniček umístěných ve více než tisícovce amerických\nkanceláří, restaurací, farností a podniků po celých\nUSA a Kanadě. Partneři projektu Agape jsou obyčejně\nodpovědni za jednu nebo více pokladniček v místě regionu, kde žijí nebo pracují Více informací lze získat na adrese: www.ocmc.org.\nTiskové středisko ve Vatikánu vydalo závěrečné\nrohlášení kardinálské rady zabývající se ekonomicými záležitostmi. Dvanáct Kardinálů a další představitelé vatikánských institucí projednali závěrečnou\nfinanční bilanci za rok 2010. Vatikánský rozpočet se\ndělí n a t ř i oddělené části: pro Svatý stolec, Governatorát městského státu Vatikán a Svatopetrský haléř\na sbírky. Uzávěrka loňského roku byla pozitivní a to\ni navzdory celosvětové ekonomicko-rinanční krizi, píše\nse v tiskovém sdělení Římský stolec zaznamenal příjmy ve výši 245,2 milionů eur a výdaje 235,35 milionů\neur. Takže končil s přebytkem 9,85 milionů eur. Počet\nzaměstnanců činil v loňském roce 2806 osob, což je\nzhruba o padesát více než předloni. Podobně pozitivní\nuzávěrku zaznamenal také městský stát Vatikán,\njehož příjmy za loňský rok činily 255,9 milionů eur\na výdaje 234,85 milionů eur, to znamená, že přebytek\nčinil 20,5 milionů eur. Governatorát státu Vatikán,\njak známo, má administrativu zcela nezávislou na papežském stolci nebo na jiných institucích. V loňském\nroce zaměstnával Vatikán 1876 osob, což je o patnáct\nméně něž předloni. Svatopetrský haléř, což je fond,\nz něhož se financuje pastorační a humanitární činnost\nSvatého stolce, měl v roce 2010 příjem 67,7 milionů\ndolarů, což představuje pokles oproti roku 2009.\nPříspěvky na podporu centrální církevní struktury,\nkteré přicházejí každoročně od místních církví z celého světa, činily 27,35 milionů dolarů, což ie také\nméně než v roce 2009. Institut pro náboženská díla\n(IOR), tedy tzv. vatikánská banka, si připsala kladnou\nbilanci zhruba pětapadesát milionů eur.\n25. června 2011 zavítal Jeho Svatost patriarcha Kirill moskevský a celé Rusi s početnou delegací hierarchů do Bryansku na hranicích Ruska. Běloruska\na Ukrajiny, aby se tam účastnil zahajovacího ceremoniálu Mezinárodního festivalu slovanské jednoty\n2011. Patriarcha se spolu s řadou dalších hierarchů\n[kým |předsedpřednesl na konferenci pořádané maďarským\nnictvím EU na ikrálovsw:ém zámku\n— — -Godólíó\nčervna předseda Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) italský sociolog Massimo Introvigne. Tématem konference byl mezináboženský\ndialog mezi křesťany, židy a muslimy a účastnili sejí\nkromě politických autorit také představitelé Svatého\nstolce, moskevského patriarchátu, Evropského židovského kongresu a Organizace islámské konference.\nAmeričtí sociologové Barret a Johnson vytvořili\npro účely statistiky svou vlastní definici křesťanských\npomodlil u kříže a monumentálního památníku přátelství. Po modlitbě a odezněni tří národních hymen\na vztyčení zástav patriarcha pozdravil shromážděné\npředstavitele pravoslavné církve z jednotlivých zemí\na představitele jednotlivých zemí i shromážděný lid.\nTradičně jsou svazky mezi sousedícími regiony\nn, černigovským a gomelským ve třech zemích velmi silné a první společné kulturní festivaly\nzde byly konány již v roce 1975. Pořádání festivalu je\nrotující, tj. pořádající mčsto, region a země se každoročně střídají. Letos se pořadatelem stalo ruské město\nPOČTY KŘESŤANSKÝCH MUČEDNÍKŮ\nKaždý rok přijde na světě o život 105 tisíc lidí\njenom pro svou příslušnost ke křesťanství Tento údaj\nmučedníků, která neobsahuje úsudek o svatosti\ndotyčných, a liší se tedy od kritéria, které užívá katolická církev. Autoři zkrátka vzali v úvahu všechny\n.věřící v Krista, kteří přišli o život v důsledku lidské\nzášti," a docházejí k tomu, že za posledních dva tisíce let přišlo tímto způsobem násilně o život 70 milionů křesťanů, přičemž celých 45 milionů jen ve 20.\nŘíká se dnes často, že křesťanství pozbylo svébo vlivu na život společnosti kdysi výrazné křesťanské Při blubším\nrozboru našich zvyků, názorů i způsobu vyjadřování však nemůžeme nevidět jak biaboce ovlivnilo křesťanství naši\nkulturu, kolik obratů a výroků z evangelia se stalo běžnými metaforami příslovími, nedílnou součástí evropských\njazyků. Tak např. mluvi li se o tom, ze někdo má takový nebo onaký talent, většinou si nikdo ani neuvědomí že\ni tento pojem je vzat z evangelia ze známého podobenství o talentech neboli hřivnách, které jsme si dnes přečetli.\nZamysleme se nad ním.\nředevším zde Pán Ježíš v podobenství říká, že\nvšichni lidé dostali od Boha různé talenty, různé\ndary, jeden pět, jeden dva, jiný jen jeden. Není\nnikdo, kdo by nedostal nic, a není také nikdo, kdo by\ndostal málo. Hřivna, talent nebyl malý obnos, představoval asi 36 kg stříbra a v penězích 9 tisíc římských\ndenárů, přiěemž jeden denár byl obvyklou denní mzdou\ndělníka. Pán Ježíš uvádí obnos, svěřovaný Hospodářem\nslužebníkům, jako talenty, nikoliv jako nějaké malé peníze, zřejmě proto, aby ukázal, že i Člověk, o kterém se\nzdá, že ve srovnání s druhými dostal od Boha málo\ndarů, dostal ve skutečnosti velmi mnoho, celé bohatství.\nObyčejně zapomínáme, že naše zdraví a náš život\njsou Boží dary.\nJeden mladík se kdysi setkal se svým bývalým učitelem a postěžoval si mu, že většina jeho bývalých spolužáků zbohatlo, on však že má bídu.\n.Copak jsi chudák?" ptá se udiveně učitel. Vidím, že\njsi zdráv, máš ruce schopné práce. 2ehráš-li však, že jsi\nchudý, dovol mi jen, abych ti usekl pravou ruku a zaplatím ti za ni 20 000 korun.\n.Bože uchovej," odpověděl mladík.\n.A za jakou cenu bys tedy dovolil, abych ti vyjmul oči?\nNebo by ses snad vzdal sluchu za jistou vyšší sumu\nMladík nepřistoupil na žádný z těchto návrhů. Tu mu\nučitel řekl: .Vidíš, můj milý, Bůh ti dal dary drahocennější než všechny peníze na tomto světě."\nDostal však aověk od Boha jenom zdraví? Každý\nz nás vládne i jinými dary od Boha: jeden má vlohy\nk nějaké ruční práci, jiný k studiu, jiný je dobrý hospodář, jiný má nadáni umělecké, zpívá, maluje atd. Jeden\nje bohatý, jiný má moc a vliv, jiný vážené postavení ve\nCo má člověk dělat se všemi těmi dary? Lidéji obyčejně myslí, že stačí nedělat zlo, aby byli nodrúvějITaS\nliěbeSkmrkralovstvi. ťodobenstvím o hřivnách nás\nvšak Kristus Pán uS, že to nestačí. Každý musí to, co\ndostal, rozvít, využít, rozmnožit pro dobro své i bližních. Jen tehdy no Bůh pochválí a odmění Tak jednali\ni první dva služebníci, o nichž se mluví v podobenství\nTak jednají mnozí lidé i dnes. Tak jednala i svatá česká\nkněžna Ludmila, jejíž svátek jsme slavili v těchto dnech.\nBůh jí dopřál jakožto první z českých panovnic, aby poznala Kristovo učení, a ona dovedla toto poznání až\nk osobní svatosti a vychovala svého vnuka Václava\nv světce na knížecím trůnu, jenž dovedl i jako politik\na vojevůdce vždy být především křesťanem, získat si\núctu silnějších a povznést svůj malý národ na kulturní\núroveň, jež neměla obdoby mezi mladými národy té\ndoby. Stejně jako její vnuk vyznala i sv. Ludmila svou\nvíru mučednickou smrtí.\nJsou však i lidé, kteří svou hřivnu zakopou. Dostalo\nse jim Božího daru, byli však líní ho pěstovat a rozmnožovat. Ač jim dal Bůh volnost a možnost, aby učinili na\ntomto světě něco dobrého, oni zůstávají raději sluhy\na otroky, neprojevují své možnosti a schopnosti, dávají\npřednost životu zcela živočišnému, ze dne na den, bez\njakéhokoliv ideálu. Zatímco se jiní lidé namáhají, aby\nvytvářeli něco, co bude na prospěch i jim i jiným i potomstvu, tito hledí jen, aby přišli k hotovému, užívali\nvýsledků cizí práce, nedbají o obecní dobro, tráví svůj\nživot v lenosti. Již pohané před Kristem zaznamenali,\nže lenost je matkou všech nepravostí. Kdo se nesnaží,\nnenamáhá, nerozmnožuje obecné dobro, nemůže zůstat\nnakonec jen tak. Jistě jednou začne usilovat, aby bořil,\nco jiní vybudovali, trpí závistí, oddá se prostopášnému\nživotu a stane se postupně zřídlem nákazy pro své\nAž bude vyzván, aby dal počet ze svého života a ze\nNikdo si nemá stěžovat, že naň Bůh zapomněl. Každý\nz nás obdržel od Boha mnohé rozličné dary. V podobenství se neříká, že Bůh dal jednomu služebníkovi pět hřiven, druhému dvě, třetímu jednu a čtvrtému žádnou.\nZdá-li se někomu, že ho Bůh ničím neobdařil, je to jen\nproto, že své hřivny zakopal, učinil je neužitečnými.\nKdyž Pán Ježíš jednou se svými učedníky šel kolem jeruzalémského chrámu, viděl chudou vdovu, jak vhazovala do chrámové pokladnice dva haléřky. Nebylo jí\ndáno bohatství pozemské, měla však dar víry a zbožnosti, za to ji sám Spasitel pochválil a dal za příklad.\nOna svou hřivnu nezakopala, ale užila jí a její skutek\nbyť z lidského hlediska bezvýznamný, je v evangeliu\ndán za příklad.\nNěkdo se snad zeptá: jakou hřivnu dostal slepý nebo\nchromý žebrák? I oni mají od Boha dar. Slepý nevidí\nlidi okolo sebe, ale oni vidí jeho. Nemá-li on možnost\nposloužit bližním, svým neštěstím vyzývá jiné k službě.\nAč nekáže, sám je živé kázání neboť skrze něho káže\nBůh těm, jež mají zrak Jeho hřivna se zdá zakopána,\nnouze však ho nutí jít mezi lidi, aby mlčky, svým neštěstím, jim kázal. Slepí a nešťastní své hřivny zpravidla nezakopávají ale spíše zdraví a ti, komu nic\nJe však ještě něco horšího než zakopat svou hřivnu.\nJsou lidé, kteří užívají svého talentu ne k dobru, ale ke\nzlu. Jsou nadaní umělci, kteří místo, aby sloužili pravdě\na dobru, svými obrazy rozsévají neřest a bezbožnost.\nNezakopali sice svou nřivnu, užívají jí však k boření\nmísto k budování Jsou lidé nadaní mocnou inteligencí,\nkteré však užívají hlavně k tomu, ne aby sloužili lidstvu, nýbrž aby jiné ošidili, aby nacházeli prostředky,\njak více lidem škodit. Jsou lidé bohatl avšak místo, aby\njím pomáhali chudým, tratí je na neřestné orgie.\nVšichni, kdo své hřivny dávají na službu zlu, povolávají\nna sebe nejtěžší odsouzení jaké kdy Pán Ježíš vyřkl: Kdo\nsvých hřiven, nebude moci se vykázat žádným dobrem,\nale zmůže se jen na to, že obviní Hospodáře, že je nespravedlivý a přísný. To není jen v podobenství Kolik\nie lidí kteří obviňují Boha, že jsou zlostní lhostejní soDečtí Protože své nřivny zakopali, nemohou prospět\nani sobě, ani bližním. Každý neúspěch, jenž je potká\njako následek jejich hříchů, přisuzují tomu, že Bůh je\ntvrdý a nespravedlivý. Závistivě hledí na úspěch a tvořivou práci jiných a připadají si ošizeni. Což však nepřijali od Boha svou hřivnu? Přijali, ale zakopali ji,\nskryli tak že ji nemohou zahlédnout ani jiní ani oni\nohorší jednoho z těchto nejmenšídi, jež ve mě věří\nylo by pro ně lepší dát jím na šíji mlýnský kámen\na potopit je do mořské hlubiny. (Mt 18, 6)\nKaždý ať uváží co od Boha dostal, a ať netráví život\nv lenosti. Každý je povinen učinit pro dobro svých bližních, co může. Dobro, jež prokážeme jiným, je především dobrem prokázaným nám samým. Užijeme-li\nvšech schopností od Boha pro dobro světu, i nám zazní\nblahý Spasitelův hlas: Nad málem jsi byl věren, mnohé\nti svěřím. Vejdi v radost svého Hospoaáře. (Mt 25,21)\n[ ZPRÁVY ZEPARCHIÍJ\nKONFERENCE „90. VtROď PŘIJETÍ RUSKÉ\nEMIGRACE V ČESKOSLOVENSKU"\nV PROSTORÁCH PARLAMENTU ČR\nDne 30. 5. 2011 se v prostorách Parlamentu ČR pod záštitou předsedkyně Poslanecké sněmovny Miroslavy Němcové\na poslance Jaroslava Foldyny uskutečnila mezinárodní konference „90. výročí přijetí ruské emigrace v Československu",\njei vyšla z iniciativy Pravoslavné církve v českých zemicí a na Slovensku.\nvého rozhodnutí mladého státu nejenom přijmout, ale\nzároveň poskytnout potřebnou hmotnou pomoc emirantům z Ruského impéria, které politické okolnosti\no nutily opustit vlast bez přípravy, bez potřebných finančních prostředků, u mnohých bez možnosti dostudovat, získat středoškolské či vysokoškolské vzdělání.\nMůžeme hovořit o politické atmosféře utvářející společenské vědomí na počátku existence Československa.\nMůžeme hledat příŠnv a cíle vedoucí k rozhodnutí realizovat tzv,RUSKOU am, určenou profesorům, studentům a sociálně slabším kruhům. V každém případě se\nvždy dopracujeme k diametrálně odlišnému pohledu na\nRusko, než máme dnes. Leží nám totiž stále v podvědomí letité spojení Sovětského svazu s Ruskem. Není\nPracovní část konference zahájil Jeho Blaženost metropolita Kryštof úvodním slovem, ze kterého přímo jednoduché pochopit vžít se, udělat si jasnou představu\no Rusku počátku 20. století. Sovětský svaz se svojí ideou\nDovolte mi, abych zahájil Mezinárodní konferencidiktatury proletariátu a násilnou ateizací společnosti\nvěnovanou ,90. výročí přijetí Ruské emigrace v Cesfco- byl tradičním hodnotám Ruska cizí, často nepochopitelný. Sovětskou filosofii přijímali jeho obyvatelé jen jako\nslovensku' poděkováním paní předsedkyni Poslanecké\nsněmovny Parlamentu České republiky Miroslavě Ně- nutné zlo. Vnější asociace sovětského režimu s carským\nmcové za laskavé poskytnutí záštity a panu kancléři Ruskem umně zakrývaly rozdílné chápání státní moci.\nsněmovny lna. Petru Kynštetrovi za uvolnění prestižníhoSvatost hluboce věřícího a tradičním hodnotám svého\nsálu Státních aktů k jejímu konání na žádost poslance národa oddaného ruského člověka se ztrácela v Gulagu\na dalších likvidačních táborech. Proto porobená Ruská\npana Jaroslava Foldyny. Poděkování patří též všem, kteří\nse podíleli na její přípravě: paní Ireně Rudlové, panu pravoslavná církev dala křesťanskému světu novice mučedníků během 70leté existence SSSR od doby proMgr. Ondřeji Chrástem a dalším. V neposlední řadě bycb\nrád poděkoval všem přednášejícím z Rakouska, Slověn- následování církve za římských císařů Nerona či Dioklesfa a České republiky i Vám všem účastníkům konfe- ciána a dalších. Není divu, že jedinou možností, jak si\nrence, předně Jeho Přeosvícenosti vladykovi Tichonwi, zachránit život a lidskou důstojnost, byla pro mnohé\nbiskupu komárenskému, a bratru doc. ThDr. Davidu emigrace.\nozvání na tuto významnou akci přijali nejen příznivci historie zabývající se rusko-českými vztahy,\nale také představitelé církevních, akademických\na diplomatických kruhů. Celkový počet všech posluchačů se nakonec přibližoval symbolickému číslu 90,\nčímž se zaplnila kapacita prestižního místa v Parlamentu ČR - sálu Státní akta. V novodobé historii naší\ncírkve je to vůbec poprvé, kdy naše církev mohla\nuspořádat tak významnou akci v tak významných\nprostorách, bytostně svázaných s naším státem. Je to\ntaké důkazem toho, že pravoslavná církev se svými\ncyrilometodějskými kořeny patří k neopomenutelným\npilířům české státnosti.\nTonzarovi, Th.D., biskupu Církve československé husit- Největší vína běženců z nově utvářeného Sovětského\nsvazu hledala útočiště v zemích střední a západní Evropy. Stovky jich speciálně přicházely do demokratického\nVe svém úvodním slově metropolita Kryštof pokraČeskoslovenska. Vedla je blízkost jazykové i duchovní\nTéma konference je velmi široké. Dotýká se nadčaso-kultury s našimi národy. Napříč všemi politickými směry\nse proto československý stát rozhodl uskutečnit tiv. telka I, Slovanského gymnázia v Praze doc. Tatjana\n,Ruskou aka jako projev solidarity s emigranty, ktefl IVrglrr se ve svém pnsjpěvku „Problematika školství\npro svůj původ a názory nemohli ilt v zemi svých a vzděláváni emigrantské mládeže' zabývala historií\npředků, protože přestala být svobodnou jak politicky i Integrací emigrantských studentů v českém prostředí. Druhou část svým řečnickým talentem uzavřela\ntak i nábožensky a duchovné.\nAnastázle Kopřivová ze Slovanské knihovny, která ve\n90. výročí rozhodnutí poskytnout azyl ruské emigraci\nsvém proslovu „Dědictví ruské akce' akcentovala ta\nv Československu si s úctou připomíná také Pravoslavná\nmísta a ty okamžiky, které v předchozích přípěvcích\ncírkev v českých zemích a na Slovensku, protože se jednezazněly, a zamyslela se nad důsledky a přínosem\nnalo o povýtce pravoslavné béžence, kteří duchovně podpořili ustavení naší místní autokefální pravoslavné této velké pomoci v našich podmínkách. Následně byl\ncírkve a jejich potomci jsou dodnes jejími váženýmiotevřen prostor pro diskusi, jež se překlenula ao\ndebat a rozhovorů při sklence dobrého vína a malém\nčleny. Těší nás také, že se konference k tomuto výročí\nobčerstvení které pro účastníky konference naše církoná právě ve stěnách Poslanecké sněmovny České republiky a že její téma zajímá všechny hlavní politickékev připravila.\nsměry stejně tak, jako tomu bylo na počátku obnovení Hlavním přínosem celé konference bylo bezesporu\nexistence naší státnosti.'\npřipomenuti si demokratičnosti a otevřenosti prvorepublikového Československa, vyzvednutí důležitosti\nDále pak přišel na řadu první příspěvek s názvem\nrole pravoslavné církve v životě ruské emigrace a vý„Pravoslaví v meziválečném československu: budování\nstátu a formování církve', který přednesl o. diákon znam dědictví této pomoci v naší zemi.\nM a n a Fejsaková\nMgr. Hanuš Nykl, Ph.D., z Filozofické fakulty UK, \_\na který se zabýval kořeny pravoslaví u nás, jeho iden- liETOŠNÍ SVATOJÁNSKÁ POUŤ\ntitou a interakcí s ruským prostředím. Následně se\nPouť ke svatému Ivanu Ceskemu se letos uskutečnově zvolený děkan Pravoslavné bohoslovecké fakulty\nnila za hojné účasti duchovních i věřícího lidu. Poutv Prešově prof. ThDr. Ján Safin věnoval ve svém refeníci tradičně putovali do obce Svatý Jan pod Skalou\nrátu „Vznik euroasijského hnutí' tomuto politicko-fi- pěšky nebo na kole či jinými dopravními prostředky.\nlozofickému fenoménemu v jeho počátcích. Praha jako\nPěší průvod z železniční stanice Srbsko vedl otec Mgr.\nruský Oxford neboli ruské Athény s jejími vědeckými\nPatrik RLudvíkz Lanškrouna. Božská liturgie sřteÍP""\nelitami z ruského emigrantského prostředí se staly "tokrát konala u Svatojánského pramene, kde duchovní\npředmětem příspěvku Mgr. Ljubov Běloševské ze Slo- správce pouti otec Mgr. Ing. Roman Hajdamačenko se\nvanského ústavu AV ČR „Ruští vědci-emigranti v mezi-svými spolupracovníky připravil důstojné liturgické\nválečném Československu". Závěr první části konferencezázemí Před začátkem archijerejské sv. liturgie popatřil metropolitovi Kryštofovi, jenž ve svém referátu střihl vladyka metropolita Kryštof bratra Olega Gri„Duchovní představitelé ruské emigrace' podal celkovýdinu na žalmistu pro chrám sv. Vavřince (Lavrentije)\nobraz ruských církevních činitelů v meziválečném Čes- v Kladně. Dále vlaayka při sv. liturgii udělil svatou takoslovensku, z nichž se soustředil zejména na osob- jinu křtu malé Jelizavetě (Elišce), dceři otce Romana\nnost o. Sergeje Koroljova.\na mátušky Marie. Po ukončení bohoslužeb se konal\nprůvod ke sv. kříži umístěnému na pozemku bratra\nVystoupení vokálně-instrumentálního Filokallia\nz katedrálního chrámu sv. Cyrila a Metoděje celou Jana Miloslava Pletánka na počest poustevníka Ivana,\nkterý za svého života stavěl podobné kříže. Nakonec\nkonferenci příjemně oživilo a přeneslo do druhé části\nprogramu, kterou svým příspěvkem „Fenomén ruské otec Roman pozval všechny přítomné na postní poemigrace z pohledu rodinné historie' zahájil prof. Ale- hoštění Otci Romanovi a mátušce Marii k narození\na křtu jejich dcerušky, která dostala jméno po novoxandr Lapin z Vídně. Ten jakožto potomek ruských\nemigrantů předložil na základě pokladů rodinné kro- mučednici kněžně Jelizavetě, mnohá létal\nniky velmi zajímavou anabázi jeho rodu zasazenou\ndo historických reálií. Referát „Osudy kozácké emi- HISTORICKÝ KONCERT DUCHOVNÍ HUDBY\ngrace v československu" JUDr. Mikhaila Dzyuby z Vy- V KADANI\nslanecké kozácké stanice sv. Trojice v Praze připomněl\nNa konci června 2011 se poprvé v dějinách Pravoexistenci této hrdinné society na našem území. Ředi- slavné církevní obce v Kadani konal v chrámu Naro-\n[ ZPRÁVY Z EPARCHIÍ J\nzeni přesvaté Bohorodice koncert duchovni hudby.\nSpolu s církevní obcí jej pořádalo místo Kadaň, Pí\nvecký sbor Anonym na něm zazpíval duchovni písní\nvýchodní i západní církve věnovaní liturgickému\nroku. Koncert se konal pod záštitou metropolity Kryštofa, který na něm vystoupil s úvodním i závíréčnym\nslovem. Zvláští v něm zdůraznil krásu a mimořádnost\nliturgických zpěvů v rámci blížícího se cyrilometodějskího jubilea. Neboť v době příchodu svatých věrozvěstů nebyli křesťaně rozdíleni do jednotlivých\ncírkví. Tehdy byla jen jedna všeobecná apoštolská církev. V závěru metropolita poděkoval organizátorům\nkoncertu, zvláště pak uměleckému vedoucímu a sbormistrovi Michalovi Novenkovi.\nMEZINÁRODNÍ KONFERENCE ŘECKÉHO JAZYKA\nPravoslavná bohoslovecká fakulta hostila ve dnech\n28.-30. června 2011 Mezinárodní konferenci řeckého\njazyka a kultury. Jejího slavnostního zahájení se\nzúčastnil osobně také metropolita Kryštof, který přednesl úvodní přednášku věnovanou dějinám řeckých\nstudií Pravoslavné církve v českých zemích a na Slovensku. Konference se konala pod záštitou velvyslanců Řecké a Kyperské republiky na Slovensku.\nPROMOCE A KONEC AKADEMICKÉHO ROKU NA\nPRAVOSLAVNÉ BOHOSLOVECKÉ FAKULTÉ\nJako každoročně ukončení akademického roku na\nPravoslavné bohoslovecké fakulté Prešovskí univerzity bylo i letos spojeno s promocemi nových maistrů a bakalářů teologie. Letos se tento slavnostní\nen započal archijerejskou svatou liturgií v pravoslavním kněžském semináři svatého Jána Teologa v pondělí 27. června. Spolu s profesorským sborem,\nrektorem semináře a spirituálem ji sloužil metropolita Kryštof, který po díkůvzdání kázal na téma .Vděčnost Bohu za jeno veliké dary". Samotné promoce se\nkonaly za účasti rektora univerzity pana prof. RNDr.\nRené Matloviče, děkana fakulty prof. prot. ThDr. Jána\nZozulaka, PhD., a zástupců univerzitních fakult.\nnýml slovy spolu s chlebem, solí a květinami. Archijerciská svatá liturgie se konala za účasti místních\nvířidch a hostů. Spolu s vladykou Kryštofem a duchovním správcem sloužil také okružní protopresbyter ze Žatce mitr. prot. Mgr. Vladimír Jacnňuk a další\nduchovní Zpíval pěvecký sbor z Chomutova za řízení\nbratra lna. Františka Fedora. Při bohoslužbách vyznamenal vladyka metropolita místního duchovního\nsprávce právem nošení zlatého kříže s ozdobami. Po\nukončení sv. liturgie dále vyznamenal vladyka Kryštof\npřítomného starostu Podbořan bratra Mgr. Radka Reindla zlatou medailí Rádu svatých Cyrila a Metoděje\nVYZNAMENANÍ V PODBOŘANECH\nDuchovní správce prot. Vladislav Čejka spolu s věřícími pozval vladyku metropolitu Kryštofa v neděli\ndne 19. června 2011 do Podbořan, kde jej uvítali srdeč-\nza dlouholetou plodnou spolupráci města s naší církevní obcL Otec Vladimír jachnuk poté podrobně popsal, v čem tato spolupráce a pomoc ze strany města\nspočívala, a připomenul, že pan starosta Radek Reindl\npochází z rodiny našeho vzácného již zesnulého duchovního otce prot. Josefa Posnera. Díky panu starostovi bylo před lety otevřeno v Podbořanech jedinečné\n[ ZPRÁVY Z EPARCHIÍ\nmuzeum Čechů z Volyně, kteří po svém návratu do\nvlasti založili místní pravoslavnou církevní obec. Vladyka metropolita spolu s duchovními a věřícími se\nv Podbořanech modlil také za prezidenta české republiky Václava Klause, který tento den oslavil své sedmdesáté narozeniny.\nMODLITBA ZA OBĚTI NACISMU\nV sobotu 18. června t. r. sloužil vladyka metropolita Kryštof svatou liturgii s panvchidou v chrámu\nZesnutí přesvaté Bohorodice ve Vilémově za všechny\noběti nacismu. Tento den v roce 1942 byla zvláštním\noddílem SS dobyta pravoslavná katedrála v Praze, ve\nkteré se ukrývali českoslovenští vojáci - parašutisté\npo splnění bojového úkolu. V souvislosti s tím byly\nzatýkány, mučeny a popraveny stovky pravoslavných\nČecnů a Moravanů i ostatních občanů, kteří se účastnili domácího odboje proti fašismu. Česká a moravskoslezská pravoslavná eparchie bvla nacisty zrušena,\njejí biskup svatý mučedník Gorazd byl popraven spolu\ns duchovními Václavem Čiklem a ThDr. Vladimírem\nPetřkem a dalšími pravoslavnými věřícími. Všichni duchovní byli deportováni na nucené práce do Říše,\nvšechny chrámy byly uzavřeny a veškerý pravoslavný\nmovitý majetek byl konfiskován ve prospěch oddílů\nSS. Podobný osud postihl také československou jurisdikci konstantinopolského patriarchátu, jejíž nejvyšší\npředstavitel arcibiskup pražský a celého Československa vladyka Sawatij byl deportován do koncentračního tábora v Dachau.\nVladyka metropolita připomněl tuto pohnutou historii českého pravoslaví v chrámu, který byl v roce 1942\nnacisty uzavřen, duchovní správce odvlečen na nucené práce a veškerý movitý inventář zabaven včetně\nstavebního materiálu na farní budovu. Nakonec vladyka metropolita připomněl, že dnešního dne 18.\nčervna si jeho vážený předchůdce vladyka metropolita\nDorotej připomínal den svého nebeského ochránce.\nVěčná paměť všem mučedníkům za svobodu i našemu\nmilovanému vladykovi Doroteji.\nSVĚCENÍ OLTÁŘE CHRÁMU V CHOMUTOVĚ\nV chrámu svatého Ducha v Chomutově byl ve sváteční den 13. června vysvěcen nnvý prestol, na jehož\nzhotovení přispěl bratr Viktor Krailo. Svěcení vykonal\nmetropolita Kryštof spolu s otci duchovními: mitr.\nprot. Mgr. Vladimírem Jachňukem, západočeským\nokružním protopresbyterem, archimandritou ThDr.\nMarkem (Krupicou), Th.D., z Litoměřic, archimandritou Sergijem (Ivannikovem) z Prahy, igumenem Stefanem z Pblska, prot. Mykolou Ončulenkem z české\nLípy, prot. Mgr. Evženem Červinským z Ústí nad\nLabem, jerejem Ivanem P. Hadravou ze Železného\nBrodu, jer. Mgr. Miroslavem Vachatou z Krupky, prot.\nMgr. Olegem Machněvem z Klatov, prot. Vladimírem\nčejkou z Podbořan, prot. Mykolou Masňukem z Liberce a místním ducnovním správcem prot. Mgr. Ernestem Raptsunem, protodiákonem Vasylem\nBučukem, metropolitním diákonem Vasilem čerepkem, ředitelem Nedělní školy sv. Ludmily, diákonem\nVitalijem Pipašem, hypodiákonem Mgr. Andrejem Vostřikovem a žalmistou Nikolajem Zivucem z Prahy. Po\nukončení obřadu svěcení svatého prestolu, jehož\nhlavní část tvoří ukládáni svatých ostatků mučedníků, se konala archijerejská svatá liturgie. Hlubokým\na obsažným kázáním při ní posloužil otec okružní protopresbyter Mgr. Vladimír Jachňuk Vladyka metropolita nakonec pogratuloval duchovnímu správci otci\nErnestovi ke zbudování nového oltáře v chrámu, který\njiž několik let patří naší místní pravoslavné církvi.\nMetropolitní protodiákon Vasyl Bučuk spolu s pěveckým sborem vedeným mátuškou Ksenií (Oksanou)\nRaptsunovou a bratrem Ing. Františkem Fedorem zazpívali .Mnoholetr.\nKOZAČKA STANICE SV. TROJICE\nKozácká stanice svaté Trojice oslavila v neděli 12.\nčervna 2011 druhé výročí své existence. Stanice je organizována jako občanské sdružení které se zabývá\ndějinami kozáctví a jejich nadčasovými ideály. Jednou\nz aktivit kozáků pražské stanice je dobrovolná pořadatelská služba pri bohoslužbách, procesích a průvodech konaných pravoslavnou církví v Praze i na jiných\nmístech v České republice. Na výročním setkání jí za\nto poděkoval metropolita Kryštof a požehnal její další\nBonu milé činnosti.\nSVATA TAJINA KŘTU V ROKYCANECH\nSvatou tajinu křtu udělil metropolita Kryštof třetímu dítěti duchovního správce v Rokycanech otce Davida Dudáše. Křest se uskutečnil v soDotu 11. června\n2011 v chrámu svaté Trojice za hojné účasti místních\nvěřících, ale i četných hostů dokonce i ze Slovenska\na Rumunska. Novokřtěnec dostal jméno Gabriel podle\narchanděla Gabriela, který přesvaté Bohorodici přinesl\nzvěst o narození Spasitele. Vladyka Kryštof ve své pro-\n[ ZPRÁVY Z\njeme mu, aby na něm a celé jeho rodině spoěfvalo\ni ^ E U L "\nK l Z l\n19.6. 2011 22:05-23:00, ČR01 RADIOŽURNÁL 1\nPravoslavní u nás dle názoru většiny novinářů nepatří mezi velké a tradiční křesťanské církve. Přesto\nsi ale také novináři Českého rozhlasu uvědomují že\nby se mohlo stát, že výsledky březnového sčítání lidu\nukážou nárůst pravoslavných věřících. Na otázky, proč\na zda se jedná jenom o cizince ze zemí bývaléno Sovětského svazu, nebo i o české občany, a celou řadu\ndalších otázek odpovídal ve Výzvách přítomnosti 19.\n6. nejvyšší představitel místní pravoslavné církve vladyka Kryštof, který letos v červnu oslavil také 5 let\nv jejím čele. Do Výzev přítomnosti jej pozval redaktor\nmluvě po ukončení křestních obřadů zdůraznil, že novokřtěnec se znovu narodil v Duchu a v Pravdě, přešel\nze smrti do života a byl postaven na cestu směřující\nNÁVŠTĚVA STARCE ELIÁŠE\ndo Božího království. Oteč David poděkoval metropo- \_ \_ Zpovědník moskevského patriarchy starec Eliáš nalltovi za přijetí pozvání a podělil se s přítomnými t vštívil naši církev ve dnech 3. až 5. června 2011. Svoji\no myš|enf I :dyž je Člověku\n"" těžko á má nějaké i duchovní dráhu započal v monastýru svatého Pantevážnéé problémy a starosti, má se podívat do dětské | lejmona na Svaté hoře Athos a později se podílel na\ntváře, kde vždy uvidí záři patřící čistotě a radosti Boží i1 obnově věhlasné Optinské pustiny. Otec Eliáš navštívil\n| u nás několik svých ducnovnícn dětí. V sobotu 4.\nčervna sloužil božskou liturgii v chrámu svatých\nPetra a Pavla v Karlových Varech a večer téhož dne\nzpovídal v chrámu svatého Jiří na velvyslanectví\nRuské federace v Praze. Poslední den své návštěvy se\nzúčastnil sv. liturgie konané metropolitou Kryštofem\na dalšími duchovními v chrámu Zesnutí přesvaté Bohorodice na Olšanech. Po bohoslužbách měl kázání\no významu Neděle svatých otcůjprvního všeobecného\nsněmu a požehnal věřícím, kteří se jako již tradičně\ndo chrámu nevešli a velká část jich stála před chrámem. Vladyka metropolita Kryštof poděkoval starci\nEliášovi za jeho hluboká slova a požehnání Daroval\nmu na památku ikonu svaté mučednice Ludmily a časopis Ikona vydávaný českým národním fondem kultury, jehož představitel Ing. Igor Střelec přijal též\nstarcovo požehnání Otec Eliáš se poté pomodlil\nDokonce lidé nevěřící, když se setkají s dětským smí- u hrobu metropolity Doroteje, kterého osobně znal,\na přijal pozvání od pražské gruzínské komunity na\nchem a radostí často zakouší Boží blízkost a stávají\nsváteční oběd. Vladyka metropolita Kryštof využil\nse věřícími. Nakonec šťastný otec se svou rodinou\na kmotry pozval všechny do místního sportovního této příležitosti, aby po otci Eliášovi a jeho doproklubu a královsky je pohostil. Zajímavé\nl o , že\n" " vodu, otci jerodiákonovi Diodorovi, pozdravoval Jeho\nvévodil dres Jaromíra Jágra, našeho neznámějšího\n'nějš: pra- Svatost patriarchu Kirilla.\nvoslavného křesťana. Gratulujeme otci Davidovi a pře-\n5. VÝROČÍ INTRONIZACE METROPOLITY\nKRYŠTOFA V PRAŽSKÉ KATEDRÁLE\nV sobotu 28. května 2011 měl katedrální ebrám sv. Cyrila a Metoděje v Resslově uL 9a v Praze 2 nevšední svátek.\nPředstavený katedrály metropolitní protoprebyter TbDr. Jaroslav šuvarský, PbJ)., v čele zástupu biskupů a duchovních\nuvítalJeho Blaženost metropolitu Kryštofa se svatým křížem a květinami v chrámových dveřích.\nhrámový sbor pod vedením PhDr. Maria Christou,\nPh.D., zapěl Jest vpravdě důstojno" a slavnostní\nduchovní atmosféra všechny přítomné povznesla\nk modlitbám. Archiiereiská svatá liturgie s díkůvzdá| ^-ním u příležitosti 5. výročí intronizace Jeho Blaženosti\nmetropolity Kiyšleía nejvyšším představitelem Pravoslavné církve v českých zemích a na Slovensku započala v 9.30 hodin. Spolu s metropolitou sloužili:\nzástupce konstantinopolského patriarchátu Jeho Vysokopřeosvícenost vladyka Gregorios, arcibiskup thyatirský a Velké Británie z Londýna, vladyka Alexandr,\nbiskup dmirovský, za moskevský patriarchát, vladyka\nSerafim, biskup boržomský a\nSřlYlfTi který z po-.\nžehnání Jeho Svatosti patriarchy a papeže Eliáše II.\nslouží v Praze pro qruzinskou komunitu. dále vladyka\nKyprian, vikář patriarchy rumunského Daniele, metropolita Kyrii z Varny za Bulharskou pravoslavnou\ndrkev, metropolita kasandrijský Nikodymos z Řecka\ndoprovázený diákonem Tímofejem Kuzanem, pocházejícím z vážené duchovní rodiny Kuzanú ze Slovenska, o. archimandrita Justinos za Albánskou\npravoslavnou drkev, vladyka Abel, arcibiskup lublinský a cholmský, vyslanec Jeho Blaženosti polského\nmetropolity Sávy, doprovázený ředitdem ÚER Lublinsko-cholmské eparchie prot. Andrejem Losem, o. archimandrita Zacheus za Pravoslavnou církev Ameriky\na Kanady. Východní část naší drkve reprezentoval\nJeho Přeosvícenost vladyka komárenský Tichon, vikář\nprešovské eparchie. Přítomni byli též zástupd diplomatického sboru v Praze, velvysland Běloruska pan\nVasilij Markovič, Bulharska pan Martin Jovchevski,\nKypru pan Phaedon Anastasiou, Rumunska paní Daniela Anda Grigore-Gitman, Ruska pan Sergej Borisovič Kiselev, Srbska paní Maja Mitrovič, Sýrie slečna\nŇadra Sayaf a Ukrajiny pan Ivan Grytsak z řeckého\nvelvyslanectví pan Georgios Stilianopoulos. Ekumenickou radu drkví reprezentoval bratr Mgr. Michael Moc,\nbiskup plzeňský CÍSH. Významnými duchovními otd\nbyly zastoupené všechny eparchie naší místní církve:\npražská metr. prot. ThDr. Jaroslavem Šuvarským,\nPh.D., olomoucko-brněnská prot. Mgr. Liborem Raclavským, prešovská prot. doc. Alexandrem Cápem, CSc.,\na michalovsko-košická archimandritou Serafimem.\nDále se bohoslužeb účastnil též o. tajemník Posvátného synodu prot. prof. ThDr. Milan Gerka, CSc.,\na mnozí další duchovní z Čech, Moravy, Slezska a Slovenska.\nPo sv. liturgii byly vladykovi metropolitovi předány\njjarv a byla přečtena blahopřání\nřání od představitelů\npozdravné listy od patriarchů alexandrijského, ánflčF"\nchijskěho a jeruzalémského a Od arcibiskupu kype\nskeho a athéliskéliu. Vladykovi take pogratuloval ~\nprot. Vladimír VorobjeV, rektor Pravoslavné svatotichonovské humanitární univerzity v Moskvě, kde je\nnáš mptropolifaiprofarirpm tfiologie Vladyku pozdravil dále vysokopřeosvícený ardbiskup Ján zvláštním\nlistem, který přečetl o. Alexandr Cap: y\nděkuji Vám za pozvání na oslavy organizované při příležitosti Vašeho jubilea a 5. výročí Vaší intronizace,\nkteré se uskuteční 28. května 2011 v Praze. Je mi velmi\nlíto, ale můj zdravotní stav mi nedovoluje se těchto\noslav osobně zúčastnit. V děkovné modlitbě se s Vámi\ntento den duchovně spojím.\nPřeli Vám hojné Boží požehnání pro Vaši pastýřskou\nslužbu bohu. našemu Božímu věřícímu lidu a též pro\nVái osobní život.\nním, s knihovnou, přednáškovým sálem, kuchyní a jídelnou, vlastním parkovištěm a zahrádkou a ikonopísným ateliérem, neboť některým sestrám monastýru jste\ndal možnost vyškolit se v řeckých školách na ikonografky. Není to zdaleka vše, co jste na Moravě vykonal.\nCeníme si, že sek nám často a rád vracíte a pomáháte\nv kritických momentech.\nS radostí sledujeme, jak se upevňuje autorita naší\nnejmenší a nqmladšl autokefální církve v pravoslavném\nsvětě. Na rozdíl od našich starších sesterských církví\njsme se uchránili rozkolů a zachovali jednotu. Víme, že\nza tím vším je spousta Vaší práce wžadující pečlivé přípravy a moudrosti. Při tom se stačíte věnovat i vědecké\npráci, přednášíte a vydal jste řadu knih. Přesto vše si\nzachováváte svou přirozenou laskavost a skromnost\nNechť Vás ochraňuje a posiluje Hospodin Bůh, nechť a každého jste ochoten vyslechnout\nVám pomáhá a Vaše srdce ať naplňuje radostí a nadějí. Drahý vladyko, přejeme Vám do dalších let mnoho pasPřesvatá Bohorodice Panna Marie ať Vás provází svojí týřských úspěchů a neutuchající zápal pro věc Boží,\nkteréjste zasvětil svůj život. Ať Vám dopřeje Pán ještě\nMilovaný vladyko, přijměte srdečný pozdrav nejen ode mnoho let zdraví a elánu a prováv Vás svým požehnámne, ale i pozdrav všeho věřícího lidu Slovenska. Dar ním.'\nupřímné modlitby za Vás a ujištění o naší úctě.'\nJeště rádi citujeme omluvný a pozdravný dopis\nZ blahopřejného dopisu Jeno Vysokopřeosvícenosti Jeho Vysokopřeosvícenosti vladyky Juraje, arcibiskupa\narcibiskupa Simeona, přečteného o. Liborem Raclavmichalovsko-košického:\ndovolte, abych jménem svým i jménem celé pravoslavné\nMoravy Vám blahopřál k pátému výročí Vašeho uvedeni\nna stolec ne/wššího představitele naší autokefální církve. Naše blahopřání je o to srdečnější, že pravoslavná\nMorava Vás zná, byl jste dvanáct let jejím biskupem.\nŽijí zde děti, které jste pokřtil, manželské páry. Které\njste oddal, a spousta Vašich duchovních dětí, které jste\nzpovídal a které se k Vám dodnes utíkají jako ke svému\nrádci a duchovnímu otci. Za těch dvanáct let jste velmi\nrozmnožil počet moravských farností, zvýšil počet kněží, Vaše Blaženosti, drahý metropolito Kryštofe,\nzaložil v Olomouci Duchovní středisko pro aálkové stu- Cbristos voskrese!\ndium Pravoslavné bohoslovecké fakulty v Prešově, poVelmi mě mrzí, že mi neodkladné povinnosti nezvedl duchovní život zavedením mnohých poutí\numožňují být s Vámi osobně v tento tak významný den,\na pravidelných duchovních besed. Nelze opominout vy-kdy si celé společenství naší místní církve připomíná pěbudování dvou monastýrů: svatého hiskupa-mučedníka tileté výroň Vaší intronizace na stolec nejvyššícb předGorazda v Hrubé Vrbce, kde dočasně fungovala i nižší stavitelů Pravoslavné církve v českých zemích a na\nbohoslovecká škola, a Zesnutí přesvaté Bohorodice ve Slovensku. Nicméně jsem s Vámi spojen alespoň duVilémově, prvých středisek mnišského života po obno- chovně, prostřednictvím apoštolského aktu lámání\nvení pravoslaví u nás biskupem Gorazdem. Při vilémov-Chleba a žehnání Kalicha, ve kterém jsme všichni sjedském monastýru jste založil Středisko vzájemného\nnoceni pevným poutem jedné svaté a všeobecné pravosetkávání, krásnou, světlou a vzdušnou budovu s 24 slavné církve Kristovy.\nhostinskými pokoji, každý s vlastním sociálním zařízePřijměte prosím, blažený vladyko, prostřednictvím\nméf)o tajemníka otce archimandrity Serafíma upřímný\nnově sídlí kancelář akademie.\npozdrav můj i všech duchovních a vířících naší mučed- Dále bude Pravoslavná akademie pořádat konfenické michaíovsko-košické eparchie spolu s přáním Boží\nrenci v Den modliteb za stvoření, jež bude letos věmilosti a požehnání do dalších let Vaší nelehké služby\nnována 25. výročí havárie černobylské jaderné\nprvního hierarchy naší cyrilometodějské církve. Jako\nelektrárny a letošní katastrofě podobného zařízení\nvýraz vděčnosti nás všech za Vaše úsilí prosím přijměte\nv japonské Fukušimě.\nskromný dar: enkolpion s obrazem Boži Matky, odznak Účastníci valné hromady podpořili též konání konVaší pastýřské starostlivosti o společenství Církve. EIS\nference .0 problematice ochrany Božího stvoření" ve\nPOLLA EU, DESPOTA!'\nspolupráci s bavorskými křesťany plánované na 16.\nPři závěrečném políbení sv. kříže ještě mnoho věří- až 18. září v Gorazdově cyrilometodějském středisku\ncích osobně blahopřálo Jeho Blaženosti a dalo mu kvě- duchovních setkání. Pravoslavná akademie ve Vilémově se bude též podílet na přípravě vnitrostátní\ntiny či jiné dárky. Celá katedrála zářila radosti\nkonference pro církevní pracovníky a věřící křesťany\nPřidáváme se i my s přáním .Mnohá a blahá létal"\nÚstředí zabývající se ekologií v České republice, která se připravuje na dny 24. až 26. října 2011 ve středisku Sluňákov v Horce u Olomouce.\nZ VALNÉ HROMADY PRAVOSLAVNÉ AKADEMIE\nPravoslavná akadeV závěru zasedání poděkoval metropolita Kryštof\nmie Vilémov, o. s., se\nmístopředsedovi a řediteli akademie bratru Mgr. RoPRAVOSLAVNÁ\nsešla 10. června 2011\n— v — AKADEMIE\nmanu Jurigovi za jeho mimořádnou obětavost při\nna své valné hromadě\nplnění cílů akademie a všem přítomným členům a příznivcům za spolupráci při uskutečňování programů\nv prostorách Goraz- M\na projektů přijatých valnou hromadou. Vladyka též\ndova cyrilometodějnakonec všem přítomným požehnal a poručil je do\nského střediska duÚstředí\nchovních setkání. Modlitbou a úvodním slovem ji za- Boží ochrany.\nhájil její předseda vladyka metropolita Kryštof. Po\nschválení programu a volby zapisovatele Ing. Taťány\nSPOLEČNÉ ZASEDÁNI METROPOLITNÍCH RAD\nTzoumasové představil výroční zprávu ředitel AkadeMetropolifní rady reskýrl] 7/-mí a Slovenska 7asfmie Mgr. Roman Juriga. Zpráva byla jednohlasně při- daly společně 8. až y. června 2011 v Gorazdově čýrijata, jakož i zpráva o hospodaření a zpráva revizní lometodějském středisku duchovních setkání při\nkomise, se kterou přítomné seznámil její člen du- monastýru Zesnutí přesvaté Bohorodicejte Vilémově\nchovní otec Mgr. Josef Libor Kratochvíla.\nu Litovle. Hlavním tématem byly otázky spojené s pnPo přestávce přítomné seznámil ředitel R. Juriga\npravou 1150. výročí příchodu svatých věrozvěstů Cys aktuální problematikou řádného Členství ve sdru- rila a Metoděje na Moravu. Přítomní členové\nženi Přítomní se usnesli, že těm členům, kteří se dva\nmetropolitních rad v čele s metropolitou Kryštofem,\nroky po sobě nezúčastnili valné hromady a po dobu\narcibiskupy Simeonem a Jurajem a vikárními biskupy\ntří let se nepodíleli na projektech ani jiných aktivitách Tichonem a Jáchymem vyhlásili celocírkevní národní\nakademie a neplatili členské příspěvky, bude pozasta- pouť do Mikulčic na sobotu 25. května 2013. Na tuto\nveno Členství. Poté se valná hromada zabývala přípra- pouť byl pozván Jeho Svatost patriarcha konstantivou již tradičních projektů akademie, jako je například\nkaždoroční pouť k větrné elektrárně sv. Eliáše 20. července nebo ekologické poradenství pro církve a nezism\nkové organizace či exkurze, přednášky a workshopy\npro střední i základní školy a odborná učiliště s názvem .Ochrana klimatu a obnovitelné zdroje energie energie pro třetí tisíciletí". Z nově navržených projektů byl všemi přítomnými schválen .Fundraising"\na příprava k otevření komunitního a misijního centra\nv pronajatých prostorách uprostřed Vilémova, kde též\nZPRÁVY Z EPARCHIÍ\nnopolský Bartoloměj I., další slovanšti pravoslavní patriarchové a představitelé národních a místních pravoslavných církví. Metropolitní radv dále navrhly\nuspořádat celodrkevní pouť také na Slovensku, a sice\nnásledujícího dne v neděli 26. května na Děvín spolu\ns tematickou expozicí o životě a díle svatých věrozvěstů a jejich žáků. Na podobné téma doporučila dále\nuspořádat v jubilejním roce konference a vědecká\nsymposia. Ze strany michalovsko-košické eparchie, vedené arcibiskupem Jurajem, vzešla iniciativa uspořádat v první polovině května 2013 pouť také do\nSoluně, do rodiště svatých věrozvěstů, a umístit na\ntamějším chrámu jim zasvěceném pamětní desku.\nDále podpořila projekt televizního dokumentu společně ve spolupráci s římskokatolickou církví, který\npřipravuje nezávislý tým filmových umělců ve spolu-\npráci s Českou televizí Ve druhé a třetí části zasedání\nčlenové metropolitních rad rozhodli požádat Posvátný\nsynod, aby rok 2013 vyhlásil rokem svatých Cyrila a\nMetoděje. Nakonec se metropolitní rady zabývaly přípravou řádného místního církevního sněmu, který se\nmá konat v druhé polovině jubilejního roku.\nV neděli 26.6. prožila tato malá nová církevní obec\nna Tachovsku velký duchovní zážitek\nRok po založení zdejší církevní obce sem zavítal vladyka metropolita Kryštof aby posvětil nový prestol\na celou kapli v čest Narození sv. Jana Křtitele.\nstarosta oDce František Čurka vladyku přivítal starým slovanským způsobem - chlebem a solí. Místní\nduchovní správce prot. Mgr. Eugen Bakoš vladyku uvítal společně s ostatními duchovními před chrámem\ns prosbou o archijerejské modlitby.\nPřed svatou liturgií vladyka s duchovními posvětil\nrekonstruovaný oltář, do kterého vladyka metropolita\nvložil ostatky sv. mučedníka Evžena, a zevnitř\ni zvenku celý chrám. Poté zazněla liturgie sv. Jana Zla-\ntoústého v jazyce českém, kterou vladyka vykonal na\nnovém antiminsu, který vladyka datoval dnem 26.\nčervna 2011 (7519 od stvoření světa).\nZa svoji záslužnou pastýřskou službu pro rozkvět\npravoslavné církve byl duchovní správce o. Eugen vyznamenán právem nošeni epigonatia (duchovního\nRovněž starosta obce obdržel vyznamenání - pochvalný diplom za nezištnou pomoc při opravě a získání chrámu pro bohoslužebné účely, Julie Bakošová\nobdržela pochvalný diplom za vedení církevního\nzpěvu. Také br. Michal Polanský z nedaleké obce\nBranka dostal pochvalný diplom, podobně jako bohuznámý mecenáš z téže obce, který byl vyznamenán\nzlatou medailí - řádem Cyrila a Metoděje. Oba za obě-\ntavost a nezištnou práci na zvelebení kaple v obci\nBranka. Nedělní počasí se vydařilo, a tak slavnost\nmohla pokračovat postním pohoštěním v Milířích,\nkteré ve svém domku pro vzácné hosty připravila rodina Kopolovičových.\nZávěrem nezbývá nic jiného než všem vyznamenaným a přítomným věřícím i hostům popřát hojnost\nBožího požehnáni ať všem Hospodin nahradí stonásobně a ochraňuje je na mnohá a blahá létal\nprot. Josef Hauzar, kancléř\nDOBROVOLNICTVÍ V CÍRKVÍCH\nV rámci Evropského roku dobwvoínictví (ERD) 2011 vznikla 26. 4. 2011 pracovní skupina Dobrovoínictví\nI v církvích a náTisková zpráva ERC:\nboženských spoV pondělí 27. června se v dopoledních hodinách\nlečnostech se tak stalo\nuskutečnila v zasedací místnosti Í B K v Praze DejEvropský rok dobrovoínictví 2011\n11. oblastí, na které je\nvicích tisková konference k zahájení činnosti ekusoustředěna pozornost\nmenické komise pro Husovo jubileum v roce 2015.\nv rámci ERD v ČR.\nZnovuobnovení činnosti ekumenické komise, ve\nkteré se sešlo celkem 19 lidí, představitelů církví,\nDalší oblasti dobrovoínictví v rámci ERD 2011 jsou\nzástupců teologických fakult a také historických\ndobrovoínictví ve zdravotnictví, v sociálních službadatelů, je motivováno blížícím se významným\nbách, v kultuře, ve sportu, v práci s dětmi a mlájubileem, 600. výročím upálení mistra Jana Husa,\ndeží, v ekologii, mezinárodní dobrovoínictví\na rozvojová spolupráce, dobrovoínictví při mimo- které si nejen v České republice budeme připomínat v r. 2015.\nřádných událostech, dobrovoínictví firem a komunitní dobrovoínictví\nHus je, dle slov dr. T. Halíka, jednoho z účastníků\ntiskové konference a člena ekumenické komise, klíERD 2011 byl vyhlášen na základě Rozhodnuti\nrady EU: ,24. 11. 2009 přijala Rada ministrů zodpovědných za kulturu rozhodnutí jímž se rok 2011\nvyhlašuje Evropským rokem dobrovolných činností\nna podporu aktivního občanství," uvádí web\nCíle ERD 2011 lze zjednodušeně charakterizovat\n1) usilovat o to, aby bylo v EU vytvořeno prostředí příznivé pro dobrovoínictví a v nezbytných\npřípadech řešit stávající překážky bránící dobrovolným činnostem;\n2) umožnit organizátorům dobrovolných činčovou postavou našich duchovních dějin a komise\nností, aby zlepšili jejich kvalitu;\nby se ráda podílela na uvedení jeho osoby v kon3) oceňovat a uznávat dobrovolné činnosti;\ntextu našeho národní povědomí. V ekumenické ko4) zlepšit povědomí o hodnotě a významu dobmisi tedy nepůjde primárně o badatelskou či\nhistorickou práci, ale spíš představení Husova .druDetailnější informace o dobrovoínictví v církvích\nhého života", tedy jako nábožensko-mravní posa náboženských společnostech naleznete v Sekci\n.Dobrovoínictví v církvích a náboženských společ- tavy, která jako symbol putuje dějinami.\nnostech" na webu www.dobrovolnik.cz.\nDalší z účastníků tiskové konference biskup\nInformace o ERD 2011 naleznete taktéž na\nF. Radkovský představil nové webové stránky věwww.dobrovolnik.cz. Mezinárodní internetové\nnované celému projektu, a sice www.jan-hus.eu.\nstránky ERD 2011 jsou: http://europa.eu/volunteePředseda Ekumenické rady církví v ČR a synodní\nsenior ČCE Joel Ruml připomněl, že komise si klade\n/•i jeden z cílů také vyvrátit obecnou českou představu o tom, že státní svátek - výročí upáleni\nmistra Jana Husa - je hlavně o tom, mít den volna\nnavíc. Takto je tento den totiž běžně většinou\nčeské veřejnosti vnímán. Bratři J. B. Lášek děkan\nHusitské teologické fakulty UK, a patriarcha CČSH\nT. Butta poté připomněli některé badatelské projekty k osobnosti mistra Jana Husa z minulosti.\nVšichni účastníci tiskové konference také odpovídali na dotazy přítomných novinářů.\nMgr. Sandra Silná,tiskovámluvčí\na vedoucí tajemnice ERC v ČR\nNEBOŤ KDE JE TVŮJ POKLAD,\nTAM BUDE I TVÉ SRDCE (MT 6,21)\nVe dnech 1. až 5. června probíhaly v Drážďanech\nCírkevní dny, jejichž hlavním tématem byl výrok\nz evangelia podle Matouše .Neboť kde je tvůj poklad, tam buae i tvé srdce'. Do Drážďan byl z naší\nakademie Vilémov, zaměřené na prohloubení křesťanské duchovnosti, kvality života a výchovy k šetrnému přístupu v oblasti ochrany Božího\nstvoření. Svoji přednášku dokumentoval obrazovým materiálem. Po dalších referátech následovala\nživá diskuse, která pokračovala i po ukončení setkání. Vladykovi Kryštofovi děkovali účastníci\ncírkve pozván na tuto událost Jeho Blaženost metropolita Kryštof a ředitel Pravoslavné akademie\nVilémov, o. s., bratr Mgr. Roman Juriga, aby se\nzúčastnili setkání v chrámu Tri králů v drážďanském Novém městě věnovaného 25. výročí černobylské katastrofy. Vladyka Kryštof ve svém\nhlavním referátu hovořil o významu ikony zvané\nČernobylský Spasitel. Dále v této souvislosti připomněl sílu modlitby pravoslavných duchovních\na věřících, kterým tato hluboká víra pomohla přežít hrůznou událost připomínající apokalyptická\nproroctví. Jako naději do budoucna popsal blahodárné působení pravoslavné askeze v problematice\nenergetických úspor. Bratr Roman Juriga v další\nčásti setkání prezentoval programy Pravoslavné\nz evangelických kruhů za jeho vysvětlení pravoslavného přístupu k otázkám křesťanské askeze.\nÚčast našich představitelů na Církevních dnech\nv Drážďanech přispěla k rozšíření vědomí o pravoslavné duchovnosti a životní praxi mezi jinoslavnými křesťany.\nPravoslavná církevní obec Česká Lípa\nVÍKENDOVÉ SETKÁNÍ BRATRSTVA\nDůstojní otcové, milí bratři a sestry,\ns požehnáním Jeho Blaženosti Kryštofa, arcibiskupa\npražského, metropolity českých zemí a Slovenska,\nsi Vás dovoluji pozvat na slavnostní archijerejskou\nsvatou liturgii u příležitosti prestolniho svátku\na 10. výročí posvěcení chrámu sv. vmuč. a léčitele\nPantelejmona, která se uskuteční\n9. srpna 2011 v chrámu sv. Pantelejmona\nve Stráži pod Ralskem.\nUvítání Jeho Blaženosti bude v 9.30 hodin. Zveme\nvšechny lidi dobré vůle. S bratrským pozdravem mitroforní protojerej Mykola Ončulenko, duchovní\nVe dnech 26.-28.8.2011 proběhne ve Františkových\nLázních setkání Bratrstva pravoslavné mládeže. Účastnící se seznámí s přírodními krásami Františkolázeňska, navštíví farmu otce Romana Mastíka v Aši, kde\nochutnají domácí sýry a budou svědky drezúry hospodářské zvěře, na programu je též návštěva monastýrského skitu Proměnění Páně v Těšově. V chrámu\nsv. Olgy ve Františkových Lázních, který je nejstarším\npravoslavným chrámem na našem území, se bude\nsloužit sobotní večerní a nedělní liturgie. Zájemci\no účast se mohou přihlásit u koordinátorů o. Víta\nMetoděje Kouta a Martina Létala.\nE S.: Duchovní si vezmou červená roucha.\nKontakt: [email protected];\nPravoslavná akademie Vilémov zve všechny zájemce o problematiku ochrany životního prostředí\nna již XI. ročník\nDNE MODLITEB ZA ZÁCHRANU BOŽÍHO STVOŘENÍ, letos na téma:\nJADERNÁ ENERGETIKA PO ČERNOBYLU A FUKUŠIMĚ'\nve čtvrtek 1. září 2011 od 17.00 hod.\nv prostorách Gorazdova cyrilometodějského střediska a monastýru ve Vilémově.\nKromě modlitby za záchranu Božího stvoření a modlitby za oběti černobylské havárie je součástí programu\nněkolik přednášek k danému tématu. Účast přislíbili Ing. Dalibor Stráský, bývalý operátor Temelína a současný\nhornorakouský pověřenec pro zastavení provozu jaderných elektráren, příspěvek pojednávající o méně známých\netických a ekonomických otaznících v souvislosti s jadernou energii přednese ředitel akademie Mgr. Roman\nJuriga, o. Mgr. RNDr. Petr Novák promluví o radioaktivních materiálech nacházejících se v přírodě a rizicích\nS dalšími přednášejícími se jedni Tak jako v předchozích ročnících i letos se očekává bohatá diskuse k tématu.\nVíce informací: [email protected], 585 349 005, www.orthodoxa.cz Ubytování - monastýr: 608 926 056\nPŘEHLED BOHOSLUŽEB METROPOLITY\nKRYŠTOFA V MĚSÍCI SRPNU 2011\nVLADYKA S POMOCÍ BOŽI HODLÁ:\nv 10" hod. sloužit archijerejskou sv. liturgii v chrámu Zesnutí pře\nsvaté Bohorodice na Olšanech v Praze 3\nv 10** hod. sloužit archijerejskou sv. liturgii v monastýru sv. Mikuláše v Mukaceve\nv 10" hod. sloužit archijerejskou sr. liturgii v chrámu sv. Pantelejmona ve Stráži pod Ralskem\nv 10" hod. sloužit archijerejskou sv. liturgii v chrámu Proměnění\nPáně v Liberci\nv 09" hod. spolusloužit s arcibiskupem Finské autonomní pravoslavné církve Lvem archijerejskou sv. liturgii v monastýrském chrámu Zesnutí přesvaté Bohorodice ve Vilémově u Litovle s účastí poutníků z Finska\nv 10" hod. v den svátku Proměnění Páně sloužit archijerejskou\nsv. liturgii v monastýrské kapli skitu Proměnění Páně\nv 09:30hod. sloužit spolu s arcibiskupem autonomní Finské pravoslavné církve Lvem archijerejskou sv. liturgii v katedrálním chrámu sv. Cyrila a Metoděje v Resslově ul. 9a\nv 08" hod. sloužit sv. liturgii v chrámu sv. archanděla Michaela\nv Kinského sadech v Praze 5\nv 10" hod. v den chrámového svátku sloužit archijerejskou\nsv. liturgii v chrámu Zesnutí přesvaté Bohorodice\nna Olšanech v Praze 3\nv 08"hod. sloužit sv. liturgii v chrámu sv. archanděla Michaela\nv Kinského sadech v Praze S\nPRO NEJMENŠÍ ČTENÁŘE J\nTEST PRO PRAVOSLAVNÉ DÍTI:\n1. Křesťanství má svůj původ:\nd) v Libanonu\n4. Pravoslavní křesťané pevně věří:\n2. Hlavou církve Je\na) ekumenický patriarcha\na) ve velikonoční vajíčka\nb) tibetský dalajláma\nb) v ruského cara\nc) Pán Ježíš Kristus\nc) ve věčný život a zmrtvýchvstání\nd) římský papež\nd) v neposkvrněné početí Panny Marie\n3. Církev byla založena:\n5. Modlitba Páně začíná slovy:\na) při seslání svatého Ducha na apoštoly\nb) při příchodu svatých Cyrila a Metoděje\na) Zdrávas Maria™\nb) Pane Ježíši Kriste, Synu BožL\nna den Letnic\nc) Otče náš, jenž jsi na nebesích-.\nd) Svatý Václave™\nc) při objevení Ameriky\nd) při zesnutí Panny Marie\nSprávné odpotáli: 1.6,2.c, 3.0. 4.c, S.C\nSVATÝ PROROK ELIÁŠ\nMilé děti, v létě si připomínáme svatého proroka Eíiáše, který v době starého zákona bránil\nvíru v jediného pravého Boha. Sv Prorok se napřed 40 dnů na poušti modlitbou připravovat na\nsvoje působení Tam jej z Boží milosti sytií havran, který mu přinášet potravu. Eliáš pak zázračně\nvrátil život synovi serpetské ženy, kterou také zachránil před smrtí hladem v důsledku dlouhotrvajícího sucha. Když pak Eliáš prorokoval proti 450 kněžím falešného boha Baala, kterým se\nvysmál, dosáhl, že jeho oběť byla Bohem Hospodinem\npřijata a oběť modloslužebníků\nEliáš se tak zasloužil o to, že se Izrael vrátil k víře v jediného pravého Boha Hospodina. Svatý\nprorok Eliáš byl pak tajemným způsobem vzat na nebesa, aniž zemřel. Obrázek svc Eliáše na\npoušti s havranem si můžete vybarvit podle reprodukce ikony na 2. str. obálky.\nVydává Pravoslavná drkev v českých zemích s požehnáním +Kryštofa,\nDěkujeme všem čtenářům, kteří podpořili vydáváni našeho časopisu modlitbou a finančním darem. Děkujeme\ntaké všem přispěvatelům, kteří nám do redakce Hlasu pravoslaví zaslali svoje příspěvky, zprávy a názory. Děkujeme\ntaké všem těm, kdo podpořili finančně nebo zaslanými\npříspěvky chod internetového portálu www.hlaspravoslavi.cz.\nČíslo 07/2011 ročníkLXVI\nDovolujeme si touto cestou vyzvat všechny naše objednatele a předplatitele, aby si časopis Hlas pravoslaví objednali a předplatili také na rok 2011. Všechny ostatní, kdo\nsi Hlas p r a v o t kupuji v chrámech nebo na jiných místech, vybízíme, aby se předplatiteli na rok 2011 stát.\nKromě předplatitelů a odběratelů velmi uvítáme finanční\ndary, které nám umožni časopis vydávat a distribuovat\npravidelně a umožni nám průběžně zachovat a časem\nzlepšovat jeho kvalitu.\narcibiskupa pražského a metropolity českých zemí a Slovenska\nŠárecká 38.160 00 Praha 6 - Dejvice\nE 0. BOX 655, CZ-11121 Praha 1\nMgr. Roman Juriga, [email protected], [email protected]\nteL 77 63 94 637\nJ. V. arcibiskup o l o m o u c k o - b r n č n s k ý Simeon\nOsvěta a p r a v o s l a v n á duchovnost:\nThDr. Jakub Jiří Jukl, Mgr. Eva Suvarská, jerej Mgr. Jan Týmal\nP r a v o s l a v n á mládež: Ivo Vrobel\nDalibor Jan Kočí, e-mail: [email protected],\nZA VŠECHNY VAŠE PňíSPÉVKY\nI DARY VÁM DĚKUJEME\nOBJEDNEJTE SI HLAS PRAVOSLAVÍ\nPhDr. Marta Koutová\nZuzana Pepelová, Virtuc, s.r.o„ www.virtue.sk\nAdresa p r o zasíláni příspěvků:\nO b j e d n a t H l a s pravoslaví n a celý rok si však m ů žete nejenom n a přelomu roku, ale kdykoliv z a :\n288 K č + 86 K č p o š t o v n é = celkem 3 7 4 K č\nRoman Juriga. Vilémov 70,783 23 Vilémov u Litovle\nr o m a n j u r i g a @ c e n t r u m . c z , [email protected], F a x : 585349005\nRedakce si vyhrazuje právo na případné úpravy S kráceni zaslaných\nD u p r e s s , P o d o l s k á 1 1 0 , 1 4 7 00 P r a h a 4\ntel.: 2 4 1 4 3 3 396\nmobil: 7 2 1 4 0 7 486\npříspěvků. Redaka nevyžádané rukopisy,fotografiea kresby se nevracejí\nAutorské články překlady afotografiejsou darem drkvi a autoři si n e\nnárokují autorský honorář ve smyslu Autorského zákona. Otištěné materiály nelze rozšiřovat bez souhlasu redakce nebo autora.\nfoto na 1. straně obálky: Svěoení oltáře diiámu v Chomutově 11 června 2011\nM Í S T A H O D N A P A M Ě T I - KOSTOLEC (I OBCI! D I I I O V Í\nNázev Kostolec nad obcí Ducové (u Piešťan) náleží výběžku Považského Inovce s výškou 240 m. n. m. Jedná se\no misto s nádherným výhledem. Díky výhodnému postavení, jež spojovalo severni a jižní větev tzv. Jantarové\nstezky a také dávné cesty protínající Pováží z východu na západ, byl ostroh osídlen již v pravěku. Některé archeologické nálezy z Kostolce odkazují ke starší době kamenné, další k době bronzové a ještě další k době\nřímské na přelomu 2. a 3. stol. n. 1. Mimořádnou roh měl však Kostolec ve velkomoravském období (9. a zač.\n10. stol.), kdy zde vzniklo opevněné hradisko s obytnou zástavbou a křesťanským chrámem, který byl zřejmě\nve vlastnictví velmože. Hradisko tehdy také střežilo cestu spojující západni a východní část Velkomoravské\nříše a u chrámu byli pohřbíváni příslušníci vyšších vrstev společnosti. Na středisko se vázali četné zemědělské\na řemeslné osady v širokém okolí. Kostolec také proto patří mezi nejvýznamněji! památky na období Velké\nMoravy na Slovensku. Po zániku hradiska ve 2. pol. 10. stol. misto až do 14. stol. nadále sloužilo jako hřbitov\nii příležitostně bylo - ještě později - kvůli výhodné poloze využíváno k vojenským účelům. Nachází se zde\nčástečně zrekonstruované velkomoravské palisádové opevněni, zákhidy původní předrománské rotundy a také\nzáklady několika hospodářských staveb. Prázdninovou návštěvu místil Izr jednoznačně doporučit každému,\nkdo se zajímá o historii a rád se pokochá krásnými výhledy do krijlny.\nCo m0iete noiit no Intemetu? Whleddvdni no WWW pro pokroiileiSi 5\nOdkudo lok sedoll souborysluhovof? pilpod- sdenl rouboruzwebu NellednodulSf Fotm6lysoubor0lte aioisnl- hbdenleOsporu Somorozboloyocf rofturorudorfiivy l(denoldeileno trUtiMlzdrclesofturoruke s|oien...\nses-toupií s nebes, aby dal život světu. 0 6,33) Své tělo dal za život světa. 0 6,51). .Neboť Bůh tak miloval svět, že dal svého jediného Syna, aby žádný, kdo v něho věří, nezahynul, ale měl věčný....\ndo tvého domu, ať ho poznáme!" Stařec věděl, že to .poznání" není žádné nevinné seznámení, že muži jeho města jsou surovci a působí jim požitek, když mohou někoho trápit a mučit, což si mohou dovol...\nS jeho pomocí jsem začínal svou cestu v pravoslaví. S jeho pomocí jsem se v roce 2000 dostal na Athos, s jeho pomocí a na jeho doporučení teď studuji na Svatotichonovské univerzitě. Mohl bych psát ...\nrežim, praktikující sepětí trůnu a kříže, proti sobě neměl a ani nemohl mít politickou opozici, když elita byla vyvražděna anebo rozptýlena v exilu. A přesto ti, co zůstali, často v pozici poddanýc...\nVe středu tento týden zemřel jeden z velkých Božích současnosti\n1ql>a:37%(%$ [email protected]=3e3decj>@lmi7?l 0b3eq7\nŠifra a Púa\nČíslo 10 / 2010 (říjen)\n1 - KOVOSLUŽBA OTS, as


Chybělo málo a dnes už nemusel být mezi živými. Teprve nedávno vyšlo najevo, že se s FRANTIŠKEM NĚMCEM (75) při natáčení filmu Jak vytrhnout velrybě stoličku utrhl při šplhání na pískovec úchyt a on zničehonic padal ze skály dolů! Jediné, co ho zachránilo, byla duchapřítomnost muže, který ho na laně jistil.\nTen naštěstí provaz nepustil a snažil se herce zachytit dříve, než by se rozlámal o skály.\nProč ale o nešťastné události promluvil až dnes? Prý se pro něj stala natolik traumatickou, že o ní prý dodnes nerad mluví i mezi rodinou a kamarády. Dobře ví, že nebýt onoho zachránce, pád by určitě nepřežil. Také všichni filmoví tvůrci a herci, kteří byli děsivé scéně přítomni, z toho byli několik dlouhých týdnů v šoku.\nNikdo nemohl uvěřit tomu, co se stalo.


Váhy s tiskem etiket - MOTEX ML-P - KALEX\nModelová řada: ML-P\nVýrobce : MOTEX\nNapájení : ze sítě AC 230V 50/60Hz\nPracovní teplota : -10 ÷ +40 °C\nKalibrace / ověření : ověřena\nObchodní váha s výpočtem ceny a tiskem etiket Dvourozsahové vážení s přesností vážení 2g (0~6kg) a 5g (6~15kg) pro váživost 15kg, jednorozsahové vážení pro váživost 6kg (dílek 1g) a 30kg (dílek 5g)!!!\nJasně oboustraně svítící VFD displej na sloupku zobrazující Hmotnost (5 číslic), Cenu za jednotku (5 číslic) a Celkovou cenu (6 číslic) 50 přímých PLU, celkem 9000 PLU.\nPředvažovací mód pro automatické etiketování Tara (max. polovina váživosti váhy), Zero, Fix Komunikace: RS-232 standardně Možnost propojení vah do systému s Ethernet interface (TCP/IP LAN Base10) Programování váhy přímo na váze nebo z připojeného PC Sledování prodeje, uzávěrky.\nNerezová vážící plošinka o rozměrech: 400 x 255 mm Rozměry váhy: 460(š) x 495(d) x 510(v) mm Pracovní teplota: -10°C - 40°C Napájení: ze sítě AC 230V 50/60Hz Hmotnost váhy: 12 kg Váha je schválena pro obchodní vážení NMi Nederlands Meetinstitutem: T6875 K váze je standardně dodáván program na vlastní tvorbu a editaci etikety, kde si může uživatel zvolit rozmístění, velikost a které údaje chce tisknout.\nVáha netiskne texty "Baleno:", "Spotřebujte do", "Hmotnost v Kg", "Kč za Kg", "Cena Kč". Pokud uživatel má potřebu tyto texty mít na etiketě, spolu s váhou dodáváme tzv. předtištěné etikety (jsou cenově stejné jako čistě bílé etikety), kde tyto texty jsou a k nim pak váha tiskne příslušné údaje. Dále je k váze dodáván program pro naprogramování váhy a PLU z počítače.\nTisk : Výkonná termotiskárna s rychlostí tisku 80mm/s Termotisk na předtištěné etikety o šířce max. 60mm a délce max. 150mm Nejpoužívanější rozměry etiket : 58 x 43mm, 58 x 60mm Druhy tisku : ruční tisk, zkušební tisk, automatický tisk, nepřetržitý tisk Na etiketu lze tisknout : název PLU (max ve dvou řádcích po 25 znacích), složení (1800 druhů po max.8 řádcích), zemi původu (max. 500 zemí), datum a čas tisku, datum spotřeby, DPH, hmotnost, cenu za jednotku, celkovou cenu, čárový kód formátu 2-5-5 nebo 2-4-6 se zakódovanou cenou, hmotností nebo množstvím a 210 reklamních zpráv (dva řádky po max. 46 znacích). Všechny texty se na váze tisknou s českou diakritikou. Na etiketu lze také tisknout pouze cenu nebo pouze hmotnost, fixní cenu.\nČárový kód obsahuje tyto údaje: prefix ČK (zde je zakódována hmotnost pro všechna naprogramovaná PLU, nebo cena pro všechna naprogramovaná PLU, nebo množství pro všechna naprogramovaná PLU), číslo PLU v pokladním systému, výstupní údaj (hmotnost nebo cena) a kontrolní číslo. Předvažovací mód pro automatické etiketování (používá se pro etiketování stejného druhu zboží, kdy po ustálení váhy se automaticky vytiskne etiketa navoleného PLU).\nCena včetně úředního ověření.\nTechnické parametry : ML-P\nmodel váživost dílek rozměr vážící plochy cena bez DPH akce počet ks do košíku\nML-6P 6kg 1g 400 x 255 mm 18700 Kč ks\nML-15P 6/15kg 2/5g 400 x 255 mm 18700 Kč ks\nML-30P 30kg 5g 400 x 255 mm 18700 Kč ks\nML - síť LAN příplatek 2800 Kč ks