PSI: Blesk Monte Christo | Dedeník\nNedovřená branka a Blesan zmizel. Když to provedl poprvé, vrátil se ráno – bez klobouku, bos – tedy, pardon, bez obojku a špinavej jak čuník. Včera ráno se ovšem nevrátil a ve mně začalo klíčit temné tušení katastrof a hrůz, které mohly nastat.\nAkce vypukla v 11. Zazvonil zvonec a nebyl konec, nýbrž stál u vrat pán od kotců a na vodítku měl jezevčíka a cosi chlupatého, zvaného Monty. Otevřela jsem okno. Vedle mne seděl na parapetu kocour Geoffre, Blesanův osud mu byl šumák a náramně ho bavilo dělat na ty dva čoklíky dlouhej nos, neb věděl, že nedosáhnou. Ti se mohli zfamfrnět a následná konverzace byla proto poněkud chaotická.\n„Neviděl jste našeho Blesana?“ Haf, haf, hafhafhaf! „Mám ho v kotci.“ Haf haf! Odhodila jsem kocoura, ale ten se nedal a okamžitě byl zpátky. Haf! „Kde jste ho našel?“ Haf, hafhafhaf …vrrrr …. prsk …. …. „Policie“ … haf ….\nOdhodila jsem kocoura. „Co se stalo“, šly na mne mrákoty. Haf hafhaf, vrrr! …. Našli ….. haf haf! Odhodila jsem kocoura. Haf hafhafhaf …. „jedeš, potvoro chlupatá!“ …… „pokuta, asi“ …. Haf haf ….. já mu zavolám …. Haf …..pane veliteli, já jsem tady …. Hafff …. „Budeš ticho!“ ….. Haf! …. Ano, pane veliteli. Zmlkni!“ …. Haf ….\nPo desátém odhození kocoura, jsem matně pochopila, že se mám s pánem dostavit na úřadovnu městské policie.\n„Zajedem tam autem,“ navrhla jsem. Psejkům se do auta nechtělo. Vhodili jsme dovnitř jezevčíka. Než jsme tam hodili chlupatinu Montyho, byl jezevčík venku. Než jsme tam hodili jezevčíka, byl venku Monty ….. da capo al fine….\n„Snad abyste tam nastoupil nejdřív vy,“ pokusila jsem se usměrnit situaci. Pán nahlédl, že by to bylo rozumné a vlezl dovnitř, aby vzápětí lehce zbrunátněl, neb mu nadšení pesani omotali vodítko kolem krku. Odmotala jsem pána a zabouchla dvířka.\nPan velitel byl hodný a laskavý, ani pokutu nechtěl, jen se mu mírně ježily vlasy. „My už jsme ho v tom kotci měli jednou, ale on nám odtamtud utek. A nikdo neví jak“ …. žasl nad nadpřirozeným jevem. Začínalo to být zajímavé.\n„A ten protibleší obojek máte“, tázala jsem se a pomalu mi začínalo svítat.\n„Jo jo, ten mám“ povídal pán od kotců a vydali jsme se tím směrem. A pán líčil ten neskutečný zážitek, dosud jsa poněkud otřesen.\nKdyž zavřel Blesana do kotce, nakrmil sebe i psí příslušenství, sáhl do lednice, požil lahváče a v klidu odebral se na kutě. Tak nějak po půlnoci ozvaly se rány. Blesan stál u vchodových dveří a mlátil do nich tlapou: „Já jsem slušnej pes! Buch! Mně zavírat do kotce nikdo nebude! Buch! A svoje čokly sis vzal domů a já jsem tady sám. Slušný psi spěj doma a ne na starý smradlavý madraci někde v kotci. Buch! Ani polštářek pod hlavu si mi nedal! Koukej otevřít!“ Buch, buch, buch!\n„Bylo to hrozný,“ svěřoval mi pán. „Vůbec se nedalo spát! To se mi ještě nestalo, aby si nějakej pes prostě zmačknul kliku a vodešel!“\nPředstavila jsem si, jak ty rány do dveří rezonovaly v půlnočním tichu a fakt, že kliku Blesan mačká zcela běžně, jsem si raděj nechala pro sebe.\nPánovi se nechtělo uprostřed noci hledat zámek a tak Bleska jen odvedl zpátky do kotce a dveře zajistil kusem drátu.\n„No, a ráno se probudim“ lezly mu oči z důlků, „a pes pryč, drát pryč, dvéře dokořán a jen na brance visely dva obojky…“\nJo, kam na Blesana s drátem! Urazil se, to bylo jasné. Nenápadně jsem si prohlédla řečenou branku. Plaňky byly dosud poněkud našišato a bylo patrné, že nedávno je někdo poškodil. Zem okolo byla čerstvě urovnaná a udusaná. Pak už stála Blesanovi v cestě jen obrovská stará vrata jak od stodoly. Ta mají ale kliku, takže to už pro pesánka Blesánka nebyl problém. Zmačkl, proklouzl a těžké křídlo vrat se zas samo přibouchlo.\nNechala jsem to raději bez kometáře….\nDošli jsme ke kotci. Na dveřích se skvěl rezavý, leč masivní zámek, jak ke státní kase. Blesan omluvně vrtěl ocasem: „Já bysem přišel, ale když von mě zamk….“\nAktualizováno: 6.3.2011 — 21:40\n🙂 šikovnej kluk 🙂\nTak tady je slibovaný odkaz na pár fotek z Maturitního plesu (inlove) http://krejg.rajce.idnes.cz/Maturitni_ples_11.2.2011_KD_Dolni_Berkovice_u_Melnika/\nMóóóc pěkné. Je vidět, že ples stál za to a zůstane v pěkných vzpomínkách. Teď ještě ta matura a hurá dál do života.\nO.T. Jestli dobře počítám, tak dnes by měl president Masaryk 161 roků. Je to vůbec možné, jak ten čas letí?\nÚžasné 🙂 😀 🙂\n.(*) „Sami,“ povídá Benjamin, „vysvětli mi, co je to ta Einsteinova teorie relativity.“\n„To je snadné. Poslouchej: Když jsi o samotě s krásnou mladou ženou, tak ti dvě hodiny připadají\n„A to vymyslel ten Einstein? To je kolosální!“ .(*)\na přemýšlejte o teorii relativity. ~o)\nRputi, ja celou tu situaci uplne vidim a slysim. Ty jsi holt magnet na podobne udalosti. Verim, ze to musely byt nervy, ale se stastnym mkoncem mi to rozjasnilo pondeli. 🙂\nJeště mě napadlo – nebylo by od věci vždycky každému novému policejnímu náčelníkovi jít Blesánka představit? No a při té příležitosti ho seznámit se skutečností, že hovíci jsou natolik ynteligentní, že prostě občas vyrazí na výšlap sami, ale ve vší slušnosti a „počestnosti“ (asi??) (rofl)\nBlesku, Blesku, ty uličníku jeden, takhle nervovat paničku! No jo, já vím, když on tě zamk… 😀\nDenoušek se nás drží a nezdrhá, zato jsme tuhle situaci několikrát zažili v obráceném gardu. Vypustím psa ven a po chvíli mi na zahradě běhají psi dva. To slečna Jůlinka, bílá jackrussel teriérka (možná), přišla navštívit Denise. Než jsme přišli na to, kudy se k nám dostává, stihla si návštěvu několikrát zopakovat. My jsme škvíru utěsnili, její páníčci nikoliv, a tak nás Jůlie jednou převezla – počkala si na okamžik, kdy jsme s Denisem vycházeli na procházku a vešla k nám regulérně dveřmi. A hned šmejdila, kde co je, kde se vydává potrava a tak – nestačili jsme se divit!\nNo Hančo, ty jsi zaspala 🙂 Pořád jsi přesvědčená, že máš doma štěníka a ona si ho už vyhlídla princezna. Je to praktická holka a šla si obhlídnout, do čeho se přivdá. (chuckle)\nRputinko, ty a Blesk jste fakt skvělá dvojka (y) – držím palce,aby Blesk už neutíkal a ty se nemusela o něj bát ; i když,o čem bys nám pak tak humorně psala 😉 ? 😀 (h)\nBlesanovi tleskám, je to opravdu šikulka. Náš první pejsek byl ve zdrhání taky přeborník, ale dřív než policie, jsem ho naštěstí dopadla obvykle já. I když nevím nevím, jestli se tenkrát už město o uprchlé psy staralo…je to dávno. Kavalíří zlatíčka naštěstí útěky nikdy nelákaly. Reny mě dokonce na procházkách pasoval na bodyguarda a vyžaduje, abych mu byla neustále aspoň 2 metry za zadkem, abych ho mohla případně zachránit před lítou zvěří a tak vůbec.\nJoo, hormony dokážou udělat své. Např. plot ze silného pletiva, že pomalu ani nejde ohnout, přijde doba říje, na vnitřní straně plotu danily, na vnější divocí daňci. Nebudu to protahovat: pletivo rozbili a několik jich vzalo roha.\nJj, Zdeno b.p. – já mám na takový pošuky kliku.\nPřed Blesanem jsme měli Hera (kříženec hovíka a vlčáka) a ten zdrhal tím způsobem, že začal nenápadně čuchat a čuchal a čuchal, až se odčuchal… O něco později zazvonil telefon: „Dobrý den, tady řeznictví – MÁTE TU PSA.“\nHero totiž, když ho dostihly výčitky svědomí, hodlal dokázat, že je hodnej a poslušnej pes a tak si šel sednout ke kandelábru před řeznictvím, kde jsem ho ráno uvazovala…..\nTeda Rputi, celej článek je (na rozdíl od reality, že 😉 ) děsná sranda, ale tohle mě dostalo: Blesk, kterej si jde vzorně sednout na uvazovací místo 😀 :*\nJj, zažít bych to nechtěla, ale čtení náramný (clap)\nHlavně, že se Blesan našel, ale věřím, že toto je o infarkt. Ovšem fakt, že tvůj psí Houdini dokázal rafinovaně uniknout i z policejního dohledu, mluví za vše. Máš extra šikovného psa (rofl) . Hlavně, že všechno dobře dopadlo a počítám, že Blesana už příště nechají vrátit se domů. I když ještě lépe by bylo, kdyby usoudil, že doma je doma.\nTak tihle psí Houdiniové jsou na mrtvici, to si umím představit. (whew) Podobně jako Yga Ríšu jsme my měli Míšu, nezapomenutelného pravého vořecha. (dog) U svých bývalých majitelů nabyl přesvědčení, že co si nezařídí sám, to nemá a my už jsme mu to nedokázali vymluvit. Mimo jiné si samozřejmě otvíral dveře i vrata a když to naučil naši kočku Murdinku, otočili jsme všude kliky směrem nahoru. Tedy kliky zevnitř ven, obráceně jsme je nechali, aby se dostali domů, kdyby náhodou. Oba uměli otvírat dveře k sobě i od sebe a pozorovat kočku, jak visí na klice a odráží se zadníma nohama o futro, aby si otevřela, byl pohled k nezaplacení. Max je blbej, ten všechno řeší silou, co mu překáží, to rozkouše, případně povalí. (flex)\nA trochu OT – tady je už jednou zmiňovaná petice k podpsání na internetu, pokud by někdo měl zájem:\nAlí díky. Už jsem ji podepsala, rozeslala po všech čertech odkaz a taky dala na útulkové stránky. Snad se konečně něco změní!\nděkuju za umístění odkazu!!!\nYGÓÓÓ :@ já to sleduju, já Ti dám u potka……na (headbang) (headbang) (flex) Až pojedu v dubnu do Hustopečí, asi to vezmu kolem Tebe a vyříkáme si ti zvoka do voka 😉 😉 😉\nAkden bez potkanůch\nVšechno pěkné čtení, ovšem pří záverečné větě „Já bysem přišel, ale když von mě zamk….“¨jsem měla čočku ( jídlovou ) až na monitoru, vypadá že má neštovice (monitor samozřejmě ) 😀 😀 =))\nMilá Akden, my délesloužící o Rputi nepochybujeme. 😀 Její zkratka a vyšroubování situace je brilantní. A její žvížátka jí dělají velikou radost tím, že provádějí takovéhle opičiny. Nebo že by si Rpuť zvířátka vybírala právě podle stupně nadání ke kašpařinám? Takový Blesan, nebo Poopíš jsou ale mezi nadanými opravdové hvězdy (*) (*) (inlove)\nTak já už jsem tu taky něco načetla a bývám hopatrná, tou čočkou jsem se tu dusila už u článku Penelópy Ušaté , leč ovládla jsem se . Ovšem tenhle poslední šrapnel jsem už nezvládla 😡 😡\nRputi, tak jsem si oddechla i za tebe. Já prostě jak jsem zažila to, co auto udělalo s táty statným vlčákem, … vidím hned všecko černě (whew)\nTeď utíká náš Riky, teda ne samostatně, ale když si někdo z nás dovolí odejít bez něj. Na to, že má špatnou přední nohu, tak vyleze na popelnici a přeskoč dvoumetrový plot a noha zatím drží.\nOT pro EvuŽ\nmáte moooc pěkný pejsčí video na stránkách!!!! (y) (h) (h) (h)\nHned jsme na něj koukla- to jsou tak nádherní lesklí štuclíci (h)\nnemůžu o najít, kde to konkrétně je?\nKed to este nikto nebonzol predo mnou, tak musim ja:\nJo, díky. To je sestříhané video které dostávají pejsci s sebou. Aby páníčci věděli, jak malé nic bylo to jejich velké černé hovado (h) . V tomto případě má veškerou zásluhu MLP (filmování, sestříhání, umístění). A držte palce, další bezdomáč (h) má předběžného zájemce, snad slibného. Se mi po nich snad bude stýskat (chuckle) , pokud odejdou. Kdo mě bude budit v půl páté?! Je to děsná schizofrenie. Na jedné straně je člověk rád, když jdou z domu a na druhé straně se mi po nich bude velmi stýskat.\nTrošku OT: dala jsem odkaz na stránky O.Neffovi (Astonovi) – o Vánocích jim odešla za Duhový most Iriska, tak mají prázdno a kocouři začínají být troufalí. Myslím, že šikovný fletík by jim opravdu seděl, tak jsem zvědavá, jestli se ozvou… :o))))\nDík, kdyby něco, tak dám vědět. Ještě tam pár krasavců je…\nVidím, že i Ron už má své doma (y) (h) . To je prima. Věřím, že i pro těch 5 černých uličníků se najde dobrý domov.\nJen malé upozornění – zmiňovaný odkaz je datován 6. listopadu 2010. Nebylo by od věci datum opravit, při zběžném pohledu to působí, že jste štěňata měli vloni a už dávno nejsou aktuální;-)\nNo jo, tak na ty odchody (d) (inlove)\nKrásné a dobré při pondělku přeji, zvířetníci (wave) Pesánka Blesánka jsem si nemohla nechat ujít a ještě navíc ve spojení se Rputím podáním… Dovedu si představit, že to bylo na mrtvici pro většinu zúčastněných – jen Blesan byl v klidu. Co ty lidi blbnou?- mohl si svou krásnou hlavu ukroutit. Kdyby to bylo možné, řekla bych, že u Blesína bral lekce v otvírání dveří nedaleko žijící mainský mývalí kocour Hugo. Přiváděl své živitele k šílenství, když ze zavřených kuchyní ( i sousedních domů) odnášel chutné bifteky a kousky kuřete připravené k marinování, ačkoliv byl veden jako přísně „domácí“. Pche! Skoro tři čtvrtě roku se obyvatelé domu navzájem obviňovali, kdo z nich neumí zavírat dveře. Správně otázka zněla: Kdo je umí otvírat? Samozřejmě – Hugo. Je dost urostlý na to, aby zmáčkl kliku… od jisté doby mají v tom domě dveře povětšinou místo kliky otáčecí koule a „Hugovi“ uzavírají sázky, kdy jejich milý kocourek zvládne o to otáčení. 🙂\nRputi, díky za skvělý start do nového týdne, tvoje líčení katastrof je naprosto neodolatelné…\nOvšem ze všeho nejvíc mě dostalo to líčení dialogu s pánem od Montyho a jezevčíka – přerušované štěkáním a lovením kocoura provokatéra. Já mám kočky ráda, to se tu už o mně nějak ví – ale bojim, bojim, že by Geoffre k přetržení vejpůl neměl daleko.\nVíš, že si ani nemyslím, že by Geoffry byl tak strašném nebezpečí? :O Ona ta kočka přece ví, jak na to, ale o tom rovna vaší kočkařské domácnosti jistě nemusím nic vykládat. Jen jsem si okamžitě vzpomněla na naši Micinku. To byla normální provokatérka. Už jsem to tu jednou psala. Producírovala se na sloupku od plotu, kde měl kotec sousedovic Beníček. Kočka se producírovala, dokonce natahovala tlapičky dolů po sloupku, jak to jen šlo, těsně před místo, kam mohl doskočit. Beníček se mohl pominout. Pokaždé, když jsme slyšeli hystericky štěkajícího psa za plotem, na sloupku jsme našli skvěle se bavící Micku. My sundávali Micku z plotu, páníci odváděli totálně vytočeného a pak už i vyčerpaného psa. Nenáviděl ji z hloubi své psí duše. Nedávno mi ale sousedka vyprávěla, že jednou Beníček načapal Micku u nich na zahradě na zemi. Beníček se k ní vrhnul, sousedka ho nestihla chytit. Už se celá vyděšená viděla, jak k nám domů nese roztrhanou kočku a hledá nějakou omluvu. Jenže Micka se ve chvíli, kdy k ní Beníček doběhl, postavila na zadní, z každé strany mu dala pořádnou ťafku do čumáku a utekla. Tak jen sousedka řekla naprosto tumpachovému Beníčkovi: „Tak tě zase dostala, viď.“\nSestra moje rodná mívala perského kocoura, který na chalupě u sousedů ležel na kůlně, ocas spuštěný asi 1cm nad maximální doskok dvou komondorů a vyvaloval břuch. Soused musel vždycky dojít peo ségru, aby si toho provokatéra odnesla\nPřesně takhle Micka sesouvala ty své tlapičky, jen fousek nad maximální doskok. Ony to mají potvory dobře spočtené.\nProc omluvu? Micinka by mela presne to co zaslouzila.\nJo…jeden nepříliš čistokrevný NO mého kamaráda, to byl postrach koček. Kdysi jako štěňátko dostal strašně naloženo od jakéhosi kocoura. Nu… a když dospěl, během svého života si připsal na konto přesně 15 koček. Marně jsem se mnohokrát snažil kamarádovi domlouvat ať ho to když už neodnaučí tak ať mu to aspoň nedovolí, ale on se k tomu stavěl jakože to je holt příroda, no. Obvykle to prý bylo právě díky tomu provokování. Například, producírovala se za plotem a ještě se přibližovala až těsně k němu…nu a poslední co v životě viděla byly proražené plaňky. Jinou zase prudkým taranem provokující kočku z plotu shodil dolů a ona místo aby mu utekla tak se otočila, tasila drápky a jala se jimi fackovat útočníka. Výsledkem následné činnosti psa rozzuřeného jednak bolestí a jednak tradiční nenávistí ke kočkám bylo to, že kočku sbírali asi ze čtyř míst, jednu a tu samou.\nJo…provokovat se nemá, jednou může padnout kosa na kámen\nškoda, že ta „příroda“ nechtěla roztrhat tqaky toho kamaráda…\nOno to toho psa ani nejde odnaučit. Nick byl něco podobného, v dětství vyfackovaný, později nenáviděl veškeré kočkovstvo. Byl poměrně vychovaný, dal se odvolat od zvěře, od psa… Jedině od háravky a kočky ne, každé ovšem z jiného důvodu. Měl za svůj dlouhý život na svědomí koček hodně, určitě přes 20. Nikdy jsem tomu nenechala volný průběh, ale občas jsem mu v tom nedokázala zabránit, než se dostal do tranzu, tak jsem ho odolala, pak už ne. Vyfackování bylo poslední o co se kočka v životě pokusila. Kolikrát byl pes zkrvavený od drápů, kolikrát dostal ode mě… Nic platné. Jo už je to skoro 19 let, co je za duhou, Pan pes, zločinec a zlatíčko, který miloval lidi, nikomu neublížil, jen těm kočkám. Snad se TAM polepšil.\nUrčitě se polepšil. TAM kočky neprovokují žádné pejsky a všichni mají svatozář (v případě Nicka jistě puntíkatou) a tudíž by je ani nenapadlo jim ubližovat. TAM vládne pokoj a mír. (h)\nMěl na kontě i jednoho vyhlášeného kocoura psobijce a to byl prý jediný případ kdy se jen bránil a nezaútočil první, ani nebyl provokován. Majitel svého kocoura pak vůbec nepoznal a popravdě prý byl problém poznat zda to vůbec byl kocour. A to bylo v době kdy už to bylo staré unavené psisko a byl rád že večer obešel barák.\nJo, to se jim z hlavy asi vyhnat nedá. Jednou mu jako malému ublížily…a on už to prostě bral tak že tahle planeta pro něho a kočky není dost velká a přes to prostě nejel vlak.\nPodle popisu sousedky Micka v té chvíli ani neměla jinou možnost než dát psovi facana, protože ji načapal na jejich zahradě, ale ne ve volném prostoru, ale v koutě zahrady, kde zrovna neměla možnost včas utéci, což by jinak zaručeně udělala, a potřebovala psa na tu chvilku zarazit. A my bychom omluvu sousedky ani nevyžadovali, protože jsme ji znali. Což neznamená, že bychom ji neobrečeli, zrovna tak, jako jsme ji s mámou obrečely, když jí tenkrát selhaly ledviny a my neměly jinou možnost než to zkrátit.\n😀 Apino, já jsem neměla na mysli kocoura přetrženého psem, ale přetrženého MNOU! Proto jsem na začátku podotkla, že mám kočky ráda 😀 Jenom když mi někdo moc skáče do řeči, bývám nevrlá ( a to i když praví: Mňňáááúúú!)\nNO jo, když při tvé lásce ke kočkám mě ani na milióntinu vteřiny nenapadlo, že bys jim mohla být tak strašně nebezpečná (rofl) (rofl) (rofl)\nNa hřbitově na Malvazinkách žije obrovskej kocour, kterej loví psy, na velikosti mu téměř nezáleží. I byl viděn poblíž pán, an vyděšeně drží svého pejska v náručí a na vyskakujícího kocoura křičí – necháš pejska, necháš pejska! 😀\nO něčem podobném jsem slyšela, ale ta kočka to udělala jen jednou. Pak už se tam napadený pes raději neukazoval. To ráno totiž kamarádka našla jejich starou kočku, matku té druhé, přejetou autem. V 15 letech už holt nebyla v kondici a nestihla utéci. Kamarádka musela do práce a tak jen kočku sebrala, dala do kýble a pak do garáže, že ji pohřbí po příchodu z práce. Kočky ovšem do garáže mají volný přístup, tudíž i ta mladší. Ta tam svou mrtvou mámu zřejmě viděla a dost to s ní hnulo. Kamarádka se zrovna vracela z práce, když zahlédla scénu. V tu chvíli si sousedovic pes vzpomněl, že se projde okolo. Ta mladší kočka si asi myslela, že to její mámě způsobil on. Prostě mu skočila na hřbet a začala mu drásat hlavu. Pes divoce vyl, snažil se kočky zbavit, jenže to nebylo tak jednoduché. Kočka ho drásala dál. Nakonec pes utekl celý zbitý. Kamarádka pak říkala, že něco takového nikdy neviděla. A tu mrtvou šla raději rychle pohřbít. Co se to těm malým kebulkám dokáže honit v hlavě ;(\nNecháš pejska! 😀 Následující povídání by bylo spíš pro terru, konec konců to byla JEHO kočka: přiměřeně velká, černá, slyšící na bojovné jméno Šárka (mmch Akden – skvěle lovila potkany a hryzce). Jako mladou ji zahnal pes na telegrafní sloup (to se ještě občas vyskytovaly takové ty dřevěné, namořené karbolkou). Nikdy to psímu plemeni nezapomněla, ale neprovokovala – startovala po každém psovi bez ohledu na velikost a bylo nutno jí v počínání bránit koštětem… Paní, která chodila kolem plotu venčit dva malé černé knírače, je k sobě přivolávala slovy\n„Pojďte sem, tady je ta zlá kočička…“ zatímco zlá kočička prohnutá do oblouku a s ocasem velikosti kominické štětky uhýbala před koštětem, aby se dostala přes plot. Kupodivu ji nezahubil pes ale potkan – potrhal jï tak ošklivě, že už se to nedalo zachránit, a navíc asi i nějaká infekce… Šarince bylo v té době něco přes 11 let… na tak rvavou kočenku slušný věk v době z veterinárního hlediska opravdu dřevní…\nTy se ještě vyskytují vcelku hojně. Nejsou tedy telegrafní, ale elektrické…ale jsou. 🙂\n(chuckle) terro-san….my Šárky umíme ledasco…. (angel)\nHřbitov nehřbitov, pieta nepieta, tohle tam vidět,tak se tam válím smíchy snad ještě teď… (rofl)\nRpuť prostě rputí, jak jinak, však jsem se potěšila už jak jsem zahlídla co je dnes za článek 😀\na no jo, asi bych se neměla smát, ale to se fakt nedáááááááá (rofl) (rofl) (rofl) (h)\nDnes má narozeniny Heduš! Všechno nejvíc nejlepší přeju (sun) (^) (rose1) (beer) (f) (*) (dance) (d) (*)\nHeduš, všechno nejlepší! (h) (rose1) (d) (^)\nPro Heduš (rose1) (^) (d) Živijó\n¨Všechno nejlepší, Heduš! (h) (f) (sun) (^)\nHeduš, Heduš, Hééduš – fšécko nej!!!\nPěknou oslavu: (^) (d) (rose1)\na samý (sun) dny\nHeduš – všechno NEJ (f) (f) (f) (f) (f)\nVšechno nej !!! (d) (^) (rose1)\nA spoustu sluníčka a teplíčka! (sun) (f)\nHeduš! Milá Heduš (h) , přeju Ti všechno nejlepší, abys byla zdravá a školu školičku dokončila a mohla vyrazit někam za sluníčkem.\nHeduš, všechno nejlepší, pár splněných přání (třeba i takových, o kterých zatím nevíš) a hezky to oslav s lidmi sobě milými… (d) (rose1)\n😡 Stavíme se do fronty gratulantů přejeme všechno nej, nej\n(f) http://jovo.rajce.idnes.cz/Pranicka_10_2011/#Hedusnar_2011.jpg (f)\nTaky se stavím do fronty (f) (d) (f) .\nHeduš, všechno nej! (^) (rose1)\nSynáček má dnes svátek, nejsou tu nějací Tomášové?\n😀 Hedulí tak (inlove) (sun) (^) (d) (rose1) (h)\nHeduš, Tomášové a všichni další, co něco slaví! Všechno, všechno nejlepší, radost, pohodu a hlavně zdraví, zdraví, zdraví.\nA jednu krásnou Kalifornii.\n(rose1) (sun) (d)\nTak teď večer už jen to (d) a asi i (^)\nMilá Heduš, všecko nejlepší, hodně radosti (inlove) a – ať ti to píše 😉\nVšechno nejlepší!!!!!!!!!!!!!! (^) (d) (^) (d) (^) (d)\nHedus, vsechno nejlepsi (h)\n(*) DĚKUJI MOC VŠEM ZA PŘÁNÍ (*)\nbohužel jsem včera nebyla online, ale dnes jsem to dohnala a dočetla a ještě jednou díky (party)\n… dosud jsa poněkud otřesen… 😀 😀 Ani se mu nedivím. Ale to má z toho, že zavírá slušný psy za katr. 😛\npardon, pardon, pardon, ale to se prostě nedá…………. to je vůůůůůůůůůůl, to je vůůůůůl jak anjel 😀 :D.\nBlesane, Blesane, ty potrhdílo jedno.\nJe mi jasný, že to v tu chvíli moc úsměvný asi nebylo, ale směju se tu. Ještě, že jsem se zapomněla oholit, můžu se smát pod fousy a tak to není tak okatý :D.\nNo, oni někdy vymyslí neuvěřitelný věcí, to je bez debaty.\nNo je to vůl, proč lozí cajtům do cesty? 😀\nTo takhle kdysi, to mu byl asi rok a puberta s ním mlátila, takhle taky jednou zdrhnul na náměstí a tam ho státní cajti honili a on z nich měl obrovskou prču. Vždycky je nechal přijít až k sobě a v posledním momentě odskočil: „A že mě nechytíš!“\nA když už byli úplně splavený a s jazykem na vestě, šla okolo 5letá Lucinka(co sotva přes Blesana viděla), lapla Blesana za obojek a silným hlasem rozkázala: „Blesane, deme domu!“\nA Blesánek šel, ani necvak…. 😀\n(rofl) (rofl) (rofl) ti cajti museli být úplně „našrot“ (whew)\nTohle znám – nejoblíbenější hra – chyť mě, jestli to zvládneš. Není šance. Čuba z toho má leda tak čurinu.\nJo a na povel „domu!“ slyší většina psů. I u nás na vsi. Třeba sousedovic Fany – šílená borderka – lítá jako raketa, několikrát jsem ji potkala na ulici, chytit se nedá, ale „pocem, deme domu“ funguje a dojde se mnou až k baráku. Branku nezamykají, tak ji vždycky uložím na dvorek. Jebnže to je borderka – nemám iluze, že na tom dvorku dlouho vydrží.\njo děti umí 😀 😀\nteď jak jsme byli na horách a chodili jako vždycky na rohliky k paní a panu Rohlikovejm 😀 :D, tak ledva jsme přijeli a zašli tam, už tam na Ešusa čekal malej Kuba – taky s rohlikem, pochopitelně a už to jelo: Mrtvej péf, Zajíčka, zamávej…. a to jelito zrzavý, tam kašpařilo a užívalo si rohliků.\nŠkoda, že tohle nikdo nenafilmoval. Úplně vidím splavený cajty jak nevěřícně zírají, že toho psa ovládá pidiholčička (rofl) (rofl) (rofl)\nTo je fakt krásně sluníkové povídání po ránu – samozřejmě že pro nás nezúčastněné!!! Faktem je, že ono to tomu Blesánkovi kouká z očí už na fotkách, že samostatné uvažování a rozhodování je něco, čeho mu bylo naděleno na pesa skoro nadbytek (chuckle) Ale na třetí stranu: vždyť by panička ani jinak neměla šanci si užít pořádný stresík čas od času…..\nOni už hovíci takoví jsou. Když sloužili v Alpách, kde ty dvorce byly jen řídce roztroušený, tak to měli často na povel, protože páník byl kdesi daleko. A museli si vědět rady….\n(h) Já si to dovedu dost dobře představit, jednou jsme byli na dovče v pronajatém srubu uprostřed lesů a tam tomu šéfovala už prý třináctiletá hovawartička, která nás, když jsme přijeli a nikde nikdo pohazováním hlavou znavigovala do chatky, kde sídlil páník, resp. pronajímatel, no a pak nás vyloženě směrovala, když jsme hledali přístaviště jejich loděk u řeky nebo naopak, když jsme si chtěli užít venkovní vířivku. A taky komentovala to, že jsem z té vířivky po chvilkách vylézala, protože byla moc horká…. no a ona věděla, že tam máme být půl hoďky, tak mi prostě takovou anarchii nehodlala trpět (rofl) Je to už patnáct let a dodnes na ni moc ráda vzpomínám (h)\nOT – mimochodem, ten jezevčík z povídání je k mání – kdyby někdo chtěl. Paní chtěla jezevčíka, tak ho pán od kotců opatřil a paní si to mezitím rozmyslela, tak mu jezevčík zbyl. Papíry asi nemá, ale vypadá velmi čistokrevně a hladkosrstě. Odrostlé štěně.\nRputinko (inlove) , jako vždycky píšeš půvabně a rputíš každým slovem, ale musím říct, že mi za Blesana trne. (whew)\nOvšem je určitě dobré, že Blesan je už vyhlášená firma – můžeš doufat. že se o něm příště dozvíš dřív – pokud nějaké příště bude. 🙂\nPřeju všem krásný den! (h) A víte co? V rádiu hlásili, že klimatologové ohlásili konec zimy. Tak šup šup, hledejte na zimu ukryté kuličky a káči, budeme si hrát. (chuckle) :*\nVave, kdyby ho nechali být, tak přišel domů. Jenže pan velitel je tu nový, tak holt „nový koště“. Ale je hodnej 🙂\nRputi, to nemá chybu (rofl) Dík za krásný ráno… (f)\nJejda – tak Blesan už může na Hrad, už byl za katrem (chuckle) ! Rpuť a Blesíno je ta správna dvojka na začátek dalšího pracovního týdne – to je hnedle člověku veseleji.\nJojo – psí útěky, to je moc hezké povídání. Tady musím vzpomenout na psi mého času malin nezralých. Byl to Ríša – ten nejúžasnější podvraťák všech dob – byla to miniatura vižly. Ten byl ohromný seladon a žádná fenečka nebyla jistá svou poctivostí, když se o ní dozvěděl (nebijte mně, byla to hluboká osmdesátá léta, kdy kastrace bylo velice sprosté slovo (chuckle) ). Takže když dva tři dny nebyl doma, nikdo se nestrachoval. Bohužel jeho široké srdce ho stálo život – nakonec ho někdo probodl vidlemi, chudika, ještě se doplížil domů a před vratami skonal.\nDalší pejsek byl rezavý jezevčík Robin – tak ten už útěkář nebyl, ale i on zažil den bez bezpečí střechy. Byl zvyklý každé ráno, když se šlo do sklepa pro řepu ostatní zvěři, vyběhnout z vrat a vyvenčit. No a jednou se začuchal a zapomněl se vrátit. My si toho nevšimli a odjeli za prací. Ještě teď je mi ho líto, jak musel být vyděšený, když štěkal a volal a nikdo neotevíral. A zrovna bylo hnusné počasí, vánice a zima. Snažil se prokousat vratama domů a nešlo to. Když jsem ho po návratu ze zaměstnání našla u vrat, zmrzlá hromádka neštěstí, až se mi srdce sevřelo. Od té doby si dával sakra pozor, aby se ráno nezačuchal dál, než deset metrů od baráku – a já si dávala pozor, aby při odchodu seděl na mlatě v křeslě (chuckle) .\n…………Byl to Ríša – ten nejúžasnější podvraťák všech dob – byla to miniatura vižly. Ten byl ohromný seladon a žádná fenečka nebyla jistá svou poctivostí,………\ntak to je jasný, jak je ve hře tohle, byla tam někde vižla 😀 😀\nV pátek si ten můj úhyl „užíval“ s kamarádkou Dajbou- že je to borderteriérka, tudíž dáma velmi malého vzrůstu a navíc kastrovaná, to ….. mu je jaksi jedno. Miluje jí, tak jí prostě miluje. Včera už to dávalo smysl spíš- potkal dvě labraholky, černou a světlouo. Světlá byla svolná – ač nehárala, tak proč by se jeden nechopil příležitosti. :O . Já se z něj jednou picnu 😀\nPřipomněla jsi mi naši kočku. Jednou ji někdo zapomněl zavřenou na balkóně v Praze – 3. patro, směr do dvora. Vedle balkónu bylo naše kuchyňské okno a na balkóně zvenčí přidělané dřevěné police na kytky t.č. bez kytek. Byl totiž leden a slušný mráz. Zřejmě tam strávila celou noc, když proklouzla ve chvíli, kdy jsme tam něco dávali. Ráno vstanu, musím do práce. Všude tma. Rozsvítím v kuchyni a ještě se zavřenýma očima si jdu dělat kafe. Najednou slyším strašlivý skřek… miiiiiiiiiiiiiaaaaaaaaaaaauuuuuuuuuuuuuuuuuuuuuuuueeeeeeeeee…\nOtočím se bleskurychle po zvuku, zpoza okna z černočené tmy na mě zírá bílý obličej. (sweat) No, podklesla jsem v kolenou, málem jsem se počůrala. (tmi) Na druhý pohled poznávám Micku a jdu ji zachraňovat, pořád ještě nechápu, co dělá na okně. Otevřu balkónové dveře a vidím kočku jak zadníma nohama stojí na té dřevěné polici, přední má na parapetu okna, pod ní hloubka. Konec dobrý, všechno dobré. Popadla jsem ji a celou šťastnou donesla do bytu. Po mrazivé noci byla opravdu ráda a naštěstí to ani neodstonala. Od té doby fakt kontroluju, kde je zrovna kočka už také proto že bydlíme jinde a nevím, jak by tohle řešil náš kocour.\nTak nám se něco podobného stalo před lety v zimě s naší amer. kokřičkou, která musela mít jako správná ženská vždycky o všem přehled a tak ji MLP při odnášení čehosi na balkón, tamtéž rovněž zamkl.\nNo a já v domnění, že pesa chrupe v některém z křesel či na pohovce jsem odešla ulehnout. Naštěstí mi cca po dvou hodinách bylo divné, že se pesa ke mně nepřipojila, no a když jsem uviděla za sklem balkonových dveří tu zoufalou psí tvářičku, tak se mi podlomily nohy… ale kupodivu to pesa tehdy taky ani neodstonala a to byl opravdu venku pěkný mráz a na balkóně jen ten betóón….\nVěřím, že kokřička byla také celá zmrzlá a zpoza dveří vypadala pořádně zoufale. Hlavně, že to dobře dopadlo i u vás. Počítám, že jste si také všichni dohromady odfoukli dvounožci i čtyřnožka. 🙂\nU nás na tom okně bylo pikantní to, že pod ním nebylo nic, prostě stěna dolů, což jsem samozřejmě dobře věděla. O to více ten bílý kočičí obličej v naprosté tmě vypadal jako duch ze záhrobí. A ještě ten strašný skřek. Ve mě by krve nedořezal, to leknutí a následné probuzení z polospánku bylo strašlivé. (shake) (shake)\nMěli jsme stáj oddělenou příčkou – vzadu ovce, vpředu kůň. Mezi nimi branka s železnou zástrčkou – nestačilo posunout, ale nadzvednout a teprve otevřít. Po nějaké době jsem se začala dozvídat že večer nezavírám mezibranku nebo ji zavírám blbě. Ať jsem se snažila jakkoliv, branka byla ráno otevřená. Milý koník vzal vždycky zástrčku do zubů, nadzvedl a otevřel. Přestali jsme zavírat.\nOn byl vůbec útěkář, všechny ohrady musely být „Čertuvzdorné“ (k němu tohle jméno fakt sedělo). Klasická dřevěná ohrada fungovala jen dokud vedle ní nebyla hezčí tráva – Čert se opřel jak do chomoutu a šel. Pletivo? Když chyběl spodní vodící drát, Čert pod pletivo strčil nejdřív hlavu a pak postupně celého koně, prostě se podplazil. Dlouho jsme nechápali kudy utíká, dokud ho jednou někdo nenachytal napůl vkleče a napůl vleže jak se souká pod pletivem ven. Neutíkal pryč, jen venku byla tráva zelenější a nebe modřejší 😀\n…..Čert pod pletivo strčil nejdřív hlavu a pak postupně celého koně, prostě se podplazil……..\n…………Neutíkal pryč, jen venku byla tráva zelenější a nebe modřejší …………\n🙂 jo, tomu rozumím 🙂\nJá jsem sice nezažila příliš útěků, ale vždycky to bylo na odečet pár let. První Gaston byl velššpringeršpaněl jako z učebnice, ten zvládnul prolízt pod bránou hned první večer, když jsme ho dali naposledy vyčůrat. Posléze využil každou možnost opuštění prostoru zejména k rozmnožení zrzavých psů v okolí. Když nám ovšem vítr vyvrátil vrata, celý den seděl ve vzniklé ďouře a bránil náš majetek tělem.\nDruhý Gaston utíkal za účelem proběhnutí, protože velká zahrada a venčení v polích nebylo dost. Jednou ho honili všichni naši skautíci zatímco Bimbo na obecím zastupitelstvu hřímal proti volnému pobíhání psů.\nMiláčkové foundláčkové neodcházejí od dobrého bydla, ti se prostě jdou na něco podívat a ztratí se. Mimi jednou v šesti měsících a jednou za tou babou. Stejně jsem měla vždycky hrozný strach\nS pejskem, který sám prozkoumává okolí (čili má sklony k nedovolenému odcházení z místa bydliště) mám bohaté zkušenosti. Mates podlézal pod brankou, na kliku nedostáhl … Nechala jsem na branku připevnit ještě jednu šprušli, ale nepomohlo to. Mates se naučil dělat placatého psa, podlezl a šel se projít. Na obojku nosil známku s telefonním číslem a jménem, takže pokud si zašel daleko, tak vždy dobří lidé zavolali,že u nich máme pejska… Bobeš zkusil pod brankou podlézt jednou…. zaklínit se za pupík a byl poněkud problém ho vyprostit… 😀 😀 Více tento způsob odchodu nepoužil, raději se drží doma a hlídá si nás…\nMůj děda měl boxera, který si otevřel dveře tak, že buď zmáčkl kliku nebo chytil do zubů západku a odrýgloval si branku do zahrady, takže taky vcházel kamkoli a kdykoli, což bylo ze začátku vylepšené tím, že se ho babička bála (v životě neublížil ani kuřeti). Děda si ho přivedl jako 8 měsíční štěně, které majitel nechtěl, protože pes mu z nudy zničil na zahradě pařeniště- no a tak ho zavřel do kotce a začal shánět někoho, kdo by si ho vzal… Boxer Ben se bavil tím, že babičku, která šla přes dvůr, popadl předníma packama kolem kotníků a přidržel. Bábi ječela a pes se culil (to boxeři umí obzvlášť hezky). Pak se ho babi bát přestala. Ale i tak kvůli Benovi přidělali před dveře k domu ještě jednu branku, která byla z druhé strany na háček a očko, což ani on nezvládl… 🙂\nRputi, mě by z Blesana asi brzy hráblo hrůzou, kam ten pes zase utekl- i když ty už máš asi útěkové trasy zmáknutý 😀\nOn je Blesan hrozně zvědavej a zatím to šlo, protože obešel jen okolí, kouknul q očuchal, co kde nového a přišel za chvíli domů. Ty poslední dva útěky ale byly dál – zrovna do míst, kde je sídlo městské policie – tak ho odchytli. (Jestli je tam nějaká fešná feňule, či co – nevím)\nJo psi umějí ledacos. Bára si taky umí otevřít, když jí o to jde. Může se mi někdo divit, že ji v téhle dovednosti nepodporuju? Branku máme bez zámku.\nNaštěstí feňule nebývají útěkářky. Protože tohle bych těžko rozdýchávala.\nNicméně jsem se dost bavila. A vůbec se Blesanovi nedivím, že chtěl do domu. Přece nebude spát v ňákym kotci, ne?\nZkoušela jsem Báru naučit na kotec (někdy se to může hodit) a Baruška vždycky rozpletla pletivo. A ačkoli plot je ze stejného materiálu, toho se nikdy nedotkla. Ona nechtěla pryč, ona jen nebude v kleci.\nA teď právě buší pacinou do okna, pusť mě domu, už jsem se vyčúrala, mrzne, chci na gauč. Už jdu!\nZdravím všetkých po ráne. Milá Rpuť, viem ako ti je , keď utečie. Náš Astor detto. A tie katastrofické scenáre, čo človeku napadajú!\nNáš sviniar včera odbehol ku škole – synova kamoška ho pustila na dvor a nepozrela sa či je zavrená brána – no, nebola. A oni si zatiaľ čmuchajú a otravujú iných psov – v pohode, potvory. (dog) (sun)\nOT: Moji milí Zvířetníčci (h)\nmoc a moc děkuju za přání k mým sobotním narozeninám. K počítadlu jsem se dostala až dnes a na začátek pracovního týdne to bylo velmi příjemné překvapení.\nDíky, díky,díky. (inlove)\nJo domácí psi umějí různě věci (chuckle) . Kde by se v kotci naučili mačkat kliku? Mě dostal ten pán, co vzápětí zbrunátněl (rofl)\nBlázinec znám důvěrně. Momentálně je u nás stav psů 3+9. Jetě 9 devítitýdenních štěňat, naše dvě holky a do toho jsme vzali na hlídání Elwooda (loňský Divíšek). Kromě blázince je to ještě učebnice etologie. Zatím to nestíhám, ale napíšu. Štěňata i Elís jsou zcela uneseni a báječně se baví. Ája si za našimi zády klepe packou na čelo, Ginny neví, jestli má být ráda nebo nerada – má tam podřízeného psa, ale zase zmatek, který nemá ráda. Člověk se naučí neřešit podružnosti, jako, že do 50 cm od země nevydrží nic, otázka čistoty se omezuje jen a výhradně na duši (a to ještě nevím, zda může čistá duše používat nepublikovatelné výrazy – video ze života štěňátek jsme museli doprovodit hudbou – přirozený zvuk nešel použít.). Ve čtvrtek to začne ubývat. Ale mohlo by to ubývat rychleji…\nKombinace štěňat s dědou není ono – děda chodí před půl pátou na záchod a tím pravidelně mrňavce vzbudí. Ti začnou řvát… (sweat) Tak si aspoň říkám že ranní ptáče… ale moc to nepomáhá. Moje největší touha je spát aspoň do 6.\nco „noční váza“ pro dědu? Do hlavy prosím neeee (tmi)\nHele, dědovi bude 88 a jsem ráda, že si na ten záchod dojde. Mohlo by být i hůř. Novoty ani jakoukoliv domluvu od něj nelze očekávat. Cokoliv mu řeknu vyslechne a udělá si to stejně po svém. Odzkoušeno mnohokrát. Ale ohřeje si oběd, dojde na záchod, uvaří si čaj… Víc od něj člověk ani nechce. Vstávání přežijeme, jedině mám strach, aby mu psi neutekli na ulici…\nKolik ještě máte bezdomovců?\nTy Matyldo, my se bavíme o vlastním dědovi…..sice jsem nějak na třetí přečtení pobrala, že se dotaz netýká toho, kolik lidských bezdomovců u Evy bydlí, ale dalo mi dost práce, (ještě jsem nedopila kafe), si vzpomenout, že EvaŽ takto nazývá nezadaná štěňata (angel) (chuckle)\nJá se ptám na štěňata- o těch neudaných Eva vždycky mluví jako o bezdomovcích :O 🙂 To nemělo souvislost s tím dědou….\nno, však píšu,že mi to trvalo, než mi to došlo (chuckle)\nJá to nemyslela zle…. (rose1)\nJá to ve zlém neberu, jen jsem vysvětlovala jaké jsou naše limity (chuckle) .\nNo a bezdomáčů máme ještě 5. Ale nejsou zanedbaní (špinaví drobet jo, protože na zahradě je trochu prachu, trochu bláta a významná část skončí v psích kožiších…), dokonce už mají zárodky čistotnosti (pokud je ptevřeno, chodí se venčit mimo barák – občas to nedonesou a udělají přede dveřmi, ale snaha tu je (chuckle) .\nTak doufám v to jaro… jako že by se nějaká dobrá duše ustrnula a ujala se „ubohého“ štěňátka.\nsi myslím, že by ti to děda hodil na hlavu, kdybys mu řekla, že díky tomu bys mohla o hodinu a půl déle spát… (blush)\nNo je dobře, že se ví, kde Blesan při útěku nocuje… Jen by se přeci jen vyplatilo pokusit se mu samostatné výlety do světa vymluvit… Vždyť se blbec mohl taky na tom plotě oběsit (tmi)\nNa brance je už pořádný zámek a vrata holt zamykám. Ono aplégřím kamarádům a kamarádkám můžu do zblbnutí opakovat, že se zavírá – co by se obtěžovali/y – má se zavírat SÁMO….. :S\nKdyby Blesan víc škubnul, tak to ta branka nepřežila … ovšem, mohly se stát i jiné věci – např auto atp….\nTeda Rputi!!! Blesánek perlí a ty taky. Hlavně, že se ten uličník chlupatá našel. Nechápu, že ho pán nepozval dál a nerozdělil se s ním o večeři, jak se sluší! Prostě Blesan je zvyklý na určitou úroveň a její snižování si nenechá líbit a má pravdu!\nKrásný den všem a šťastné vykročení do nového týdne.


Stát musí umět prosadit právo většiny, obhajuje stavební legislativu poslanec Kolovratník — ČT24 — Česká televize\nStát musí umět prosadit právo většiny, obhajuje stavební legislativu poslanec Kolovratník\nChystaný zákon o liniových stavbách má o třetinu zkrátit stavební řízení ze současného průměru třinácti let. Podle předsedy poslaneckého podvýboru pro dopravu Martina Kolovratníka (ANO) musí stát umět prosadit právo většiny na strategické stavby, současně zdůrazňuje, že stavby je třeba řádně projednat. Málo času na diskusi o výstavbě v Událostech, komentářích naopak kritizuje poslanec a člen dopravního podvýboru Lukáš Černohorský (Piráti), novela je podle něj nedomyšlená.\nUdálosti, komentáře: Zákon o liniových stavbách\nPředpoklad zrychlení stavebních prací o tři roky, o němž mluvil ministr dopravy Vladimír Kremlík (za ANO), podle Kolovratníka vychází z terénních poznatků. Ministerstvo dopravy totiž jednalo s Ředitelstvím silnic a dálnic, majiteli pozemků i s úředníky, kteří se věnují vyvlastňování pozemků.\nPředseda poslaneckého podvýboru pro dopravu doplňuje, že ke zkrácení doby pomohla už poslanecká novela. Předsedkyně výboru pro životní prostředí Dana Balcarová (Piráti) ale namítá, že neexistuje záruka, že chystané změny (včetně rychlejšího vyvlastňování) povedou k rychlejší výstavbě. Kolovratník ubezpečuje, že takový efekt prokáže, stejně jako to prokázali odborníci u zmiňované poslanecké novely.\nPodle Černohorského ale námitka jeho stranické kolegyně není lichá. Problém prý je v současném způsobu urychlování staveb. „Před kolaudací můžete zjistit, že je to v rozporu se zákonem, a stavbu vám nezkolaudují. Buď můžete dostat zákaz ji používat, nebo ji dokonce odstranit,“ podotýká pirátský poslanec.\nNovela stavebního zákona podle něj není domyšlená. „Nemluvíme pouze o dostavbě silnic a železnic, ale dáváme tam také pravomoci u energetické infrastruktury, což se může projevit jako problém,“ míní a dodává, že vedle dálnic se má legislativa týkat třeba jaderných elektráren Temelín a Dukovany.\n„Je vidět velké nepochopení této novely a zákona,“ oponuje Kolovratník, „Stát musí konečně nahlas říct, že musí umět prosadit své právo většiny na strategické stavby vůči menšině, která nesouhlasí. Musíme umět pomoci zdraví obyvatel a bezpečnosti silničního provozu,“ zdůrazňuje poslanec hnutí ANO.\n„Stavba může a má být řádně projednána. Určitě nehrozí, že budou povolovány nekvalitně připravené nebo neprojednané investiční celky,“ reaguje na obavy Kolovratník.\nVydáno pod DomácíDopravaDálniceStavebnictvíStavební zákonMartin KolovratníkANOLukáš ČernohorskýPirátiŘeditelství silnic a dálnicTemelínDukovanyUdálosti komentáře\nPřipomínek je u připravovaného stavebního zákona hodně, hlavně ke změnám kompetencí\nRychlejší vyvlastňování i povolování. Vláda schválila zákon o liniových stavbách


Barva na vlasy perlova | AZZ.CZ\nBarva na vlasy perlova\nNalezeno: 8676 produktů\nbarva na odrostle vlasy  •  barva na vlasy almond  •  barva na vlasy antracit  •  barva na vlasy b12  •  barva na vlasy bila  •  barva na vlasy blondynka  •  barva na vlasy c10  •  barva na vlasy deluxe  •  barva na vlasy enjoy  •  barva na vlasy fire  •\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Pillarbox Red tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: červená. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na malém p...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Poppy Red tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: červený/mák. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na malém p...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Atlantic Blue tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: modrá. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na malém pra...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Lagoon Blue tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: modrá. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na malém prame...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Midnight Blue tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: půlnoční modř. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na m...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Coral Red\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Coral Red tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: korálově červená. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na ma...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Vermilion Red tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: ruměnka červená. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Alpine Green\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Alpine Green tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: alpská zeleň. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na mal...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Apple Green tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: jablkově zelená. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na m...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Bright Daffodil\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Bright Daffodil tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: žlutá. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na malém p...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Spring Green tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: jarně zelená. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na mal...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Carnation Pink\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Carnation Pink tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: růžový karafiát. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test n...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Neon Blue\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Neon Blue tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: neonově modrá. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na malém...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Flamingo Pink\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Flamingo Pink tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: plameňákově růžová. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test...\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Pastel Pink\nbarva na vlasy DIRECTIONS - Pastel Pink tuba o objemu 89 ml - stačí zpravidla na vlasy v délce po ramena. Barvy nebyly nikdy testovány na zvířatech. Barva: pastelově růžová. DIRECTIONS barvy nanášejte na suché vlasy. Doporučujeme předem vlasy odbarvit. Barvu včesávejte do vlasů dokud nezačne pěnit. Barvu nechte působit 30-40 minu, igelitová čepice vlasy zahřeje, a tak pomůže dosáhnout lepšího výsledku. Pak vlasy důkladně opláchněte teplou vodou. Nemíchejte barvy s peroxidem! Nepoužívejte na řasy a obočí! Pří zásahu oči vypláchněte teplou vodou. Před barvením nepoužívejte šampon s kondicionérem. Při nanášení použijte plastové rukavice. Pro všechny odstíny udělejte předem test na ...\nbarva na vlasy frameli  •  barva na vlasy hracka  •  barva na vlasy igora  •  barva na vlasy n9  •  barva na vlasy ombre  •  barva na vlasy orech  •  barva na vlasy palete  •  barva na vlasy revia  •  barva na vlasy schwarckopf  •  barva na vlasy strikaci  •  barva na vlasy tigi  •  barva na vlasy tribarevna  •  barva na vlasy velaton  •  barva na vlasy vellaton  •  inoa barva na vlasy  •


KVĚTINOVOU INVAZI PŘINÁŠÍ KENZO | Luxus.cz\nČtenost článku je: 12475 [?]\nOslavte příchod jara květinovou invazí od společnosti Kenzo. Symbolem parfémů Kenzo je již od vzniku před 16 lety vlčí mák, je tak hravý a nepolapitelný. Vzniká Nekonečný motiv téměř hymna, óda na štěstí. Dnes oslavujeme hravý optimismus, vlčích máků a jejich svěží energii.\nLimitovaná edice ALL OVER FLOWERS DÁMSKÝCH VŮNÍ Flower by Kenzo EAU FLORALE Flower in The Air EAU FLORALE, je v nádherných limitovaných flakonech ozdobených ikonickými květinami Kenzo – vlčími máky. Tvůrcem celé této řady je parfumér Alberto Morillas, který vzdádv takto hold vůni přicházejícího jara.\nFLOWER BY KENZO EAU FLORALE Bulharská růže tvoří srdce vůně FLOWER BY KENZO EAU FLORALE. Další zastoupení mají i květiny jako jsou frézie, listy pivoňky a poupata růží, které dodávají svěžest a přinášejí delikátní květinový nádech. Závan citrusů má na svědomí šťavnatý Grapefruit Obláček neodolatelné vanilky společně s bílým pižmem přinášejí dotek ženskosti a svůdné krásy. FLOWER IN THE AIR EAU FLORALE FLOWER IN THE AIR EAU FLORALE je opravdickou ódou na svěžest. Její květinové nóty jsou tak svůdné! Oslnivá růže Nádherně doplňuje křehkou a subtilní Fleur de Poirier. Jasmínové květy, Ultra svůdné, přinášejí vůni jas. Le Fruit de la Passion, mučenky dodávají správnou dávku energie a náladu, která vám vykouzlí úsměv na rtu. Je možné zakoupit ve všech sítích parfumerii, například Sephora, Marionnaud, Douglas.


Blahodárná rašelina – Príma receptář.cz\nDub 1609 Autor: Redakce\nRašelina je částečně rozložený rostlinný materiál, který se postupně nahromadil v jedné oblasti – tzv. rašeliništi. Rašeliniště, lidově nazývaná také močály, bažiny a slatě, ve světě pokrývají přibližně 3 000 000 km2.. Obsahují organické látky (celulózu) a organické kyseliny.\nRašelina se ve větší míře skládá z vegetace mokřin, stromů, hub, trávy a jiných organických zbytků jako jsou živočichové. Rašelina, která se tvoří ve vlhkých oblastech, se akumuluje rychleji než rašelina tvořená v sušších oblastech. Může perfektně sloužit klimatologům ke sledování klimatických změn.\nV případě optimálních podmínek je rašelina nejranější etapou v tvorbě uhlí. Rašelina roste velice pomalu – přibližně 1 milimetr ročně. Většina nových rašelinišť vznikla po ústupu ledovce před cca 9000 lety. Rašelina může obsahovat těžké kovy, jako například rtuť.\nRašeliniště ve světě\nRašeliniště se vyskytují po celém světě. Největší zásoby má Ukrajina, Bělorusko, Rusko, Finsko, Irsko, Estonsko, Skotsko, Polsko, Nizozemí, Nový Zéland, Skandinávie, Kanada, Michigan, Florida a Kalifornie.\nTěžba rašeliny v Čechách\nRašeliniště jsou velmi významnou složkou lesních ekosystémů v Čechách. Zabírají zde okolo 25 000 hektarů, téměř polovinu z toho nalezneme v jižních Čechách. Téměř polovina rašelinišť v Čechách byla vyhlášena státními přírodními rezervacemi.\nRašeliniště se u nás rozprostírají převážně na Šumavě a v Třeboňské pánvi. V Českém lese se nachází rašeliniště Farské bažiny s blatkou, v Krušných horách je skupina rašelinišť kolem Rolavy. V Krkonoších jsou Pančavské a Úpské rašeliniště.\nVyhlášením rašelinišť bohužel nebylo zajištěno to, aby tyto ekosystémy nebyly nijak ovlivňovány. Sekundárně je svou činností zatěžuje člověk. Ovlivňuje je spadem těžkých kovů a způsobuje tak vznik kyselých dešťů. Hlavní dřeviny rašelinišť – kleč a blatka – jsou tak ovlivněny a tím dochází i ke změnám v druhovém složení živočichů.\nPitná rašelina patří k nejoblíbenějším formám jejího použití. Působí příznivě při onemocnění žaludku a střev. Její účinné látky detoxikují a posilují organismus. V Institutu výzkumu rašeliny v rakouském Neydhartingu byly podrobně zaznamenány protizánětlivé absorpční účinky huminoých kyselin obsažených v rašelině. Po vypití na sebe rašelina váže přebytečnou žaludeční kyselinu a normalizuje tím PH.\nPitná rašelina se používá při zánětlivých střevních onemocněních. Po klystýru s rašelinou sahá velké množství lidí. Posiluje imunitní systém. Čím je lidské tělo starší, tím hůř využívá živiny, vitamíny, minerály a stopové prvky z potravy. Pravidelná kůra pitnou rašelinou účinně doplňuje chybějící živiny do lidského organismu.\nRašelinová koupel je vyhledávaným pomocníkem při chronických onemocněních kloubů a páteře degenerativního charakteru. Prohřátí v horké koupeli s rašelinou vede k uvolnění svalového a kloubního napětí, prokrvení tkání a uvolnění stresu.\nKvalitnější půda díky rašelině\nV zahradě lze pomocí rašeliny efektivně zkvalitnit půdu. Najde uplatnění tam, kde je požadována půda kyprá nebo tam, kde je potřeba upravit PH. Stoprocentní rašelina neobsahuje žádné živiny a je mírně kyselá, proto je využívána zejména k pěstování zvláštních druhů okrasných rostlin. Kyselou půdu vyžaduje například vřesovec, rododendron a azalka.\nZlepšuje zadržování živin pro rostliny a zamezuje jejich vyplavování\nObohacuje půdu o organické látky\nZadržuje vláhu a chrání půdu před vysycháním\nOmezuje tvorbu kořenových chorob\nPodporuje dobrý růst kořenů a květů\nPoutá sluneční paprsky a tím podporuje zahřívání půdy


Odhalte svou osobnost: Co o vás prozradí kalhotky? | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Odhalte svou osobnost: Co o vás prozradí kalhotky?\nDneska už o vás i tkaničky na botě řeknou skoro všechno. Dobře, je to nadsázka, ale třeba takové kalhotky o vaší osobnosti napoví hodně. Nevěříte? V Anglii se tím už zabývají vědci i psychologové. A novinářka Diana Appleyard mluvila se šesti ženami, které prozradily, co nosí pod sukní…\n1. Většině mužů přijdou sexy krajkové kalhotky\nChloe Arrowsmith (23), žije v severním Londýně, pracuje v televizi a je nezadaná. „Jsem v oblékání konzervativní, ráda nosím elegantní halenku, sako a kalhoty. Ale pod tím vším mám na sobě ty nejkrásnější krajkové kalhotky Victoria Secret a k tomu odpovídající podprsenku,“ usmívá se Chloe, která si myslí, že většina mužů miluje právě krajkové kalhotky. „Mám jich tolik, že se sotva vejdou do šuplíků.“\nNosí je sex y ženy, k teré ocení v životě jemnější věci. Umějí si užít kvalitu i okamžik. Možná malinko princezničky, prostě jen chtějí vypadat žensky. Často si je berou inteligentní ženy pod kostýmky do práce.\n2. Mám ráda volný pohyb a pohodlí\nStavební dělnice Anikka Forbes (32) žije v Chiswicku v západním Londýně. Je nezadaná. „Často do práce nenosím kalhotky vůbec. A to pracuji s muži! Mám ráda svobodu. A jsem hodně odvážná,“ pochlubí se ráda Anikka. „Nedělám to proto, abych se předváděla, ale proto, že se cítím dobře. Nikde vás nic neškrtí,“ říká. Evidentně má ráda pozornost. „Když jdu s kamarády do klubu, neříkám nikomu, že nemám kalhotky, ale muži kolem to většinou poznají, udělám tam aspoň pořádný rozruch,“ směje se. Musíte si ovšem dávat pozor na vítr. Ovšem Anikka vnímá ráda cirkulaci vzduchu. Tam dole…\nAč v rozporu s hygienickými návyky, je to bezpochyby sex y. Ženy bez kalhotek mohou být fanynkami přírody, jsou bezstarostn\n3. Volánky na zadečku dovádí chlapy k šílenství\nCarrie Watson (29), připravuje večírky a různé prezentační akce. Žije v jižním Londýně a je svobodná. „Připadám si sexy, tak francouzsky… A tyhle kalhotky jsou prostě úchvatné. Jsou hedvábné a zakrývají pouze polovinu zadečku, aby zezadu vypadaly skvěle,“ vysvětluje Carrie. Jsou prý velmi pohodlné a může je nosit s čímkoliv. Ať už si vezme úzké džíny či sukni. Miluje je v černé barvě i v měkké, jako je růžová. „Mám vyzkoušené, že ty kalhotky dovádí muže k šílenství.“ Muži prý dávno nedávají přednost tangům, víc je vzrušuje, když zadeček hledají a představují si ho.\n4. Naděje po boji s rakovinou\nCary Cochrane (46) je ženou v domácnosti v Epsomu, v hrabství Surrey. Je vdaná za Douga (43), který pracuje pro řetězec Tesco, mají spolu dvě děti Hattie (14) a Anguse (12). „Jsem energická a sebevědomá žena a zjistila jsem, že mi vyhovují takzvané chlapecké kalhotky – prostě obyčejné nebo s nohavičkami. Jsou pohodlné, sexy, zároveň zábavné a nejsou příliš odhalující,“ přiznává Cary, jaké kalhotky nosí nejraději. Nedávno byly navrženy speciální chlapecké kalhotky na podporu rakoviny vaječníků, kterou si prošla Cary v roce 1996. „Pokud zjistíte příznaky včas, můžete přežít.“\nVybírají si je divoké ženy se silnou osobností. Praktické, rázné a se značným organizačním talentem. Muži jen tak něco neusnadní, bazírují na svých právech.\n5. Tanga zvýrazní vaše křivky\nStaniční sestra Jennie Wright (41) žije v jižním Londýně se svým partnerem Martinem (46), který pracuje v hudebním průmyslu, mají syna Meshacka (22). „Jsem holka, která miluje tanga. Mám obrovská zadek, skutečně velký černý zadek, ale ráda se jím chlubím,“ šklebí se Jennie, která si se svojí postavou nedělá žádné starosti. „Cítím se v nich opravdu sexy a dám ještě víc na odiv svoje křivky.“ Jenže dříve bývala plachá a nosila jen velké kalhotky, protože se za svoji postavu styděla. Pak se rozhodla svůj zadeček přijmout a udělala z něj přednost. Nemá prý tendenci se starat o svoji váhu, protože miluje jídlo. „A mám moc ráda, když můžu třást zadečkem.“\nSáhnou po nich exhibicionistky, které jsou sebevědomé a mají silný sexuální apetit. Nekomplikované ženy, upřímné. I když nejsou tanga zdaleka už v módě, pánové, kteří jsou hrr a jdou hned na věc, je mají nejraději.\n6. Jsem v pohodě, i když mi vítr nadzvedne sukni\nRecepční Vanessa Powell (43) je matka Jessiky (9) a Violety (6). Je vdaná za Staceyho (37), který je architekt a rodina žije v Surrey. „Nosím vysoké kalhotky, protože působí jako korzet na moje bříško. Nejsem tlustá, ale protože jsem po dětech, moje bříško už není tak pevné, jak bylo. A proto jsem ztratila trochu ze své sebedůvěry,“ vysvětluje Vanessa. Její manžel je prý opravdu nemá rád, byl by mnohem raději, kdyby Vanessa nosila malé krajkové kalhotky. „Když se mi nadzvedne sukně, vím, že vše bude v pořádku a nemusím mít obavy, že bych ukázala něco, co nechci.“\nVyšší zeštíhlující kalhotky\nMiluje je Bridget Jones a nosí je ženy, které mají co skrývat nebo mají větší bříško po porodu. Nosí je dámy pečující o rodinu, přičemž prioritou je pro ně praktický život.\nkalhotky, odhalení, psychologie\nPetra Faltýnová nezklamala ani na přehlídce prádla: Zase…


Půjčky v registru - půjčky ihned, rychlá půjčka Půjčky v registru - půjčky ihned, rychlá půjčka\nPůjčky v registru jsou Vaše jistota.\nPůjčky v registru mají jediný účel, být jistotou pro Vás, jak vyřešit finanční potřebu nebo problém, který u Vás nastane. Jak získat peníze z půjček? Jak můžete žádat o půjčky? Musíte dokládat, na co peníze z půjček použijete? Na všechny otázky je jednoduchá odpověď. Peníze z půjček získáte velice snadno a rychle, bez zbytečné administrativy. O půjčky můžete žádat ihned online na internetových stránkách, kde je připravena online žádost o půjčky. Půjčky se poskytují bez sledování účelu použití finančních prostředků.\nPůjčky v registru každému z Vás.\nNastala u Vás situace, kdy potřebujete získat určitý finanční obnos, abyste zaplatili, co potřebujete? Každému z Vás pomohou Půjčky v registru, které jsou řešením finančních potřeb. Půjčky jsou dnes jediným rychlým a jednoduchým řešením různých finančních problémů. O půjčky může žádat každý občan starší 18 let. Sami si vyberete z velkého množství nabízených půjček, které jsou pro Vás ty nejvýhodnější. Půjčky můžete získat od několika set korun se splatností na 15 dní a více. Jsou to tzv. rychlé půjčky, které Vám pomohou překlenout jen krátké finanční období, např. do výplaty.\nDalší možností jsou půjčky do výše až statisíců korun se splatností až 84 měsíců. Všechny tyto půjčky jsou poskytovány bez sledování účelu. Máte možnost si vybrat i instituci, která půjčky nabízí. Jsou to bankovní domy, které mají však půjčky zpoplatněny, dále požadují dokládání různých formulářů k žádosti o Půjčky v registru. Vyřizování těchto půjček je na delší dobu. Banky také prověřují registry, takže nemusíte vždy půjčky získat, i když máte dostačující příjem. Stačí i menší problém, např. později uhrazená platba mobilnímu operátorovi. Nebankovní instituce jsou dnes mnohem rychlejší v poskytování půjček. Preferují důvěru ke klientům, tím, že nepožadují dokládání papírových formulářů. Vše vyřizují online bez zbytečné administrativy. Navíc některé tyto instituce neprověřují ani registry dlužníků. Získání půjček je mnohem snazší a rychlejší.\nPůjčky v registru jak je rychle získat.\nUž víte, jakou půjčku si vyberete? Potřebujete peníze rychle? Pak na nic nečekejte. Vyplňte jednoduchou online žádost o půjčku na internetových stránkách a odešlete. Výsledek Vám sdělíme ihned po schválení půjčky. Nepotřebujeme dokládat žádné doklady. Půjčky v registru jsou poskytovány bez skrytých poplatků. Půjčky můžete kdykoliv doplatit bez sankcí. Peníze z půjček jsou jen pro Vaši potřebu, nepotřebujeme dokládat, na co je použijete. Schválení proběhne téměř okamžitě po odeslání online žádosti. Peníze obdržíte převodem na Váš bankovní účet.


Laura Janáčková: Je důležité zachovat ženství – OCP\nCo má společného šťastný život, sex a podnikatelský úspěch? O tom hovořila známá česká psycholožka a sexuoložka, Laura Janáčková na dalším klubovém setkání Ocenění Českých Podnikatelek. Radila přítomným podnikatelkám, jak skloubit životní štěstí, práci a partnerské vztahy, a všechny finalistky 8. ročníku Ocenění českých podnikatelek obdržely kromě dobrých rad i certifikáty a dárky.\n„Pro letošní rok mám novou výzvu. Chci, abychom byli společně nositeli lidskosti a přátelství. Samozřejmě potřebujeme dělat byznys a vydělávat peníze. Tohle není třeba řešit. Ale ráda bych, aby se naše pracovní a osobní úspěchy nesly v lidském duchu a v prostředí dobrých mezilidských vztahů,“ uvedla setkání zakladatelka projektu Helena Kohoutová. Tím také otevřela motto pro letošní rok, kterým je lidskost.\nČestným hostem setkání byla Laura Janáčková, renomovaná česká psycholožka a sexuoložka a autorka populárních knih o lidských vztazích a komunikaci, která vyzdvihla pozitivní vliv sexuality na lidský život i štěstí, důležitost rodiny i krásu rozdílnosti mužů a žen. Aby mohly existovat zdravé vztahy, je velmi důležité, aby si i emancipované ženy zachovaly svou ženskost.\n„Čím více budeme my ženy emancipovanější, tím hůře najdeme vhodné partnery pro nás. Ve výběru jsme si totiž strašně pohoršily. Každá žena chce mít totiž lepšího muže, než je ona sama. I když je žena velice dominantní a úspěšná, potřebuje si svého muže vážit a obdivovat jej. Muž tak musí být ještě lepší než ona. A to je velmi těžké. Úspěšné ženy mi pak v ordinaci svorně tvrdí: Muži nejsou. Zachovat ženství je proto strašně důležité,“ říká Laura Janáčková.\nJednoduchý recept na šťastný život samozřejmě neexistuje, ale můžeme vše ovlivnit naším chováním. Laura Janáčková vysvětluje: „Nejdůležitější je najít si čas pro sebe, protože na práci máte čas vždycky. I na rodinu si čas najdete, protože víte, že musíte a nikdo to nezastane. Ale málokdy nám zůstane čas jen pro nás. Je proto důležité si čas nejen zorganizovat, ale vyhradit si v rozvrhu své jedinečné osobní místo. Jinak tělo časem podlehne stresu, oslabí se imunitní systém a vznikne prostor pro civilizační choroby.“\nA co můžeme pro své štěstí udělat okamžitě? „Radovat se ze života. A hned! Neodkládat to. Neříkat si, potom pojedu na tu dovolenou, potom si užiju, ale udělat to hned.“\nPro šťastný život je podstatná i samotná lidská sexualita: „Psychické zdraví stojí na třech pilířích. Jsou to vztahy a sex, fyzické zdraví a práce. Když má jedna tahle nožička problémy, začneme být oslabení, psychicky labilní, náladoví, popudliví. Když mají problémy dvě, tak už se hodně vikláme a začínají tělesné problémy. A když jsou problémové všechny tři, jsme úplně na dně. Proto, abychom se cítili šťastní, je třeba tyto tři pilíře hlídat. Samotná sexualita je motorem lidského myšlení, konání a jednání. Vezměte si jen kolik vrcholů lidského ducha na poli vědy nebo umění bylo motivováno zamilovaností, láskou či sexuálním pudem,“ říká Laura Janáčková.\nLaura Janáčková se také stala patronkou nového ročníku Ocenění Českých Podnikatelek, kde vystřídala architektu Evu Jiřičnou.\nŠťastný život ovlivňuje i úspěch, za kterým stojí odborné informace. Odbornou pracovně-ekonomickou část setkání zaštítili makroekonom Petr Dufek za ČSOB a marketingový manažer segmentu malých a středních podniků Jakub Mádle za Microsoft. Petr Dufek přednesl příspěvek na téma optimistických očekávání v české ekonomice, které se v posledním roce velmi daří. Podle Petra Dufka nemůžeme takto pozitivní vývoj očekávat donekonečna a nejspíše nastane zmírnění růstu, stále však dostatek faktorů hovoří pro optimismus. Jakub Mádle pak vylíčil využití moderních technologií v novém světě práce. Většina českých zaměstnanců si bohužel stále nemůže vybrat místo a čas svého pracovního výkonu, přestože to moderní technologie již umožňují.\nFinalistky 8. ročníku obdržely certifikáty a porcelánové dárky od tradičního českého výrobce luxusního ručně vyráběného porcelánu porcelánu, Atelieru JM Lesov. Ředitel institutu CEMI Štěpán Mika rovněž předal jedné z finalistek voucher na roční online MBA či LLM studium. Institut CEMI spolupracuje s Oceněním Českých Podnikatelek již třetím rokem.\nZde si prohlédněte fotografie ze setkání.


Vodohospodářský sektor skýtá v Itálii další příležitosti pro české společnosti | BusinessInfo.cz\n> Vodohospodářský sektor skýtá v Itálii další příležitosti pro české společnosti\nVodohospodářský sektor skýtá v Itálii další příležitosti pro české společnosti\nSektor vodohospodářství je v rámci příležitostí pro české firmy na italském trhu nadále významný. V rámci podpory obchodních vztahů českých a italských firem působících v tomto sektoru uspořádalo velvyslanectví ČR, společně s CzechTradem v letech 2015 a 2016 sektorově zaměřené prezentace českých firem v Římě a v Miláně.\nItálie se dlouhodobě potýká se suchem, tradičně se potýká s úniky vody z potrubí a čelí dlouhodobě neřešeným problémům se zastaralou a podinvestovanou vodovodní infrastrukturou, které si žádají nové prostředky, jež hodlá italská vláda na řešení problémů vynaložit. V rámci tendrů mohou zájemci usilovat o zapojení se do obnovy infrastruktury jak v oblasti rozvodů vody, tak nakládání s odpadními vodami.\nV rámci spolupráce s italskými subjekty spatřuje Velvyslanectví ČR velký potenciál pro české společnosti působící v daném sektoru (obnova vodovodů, kanalizace, odpadní vody) a doporučuje zvážit možnosti zapojení se do průběžně vypisovaných tendrů, z nichž níže nabízí několik aktuálních podle jednotlivých italských regionů (velké italské vodohospodářské společnosti rovněž vypisují vlastní tendry).\nDle informací Blue Book Utilitalia (sdružení agentur působících v sektorech vodohospodářství, životního prostředí, elektrické energie a plynu) dochází ke ztrátám vody z vodovodních potrubí až do výše 40 %. Pro zlepšení efektivity a distribuce by bylo zapotřebí zajistit investice v objemu až 80 EUR na obyvatele ročně (nyní je to pouhých 34 EUR). Patrné jsou přitom rozdíly mezi severem země, kde dochází ke třetinovým ztrátám vody ve vodovodní infrastruktuře, zatímco ve střední a jižní Itálii se má jednat až o téměř polovinu – 46 %.\nRovněž stáří potrubí je alarmující, neboť 60 % rozvodů má více než 30 let, dalších čtvrtina pak více než 50 let. Dle mediálních zpráv probíhá obnova vodovodní infrastruktury pomalu, takže při zachování jejího současného tempa by obnova vodovodního potrubí zabrala více než dvě stě let.\nNedostatek prostředků k investicím lze dle Utiliatia řešit zvýšením sazeb, které jsou v Itálii stále nižší než ve zbytku Evropy (kubický metr stojí v Berlíně a Paříži 6,03 EUR v Římě pak 1,35–3,91 EUR), přestože došlo v uplynulých letech k jejich navýšení. V Itálii převažují soukromé vodohospodářské společnosti, přestože existují veřejné společnosti jako například l’Acquedotto Pugliese (která obsluhuje asi 7 % obyvatel).\nNejvětší část trhu zaujímá čtveřice společností – Acea, Hera, Iren a A2a – které obsluhují přibližně 15 milionů Italů. Výše zmíněné společnosti jsou současně aktivní v dalších oblastech, jako je (vodní) energetika či nakládání s odpadními vodami a odpady. Právě v této záležitosti – nakládání s městskými odpadními vodami – týkající se měst s více než 15 000 obyvatel čelí Itálie v posledním období i žalobám unijních institucí a čelí vysokým sankcím.\nZa úplatu je možné se přihlásit na Telemat, kde vyhledají tendry podle sektorů.\nInformace poskytnuta Zastupitelským úřadem České republiky v Římě (Itálie). Autoři: Jiří Jílek, ekonomický rada, Barbora Lišková, stážistka.\n13.03.2019 | Milán


Chci vzít jen kytaru a psát písničky – Novinky.cz\nChci vzít jen kytaru a psát písničky\nChris Rea vydal koncertní záznam The Road to Hell a s Právem hovořil o novém DVD i o přelomu v kariéře a chuti začít hrát jinak.\nProč jste se rozhodl vydat album a DVD ze svého letošního turné?\nPětadvacet let dělám nějakým způsobem hudbu. Chtěl jsem tuto kapitolu uzavřít, nechtěl jsem skončit jen tak.\nPrý bylo vaše letošní turné Farewell Tour úplně poslední. Opravdu už nebudete koncertovat?\nTo není pravda, budu koncertovat. Určitě chci koncertovat, ale bude to v jiném stylu.\nDvakrát jste během své kariéry vystoupil v Praze. Byly pro vás koncerty v Česku něčím zajímavé?\nKdyž někde hraju, většinou přiletím, odehraju koncert a druhý den ráno jedu na letiště a odlétám na další koncert. Takže jsem Prahu skoro nepoznal. Ale bylo tam skvělé publikum, to si pamatuju.\nNedávno jste prodal své studio v Cookhamu. Znamená to, že přestanete nahrávat?\nJá myslel, že o tom nikdo neví. Kdepak, nepřestávám nahrávat, ale už nechci využívat veškeré té techniky, kterou bylo studio v Cookhamu vybaveno. Chci nahrávat víc postaru a k tomu tak moderní studio nepotřebuji. Chci prostě vzít kytaru a dělat písničky.\nLoni vyšlo vaše dvanáctideskové album Blue Guitars. Na každém cédéčku jste prezentoval jiný druh blues. Tvrdil jste, že je to vaše škola posluchačům. Jaké ohlasy na tu desku máte?\nProdalo se jí opravdu hodně. To myslím, hovoří za vše. Mám z toho radost. Neumístilo se sice v žebříčku, dvanáct desek najednou je na hitparády opravdu hodně, ale spokojený jsem. Podle mne to byl úspěch.\nJe pravda, že jste po svém pobytu v nemocnici v roce 2001 začal skládat jednu píseň denně?\nJe to tak, ale nesouvisí to s mým pobytem v nemocnici. Dělal jsem to už předtím. Skládání je moje práce, dělám muziku a pracuji každý den. Je to přirozené. Ano, každý den složím píseň.\nV roce 1983 jste na desce Water Sign vydal píseň Candless, kterou jste napsal po návštěvě Polska lidem ze zemí východního bloku. Jaká je historie té skladby?\nTa písnička dnes už ztrácí svůj význam, protože východoevropské země jsou svobodné. Napsal jsem ji poté, co jsem byl na konci 70. let v Polsku za přáteli. Tehdy všichni cítili, že se určitě brzy něco stane. Nikdo ale nevěděl co. Přijede armáda, nepřijede? Ta atmosféra byla tak silná, že jsem o tom chtěl napsat.\nSledujete politickou situaci ve světě? Jaký na ni máte názor?\nBush a Blair by už měli skončit. Myslím, že za pár let se bude v učebnicích dějepisu o téhle době psát jako o zlomové, jako o době, která změnila styl politiky. Vládnou média. Je jich tolik, že Bush a Blair ve své pozici prostě nemohou lhát. Nedokážu si vysvětlit, jak mohou být tak naivní. Všechno se zjistí, jsou pod neustálým dohledem. Kdyby byli ředitelé ve velké společnosti, dávno by dostali padáka. Jsou to lháři.


Rumunština a jiné záplaty; piráti, bojte se!\nNapsal uživatel Michal Politzer dne 24. Únor 2010 - 15:32.\nDnešní seznam aktualizací systému Windows 7 mě zaujal natolik, že jsem se popisovanou chybu nejdříve pokusil navodit. A skutečně, při ukládání souboru v českých Windows 7 do složky, která je chráněná proti zápisu, se objeví varovné dialogové okno v rumunštině.\nČíst dál Rumunština a jiné záplaty; piráti, bojte se!\nSpeciál o Windows 7 jen za 39 Kč\nNapsal uživatel Michal Politzer dne 17. Únor 2010 - 10:57.\nPo delší době mi jistě prominete jednu reklamu: právě vyšlo speciální číslo časopisu Computer pojmenované Windows 7 – Nové tipy a triky. Rozhodně mohu jeho koupi doporučit, nakonec jsem do časopisu i přispěl. Přečtěte si, co všechno v tomto speciálu najdete.\nČíst dál Speciál o Windows 7 jen za 39 Kč\nWindows 7 a výdrž baterií - je někde chyba?\nNapsal uživatel Michal Politzer dne 10. Únor 2010 - 9:52.\nV poslední době se roztrhl pytel s informacemi o Windows 7 v souvislosti s hlášením Zvažte možnost výměny baterie. Některé obviňují Windows 7, že varuje zbytečně, jiné dokonce, že baterie ničí. Jeden z vývojářů Microsoftu popsal na blogu celou záležitost - pravda je taková, že mnoho baterií je skutečně špatných.\nČíst dál Windows 7 a výdrž baterií - je někde chyba?\nOffice 2010 ve fázi beta k širokému testování\nNapsal uživatel Michal Politzer dne 19. Listopad 2009 - 21:31.\nMicrosoft uvolnil svůj kancelářský balík Office 2010 v beta verzi k širokému testování. Více informací naleznete v článku na webu MojeOffice.cz.\nČíst dál Office 2010 ve fázi beta k širokému testování\nWindows 7 bude na trhu už 22. října\nNapsal uživatel Michal Politzer dne 3. Červen 2009 - 8:51.\nPodle oficiálních informací Microsoftu bude Windows 7 do konce července dokončen do fáze RTM. Tzn. bude ukončeno běžné programování a systém bude předán velkým výrobcům počítačů. Na jejich počítačích se pak Windows 7 začne prodávat 22. října, v ten den by se také měly objevit první krabicové verze.\nSamozřejmě se dá očekávat, že některé počítače se objeví i dříve a že i krabicovou, nebo alespoň OEM verzi se povede zakoupit ještě před slavnostním dnem D.\nČíst dál Windows 7 bude na trhu už 22. října\nČeský Windows 7 - zážitky a proč není pro všechny\nNapsal uživatel Michal Politzer dne 10. Květen 2009 - 20:40.\nSotva se objevila RC verze Windows 7 volně ke stažení, objevily se informace o už existující české verzi. Pár dní na to se na internetu objevila verze slovenská a od té doby denně spoustu lidí hledá českou verzi Sevenu ke stažení. Veřejně ovšem k dispozici není a patrně jen tak nebude.\nČíst dál Český Windows 7 - zážitky a proč není pro všechny\nWindows 7 RC oficiálně ke stažení - kdy bude finále?\nNapsal uživatel Michal Politzer dne 5. Květen 2009 - 12:09.\nOde dneška je na stránkách Microsoftu ke stažení verze RC. Dá se očekávat, že v prvních hodinách možná budou servery Microsoftu přetížené a stahování chvíli potrvá. Nabízí se také otázky, kdy bude Windows 7 dokončen.\nČíst dál Windows 7 RC oficiálně ke stažení - kdy bude finále?\nBuild 7068 je zatím nejrychlejší\nNapsal uživatel Michal Politzer dne 29. Březen 2009 - 20:51.\nNejnověji na internetu dostupný build 7068 je podle ohlasů (a také vlastního testování) zatím nejrychlejší a nejspolehlivější od Beta 1. Obsahuje už mnohé funkce zmiňované na blogu vývojářů, které jsou do Windows 7 doplňovány na základě odezvy uživatelů (viz tento článek).\nMnoho informací a zkušeností lze nalézt v diskuzi.\nČíst dál Build 7068 je zatím nejrychlejší


Soutěž EY podnikatel roku 2021 právě startuje. Inspirativní podnikatele, kteří mění svět k lepšímu, může nominovat každý | BusinessInfo.cz\nSpolečnost EY pod záštitou primátora hlavního města Prahy Zdeňka Hřiba a ve spolupráci s inovační agenturou SIC vyhlašuje již 17. ročník soutěže o titul EY Podnikatel roku hlavního města Prahy a Středočeského kraje. Uzávěrka přihlášek je 21. října 2021.\n24.09.2021 / BusinessInfo.cz\nJosef Průša, majitel společnosti Prusa Research a.s. a držitel titulů EY Podnikatel roku 2020 České republiky a EY Podnikatel roku 2020 hl. města Prahy a Magdalena Souček, vedoucí partnerka EY v České republice | SIC\nPraha a Středočeský kraj patří mezi nejúspěšnější kraje v historii soutěže EY Podnikatel roku. Pochází z nich celkem šest celorepublikových vítězů, z toho tři podnikají ve Středočeském kraji. Ze středních Čech také pochází dosud největší firma v celé historii soutěže s ročním obratem v době účasti přes 10 miliard korun. Nejstaršímu účastníkovi z kraje bylo 76 let.\nDržitelem titulu EY Podnikatel roku 2020 hlavního města Prahy se stal Josef Průša, zakladatel a CEO společnosti Prusa Research a.s., která patří mezi největší výrobce 3D tiskáren a náplní do nich na světě. Jejich výrobky používají firmy i jednotlivci ve více než 160 zemích, od Antarktidy až po Havaj. Josef Průša se zároveň stal i celkovým vítězem soutěže EY Podnikatel roku 2020 České republiky a zastupoval naši zemi ve světovém finále soutěže EY Podnikatel roku, které proběhlo v červnu.\n„Co mi soutěž EY Podnikatel roku přinesla? Občas si člověk potřebuje připomenout, že to, co dělá, dává smysl. A tohle mně i mému týmu dodalo spoustu energie pro další růst,“říká Josef Průša ze společnosti Prusa Research, držitel titulů EY Podnikatel roku 2020 hlavního města Prahy a EY Podnikatel roku 2020 České republiky.\nJosef Průša, celostátní vítěz soutěže EY Podnikatel roku 2020 | EY Podnikatel roku\n„Praha a Středočeský kraj jsou domovem celé řady nesmírně inspirativních a mezinárodně úspěšných podnikatelských osobností. Mezi ně bezpochyby patří i loňský pražský vítěz Josef Průša, který nakonec získal i celorepublikový titul EY Podnikatel roku 2020. Svou společnost Prusa Research na výrobu 3D tiskáren založil ve 22 letech v malém sklepním bytě a dnes patří mezi největší a nejuznávanější výrobce na světě. Jeho příběh je opravdu výjimečný a může sloužit jako skvělá motivace, nejen pro mladé technologicky zaměřené lidi. Podobně inspirativní podnikatelské osobnosti hledáme i v letošním roce. Budeme velmi rádi, pokud nám s tím pomůže veřejnost a prostřednictvím našeho webu do soutěže nominuje podnikatele ze svého okolí, kteří jsou inspirací pro ostatní a svou prací a odhodláním mění svět k lepšímu,“ vyzývá Magdalena Souček, vedoucí partnerka EY v České republice.\n„V Praze si vážíme činnosti všech poctivých podnikatelů, a proto dlouhodobě pracujeme na zlepšování podmínek pro jejich práci. Během covidu prošli velkou zkouškou a my jsme se snažili jim jejich situaci co nejvíce ulehčit. Doufám, že se teď opět blýská na lepší časy a počet podnikatelů, kteří obstojí v evropském či světovém srovnání, bude nadále růst a tím přispívat k rozvoji celého města,“ říká Zdeněk Hřib, primátor hlavního města Prahy.\nNominovat podnikatele do soutěže může kdokoliv nejlépe prostřednictvím nominačního formuláře na stránkách Podnikatel roku. Sami podnikatelé se do soutěže EY Podnikatel roku mohou přihlásit na webových stránkách soutěže. Přihlášky do aktuálního ročníku je možné podávat do 21. října 2021.


Alexander Yassin, Databáze herců na SledujuFilmy.cz\nO filmu: Brian De Palma rozehrál erotický thriller o smyslném vztahu dvou žen, dvou rivalek, které v soupeření neznají meze. Rachel McAdamsová v roli elegantně zlomyslné kariéristky neváhá udělat maximum pro své povýšení. Nejenom že ukradne nápad…\nO filmu: Schmidt je drsňák v uniformě, voják tělem i duší, zelený mozek. Při návštěvě arabské princezny je pověřen důležitým úkolem. Za žádnou cenu se do ničeho neplést! Schmidt se ale nedá odradit a je připraven chránit princeznu před útokem…\nVášeň Ayn Randovej