esitatud 11. aprillil 2019(1)\nLiidetud kohtuasjad C‑663/17 P, C‑665/17 P ja C‑669/17 P\nIvan Fursin jt (C‑663/17 P)\nIvan Fursin jt (C‑665/17 P)\nIvan Fursin jt\nEuroopa Keskpank (C‑669/17 P)\nApellatsioonkaebus – Tühistamishagi – Vastuvõetamatuse vastuväide – Määrus nr 1024/2013 – Krediidiasutuste järelevalve – Euroopa Keskpanga otsus krediidiasutuse tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta – Asjaomase krediidiasutuse automaatne likvideerimine liikmesriigi õiguse alusel – Likvideerimisel olevat krediidiasutust esindava endise juhatuse õigus esitada hagi – Aktsionäride õigus esitada hagi\n1. Käesolevas kolmes apellatsioonimenetluses, mis puudutavad selliste hagide vastuvõetavust, mille on Läti pank ja selle aktsionärid esitanud Euroopa Keskpanga (edaspidi „EKP“) otsuse peale, millega tunnistati kehtetuks asjaomase panga litsents (edaspidi „tegevusluba“)(2), tekivad krediidiasutuste järelevalvet reguleerivate õigusnormidega seoses liidu õiguskaitsesüsteemi põhimõttelise tähtsusega küsimused.\n2. Läti õigus näeb ette, et panga tegevusloa kehtetuks tunnistamine toob vahetult kaasa asjaomase panga likvideerimise, mida ei saa vaidlustada. Sellest tulenevalt jättis Üldkohus hagi, mille oli Trasta Komercbanka (edaspidi „TKB“) esitanud tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsuse peale, EKP asjaomase vastuväite alusel vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Üldkohus leidis, et liikmesriigi õiguse kohaselt puudus hagi esitanud juhatusel likvideerimise tulemusel õigus panka esindada ja kohtumenetluses osalemiseks advokaatidele volitusi anda. Sellises olukorras tegi Üldkohus otsuse, et erandkorras on vastuvõetav hagi, mille esitasid tegevusloa kehtetuks tunnistamise peale panga huvide kaitseks panga aktsionärid.\n3. Üldkohtu otsuse selle osa peale esitavad apellatsioonkaebuse EKP ja komisjon, seades kahtluse alla ka aktsionäride kaebeõiguse. Selles väljendub käesolevate menetluste aluseks olev põhimõttelise tähtsusega õiguskaitseprobleem: Nimelt kas lõpuks peaksid tõesti olema kõik võimalused pöörduda Euroopa Kohtu poole välistatud? Kas arvestades liidu kohustust tagada tõhus õiguskaitse huve kahjustavate liidu õigusaktide vastu, võib olla lubatav, et liikmesriigi õiguse kohaselt on panga tegevusloa kehtetuks tunnistamise tagajärjed pöördumatud ega allu liidu kohtute tõhusale kontrollile?\n4. Käesolevas olukorras, kus liidu õigusakt toob vahetult kaasa selle õigusakti adressaadiks oleva juriidilise isiku likvideerimise, omandab erilise tähtsuse küsimus, kes võib esindada seda juriidilist isikut liidu kohtute menetluses, mille ese on likvideerimise vaidlustamine.\n5. Määruse nr 1024/2013(3) artikkel 14 sätestab:\n„1. Taotlus osaleva liikmesriigi krediidiasutuse tegevusloa saamiseks esitatakse selle liikmesriigi pädevatele asutustele, kus krediidiasutus asutatakse, asjakohase siseriikliku õiguse kohaselt.\n5. Kui lõikest 6 ei tulene teisiti, võib EKP asjakohases liidu õiguses sätestatud juhtudel tegevusloa kehtetuks tunnistada omal algatusel pärast sellise osaleva liikmesriigi riikliku pädeva asutusega konsulteerimist, kus krediidiasutus on asutatud, või sellise liikmesriigi riikliku pädeva asutuse ettepaneku alusel. Eelkõige tagatakse kõnealuste konsultatsioonidega, et EKP jätab enne kehtetuks tunnistamise otsuse tegemist riiklikele asutustele piisavalt aega vajalike parandusmeetmete, sealhulgas võimalike solveerimismeetmete üle otsustamiseks, ning võtab neid meetmeid arvesse.\nKui lõike 1 kohaselt tegevusloa andmiseks ettepaneku teinud riiklik pädev asutus leiab, et asjakohase siseriikliku õiguse kohaselt tuleb tegevusluba kehtetuks tunnistada, teeb ta EKP‑le vastava ettepaneku. Sellisel juhul teeb EKP otsuse ettepandud kehtetuks tunnistamise kohta, võttes täielikult arvesse riikliku pädeva asutuse esitatud kehtetuks tunnistamise põhjendust.\nB. Läti õigus\n1. Läti krediidiasutuste seadus (kredītiestāžu likums)\n6. Läti krediidiasutuste seaduse(4) artikkel 129 näeb ette:\n„(1) Kui finanšu un kapitāla tirgus komisija [finants- ja kapitaliturukomisjon, Läti] tunnistab krediidiasutusele antud litsentsi (tegevusluba) käesoleva seaduse artikli 27 lõike 1 punktide 1, 2, 3, 4 ja 8 alusel kehtetuks, nimetab finanšu un kapitāla tirgus komisija usaldusisiku ja esitab kohtule krediidiasutuse likvideerimise ning likvideerija määramise taotluse ning nimetab ühtlasi likvideerija kandidaadi.\n(2) Pärast litsentsi kehtetuks tunnistamist ei ole krediidiasutuse aktsionäride üldkoosolekul enam õigust teha vabatahtliku likvideerimise otsust ega nimetada likvideerijat.\n7. Läti krediidiasutuste seaduse artikli 133 lõige 4 sätestab:\n„Käesoleva seaduse XI peatüki sätted, välja arvatud artiklid 160 ja 166, ning pankrotihaldurile käesoleva seaduse artiklite 172 ja 1721 alusel üle antud õigused, kohustused ja volitused kehtivad kohtu määratud likvideerija suhtes.“\n8. Viidatud seaduse artikli 161 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:\n„Kui krediidiasutus on tunnistatud maksejõuetuks, võtab pankrotihaldur üle kõik kohustused, õigused ja volitused, mis olid krediidiasutuse seadus- ning põhikirjajärgselt ette nähtud organitel ja nende organite juhtidel.“\n2. Läti tsiviilkohtumenetluse seadustik (civilprocesa likums)\n9. Läti tsiviilkohtumenetluse seadustiku(5) artikli 5 lõige 3 sätestab:\n„Kui asjaomane õigusküsimus on reguleeritud Euroopa Liidu õigusnormidega, mis on Lätis vahetult kohaldatavad, siis kehtib Läti õigus niivõrd, kuivõrd see on Euroopa Liidu õigusnormide kohaselt lubatav.“\n10. Läti tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 371 reguleerib likvideerimistaotluse sisu, mille peab finanšu un kapitāla tirgus komisija [finants- ja kapitaliturukomisjon, Läti] esitama Läti krediidiasutuste seaduse artiklis 129 nimetatud juhtudel. Viidatud artikli lõige 2 näeb ette:\n„Likvideerimistaotlusele lisatakse finanšu un kapitāla tirgus komisija [finants- ja kapitaliturukomisjon] otsus krediidiasutusele antud litsentsi kehtetuks tunnistamise kohta ning krediidiasutuse litsentsi kehtetuks tunnistamise aluseks olnud asjaolusid tõendavad dokumendid.“\n11. Läti tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 377 lõige 2 sätestab:\n„Krediidiasutuse likvideerimise otsuse tegemise korral nimetab kohus krediidiasutuse likvideerija. Kohus määrab krediidiasutuse likvideerijaks finanšu un kapitāla tirgus komisija [finants- ja kapitaliturukomisjon] pakutud isiku.“\n12. Läti tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 387 näeb lisaks ette:\n(2) Kohus saab pankrotihalduri või likvideerija finanšu un kapitāla tirgus komisija (finants- ja kapitaliturukomisjon, Läti) taotluse alusel tagasi kutsuda. Taotlusele lisatakse finanšu un kapitāla tirgus komisija [finants- ja kapitaliturukomisjon] otsus, milles on avaldatud pankrotihalduri või likvideerija suhtes umbusaldust, kuna:\n1. pankrotihaldur või likvideerija ei vasta krediidiasutuste seaduse artikli 131 lõike 1 või artikli 1311 lõike 1 sätetele või on tuvastatud artiklis 132 või artiklis 1321 nimetatud asjaolu esinemine;\n2. pankrotihaldur või likvideerija on ebapädev;\n3. pankrotihaldur või likvideerija kuritarvitab oma õigusi.\n(3) Kohus võib pankrotihalduri või likvideerija tagasikutsumise küsimust võlausaldaja või võlausaldajate rühma taotluse alusel või omal algatusel kontrollida, kui tema käsutuses on tõendid selle kohta, et pankrotihaldur või likvideerija on oma tegevuse käigus rikkunud krediidiasutuste seaduse ja/või teiste õigusaktide sätteid või kohtuotsuseid, et pankrotihaldur või likvideerija ei vasta krediidiasutuste seaduse artikli 131 lõike 1 või artikli 1311 lõike 1 sätetele, või kui on tuvastatud artiklis 132 või artiklis 1321 nimetatud asjaolu esinemine või kui pankrotihaldur või likvideerija on oma õigusi kuritarvitanud.“\n3. Läti äriseadustik (komerclikums)\n13. Läti äriseadustiku(6) artikkel 322 ametliku pealkirjaga „Likvideerija õigused ja kohustused“ on sõnastatud järgmiselt:\n„(1) Likvideerijal on kõik juhatuse ja järelevalvenõukogu õigused ja kohustused, mis ei ole vastuolus likvideerimise eesmärgiga.\n(2) Likvideerija nõuab sisse nõuded, sealhulgas põhikapitali tegemata jäänud sissemaksetest tulenevad nõuded, võõrandab äriühingu vara ja rahuldab võlausaldajate nõuded.\n(3) Likvideerija võib teha üksnes tehinguid, mis on vajalikud äriühingu likvideerimiseks.\nIII. Kohtuasja taust ja menetlus Üldkohtus\n14. Kohtuasjas C‑669/17 P on apellatsioonkaebuse esitaja 1 Läti krediidiasutus TKB. Apellatsioonkaebuse esitajad 2–7 selles kohtuasjas on TKB aktsionärid (edaspidi „aktsionärid“). TKB osutas alates 1991. aasta septembrist finantsteenuseid tegevusloa alusel, mille oli sellel eesmärgil väljastanud finanšu un kapitāla tirgus komisija (Läti finants- ja kapitaliturukomisjon, edaspidi „FKMK“).\n15. FKMK tegi 5. veebruaril 2016 määruse nr 1024/2013 artikli 14 lõike 5 alusel EKP‑le ettepaneku tunnistada TKB tegevusluba kehtetuks.\n16. Olles koos FKMK‑ga kontrollinud tegevusloa kehtetuks tunnistamise tingimusi, tegi EKP 3. märtsil 2016 otsuse ECB/SSM/2016 – 529900WIP0INFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005, millega ta tunnistas TKB tegevusloa kehtetuks. Ühtlasi jättis ta rahuldamata TKB taotluse lükata otsuse täitmine ühe kuu võrra edasi.\n17. Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa (Riia linna Vidzeme piirkonnakohus, Läti) algatas 14. märtsil 2016 FKMK taotluse alusel TKB vara likvideerimise menetluse ning määras FKMK pakutud likvideerija. Enne menetluse algatamise otsuse tegemist palus TKB säilitada juhatuse esindusõigus, et viimane saaks esitada EKP vaidlustusnõukogule vaide ja Üldkohtule tühistamishagi. Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa (Riia linna Vidzeme piirkonnakohus) jättis nimetatud nõuded rahuldamata. Asjaomast otsust ei saa edasi kaevata.\n18. Likvideerimismenetluse algatamisest ja likvideerija määramisest teatati 17. märtsil 2016 Läti Vabariigi ametlikus teatajas. Samal kuupäeval tühistati likvideerija otsusega kõik TKB poolt varem antud volitused. Tühistamise teadaande avaldas notar 21. märtsi 2016. aasta ametlikus teatajas.\n19. TKB, keda esindasid advokaadid, kellele oli endine juhatus andnud volitused enne 17. märtsi 2016, esitas 3. aprillil 2016 tegevusloa kehtetuks tunnistamise peale vaide EKP vaidlustusnõukogule. 30. mai 2016. aasta otsuses leidis vaidlustusnõukogu, et TKB vormilised ja sisulised väited on põhjendamatud ning et EKP otsus tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta on tervikuna piisavalt põhjendatud ja proportsionaalne. Vaidlustusnõukogu kohustas EKP‑d täpsustama siiski otsuse teatavaid punkte. Selle tulemusel tegi EKP 11. juulil 2016 TKB tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta uue otsuse(7), millega asendati 3. märtsi 2016. aasta otsus.\n20. 13. mail 2016 esitasid ühelt poolt TKB ja teiselt poolt aktsionärid Üldkohtule hagi, millega palusid tühistada EKP otsuse tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta. Seejuures esindasid TKB‑d taas advokaadid, keda oli volitanud panga endine juhatus enne 17. märtsi 2016.\n21. EKP esitas seepeale 29. septembril 2016 Üldkohtu kodukorra artikli 130 lõike 1 alusel vastuvõetamatuse vastuväite, ja seda nii TKB hagi kui ka aktsionäride hagi suhtes.\n22. 12. septembri 2017. aasta määruses (edaspidi „vaidlustatud kohtumäärus“)(8) rahuldas Üldkohus EKP esitatud vastuvõetamatuse vastuväite osaliselt. Üldkohus nõustus EKP argumentidega, mille kohaselt endise juhatuse volitatud advokaatidel kehtivad volitused puudusid, kuna neid oli volitanud isik, kellel esindamisõigust enam ei olnud. Praegu esindusõiguslikul isikul, nimelt likvideerijal oli aga võimalik asjaomased volitused Üldkohtu menetluses osalemist puudutavas osas tühistada. Seepärast on TKB hagi asjas otsuse tegemise vajadus ära langenud.\n23. Aktsionäride hagi puudutavas osas lükkas Üldkohus aga EKP esitatud vastuvõetamatuse vastuväite tagasi: Üldkohus leidis nimelt, et käesolevas olukorras on aktsionäridel erandkorras olemas põhjendatud huvi tegevusloa kehtetuks tunnistamine TKB huvide kaitseks vaidlustada. Seda seetõttu, et aktsionäridel ei ole käesolevas olukorras mingit võimalust avaldada mõju äriseadustiku alusel. Lisaks leidis Üldkohus, et käesoleval juhul on aktsionärid tegevusloa kehtetuks tunnistamisest isiklikult ja otseselt puudutatud.\n24. Üldkohtu määruse peale esitasid apellatsioonkaebuse nii TKB ja aktsionärid kui ka EKP ja komisjon.\nIV. Menetluse Euroopa Kohtus ja poolte nõuded\n25. Kohtuasjas C‑663/17 P 24. novembril 2017 esitatud apellatsioonkaebusega palub EKP\n– tühistada vaidlustatud kohtumäärus osas, milles selles on sedastatud, et esimese astme kohtus hagi esitanud isikutel – välja arvatud TKB – on olemas põhjendatud huvi ja õigus esitada vaidlusaluse otsuse tühistamise hagi (vaidlustatud kohtumääruse punkt 2);\n– teha lõplik sisuline otsus ja jätta [aktsionäride] hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata; ja\n– mõista kohtukulud välja [aktsionäridelt].\n26. Kohtuasjas C‑665/17 P 27. novembril 2017 esitatud apellatsioonkaebusega palub komisjon\n– tühistada vaidlustatud kohtumäärus osas, milles selles lükati tagasi aktsionäride hagi vastuvõetamatust käsitlev vastuväide;\n– jätta [aktsionäride] hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata; ja\n27. Kohtuasjas C‑669/17 P 25. novembril 2017 esitatud apellatsioonkaebusega paluvad TKB ja aktsionärid\n– tühistada vaidlustatud kohtumääruse punkt 1, st Üldkohtu sedastus, et TKB tühistamishagi asjas on otsuse tegemise vajadus ära langenud;\n– tuvastada, et vajadus TKB hagi asjas otsuse tegemiseks ei ole ära langenud;\n– tuvastada, et TKB hagi on vastuvõetav;\n– saata kohtuasi tühistamishagi asjas otsuse tegemiseks Üldkohtule tagasi ja\n– mõista kohtukulud, sealhulgas apellatsioonimenetluse kulud välja Euroopa Keskpangalt (EKP).\n28. Kohtuasjades C‑663/17 P ja C‑665/17 P esitatud vastusega apellatsioonkaebusele paluvad TKB ja aktsionärid\n– tunnistada [aktsionäride] tühistamishagi vastuvõetavaks ja tuvastada, et vajadus hagi asjas otsuse tegemiseks ei ole ära langenud ja\n– mõista kohtukulud välja EKP‑lt või komisjonilt.\n29. Kohtuasjas C‑669/17 P esitatud vastuses apellatsioonkaebusele palub EKP\n– jätta apellatsioonkaebus rahuldamata ja\n– mõista kohtukulud välja [TKB‑lt ja aktsionäridelt].\n30. Euroopa Kohtu presidendi 13. märtsi 2018. aasta määrusega liideti kohtuasjad C‑663/17 P, C‑665/17 P ja C‑669/17 P suuliseks menetlemiseks ning kohtuotsuse tegemiseks.\n31. Pooled esitasid apellatsioonkaebuse kohta kirjalikud seisukohad ja osalesid 11. veebruari 2019. aasta kohtuistungil.\n32. Üldkohus nõustus EKP esitatud vastuvõetamatuse vastuväitega vaid osaliselt, nimelt TKB hagi osas. Seepärast esitavad Üldkohtu määruse peale apellatsioonkaebuse mõlemad pooled, kusjuures komisjon toetab oma apellatsioonkaebusega EKP nõudeid.\n33. Kohtuasjas C‑669/17 P esitatud apellatsioonkaebusega vaidlustavad TKB ja aktsionärid kõigepealt vaidlustatud kohtumääruse punkti 1, milles Üldkohus sedastab, et TKB hagi asjas on otsuse tegemise vajadus ära langenud (selle kohta allpool jaotis A).\n34. EKP apellatsioonkaebus kohtuasjas C‑663/17 P ja komisjoni apellatsioonkaebus kohtuasjas C‑665/17 P puudutavad vaidlustatud kohtumääruse punkti 2, millega Üldkohus lükkas EKP esitatud vastuvõetamatuse vastuväite tagasi aktsionäride hagi osas. Mõlemad apellatsioonkaebuse esitajad vaidlevad oma apellatsioonkaebuste põhjenduses vastu nii põhjendatud huvi kui ka aktsionäride isiklikku ja otsest puutumust käsitlevatele Üldkohtu märkustele. Seepärast saab nende apellatsioonkaebuste põhjendatust hinnata üheskoos (selle kohta allpool jaotis B).\nA. Apellatsioonkaebus kohtuasjas C‑669/17 P\n35. Kohtuasjas C‑669/17 P esitatud apellatsioonkaebusega vaidlustavad TKB ja aktsionärid kõigepealt vaidlustatud kohtumääruse punkti 1, milles Üldkohus sedastab, et TKB hagi asjas on otsuse tegemise vajadus ära langenud. Üldkohtu hinnangul on otsuse tegemise vajadus ära langenud seetõttu, et likvideerija tühistas 17. märtsil 2016 kõik TKB või selle endise juhatuse antud volitused, millest tulenevalt puuduvad apellatsioonkaebuse esitaja esindajal kehtivad volitused TKB esindamiseks Üldkohtus.\n36. Apellatsioonkaebuse põhjendamiseks esitavad TKB ja aktsionärid sisuliselt(9) kaks väidet, nimelt väidavad nad esiteks, et rikutud on tõhusa õiguskaitse põhimõtet, ja teiseks – teise võimalusena –, et advokaatide volituste tühistamise otsus ei ole kehtiv.\n1. Apellatsioonkaebuse vastuvõetavus\n37. Apellatsioonkaebus on vastuvõetamatu niivõrd, kuivõrd selle on esitanud aktsionärid ja sellega vaidlustatakse üksnes vaidlustatud kohtumääruse punkt 1. Euroopa Kohtu põhikirja artikli 56 teise lõigu kohaselt võib apellatsioonkaebuse nimelt esitada vaid see pool, kelle nõuded on osaliselt või tervikuna rahuldamata jäetud. Üldkohus aga rahuldas aktsionäride nõuded osas, mis puudutavad nende hagi vastuvõetavust.\n38. TKB esitatud apellatsioonkaebuse vastuvõetavus sõltub aga just nende väidete põhjendatusest, millele TKB apellatsioonkaebus tugineb. Seepärast tuleb põhjendatust ja vastuvõetavust hinnata koos.\n2. Apellatsioonkaebuse esimene väide, mis puudutab tõhusa õiguskaitse põhimõtte rikkumist\n39. Apellatsioonkaebuse esimese väitega märgib TKB sisuliselt, et tõhusa õiguskaitse tagamise kohustusega on vastuolus eeldada, et likvideerimise tagajärjel on likvideerijal ainuesindusõigus kõikides tegevusloa kehtetuks tunnistamisega seotud küsimustes ja sellega kaasnevalt ka õigus tühistada juhatuse volitatud advokaatide volitused. Nimelt jäetaks TKB seeläbi õiguslikult või vähemasti tegelikult õiguskaitsest tema tegevusloa kehtetuks tunnistamise asjas täielikult ilma.\n40. Üldkohus lükkas selle vastuväite vaidlustatud kohtumääruse punktides 36–38 tagasi. Põhjenduseks märkis ta, et TKB‑l kui juriidilisel isikul on endiselt hagi esitamise õigus ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses, kusjuures TKB nimel peab tühistamishagi esitama likvideerija. Likvideerimise ja likvideerija määramise tagajärjel ei ole TKB endisel juhatusel nimelt enam kehtivat esindusõigust ja seetõttu ei saa ta volitada ka advokaate, kes teda menetluses esindaksid. Sellise otsuse peab nüüd tegema likvideerija, kes võib järelikult tühistada ka TKB nimel tühistamishagi esitanud advokaatide volitused.\n41. Seega tuleb kontrollida, kas Üldkohus tegi vaidlustatud kohtumääruse punktis 36 õigustatult otsuse, et panga õiguskaitsealast eesmärki, nimelt tema tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsuse tühistamist on võimalik tõhusalt saavutada viitamisega likvideerija isikule. TKB kahtleb selles kahel põhjusel.\n42. Esiteks eeldas Üldkohus alusetult, et likvideerija mandaat hõlmab õiguslikku volitust tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsus vaidlustada. Apellatsioonkaebuse esitaja heidab Üldkohtule põhimõtteliselt ette asjaolude moonutamist (apellatsioonkaebuse esimese väite esimene osa, selle kohta allpool jaotis b).\n43. Teiseks on õiguslikult väär pidada likvideerija kaudu tagatud õiguskaitsevõimalust tõhusaks Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 47 tähenduses. Esiteks teeb likvideerija määramise otsuse FKMK, kelle ettepanekul tunnistas EKP apellatsioonkaebuse esitaja tegevusloa kehtetuks. Seepärast ei saa likvideerija TKB huve nende institutsioonide ees tõhusalt esindada. Teiseks oli tegevusloa kehtetuks tunnistamise protsessi algusest peale sisuliselt kaasatud vaid juhatus, mistõttu ei saa likvideerija menetlusstaadiumis juhatust asendada. Kolmandaks rikuks likvideerija oma kohustusi, kui ta püüaks saavutada tegevusloa kehtetuks tunnistamise tühistamist ja seega selle äriühingu majandustegevuse taasalustamist, mille vara peab ta parasjagu likvideerima (apellatsioonkaebuse esimese väite teine osa, selle kohta allpool jaotis c).\n44. Eelküsimusena tuleb siiski esmalt selgitada, kas likvideerija volitusi ja likvideerimisel oleva krediidiasutuse esindamist reguleerivaid liikmesriigi õiguse sätteid rikkudes on liidu õiguse alusel üldse võimalik põhjendada endise juhatuse esindusõiguse säilitamist tühistamishagi esitamise eesmärgil (selle kohta allpool jaotis a).\na) Liidu õiguse ja liikmesriigi õiguse koosmõju juriidilise isiku esitatud tühistamishagi vastuvõetavuse hindamisel\n45. Küsimus, kas juriidiline isik võib ELTL artikli 263 neljanda lõigu kohaselt esitada liidu õigusakti vastu tühistamishagi, on oma olemuselt üksnes liidu õigust puudutav küsimus.(10) Kuna aga juriidiline isik ei saa ise menetlustoiminguid teha, on tema võimalus saada liidu kohtutes õiguskaitset vahetult seotud esindusõigusliku isiku määramise küsimusega. Seega on ka see küsimus oma olemuselt liidu õiguse küsimus.\n46. Kuna liidu tasandil puuduvad juriidiliste isikute esindamist reguleerivad asjaomased sätted, kohaldatakse esindusõigusega isiku määramiseks põhimõtteliselt liikmesriigi õigust.(11) Ühtlasi rõhutab Euroopa Kohus siiski, et kuigi teatavate menetlustingimuste suhtes võidakse kohaldada liikmesriigi õiguse sätteid, ei või liikmesriigi õigusaktid õigust tõhusale kohtulikule kaitsele kahjustada.(12)\n47. Käesolevas asjas oli Üldkohus seevastu seisukohal, et Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa (Riia linna Vidzeme piirkonnakohus) jõustunud otsus takistab pangal, keda esindab selle endine juhatus, igal juhul esitamast tühistamishagi. Kõnealuse kohtuotsusega keelati nimelt TKB endisel juhatusel hoolimata advokaatide teistsugusest nõudest esitada TKB nimel EKP otsuse tühistamise hagi. Vaidlustatud kohtumääruse punktis 35 märkis Üldkohus, et kõnealune kohtuotsus on siduv, ja seda ka huvide konflikti esinemise korral ja koguni juhul, kui likvideerijal puudub õigus esitada apellatsioonkaebuse esitaja nimel tühistamishagi.\n48. Kui see eeldus peaks paika, sõltuks liidu õigusaktiks oleva EKP otsuse tegeliku kohtuliku kontrollimise võimalus lõppkokkuvõttes siiski liikmesriigi õigusest. Liikmesriigi õigus võiks selle koguni täielikult välistada, seda näiteks juhul, kui likvideerijal ei ole asjaomaste liikmesriigi õigusnormide alusel üldse õigust tühistamishagi esitada. Lõpliku otsuse tegemisel selle kohta, kas liidu õigusakti saab konkreetsel juhul (tõhusalt) kontrollida, ei saa siiski olla määrav liikmesriigi õigus.\n49. Seda arusaama näitlikustavad Euroopa Kohtu mitmesugused otsused.\n50. Näiteks otsuses Groupement des Agences de voyages pidas Euroopa Kohus vastuvõetavaks tühistamishagi, mille oli esitanud asutamisel olev äriühing, kellel liikmesriigi õiguse kohaselt iseseisev õigusvõime puudus, ja seda olenemata sellest, et väljakujunenud ja vaidlustamata kohtupraktika kohaselt saab liidu õigusnormide puudumise tõttu olla selles valdkonnas põhimõtteliselt määravaks vaid liikmesriigi äriõigus.(13) Tõhusa õiguskaitse aspektist oli siiski otsustav, et liidu õigusakti adressaadiks olev ühendus peab saama selle akti peale ka hagi esitada.(14)\n51. Samamoodi otsustas Euroopa Kohus kohtuasjas PKK, et olenemata lõpetamisest ja iseseisva õigusvõime kaotamisest on organisatsioonil endiselt hagi esitamise õigus ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses, kui vastasel korral ei ole enam võimalik tagada tõhusat kohtulikku kaitset.(15) Tühistatud kohtumääruses märkis Üldkohus veel, et selline organisatsioon ei saa iseseisva õigusvõime puudumise tõttu volitada esindajat.(16) Seejuures leidis Üldkohus, et ta ei saa jätta seda asjaolu arvesse võtmata, olgugi et ta oli õiguskaitseprobleemist aru saanud.(17)\n52. On tõsi, et kõnealused kohtuotsused puudutasid juriidilise isiku iseseisva õigusvõime säilimist liidu kohtutes hagi esitamise eesmärgil, mitte aga selle isiku nimel tegutseva isiku esindusõiguse säilimist. Kohtuotsused põhinevad siiski arusaamal, et olukordades, kus liikmesriigi õiguse kohaldamine viiks selleni, et tõhusat kohtulikku kaitset ei ole võimalik tagada, ei puudu liidu kohtutel tegutsemisruum.(18) Pigem on liidu kohtud ka sellistes olukordades kohustatud tagama tõhusa õiguskaitse.\n53. Sellega ei ole vastuolus ka see, et Euroopa Kohtu praktika kohaselt on õiguskaitset vajaval isikul teistsuguses olukorras lõpuks õigus vaid kahjuhüvitisele, kui liikmesriigi õiguse kohaselt on tõhusa õiguskaitse võimalus tal välistatud. Kohtuasjad, mida kohtuistungil sellega seoses arutati, ei puudutanud kordagi hagisid, mille oli ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses esitanud isik temale adresseeritud liidu õigusakti peale, vaid puudutasid hagisid, mille olid liidu üldiste õigusaktide peale, mis tuli üle võtta või millega seoses võeti vastu liikmesriigi rakendusaktid, esitanud isikud, kes ei olnud asjaomase õigusakti adressaadid.(19) Kui liikmesriigi õigus ei näe sellistel juhtudel ette (tõhusat) õiguskaitset, ei saa „selle asemel“ esitada asjaomase liidu õigusakti peale vahetult tühistamishagi, mida ELTL artikli 263 neljanda lõigu ülesehituses ei ole ette nähtud.\n54. Käesoleval juhul esitas oma huve kahjustava liidu õigusakti – EKP otsuse – peale hagi otsuse adressaat TKB ja selline hagi on ELTL artikli 263 neljanda lõigu ülesehituses ette nähtud ning eelkõige ei saa seda asendada kahjuhüvitise nõudega. Käesolevas asjas ei ole pealegi ka teoreetilist võimalust lasta EKP otsust tegevusloa tühistamise kohta kontrollida liikmesriigi kohtutel.(20)\n55. Käesolevat olukorda ei oleks saanud ära hoida ka esialgse õiguskaitse taotlus. Nimelt peavad selle esitamiseks nagu ka ELTL artikli 263 kohase hagi esitamiseks olema ajal, mil Euroopa Kohus teeb otsuse, täidetud vastuvõetavuse nõuded. Tegevusloa kehtetuks tunnistamise tagajärjel määrati aga juba 11 päeva pärast EKP otsuse tegemist likvideerija, millest tulenevalt oleksid advokaatide volitused olnud Euroopa Kohtu esialgse õiguskaitse otsuse tegemise ajal samuti juba tühistatud. Pealegi on Euroopa Kohtul ELTL artikli 278 alusel küll võimalik peatada vaidlusaluse õigusakti kohaldamine, käesoleval juhul seega tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsuse täitmine, kuid ta ei saa peatada liikmesriigi õiguse alusel toimuvat likvideerimist.\n56. Järeldust, mille kohaselt ei saa käesolevas asjas olla TKB esindamise õigusega isiku määramisel oluline liikmesriigi õigus, kinnitab pealegi võrdlus paralleelsete menetlustega: Üldkohtu sarnases menetluses jättis näiteks Malta likvideerimiskohus asjaomase panga likvideerimismenetluse algatamise otsusega sõnaselgelt jõusse panga juhatuse esindusõiguse selleks, et viimane saaks esitada Üldkohtule pangalitsentsi kehtetuks tunnistamise otsuse peale tühistamishagi.(21) Samuti leidub Lätis kohtuasju, milles on asutud seisukohale, et juhatusel on endiselt esindusõigus osaleda menetluses, mille ese on tegevusloa kehtetuks tunnistamise tühistamine.(22) Kui Üldkohtu seisukohaga nõustuda, seataks liidu õigusakti kontrollimise võimalus seega sõltuvusse õiguslikest raamtingimustest asjaomases liikmesriigis.\n57. Seega rikkus Üldkohus õigusnorme, eeldades vaidlustatud kohtumääruse punktis 35, et esindusõigus ja seega volituste tühistamise õigus tuleb igal juhul määrata üksnes liikmesriigi alusel.\n58. Õigusnormide rikkumine saab aga vaidlustatud kohtumääruse tühistamise kaasa tuua vaid juhul, kui volituste tühistamine likvideerija poolt võib panga tõhusast õiguskaitsest tema tegevusloa kehtetuks tunnistamise vaidlustamisel tegelikult ilma jätta. Seda tuleks eitada, kui panga õiguskaitsealast eesmärki oleks võimalik sama tõhusalt saavutada likvideerija kaudu.\nb) Apellatsioonkaebuse esimese väite esimene osa\n59. Harta artikli 47 esimene lõik sätestab tõhusa õiguskaitse põhimõtte kui iga isiku õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus. Harta artikli 47 kolmandast lõigust nähtub lisaks, et tagatud peab olema võimalus pöörduda kohtusse. Õiguskaitsevahendi kasutamise võimalust, mis on pelgalt formaalne või teoreetiline, kuid praktiliselt välistatud, ei saa pidada piisavaks.(23) Nii näiteks leiab Euroopa Kohus, et õiguskaitse ei ole tõhus, kui õigussubjekti ainus võimalus kohtusse pöördumiseks oleks õigusrikkumise toimepanek, mille eest määratava karistuse eest ta ennast kaitsta ei saa.(24)\n60. Juhul kui likvideerijal ei ole Läti õiguse kohaselt juba de jure õigust tegevusloa kehtetuks tunnistamist vaidlustada, ei ole pangal üldse võimalust õiguskaitsevahendite kasutamiseks, sest asja olemusest tulenevalt ei saa juriidiline isik teha menetlustoiminguid ise, vaid teda peab esindama füüsiline isik. See ei oleks mingil juhul kooskõlas tõhusa õiguskaitse nõuetega.\n61. TKB märkis esimese astme kohtus, et likvideerija esindusõiguse selline piiramine tuleneb Läti äriseadustiku artikli 322 lõikest 1, mis piirab likvideerija tegusemisõiguse tehingutega, mis ei ole vastuolus äriühingu likvideerimise eesmärgiga. Üldkohus tuvastas seevastu vaidlustatud kohtumääruse punktis 36, et Läti õiguse kohaselt on panga nimel tühistamishagi esitamise ülesanne delegeeritud likvideerijale.\n62. Sellega seoses tuleb märkida, et Üldkohtu poolt liikmesriigi õigusele antud väära hinnangu vastu võib apellatsioonimenetluses vastuväiteid esitada juhul, kui Üldkohus on liikmesriigi õigust moonutanud.(25)\n63. Seejuures hindab Euroopa Kohus, kas Üldkohus on talle esitatud dokumentide ja muude tõendite alusel moonutanud asjaomaste liikmesriigi õigusnormide või nendega seotud kohtupraktika või õigusdoktriine puudutavate teoste sõnastust, ja lisaks seda, kas Üldkohus on nende tõendite kohta teinud järeldusi, mis on ilmselgelt nende sisuga vastuolus, ja lõpuks seda, kas Üldkohus on kõigi tõendite hindamisel käsitletava liikmesriigi õiguse sisu väljaselgitamiseks omistanud mõnele neist sellise tähenduse, mis ei sobi kokku muude tõenditega niivõrd, kuivõrd see tuleneb ilmselgelt toimikus esitatud dokumentidest.(26)\n64. Apellatsioonkaebuse esitaja peaks seega väitma, et Üldkohus on teinud järeldused, mis lähevad kõnealuste liikmesriigi õigusnormidega ilmselgelt vastuollu, või et toimiku materjale arvestades on Üldkohus omistanud nendele õigusnormidele kohaldamisala, mida sellel toimiku materjalide alusel ilmselgelt ei ole.(27)\n65. Toimikutest nähtub, et TKB on seisukohal, et likvideerija tegusemisvõimalused on Läti äriseadustiku artikli 322 lõike 1 alusel piiratud meetmetega, mis ei ole likvideerimise eemärgiga vastuolus, samal ajal kui EKP viitab Läti krediidiasutuste seaduse artikli 133 lõikele 4 ja artikli 161 lõikele 1, et tõendada, et likvideerijal on kõik volitused, mis oleksid ka panga juhatusel.\n66. Seega ei saa Läti õiguslikku olukorda pidada sedavõrd selgeks, et Üldkohtu eeldust, et likvideerijal on Läti õiguse alusel vähemasti de jure võimalus EKP otsust tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta liidu kohtutes vaidlustada, saaks pidada asjaolude moonutamiseks käesoleva ettepaneku punktis 63 viidatud kohtupraktika tähenduses.\n67. Sellest järeldub, et Üldkohtu kõnealune järeldus on siduv.\nc) Apellatsioonkaebuse esimese väite teine osa\n68. Seega on veel vaja kontrollida, kas Üldkohus sai õigusnorme rikkumata eeldada, et kõnealune õiguskaitsevõimalus on tõhus. Nimelt nagu tuleneb käesoleva ettepaneku punktis 59 viidatud kohtupraktikast, ei või õiguskaitsevahend olla ka de facto ebatõhus.\n69. Sellega seoses on juba kohtujurist Bobek ühes teises ettepanekus märkinud, et õiguskaitsevahendi tõhususe küsimusele tuleb vastata struktuuriliste kaalutluste alusel.(28) Õiguskaitsevahendi kasutamise pelgalt formaalset võimalust ei saa pidada piisavaks, kui õiguslikud raamtingimused on kujundatud nii, et seda võimalust tegelikult ei kasutata. Vastasel korral muutuks harta artikli 47 esimene lõik sisutühjaks.\n1) Kas likvideerija võimalust esitada hagi tuleb pidada tõhusaks?\n70. Seoses likvideerija võimalusega esitada pärast likvideerimismenetluse algatamist hagi märgib TKB esiteks, et Läti äriseadustiku artikli 322 lõiget 1 arvestades rikuks likvideerija tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsuse vaidlustamisega vähemasti oma kohustusi. Seepärast on võimalus, et hagi esitab likvideerija, pelgalt teoreetiline. EKP väidab vastu, et likvideerija on võlausaldajate ees kohustatud pankrotivara väärtust nii palju kui võimalik suurendama ja seega võib tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsuse vaidlustamine olla igati tema huvides.\n71. Põhimõtteliselt on küll õige, et likvideerija kohustusi võlausaldajate ees silmas pidades võib asjaomase äriühingu äritegevuse ajutine jätkamine olla teatavatel tingimustel lubatud. Erinevalt maksejõuetusmenetlusest on likvideerimise eesmärk aga just äriühingu vara likvideerimine ja äriühingu täielik lõpetamine. Kui tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsuse vaidlustamise ülesannet soovitaks nüüd delegeerida likvideerijale, siis nõutaks temalt äriühingu likvideerimise õigusliku aluse kõrvaldamist. See ei ole aga vastavuses tema ülesandega.\n72. Sellega ei saa võrrelda olukorda, milles on pankrotihaldur, kes haldab sellise äriühingu vara, kes pidi talle adresseeritud liidu õigusaktiga – näiteks konkurentsieeskirjade rikkumise eest – määratud trahvi tõttu kuulutama välja maksejõuetuse. Sellises olukorras võib asjaomase äriühingu esindamise liidu kohtutele esitatud tühistamishagi asjas vabalt delegeerida pankrotihaldurile.(29) Nimelt on tema huvides vaidlustada konkurentsieeskirjade rikkumise eest määratud trahv, kui nii on veel võimalik ära hoida maksejõuetust. Heaks näiteks on siin asi, mida pidi lahendama Üldkohus: seal oli pankrotihaldur, kes nimetati pärast seda, kui konkurentsieeskirjade rikkumise eest oli määratud trahv, liikmesriigi õiguse kohaselt koguni kohustatud säilitama asjaomase äriühingu äritegevuse.(30) Käesolevas asjas on huvide ja kohustustega seotud olukord just vastupidine.\n73. Teiseks väidab TKB, et panga huve võib tõhusalt esindada üksnes juhatus, kes oli tegevusloa kehtetuks tunnistamise keerukasse menetlusse kaasatud juba algusest peale. Seepärast peab kohtumenetluse staadiumis olema tagatud tegutsevate isikute järjepidevus.\n74. Selle kohta tuleb esmalt märkida, et hoolimata sellest, et likvideerija oli volitused tühistanud ja Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa (Riia linna Vidzeme piirkonnakohus) oli teinud teistsuguse otsuse, ei pidanud EKP vaidlustusnõukogu juhatuse vaiet tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsuse peale vastuvõetamatuks ja ta ei teinud selle kohta sisulist otsust. See toetab järeldust, et nimetatud isikud peavad saama panka esindada ka kohtumenetluse staadiumis. Peale selle lubab eespool juba viidatud Euroopa Kohtu praktika, mis käsitleb juriidiliste isikute iseseisva õigusvõime säilimist hagi esitamiseks liidu kohtutele, teha järelduse, et liidu õigusakti adressaat peab saama tema huve kahjustava akti vaidlustada sellisel kujul, nagu see oli hetkel, mil liidu institutsioonid selle tema suhtes tegid.(31)\n75. Kolmandaks lisandub see, et selle panga likvideerija, mille tegevusluba tunnistati kehtetuks, nimetatakse vastavalt Läti tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 377 lõikele 2 FKMK ettepanekul. Läti tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 387 lõike 2 kohaselt võib FKMK lisaks esitada taotluse likvideerija väljavahetamiseks, kui usaldus tema vastu on kadunud. Kui võtta ühtlasi arvesse seda, et just FKMK oli see, kelle ettepanekul tunnistas EKP TKB tegevusloa kehtetuks, on huvide konflikt ilmselge. Kui likvideerija sooviks EKP otsust tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta vaidlustada, oleks likvideerijat võimalik EKP poolel oleva FKMK taotluse alusel mis tahes ajal välja vahetada.\n76. Euroopa Inimõiguste Kohus leidis sarnases asjas, et olukord, kus panga likvideerimise kaasa toonud tegevusloa kehtetuks tunnistamise õiguspärasust saab kohtulikult kontrollida lasta vaid likvideerija, mitte aga panga endine juhatus, on vastuolus Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste konventsiooni (EIÕK) artikliga 6. Euroopa Inimõiguste Kohus lähtus eelkõige sellest, et likvideerija üle teostas tegelikult kontrolli järelevalveasutus, kes sai pankrotikohtule igal ajal esitada tema väljavahetamise taotluse.(32) Olgugi et käesolevas asjas ei saa FKMK likvideerijat – erinevalt eespool viidatud kohtuasjast – ise määrata, näevad Läti tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 377 lõige 2 ja artikli 387 lõige 2 siiski ette, et kohus on see, kes määrab FKMK pakutud isiku ja kutsub ta usalduse kadumise korral uuesti tagasi.\n77. Likvideerija otsus jätta tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsus vaidlustamata on seega struktuuriline ega ole tingitud üksikjuhtumit puudutavatest majanduslikest või õiguslikest kaalutlustest. Seepärast ei saa TKB vastu tugineda ka sellele, et ta ei esitanud Läti kohtutele määratud likvideerija väljavahetamise palvet. Nagu nähtub toimikute sisust, näeb Läti õiguslik olukord ette, et panga tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsust sellises asjas nagu käesolev likvideerija põhimõtteliselt ei vaidlusta. Seega ei ole tegemist ka olukorraga, kus juhatus ei soovi konkreetsel juhul pelgalt leppida likvideerija erineva seisukohaga vaidlustamise otstarbekuse küsimuses.(33)\n78. Neljandaks ei õigusta teistsugust käsitust ka tõsiasi, et tulenevalt TKB likvideerimisest, mis ei ole Läti õiguse kohaselt enam tagasipööratav, on lõppkokkuvõttes tegelikult tegemist veel vaid kahjuhüvitise nõuetega, mille esitamine võiks samuti olla likvideerija huvides. Läti õiguslikus olukorras on likvideerijal kirjeldatud huvide konflikt, arvestades ka tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsuse vaidlustamist hilisemate kahjuhüvitise nõuete esitamiseks. Sellest hoolimata peaks ta likvideerimise õigusliku aluse formaalselt ikkagi vaidlustama. Peale selle tooksid need argumendid kaasa tõhusast õiguskaitsest ilmajätmise väitega, et tõhus (esmane) õiguskaitse tegevusloa kehtetuks tunnistamise vastu on Läti õiguslikus olukorras algusest peale välistatud.\n79. Nendel asjaoludel ei saa eeldada, et TKB õiguskaitsealast eesmärki on võimalik tõhusalt saavutada viitamisega likvideerija esitatavale hagile.\n2) Kas aktsionäride hagi on tõhus alternatiivne õiguskaitse?\n80. Üldkohtu sedastus vaidlustatud kohtumääruse punktis 36, mille kohaselt ei piira kohtumenetluses osalemise volituste tühistamine ja sellest tulenevalt hagi asjas otsuse tegemise vajaduse äralangemine TKB õigust tõhusale kohtulikule kaitsele, võib aga õigeks osutuda muudel põhjustel.\n81. Sellega oleks tegemist eelkõige siis, kui aktsionäride hagiga, mida Üldkohus pidas vaidlustatud kohtumääruse punktis 72 vastuvõetavaks, saaks panga õiguskaitsealast eesmärki saavutada sama tõhusalt.\n82. Käesoleval juhul tuleb kõne alla aktsionäride hagi kaks vormi: aktsionäride nimel esitatud hagi aktsionäride endi õiguste kaitseks ja aktsionäride nimel esitatud hagi äriühingu õiguste kaitseks (teise isiku huvides esitatud hagi).(34)\n83. Esimesena nimetatud variant, aktsionäride hagi tegevusloa kehtetuks tunnistamise vastu, et kaitsta enda õigusi, eelkõige enda omandiõigusi(35), on algusest peale aliud võrreldes panga kui tegevusloa omaniku hagiga, mis on esitatud tegevusloa säilitamise huvide kaitsmiseks, ja seetõttu ei saa seda pidada sama tõhusaks.\n84. Üldkohus lähtus vaidlustatud kohtumääruse punktis 57 aga sellest, et aktsionäridel peab sellises olukorras nagu käesolev olema õigus kaitsta panga huve. Olenemata küsimusest, kas selline hagi on üldse vastuvõetav(36), ei saa seda aga mingil juhul pidada sama tõhusaks nagu panga enda hagi.\n85. Esiteks on hagi, mille peab esitama mõni muu isik, alati vähem tõhus, sest sellega sõltub õiguskaitse lõppkokkuvõttes kolmanda isiku tahtest. TKB väitis sellega seoses apellatsioonimenetluses, et aktsionäride hagi ei saa asendada panga enda hagi.\n86. Teiseks ei ole aktsionäridel teavet ega ülevaadet menetluse käigu kohta, mis on vajalik selleks, et panga positsiooni tõhusalt esindada.\n87. Kolmandaks on edasikaebevõimalused liidu kohtutes kujundatud nii, et huve kahjustava liidu õigusakti adressaat esitab hagi ise. See nähtub sellest, et muude isikute kui adressaatide hagid on vastuvõetavad vaid eritingimustel; nende puhul täiendavad liidu õiguskaitsesüsteemi liikmesriigi kohtud.(37) Seetõttu ei või liidu õigusakti adressaati suunata selles tähenduses teisejärgulise õiguskaitsevõimaluse juurde, mida peab kasutama muu isik, kes ei ole ise asjaomase akti adressaat. Tühistamishagi vastuvõetavuse hindamisel peab seega olema esmajärjekorras tagatud tõhus õiguskaitse liidu õigusakti otsese adressaadi jaoks.\n88. Panga õiguskaitsealast eesmärki ei ole järelikult võimalik tõhusalt saavutada viitega likvideerijale ega viitega aktsionäride hagile. Seega rikkus Üldkohus õigusnorme, tehes vaidlustatud kohtumääruse punktis 36 järelduse, et tõhusa õiguskaitse õigust ei ole rikutud.\n89. Eelnevast järeldub, et apellatsioonkaebuse esimese väitega tuleb nõustuda.\n3. Kohtuasjas C‑699/17 P esitatud apellatsioonkaebuse põhjendatuse tagajärjed\n90. Üldkohtu sedastus, mis puudutab TKB hagi asjas otsuse tegemise vajaduse äralangemist, põhineb vaidlustatud kohtumääruse punktides 35 ja 36 tehtud järeldustel, et ka tõhusa õiguskaitse võimaluse puudumine pärast kohtumenetluses esindamise volituste tühistamist ei saa viia selleni, et asjaomased liikmesriigi õigusnormid jäetakse kohaldamata ja et tõhusa õiguskaitse tagab igal juhul likvideerija. Mõlema järelduse tegemisel rikuti aga õigusnorme.(38)\n91. Järelikult tuleb vaidlustatud kohtumääruse punkt 1 tühistada, ilma et oluline oleks, kas apellatsioonkaebuse teine väide, millega TKB teise võimalusena märgib, et kohtumenetluses esindamise volituste tühistamine ei vastanud liikmesriigi vorminõuetele, on põhjendatud.\n4. TKB poolt Üldkohtule esitatud hagi vastuvõetavus\n92. Euroopa Kohtu artikli 61 esimese lõigu kohaselt teeb Euroopa Kohus Üldkohtu otsuse tühistamise korral asjas ise lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaadium lubab.\n93. Käesolevas asjas on see nii. Nimelt järeldub eespool esitatud kaalutlustest, et EKP vastuvõetamatuse väide tuleb tagasi lükata, ilma et asjaolusid oleks vaja täiendavalt välja selgitada.\n94. Üldkohtu järelduste kohaselt tühistas likvideerija 17. märtsil 2016 kõik TKB või selle endise juhatuse antud volitused.\n95. Kuivõrd sellega aga võetakse TKB‑lt faktiliselt võimalus pöörduda liidu kohtute poole, ei saa see olla määrav tema hagi vastuvõetavuse hindamisel. Nagu eespool juba märgitud, ei saa liikmesriigi õiguse kohaldamine nimelt viia selleni, et harta artikli 47 esimese lõiguga tagatud tõhusat kohtulikku kaitset liidu õigusaktide vastu ei ole võimalik kasutada.(39)\n96. Nagu eespool märgitud, on TKB tõhus õiguskaitse tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsuse vastu tagatud vaid hagiga, mille on ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel esitanud tema nimel tema endine juhatus.\n97. Seega saab käesoleva ettepaneku punktide 70–79 põhjal teha kõigepealt järelduse, et tõsiasi, et pärast kohtumenetluses esindamise volituste tühistamist on likvideerijal formaalselt olemas võimalus esitada panga nimel hagi, ei taga mingil juhul tõhusat õiguskaitset.\n98. Samuti ei saa soovitada TKB‑l kasutada panga aktsionäride hagi, kuna see ei ole sama tõhus nagu panga enda hagi.(40)\n99. Liikmesriigi õigusest likvideerijale tulenev kõikide volituste tühistamise õigus osas, milles see puudutab ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel hagi esitamise õigust ja viib selleni, et tõhusat õiguskaitset ei ole enam võimalik saavutada, on seetõttu liidu õiguse seisukohast ebaoluline. Järelikult tuleb asuda seisukohale, et advokaatide need volitused, mille kehtivus ei olnud nende andmise ajal kahtluse all, on endiselt kehtivad.\n100. Läti õigus ei puuduta pealegi juhatuse esindusõiguse säilimist liidu kohtutele hagi esitamise eesmärgil.(41) Samamoodi nagu ei andnud reisibüroo kaebeõiguse tunnustamine käesoleva ettepaneku punktis 50 viidatud kohtuasjas asjaomasele reisibüroole liikmesriigi õiguse kohaselt iseseisvat õigusvõimet, ei taasta liikmesriigi õigusest tulenev endise juhatuse esindusõiguse tunnustamine ELTL artikli 263 neljanda lõigu kohase hagi esitamiseks selle äriühingu likvideerimiseelset äriõiguslikku seisundit.\n101. Eelnevast nähtub, et Üldkohtule esitatud vastuvõetamatuse vastuväide tuleb osas, milles see puudutab TKB hagi, tagasi lükata.\nB. Kohtuasjades C‑663/17 P ja C‑665/17 P esitatud apellatsioonkaebused\n102. Kohtuasjades C‑663/17 P ja C‑665/17 P esitatud apellatsioonkaebustega vaidlustavad EKP ja komisjon vaidlustatud kohtumääruse punkti 2, millega Üldkohus lükkas aktsionäride hagi puudutavas osas tagasi EKP esitatud vastuvõetamatuse vastuväite.\n103. EKP tugineb oma apellatsioonkaebuses vormiliselt kolmele, komisjon vormiliselt kahele väitele. Sisuliselt heidavad mõlemad Üldkohtule ette, et Üldkohus rikkus õigusnorme nii põhjendatud huvi kindlaksmääramisel (selle kohta allpool jaotis 1) kui ka aktsionäride hagi esitamise õiguse kindlaksmääramisel (selle kohta allpool jaotis 2).\n1. Apellatsioonkaebuse esimene väide: aktsionäride põhjendatud huvi\n104. Hageja põhjendatud huvi eeldab Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt seda, et vaidlustatud meetme siduvad õiguslikud tagajärjed puudutavad hageja huve, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus seisundis.(42)\n105. Vaidlustatud kohtumääruse punktis 53 viidatud kohtupraktika kohaselt on äriühingu aktsionäri esitatud tühistamishagi vastuvõetav põhimõtteliselt vaid siis, kui ta saab tugineda enda põhjendatud huvile, mis on eraldiseisev Euroopa Liidu õigusakti adressaadiks oleva äriühingu põhjendatud huvist õigusakti kehtetuks tunnistamise vastu. Vastasel korral ei saa ta oma huvi seoses selle liidu õigusaktiga kaitsta muul moel, kui teostades oma õigusi äriühingu osanikuna.(43)\n106. Põhjuseks on see, et äriühingul endal on õigus esitada hagi liidu õigusakti vastu. Aktsionäri hagi ei ole seega vajalik ja võrreldes äriühingu kui asjaomase akti adressaadi otsese põhjendatud huviga tuleb seda pidada teisejärguliseks.(44)\n107. Üldkohus otsustas vaidlustatud kohtumääruse punktis 57 siiski, et käesoleval juhul saavad aktsionärid erandkorras esitada hagi panga huvide kaitseks, kuna TKB likvideerimise tõttu ei ole neil sisesuhetes võimalik juhatuse ees maksma panna äriõigusest tulenevaid õigusi.\n108. Selles osas on määrav vastus küsimusele, kas eeldada aktsionäride enda põhjendatud huvi või aktsionäride poolt panga huvide kaitseks esitatud hagi. Nimelt sõltuvad sellest nõuded, mis tuleb hagi esitamise õiguse hindamisele järgmiseks esitada. Nimelt kui aktsionärid võivad esitada hagi panga huvide kaitseks, võib hagi esitamise õiguse seisukohast oluline olla veel vaid see, kas tegevusloa kehtetuks tunnistamisest on otseselt ja isiklikult puudutatud pank – ja mitte aktsionärid ise.\n109. See võib tuleneda Euroopa Kohtu praktikast, mis käsitleb ühenduste hagi esitamise õigust riigiabi puudutavates asjades. Seal esineb ikka ja jälle olukordi, kus ühendus esitab enda nimel tühistamishagi teise juriidilise isiku, enamasti oma liikme huvide kaitseks.\n110. Viidatud kohtupraktika kohaselt võib ühendus, kuhu on koondunud riigiabi asjas tehtud otsusest puudutatud ettevõtjad, seda otsust vaidlustada vaid siis, kui ta saab tugineda enda põhjendatud huvile. Ühenduse enda põhjendatud huvi võib näiteks anda alust säilitada tema läbirääkimispositsioon. Sellisel juhul nõuab Euroopa Kohus järgmiseks, et ühenduse läbirääkimispositsioon oleks vaidlustatud otsusest isiklikult ja otseselt puudutatud.(45)\n111. Euroopa Kohus on siiski otsustanud, et ühendusel võib olla ka õigus esitada selleks, et kaitsta oma liikmete huve otsuse kehtetuks tunnistamise vastu, hagi enda nimel. Sellisel juhul on hagi esitamise õiguse puhul oluline see, et liikmed on vaidlustatud otsusest isiklikult ja otseselt puudutatud.(46)\n112. See on täiesti loogiline. Nimelt on asjale olemuslik, et oma liikmete huvide kaitsmisel ei ole ühenduse enda õiguspositsioonid isiklikult ja otseselt puudutatud. Seega kui lubada isikul kaitsta mõne teise isiku huve, ei saa sellise hagi vastuvõetavusele esitada ka nõuet, et hagejaks olev isik oleks ise puudutatud. See peab kehtima nii ühenduste hagide kui ka aktsionäride hagide suhtes. Üldkohus lähtub oma praktikas samuti sellest, et kohtupraktikast tulenevad hinnangud ühenduste hagemisõigusele on üle kantavad aktsionäride hagemisõigusele.(47)\n113. Järelikult tuleb uurida, kas käesoleval juhul saavad aktsionärid – nagu eeldab Üldkohus – erandkorras tugineda huvile, mis on ka pangal otsuse kehtetuks tunnistamise vastu. Eelnevalt tuleb siiski kontrollida, kas aktsionärid saavad tõendada enda põhjendatud huvi ja kas vaidlustatud kohtumäärus võib osutuda sellel põhjusel õiguspäraseks.\na) Aktsionäride enda põhjendatud huvi?\n114. Aktsionäride enda põhjendatud huvi ei saa põhimõtteliselt tugineda majanduslikule huvile säilitada litsents, mille ainuomanik on pank. Selles osas kattub aktsionäride huvi nimelt panga huviga.(48)\n115. Kui hageja, kellel ei ole eristaatust, esitab tühistamishagi akti peale, mille adressaat ta ei ole, siis kattub nõue, mille kohaselt peavad vaidlusaluse akti siduvad õiguslikud tagajärjed puudutama hageja huve, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus seisundis (põhjendatud huvi), ELTL artikli 263 neljandas lõigus ette nähtud tingimustega (eelkõige otsene puutumus).(49)\n116. Seepärast ei saa aktsionäride enda põhjendatud huvi tugineda ka kohtuistungil rõhutatud rollile, mis aktsionäridel on tegevusloa kehtetuks tunnistamisele eelnenud haldusmenetluses. Osalemine menetluses ei too iseenesest veel kaasa seda, et menetluse lõpuks vastu võetud akt osalejat puudutab.(50)\n117. Enda põhjendatud huviga seoses võivad panga aktsionärid Üldkohtu praktika kohaselt siiski tugineda eelkõige enda omandiõiguste kaitsele.(51) Sellistel juhtudel kontrollib Üldkohus, kas äriühingule adresseeritud liidu õigusakt puudutab aktsionäri kui äriühingu aktsiate omaniku seisundit isiklikult ja otseselt.(52)\n118. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt saab muu isik peale otsuse adressaadi väita, et otsus puudutab teda ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses isiklikult vaid siis, kui see otsus mõjutab teda mingi talle omase tunnuse või teda iseloomustava faktilise olukorra tõttu, mis teda kõigist teistest isikutest eristab, ning seega individualiseerib teda sarnaselt otsuse adressaadiga.(53) Peale selle nõuab otsese puutumuse kriteerium selles seoses, et asjaomane liidu õigusakt mõjutab isiku õiguslikku seisundit otseselt ega jäta akti rakendama kohustatud asutustele mingit kaalutlusõigust, kuna akti rakendamine on puhtautomaatne ja tuleneb vaid liidu õigusnormidest, ilma et kohaldataks muid vahenorme.(54)\n119. Aktsionäride äriõiguslikku seisundit või nende omandiõigusi – nagu väidavad EKP ja komisjon – aga tegevusloa kehtetuks tunnistamine otseselt ei puuduta. Nimelt ei mõjuta panga tegevusloa kehtetuks tunnistamine otseselt aktsionäride seisundit ja nende osalusi TKB aktsiakapitalis. Äriühingu likvideerimine toob liikmesriigi õiguse kohaselt küll kaasa teatavad õiguslikud tagajärjed, kusjuures äriühingu likvideerimine tähendab varaliste ja liikmesusega seotud õiguste lõplikku kaotamist. Likvideerimine on siiski tegevusloa kehtetuks tunnistamisele järgnev protsess ja see ei ole mingil viisil ette nähtud liidu õigusega. Seega ei teki likvideerimise õiguslikud tagajärjed viidatud kohtupraktika tähenduses otseselt.\n120. Pelk tõsiasi, et tegevusloa kehtetuks tunnistamine ohustab äriühingu eesmärki ja võib seega kajastuda aktsiate väärtuse vähenemises, ei ole otsese puutumuse tekkimiseks piisav. Pealegi oleks vastuolus käesoleva ettepaneku punktis 105 kirjeldatud põhimõtetega, kui aktsionäridele antaks õigus vaidlustada liidu iga õigusakti, millel võib olla kahjulik mõju aktsiaseltsi aktsia väärtusele.\n121. Lisandub see, et huvi, mis on aktsionäridel käesoleval juhul äriühingu püsimajäämise vastu, ei erine samuti piisavalt panga huvist tegevusloa säilitamise vastu.(55)\n122. Seega tuleb asuda seisukohale, et aktsionäride enda põhjendatud huvi puudub.\nb) Aktsionäride poolt panga huvides esitatud hagi?\n123. Üldkohus leidis aga vaidlustatud kohtumääruse punktis 57 nagunii, et käesoleval juhul tuleb käesoleva ettepaneku punktis 105 kirjeldatud põhimõtetest kõrvale kaldudes lähtuda sellest, et aktsionäride põhjendatud huvi on olemas, olgugi et aktsionärid ei püüa kaitsta enda huvi, vaid panga huvi.\n124. Üldkohus põhjendas oma seisukohta punktides 54–56 sellega, et aktsionäridel ei ole käesolevas asjas mingit mõjutamisvõimalust, mis lubaks neil jõuda selleni, et pank esitaks hagi enda nimel. Seega tuleb asuda seisukohale, et aktsionäridel on põhjendatud huvi panga huvide kaitsmise eesmärgil.\n125. Nagu juba selgitatud eespool punktis 106, piiratakse aktsionäride õigust esitada hagi seetõttu, et äriühingul endal on õigus esitada liidu õigusakti vastu hagi, ja mitte seetõttu, et aktsionärid saavad üldjuhul mõjutada äriühingut või selle juhatust hagi esitama. Selliseid õigusi ei oma aktsionäride üldkoosolek sugugi mitte kõikides õiguskordades. Kui äriõiguslike mõjutamisvõimaluste piiramisel soovitakse alati eeldada aktsionäride õigust esitada hagi, tuleks seda lubada igas likvideerimis- ja maksejõuetusmenetluses.\n126. Õige on see, et juhtudel, mil aktsionärid ei saa tugineda enda huvile, mis erineks äriühingu huvist liidu õigusakti tühistamise vastu, ei saa aktsionärid hagi esitada sellel lihtsal põhjusel, et äriühingul endal ei ole selles osas hagi esitamise õigust.(56) Äriühingu sellist hagi esitamise õigust arvestades on põhjendatud suunata aktsionärid sellega seoses kasutama äriõiguslikke osalus- ja omandiõigusi.(57) Nimelt vastab äriühingu äriõiguslikule ülesehitusele, kui äriühingut ei esinda välissuhetes mitte aktsionärid, vaid juhatus või tegevjuht.\n127. Kõnealusest põhimõttest ei saa selle mõtte ja eesmärgi kohaselt teha erandit – kui see on üldse võimalik – mitte juhtudel, mil aktsionäride osalusõigusi on piiratud, nagu seda on eeldanud Üldkohus vaidlustatud kohtumääruse punktides 54–56, vaid juhtudel, mil äriühing ei saa asjaomase liidu õigusakti vastu ise (tõhusalt) hagi esitada.\n128. Nagu tuleneb märkustest, mille esitasin kohtuasjas C‑669/17 P esitatud apellatsioonkaebust käsitledes, ei ole käesoleval juhul sellise olukorraga tegemist. Pigem tuleb lähtuda sellest, et TKB, keda esindab endine juhatus, saab jätkuvalt hagi esitada. Seepärast ei ole alust kalduda kõrvale põhimõttest, mida Üldkohus kordas vaidlustatud kohtumääruse punktis 53 ja mille kohaselt on äriühingu aktsionäri tühistamishagi põhimõtteliselt vaid siis vastuvõetav, kui aktsionär saab tugineda enda põhjendatud huvile, mis erineb liidu õigusakti adressaadiks oleva äriühingu huvist.\n129. Seega rikkus Üldkohus õigusnorme, sedastades vaidlustatud kohtumääruse punktis 57, et nimetatud põhimõttest kõrvale kaldudes tuleb kõnealuses olukorras eeldada aktsionäride põhjendatud huvi olemasolu.\n130. Järelikult tuleb kohtuasjades C‑663/17 P ja C‑665/17 P esitatud EKP ja komisjoni apellatsioonkaebuse sisuliselt esimese väitega nõustuda.\n2. Apellatsioonkaebuse teine väide: aktsionäride õigus esitada hagi?\n131. Kuna käesoleval juhul tuleb asuda seisukohale, et aktsionäridel põhjendatud huvi puudub, ei ole vaja hinnata vastuväiteid, mida esitavad apellatsioonkaebuse esitajad järgmiseks aktsionäride hagemisõiguse, eelkõige nende isikliku ja otsese puutumuse vastu.\n132. Aktsionäride enda õiguspositsiooni isiklik ja otsene puutumus ei ole panga huvide kaitseks esitatud hagi puhul vastavalt eespool esitatud kaalutlustele(58) nagunii oluline. Seda oleks hinnata tulnud vaid siis, kui Üldkohus oleks leidnud, et aktsionäride põhjendatud huvi on olemas.(59)\n133. Sellisest käsitusest soovis Üldkohus aga vaidlustatud kohtumääruse punktide 53–57 põhjal otsustades kõrvale kalduda. Järjekindluse huvides oleks Üldkohus aga pidanud sellises olukorras järgmiseks kontrollima, kas tegevusloa kehtetuks tunnistamine puudutab otseselt ja isiklikult TKB õiguspositsioone, mitte aga seda, kas see puudutab aktsionäride õiguspositsioone. Kuna TKB on asjaomase liidu õigusakti adressaat, siis tuleb asuda seisukohale, et tegemist on TKB õiguspositsioonide puutumusega.\n134. Käesolevas ettepanekus esitatud seisukoha järgi ei saa aktsionärid nagunii esitada hagi selleks, et kaitsta TKB huve tegevusloa kehtima jätmise vastu, kuna TKB, keda esindab juhatus, võib EKP otsuse tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta ise vaidlustada.(60)\n135. Kuna apellatsioonkaebuse esimene väide, millega EKP ja komisjon vaidlustavad kohtuasjades C‑663/17 P ja C‑665/17 P Üldkohtu sedastuse, et aktsionäridel on käesolevas asjas põhjendatud huvi, on põhjendatud, siis tuleb vaidlustatud kohtumääruse punkt 2 tühistada. Ilma aktsionäride põhjendatud huvi olemasoluta ei oleks Üldkohus nimelt saanud pidada aktsionäride hagi vastuvõetavaks ja lükata EKP esitatud vastuvõetamatuse väidet selles osas tagasi.\n136. Sellest järeldub ühtlasi, et menetlusstaadium lubab Euroopa Kohtu põhikirja artikli 61 esimese lõigu tähenduses teha asjas otsuse. Kuna põhjendatud huvi puudub, siis on aktsionäride hagi vastuvõetamatu.\n137. Kuna käesolevas ettepanekus esitatud seisukoha järgi tuleb kohtuasi osas, milles see puudutab TKB hagi, menetluse jätkamiseks Üldkohtule tagasi saata, otsustatakse sellega seotud kohtukulude jaotamine lõppotsuses.\n138. Eespool esitatud kaalutlusi arvestades teen Euroopa Kohtule ettepaneku teha järgmine otsus:\n1. Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu (teine koda) 12. septembri 2017. aasta määrus Fursin jt vs. EKP (T‑247/16, EU:T:2017:623).\n2. Lükata Euroopa Keskpanga poolt esimese astme kohtus esitatud vastuvõetamatuse vastuväide tagasi osas, milles see puudutab Trasta Komercbanka AS hagi.\n3. Jätta apellatsioonkaebuse esitajate 2–7 poolt esimese astme kohtus kohtuasjas C‑669/17 P esitatud hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.\n4. Jätta apellatsioonkaebuse esitajate 2–7 kohtuasjas C‑669/17 P kanda kohtukulud, mis on seotud nende esitatud hagiga ning nende esitatud apellatsioonkaebusega.\n5. Muus osas teha otsus kohtukulude jaotuse kohta hiljem.\n1 Algkeel: saksa.\n2 Tegevusluba on mõiste, mida kasutatakse käesoleval juhul asjakohases nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määruses (EL) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT 2013, L 287, lk 63).\n3 Käesoleva ettepaneku 2. joonealune märkus.\n4 Latvijas Vēstnesis (Läti ametlik teataja), 163 (446), 24.10.1995.\n5 Latvijas Vēstnesis (Läti ametlik teataja), 326/330 (1387/1391), 3.11.1998.\n6 Latvijas Vēstnesis (Läti ametlik teataja), 158/160 (2069/2071), 4.5.2000.\n8 Üldkohtu 12. septembri 2017. aasta määrus Fursin jt vs. EKP (T‑247/16, EU:T:2017:623).\n9 Vormiliselt ei ole apellatsioonkaebus jaotatud väideteks ega osaväideteks.\n10 Just ühtse järelevalvemehhanismi kohta kinnitas Euroopa Kohus hiljuti, et EKP aktide kontrollimise pädevus on üksnes liidu kohtutel, olgugi et sellise õigusakti vastuvõtmisel on osalenud ka liikmesriigid, vt 19. detsembri 2018. aasta otsus Berlusconi ja Fininvest (C‑219/17, EU:C:2018:1023, punktid 43 ja 44).\n11 Selle kohta näitlikustavalt Üldkohtu 23. aprilli 2009. aasta määrus New Europe vs. komisjon (T‑383/08, EU:T:2009:114, punktid 19–23). Vt ka juba minu ettepanek kohtuasjas Commune de Millau ja SEMEA vs. komisjon (C‑531/12 P, EU:C:2014:1946, punktid 33–41).\n12 Eelotsusetaotluste kontekstis vt 11. juuli 1991. aasta otsus Verholen jt (C‑87/90–C‑89/90, EU:C:1991:314, punkt 24); 11. septembri 2003. aasta otsus Safalero (C‑13/01, EU:C:2003:447, punkt 50), ja 13. märtsi 2007. aasta otsus Unibet (C‑432/05, EU:C:2007:163, punkt 42). Samamoodi ka 3. oktoobri 2013. aasta otsus Inuit Tapiriit Kanatami jt vs. parlament ja nõukogu (C‑583/11 P, EU:C:2013:625, punkt 104).\n13 Väljakujunenud kohtupraktika alates 27. novembri 1984. aasta otsusest Bensider jt vs. komisjon (50/84, EU:C:1984:365, punkt 7). Vt ka Üldkohtu 11. juuli 1996. aasta otsus Sinochem Heilongjiang vs. nõukogu (T‑161/94, EU:T:1996:101, punkt 31) ja 25. septembri 1997. aasta otsus Shanghai Bicycle vs. nõukogu (T‑170/94, EU:T:1997:134, punkt 26).\n14 28. oktoobri 1982. aasta otsus Groupement des Agences de voyages vs. komisjon (135/81, EU:C:1982:371, punktid 10–12).\n15 18. jaanuari 2007. aasta otsus PKK ja KNK vs. nõukogu (C‑229/05 P, EU:C:2007:32, punktid 110–112).\n16 Üldkohtu 15. veebruari 2005. aasta määrus PKK ja KNK vs. nõukogu (T‑229/02, EU:T:2005:48, punktid 37 ja 38).\n17 Üldkohtu 15. veebruari 2005. aasta määrus PKK ja KNK vs. nõukogu (T‑229/02, EU:T:2005:48, punkt 28 ja punktid 39–41).\n18 Vt selle kohta hiljutine Üldkohtu 23. aprilli 2018. aasta otsus One of Us jt vs. komisjon (T‑561/14, EU:T:2018:210, punkt 59).\n19 Vt eelkõige 25. juuli 2002. aasta otsus Unión de Pequeños Agricultores vs. nõukogu (C‑50/00 P, EU:C:2002:462, punkt 43) ja 1. aprilli 2004. aasta otsus komisjon vs. Jégo-Quéré (C‑263/02 P, EU:C:2004:210, punktid 33–35).\n20 See, et likvideerimisotsus – mis tegelikult ei ole Läti õiguse kohaselt edasikaevatav – vaidlustatakse, ei saaks kunagi, isegi mitte Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse esitamise kaudu kaasa tuua seda, et EKP otsus tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta sisuliselt üle vaadatakse. Läti kohus ei kontrolli likvideerimismenetluse algatamise otsust tehes, kas tegevusloa kehtetuks tunnistamine oli õiguspärane; selleks puudub tal pealegi pädevus, vt Euroopa Kohtu 19. detsembri 2018. aasta otsus Berlusconi ja Fininvest (C‑219/17, EU:C:2018:1023, punkt 57). Peale selle on kaheldav, kas asjaomasel Läti kohtul oleks seda otsust tehes olnud üldse õigust esitada eelotsusetaotlus. Euroopa Kohus on hilisema likvideerija määramist käsitlevas menetluses leidnud, et Saksa esimese astme kohtul eelotsusetaotluse esitamise õigus puudub, vt 12. jaanuari 2010. aasta määrus Amiraike Berlin (C‑497/08, EU:C:2010:5, punktid 16–22).\n21 Pooleli olev kohtuasi Niemelä jt vs. EKP (T‑321/17) viitega Malta finantskohtu 16. jaanuari 2017. aasta määrusele (Üldkohtule esitatud hagi lisa 4), lk 7 jj.\n22 Kõnealused liikmesriigi kohtute otsused puudutasid varasemat õiguslikku olukorda, kus tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsus ei olnud veel liidu õigusakt, kuna tegevusloa tunnistas kehtetuks FKMK; vt Rīga Administratīvā rajona tiesa (rajooni halduskohus, Riia, Läti) 27. märtsi 2009. aasta otsus Ogres Komercbanka vs. FKMK, nr A42388907, Rīga Administratīvā apgabaltiesa (haldusasjade regionaalne kohus, Riia, Läti) 25. märtsi 2010. aasta otsus Ogres Komercbanka vs. FKMK, nr A42388907, ja Rīga Administratīvā apgabaltiesa (haldusasjade regionaalne kohus, Riia, Läti) 11. veebruari 2011. aasta otsus VEF Banka vs. FKMK, nr A43005010.\n23 Euroopa Inimõiguste Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt ei või õiguskaitsevahend olla pelgalt „teoreetiline või illusoorne“, vt nt Euroopa Inimõiguste Kohtu 26. veebruari 2002. aasta otsus Del Sol vs. Prantsusmaa (CE:ECHR:2002:0226JUD004680099, § 21).\n24 13. märtsi 2007. aasta otsus Unibet (C‑432/05, EU:C:2007:163, punkt 64) ja 3. oktoobri 2013. aasta otsus Inuit Tapiriit Kanatami jt vs. parlament ja nõukogu (C‑583/11 P, EU:C:2013:625, punkt 104).\n25 24. oktoobri 2002. aasta otsus Aéroports de Paris vs. komisjon (C‑82/01 P, EU:C:2002:617, punkt 63) ja 21. detsembri 2011. aasta otsus A2A vs. komisjon (C‑318/09 P, EU:C:2011:856, punkt 125).\n26 5. juuli 2011. aasta otsus Edwin vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (C‑263/09 P, EU:C:2011:452, punkt 53) ja 5. aprilli 2017. aasta otsus EUIPO vs. Szajner (C‑598/14 P, EU:C:2017:265, punkt 56).\n27 Vt selle kohta 10. novembri 2016. aasta otsus DTS Distribuidora de Televisión Digital vs. komisjon (C‑449/14 P, EU:C:2016:848, punkt 49).\n28 Kohtujurist Bobeki ettepanek kohtuasjas El Hassani (C‑403/16, EU:C:2017:659, punkt 63).\n29 Vt nt Üldkohtu 12. detsembri 2012. aasta otsus Novácke chemické závody vs. komisjon (T‑352/09, EU:T:2012:673, punktid 6 ja 7).\n30 Üldkohtu 12. detsembri 2012. aasta otsus Novácke chemické závody vs. komisjon (T‑352/09, EU:T:2012:673, punkt 184).\n31 Vt eelkõige 18. jaanuari 2007. aasta otsus PKK ja KNK vs. nõukogu (C‑229/05 P, EU:C:2007:32, punkt 112) ja käesoleva ettepaneku punktid 49–52.\n32 Euroopa Inimõiguste Kohtu 24. novembri 2005. aasta otsus Capital Bank AD vs. Bulgaaria (CE:ECHR:2005:1124JUD004942999, punktid 91, 117 ja 118). Samamoodi Euroopa Inimõiguste Kohtu 21. oktoobri 2003. aasta otsus Credit ja Industrial Bank vs. Tšehhi Vabariik (CE:ECHR:2003:1021JUD002901095, punktid 71–73).\n33 Olukord ei oleks ka sellise juhtumi puhul võrreldav olukorraga, kus äriühingu aktsionärid ei ole konkreetsel juhul nõus juhatuse otsusega jätta liidu õigusakt vaidlustamata. Viimati nimetatud olukorras ei saa pelgalt tõsiasi, et aktsionärid ja juhatus on eri arvamusel, anda aktsionäridele hagi esitamise õigust. Aktsionärid ja juhatus on siiski seotud ka äriõigusliku legitimatsiooni ja mitmesuguste mõjutamisvõimaluste kaudu. See õigustab aktsionäride kohustust järgida juhatuse otsust. Likvideerija ja äriühingu organite vahelises suhtes selline vastastikune seos aga puudub. Likvideerija määrajaks on väline institutsioon, kelle ettepanekul liidu õigusakt vastu võeti. Aktsionäride võimalus esitada tagantjärele kahju hüvitamise hagi ei ole selles osas – nagu sedastas Üldkohus juba vaidlustatud kohtumääruse punktis 56 – kohane mõjutamisvõimalus.\n34 Seda hagi võiks laiemas tähenduses nimetada actio pro socio. Kolmas kõne alla tulev variant, nimelt hagi, mille esitavad aktsionärid panga nimel panga huvide kaitseks, on käesoleval juhul välistatud, kuna aktsionärid ei ole panga volitatud esindajad.\n35 Sellise olukorra kohta vt Üldkohtu 17. juuli 2014. aasta otsus Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband vs. komisjon (T‑457/09, EU:T:2014:683, punktid 112 ja 116) ja Üldkohtu 12. novembri 2015. aasta otsus HSH Investment Holdings Coinvest-C ja HSH Investment Holdings FSO vs. komisjon (T‑499/12, EU:T:2015:840, punktid 31 ja 57).\n36 See küsimus on kohtuasjades C‑663/17 P ja C‑665/17 P esitatud apellatsioonkaebuste ese, vt käesoleva ettepaneku punkt 102 jj.\n37 Vt selle kohta 25. juuli 2002. aasta otsus Unión de Pequeños Agricultores vs. nõukogu (C‑50/00 P, EU:C:2002:462, punktid 39–42) ja 1. aprilli 2004. aasta otsus komisjon vs. Jégo-Quéré (C‑263/02 P, EU:C:2004:210, punktid 29–32).\n38 Vt käesoleva ettepaneku punktid 57 ja 79.\n39 Vt juba käesoleva ettepaneku punktid 48–56.\n40 Vt käesoleva ettepaneku punktid 80–87.\n41 Pealegi esindas juhatus ka veel pärast seda, kui likvideerija oli volitused tühistanud, ja hoolimata Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa (Riia linna Vidzeme piirkonnakohus) teistsugusest otsusest apellatsioonkaebuse esitajat EKP vaidlustusnõukogus toimunud haldusmenetluses, ilma et seda oleksid seganud praktilised takistavad tegurid.\n42 13. oktoobri 2011. aasta otsus Deutsche Post ja Saksamaa vs. komisjon (C‑463/10 P ja C‑475/10 P, EU:C:2011:656, punkt 37).\n43 Üldkohtu 20. juuni 2000. aasta otsus Euromin vs. nõukogu (T‑597/97, EU:T:2000:157, punkt 50); 17. juuli 2014. aasta otsus Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband vs. komisjon (T‑457/09, EU:T:2014:683, punkt 112) ja 12. novembri 2015. aasta otsus HSH Investment Holdings Coinvest-C ja HSH Investment Holdings FSO vs. komisjon (T‑499/12, EU:T:2015:840, punkt 31).\n44 Vt selle kohta juba käesoleva ettepaneku punkt 87.\n45 2. veebruari 1988. aasta otsus Kwekerij van der Kooy jt vs. komisjon (67/85, 68/85 ja 70/85, EU:C:1988:38, punkt 22); 24. märtsi 1993. aasta otsus CIRFS jt vs. komisjon (C‑313/90, EU:C:1993:111, punktid 29 ja 30), ning 22. juuni 2006. aasta otsus Belgia ja Forum 187 vs. komisjon (C‑182/03 ja C‑217/03, EU:C:2006:416, punkt 56), Üldkohtu praktikast nt 23. jaanuari 2014. aasta määrus Confederación de Cooperativas Agrarias de España ja CEPES vs. komisjon (T‑156/10, EU:T:2014:41, punkt 33 ja punktid 37–39).\n46 7. detsembri 1993. aasta otsus Federmineraria jt vs. komisjon (C‑6/92, EU:C:1993:913, punktid 17 ja 18) ning 22. juuni 2006. aasta otsus Belgia ja Forum 187 vs. komisjon (C‑182/03 ja C‑217/03, EU:C:2006:416, punkt 64).\n47 Vt selle kohta Üldkohtu 12. novembri 2015. aasta otsus HSH Investment Holdings Coinvest-C ja HSH Investment Holdings FSO vs. komisjon (T‑499/12, EU:T:2015:840, punkt 33).\n48 Vt selle kohta Üldkohtu 12. novembri 2015. aasta otsus HSH Investment Holdings Coinvest-C ja HSH Investment Holdings FSO vs. komisjon (T‑499/12, EU:T:2015:840, punktid 40–44).\n49 13. oktoobri 2011. aasta otsus Deutsche Post ja Saksamaa vs. komisjon (C‑463/10 P ja C‑475/10 P, EU:C:2011:656, punkt 38).\n50 Üldkohtu 12. novembri 2015. aasta otsus HSH Investment Holdings Coinvest-C ja HSH Investment Holdings FSO vs. komisjon (T‑499/12, EU:T:2015:840, punkt 45).\n51 Vt Üldkohtu 17. juuli 2014. aasta otsus Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband vs. komisjon (T‑457/09, EU:T:2014:683, punktid 112 ja 116) ning 12. novembri 2015. aasta otsus HSH Investment Holdings Coinvest-C ja HSH Investment Holdings FSO vs. komisjon (T‑499/12, EU:T:2015:840, punktid 31 ja 57).\n52 Selle kohta nt Üldkohtu 17. juuli 2014. aasta otsus Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband vs. komisjon (T‑457/09, EU:T:2014:683, punktid 111 ja 120).\n53 15. juuli 1963. aasta otsus Plaumann vs. komisjon (25/62, EU:C:1963:17, 238); 3. oktoobri 2013. aasta otsus Inuit Tapiriit Kanatami jt vs. parlament ja nõukogu (C‑583/11 P, EU:C:2013:625, punkt 72), ja 21. detsembri 2016. aasta otsus komisjon vs. Hansestadt Lübeck (C‑524/14 P, EU:C:2016:971, punkt 15).\n54 5. mai 1998. aasta otsus Glencore Grain vs. komisjon (C‑404/96 P, EU:C:1998:196, punkt 41); 29. juuni 2004. aasta otsus Front national vs. parlament (C‑486/01 P, EU:C:2004:394, punkt 34), ja 27. veebruari 2014. aasta otsus Stichting Woonpunkt jt vs. komisjon (C‑132/12 P, EU:C:2014:100, punkt 68).\n55 Vt selle kohta Üldkohtu argumendid 12. novembri 2015. aasta otsuses HSH Investment Holdings Coinvest-C ja HSH Investment Holdings FSO vs. komisjon (T‑499/12, EU:T:2015:840, punktid 42 ja 44).\n56 Selle kohta Üldkohtu 17. juuli 2014. aasta otsus Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband vs. komisjon (T‑457/09, EU:T:2014:683, punkt 117). Vt ka eespool käesoleva ettepaneku punkt 106.\n57 Vt juba käesoleva ettepaneku punkt 33.\n58 Vt käesoleva ettepaneku punktid 108–112.\n59 Tegevusloa kehtetuks tunnistamine ei puuduta mingil juhul otseselt aktsionäride omandiõigusi, vt selle kohta juba käesoleva ettepaneku punktid 119 ja 120.\n60 Vt eespool käesoleva ettepaneku punkt 127.


koolis spikerdamine, õpetaja käitumine ja andmekaitse? - Perekooli Foorum\nEsileht › Ajaviite- ja muud jutud › koolis spikerdamine, õpetaja käitumine ja andmekaitse?\nTeema: koolis spikerdamine, õpetaja käitumine ja andmekaitse?\nLaps jäi koolis spikerdamisega mp3st vahele. Vale käitumine, ei õigusta last. Õpetaja võttis mp3 hoiule ja lisas sellekohase märkuse ekooli ja teate, et töö tuleb uuesti teha ja hinne 1 sai kirja. Kui kõik oleks sellega piirdunud, ei tekiks küsimusi. Pärast kontrolltööd ühendas õpetaja lapse mp3 kõlaritega ja lasi tervel klassil kuulata seal olevaid materjale. Muuhulgas ka neid, mis ei olnud tema ainega seotud. Küsimus on, et kas õpetajal on õigus sedasi käituda või on õpilasel ka mingi privaatsuse õigus? Millise õigusega õpetaja sorib õpilase isiklikus andmekandjas? Võib-olla on see peres mitme inimese peale ühine ja seal oleks olnud ka isiklikke asju, mida ei pea kuulama asjasse mitte pühendatud inimesed? Kuna tegemist on õpetajaga, kes sihikindlalt on endale n.ö peksukotid välja valinud, siis tahaks sellisele käitumisele kuidagi reageerida. Kuna samas koolis töötab ka teine lapsevanem, sain näha e-kirja, mille nimetatud õpetaja saatis kõigile kooli õpetajatele. Seal õpilase nime ei maininud, aga mainis, et võttis mp3 ära ja manitses teisi tähelepanelikkusele. Kas õpetaja käitus materjale ettemängides eetiliselt? Rõhutan, et ma ei õigusta last, aga leian, et õpetaja käitumine ei olnud samuti aktsepteeritav.\nKasutaja on kirjutanud teemasse 5 korda. Täpsemalt 02.03 09:03; 02.03 09:15; 02.03 09:43; 02.03 19:58; 02.03 20:10;\nRE: koolis spikerdamine, õpetaja käitumine ja andmekaitse?\nüldiselt on kombeks, omand on puutumatu ja võrdselt kaitstud (§ 32).\nKasutaja on kirjutanud teemasse 2 korda. Täpsemalt 02.03 09:13; 02.03 09:17;\n[tsitaat]üldiselt on kombeks, omand on puutumatu ja võrdselt kaitstud (§ 32).\nMillise seaduse paragrahv?\nMinu arvates ei käitunud ka õpetaja eetiliselt. Ta langes selles olukorras sama madalale nagu üks nö rumal pubekas. Jah, ta pidigi andmekandja ära võtma, aga sellel olevat materjali avalikult demonstreerima….kibestunud pedagoog ja ilmselt ka kompleksides. Ei suuda end teistmoodi kehtestada, kui õpilasi alandades. Olen ka ise kunagi koolis õpetajana töötanud. Kahjuks muutuvad sellisteks pedagoogid, kes ei märka õigel ajal lahkuda:(\n[tsitaat]Laps jäi koolis spikerdamisega mp3st vahele. Vale käitumine, ei õigusta last. Õpetaja võttis mp3 hoiule ja lisas sellekohase märkuse ekooli ja teate, et töö tuleb uuesti teha ja hinne 1 sai kirja. Kui kõik oleks sellega piirdunud, ei tekiks küsimusi. Pärast kontrolltööd ühendas õpetaja lapse mp3 kõlaritega ja lasi tervel klassil kuulata seal olevaid materjale. Muuhulgas ka neid, mis ei olnud tema ainega seotud. Küsimus on, et kas õpetajal on õigus sedasi käituda või on õpilasel ka mingi privaatsuse õigus? Millise õigusega õpetaja sorib õpilase isiklikus andmekandjas? Võib-olla on see peres mitme inimese peale ühine ja seal oleks olnud ka isiklikke asju, mida ei pea kuulama asjasse mitte pühendatud inimesed? Kuna tegemist on õpetajaga, kes sihikindlalt on endale n.ö peksukotid välja valinud, siis tahaks sellisele käitumisele kuidagi reageerida. Kuna samas koolis töötab ka teine lapsevanem, sain näha e-kirja, mille nimetatud õpetaja saatis kõigile kooli õpetajatele. Seal õpilase nime ei maininud, aga mainis, et võttis mp3 ära ja manitses teisi tähelepanelikkusele. Kas õpetaja käitus materjale ettemängides eetiliselt? Rõhutan, et ma ei õigusta last, aga leian, et õpetaja käitumine ei olnud samuti aktsepteeritav. [/tsitaat]\nÕpetaja ei käitunud õigesti.\npõhimõtteliselt, kui viitsid protsessida ja ajada asju, siis on võimalik selle õpetaja õpetamise karjäär lõpetada.\nSellise õpetajaga peaks lapsevanem (teemaalgataja) suhtlema ja küsima järele, mis õigusega ta seda avalikult kuulata lasi.\nKui õpetaja ei oska vastata siis võib ka kellegi nö kõrgema juurde minna, sest sinu laps ei pruugi olla esimene ega ka viimane keda alandatakse.\nMäletan kunagi endal kooliajal saatsime klassis paberiga kirju ja õpetaja märkas, võttis ära ja luges kõva häälega ette, sellest tuli suur jama.\nTänud vastajaile, midagi sellist ma ootasingi! 🙂 Kuna ma ei ole seaduste tundmises ega sellega seonduvates asjaajamises pädev küsin, et kuidas olukorda lahendama hakata? Mu eesmärgiks ei ole õpetaja tema kohalt lahti kangutada, aga korrale kutsuda tahaks küll. Tean, et samal õpetajal on olnud probleeme ka varasematel aastatel, siis ühe õpilase (=peksupoiss) ema pöördus omavalitsuse lastekaitse poole ja kutsuti kokku ümarlaud, milles osalesid laps, tema vanem, õpetaja, omaval esindaja ja veel keegi koolist. nimetatud õpilane lõpetas 9 kl ja lahkus samast koolist, nüüd tundub, et õpetajal jälle omad \_”lemmikud\_” ja üheks siis minu tütar. Ei tea, mis probleemid tal on, 30ndates naine, ülikõrge enesehinnanguga nii palju kui kooliväliselt näinud olen. Küsimus aga eelpool – et kuidas nüüd kõige õigem käituda oleks, et edaspidi selliseid situatsioone vältida?\nVastik diktaatorlik käitumine õpetaja poolt. Kindlasti ei jätaks seda asja nii. Isiklikes asjades ei tohi sorida.\nEnda kooliajast samuti juhus, kus ükskord oli mul vihik koju ununenud ja õpetaja saatis ära tooma. Ning sellel ajal oli koos kaasõpilastega mu koolikoti läbi tuhninud. Tol ajal (20 a tagasi) oli ennekuulmatu, et sellise asja eest õpetajalt vastust küsida. Kuid mina seda asja nii ei jätaks.\nMilleks on vaja niimoodi alandada?\nÕpetaja käitus õigesti. Pettusele kaasaaitamise vahendid kuuluvad äravõtmisele, kasvõi ajutisele äravõtmisele.\nJa õpetajal on õigus teistele demonstreerida, et mis on keelatud. Seda mõistlikkuse piires. Kui andmekandjal leidub ka asjasse mittepuutuvat materjali vaheldumisi asjasse puutuvaga, siis on pigem salvestise tegija enda rumalusega tegemist. Plaanid kuritegu, arvesta ka võimalike tagajärjedega.\n[tsitaat]et kuidas nüüd kõige õigem käituda oleks, et edaspidi selliseid situatsioone vältida?[/tsitaat]Väga lihtne! – Kasvata oma lasta.\nVälismaal visataks sinu laps koolist välja, sina aga otsid võimalust, kuidas õpetajast lahti saada?! Kes kaitseb meil õpetajaid?\nMina helistaks sotisaalpedagoogile, kirjeldaks olukorda ja paluks kohtumist koolis – õpetaja, direktor, õppealajuhataja ja sotsiaalpedagoog. Ja seal siis viitaksidn andmekaitseseadusele ja ütelksin, et kaalud politseisse avalduse tegemist. Õpetaja ei oleks tohtinud mingil juhul neid materjale avalikult klassis mängida. Ja siis vaataks, mis edasi saab. Sõltuvalt selle koosoleku tulemsutest ma vajadusel ka teeksin avalduse politseisse. Päriselt ka, see on asi mis mõjub. Aga politsei läheks muidugi ainult siis, kui sealtpoolt rünnakud ja mittemõistmine tulevad. Kui nad mingi mõistliku lahenduse leiavad, vabandavad ja näha, et sellest piisab, pole politseid vaja.\nKasutaja on kirjutanud teemasse 2 korda. Täpsemalt 02.03 10:11; 02.03 11:06;\nMina leian, et nii kasvabki uus süüdimatu kodanik (aalaa galojan või breivik) – teen pahateo/kuriteo ja pärast saab hoopis karistada keegi teine.\nNagu näha on lapsevanemal juba õnnestunud juhtida tähelepanu kõrvale sellest et ise on teinud kasvatusliku vea ja ta ei küsi, et mida teha selleks et mu laps enam ei spikerdaks, vaid keskendub õpetaja süüdistamisele.\nKasutaja on kirjutanud teemasse 2 korda. Täpsemalt 02.03 10:18; 02.03 12:02;\nMis see andmekaitseseadus siia puutub üldse? Kas mp3 sisaldas isikuandmeid? Kui mitte, siis sellega küll vehkida ei saa. Juriidiliselt võid uurida, mis alusel õpetaja tohib asju oma kätte võtta, kas nt sisaldub mõni punkt kooli sisekorraeeskirjas, ning sealt hakata teemat tõmbama. Aga milleks? Juuraga siin väga teha ei ole. Selline käitumine pole lihtsalt inimlikult ilus. Ise pead hindama, kas õpetaja tähelepanu sellele juhtimine teeb rohkem kasu või kahju. Sinu laps ikkagi spikerdas ja õpetajal pole praktiliselt mingeid lubatuid vahendeid pahade laste korrale kutsumiseks.\nkirjutaja rõhutab, et ta EI õigusta last (see on kaagutajatele). laps SAI karistuse, hinne 1 (ja ärge tulge ütlema, et te ise pole iial spikerdanud). õpetaja ei käitunud kohe kindlasti eetiliselt. nüüd on küsimus, et kas tahad endale õpetaja viha kaela v. mitte. isiklikult ma alustaks õpetajast ja hästi \_”pehmelt\_”. mina asja ei jätaks nii.\niga täiskasvanud inimene peaks teadma, et teiste (klassi) ees kiidetakse, laidetakse silmast-silma. õpetaja tegevus oli konkreetselt parastamine-laimamine.\nKasutaja on kirjutanud teemasse 3 korda. Täpsemalt 02.03 11:05; 02.03 13:08; 05.03 08:39;\n[tsitaat]Mis see andmekaitseseadus siia puutub üldse? Kas mp3 sisaldas isikuandmeid? Kui mitte, siis sellega küll vehkida ei saa. Juriidiliselt võid uurida, mis alusel õpetaja tohib asju oma kätte võtta, kas nt sisaldub mõni punkt kooli sisekorraeeskirjas, ning sealt hakata teemat tõmbama. Aga milleks? Juuraga siin väga teha ei ole. Selline käitumine pole lihtsalt inimlikult ilus. Ise pead hindama, kas õpetaja tähelepanu sellele juhtimine teeb rohkem kasu või kahju. Sinu laps ikkagi spikerdas ja õpetajal pole praktiliselt mingeid lubatuid vahendeid pahade laste korrale kutsumiseks.[/tsitaat]\nOn küll vahendeid. Õpetjaal on õigus see spikker ära võtta, st mp3-mängija ära võtta kuni õhtuni (või nt kuni lapsevanema kooli tulekuni, et see lapsevanema kätte tagastada). Samuti on õpetajal õigus panna laspele spikerdatud töö eest 1 ( ja ilmselt pole tal vist kohustust lasta seda ühte parandada?) ja märkus.\nAga õpetajal ei ole õigus mingeid õpilase või õpilase pere isiklikke materjale avalikult klassis mängida, see pole mingi karistus spikerdamsie eest, aga alandamine ja teise inimese erainfos nuhkimine.\n[tsitaat]kirjutaja rõhutab, et ta EI õigusta last (see on kaagutajatele). laps SAI karistuse, hinne 1 (ja ärge tulge ütlema, et te ise pole iial spikerdanud). õpetaja ei käitunud kohe kindlasti eetiliselt. nüüd on küsimus, et kas tahad endale õpetaja viha kaela v. mitte. isiklikult ma alustaks õpetajast ja hästi \_”pehmelt\_”. mina asja ei jätaks nii.\niga täiskasvanud inimene peaks teadma, et teiste (klassi) ees kiidetakse, laidetakse silmast-silma. õpetaja tegevus oli konkreetselt parastamine-laimamine.[/tsitaat]\nTeemaalgataja ei õigusta jah, aga juhib osavasti tähelepanu mujale. See on üka kaval meetod – õigustust spikerdamisele ju polegi olemas, ta ei saagi ju millegagi oma last õigustada, ta saabki nüüd ainult mujalt süüdlast otsida.\nKasutaja on kirjutanud teemasse 2 korda. Täpsemalt 02.03 12:12; 02.03 12:16;\nMa leian, et õpetaja käitus valesti vaid siis, kui ta tõesti mängis ette mingeid isiklikke vestlusi või arutelusid. Aga tegelikult on ju vähetõenäoline, et see nii oli. Kui paljud teismelised siis peavad salajasi monolooge oma mp3-mängijale? Ütle siis konkreetselt välja, mis seal mp3-mängijal nii isiklikku oli?\nTeemaalgataja postitusest saan hoopis aru, et mängiti ette ka teiste ainete \_”spikreid\_”.\nTundub, et asja tuum peitub antud juhul selles, et su tütrel oli piinlik, kui tema spikrid (ka teiste ainete omad) ette mängiti kogu klassile. Seda tuleks võtta aga sinu poolt pigem kui kasvatusmeetodit, mida õpetaja kasutas. Õpetaja tegi seda ilmselt selleks, et edaspidi lõpeks klassis selline spikerdamine, kuna keegi õpilastest ei taha, et ka tema asju hakataks ette mängima. Kui õpetaja oleks pelgalt võtnud ära mp3-mängija, siis sellel poleks olnud erilist kasvatuslikku mõju. Asju tuleks vaadata kindlasti kontekstis, mitte neid välja rebida! Kui õpetaja oleks võtnud ilma põhjuseta õpilase mp3-mängija ja seda klassile ette mängnud, siis võiks ta tõesti risti lüüa.\nJa sinu süüdistus põhineb suures osas jutul \_”mis kõik oleks võinud seal mp3-mängija peal olla\_”, aga selle põhjal karistusi ei määrata. Tuleb vaadata konkreetset olukorda – kas mängiti ette isiklikke asju või mitte. Muidu hakkakski inimesed saama karistusi selle põhjal, kelle nad oleks võinud autoga alla ajada või mida nad oleks võinud varastada.\nKasutaja on kirjutanud teemasse 2 korda. Täpsemalt 02.03 12:22; 02.03 12:42;\nMinu lapsel juhtus teistsugune lugu.\nNimelt võttis ta tunni ajal telefoni vastu. Vale tegu, ei õigusta last.\nSellisel juhul on õpetajal õigus telefon konfiskeerida ja see läheb õppejuhi kätte hoiule ning tagastatakse lapsevanemale.\nSamal päeval aga oli mul vaja last pärast kooli telefoni teel kätte saada. Helistasin kümneid kordi, kutsub, keegi vastu ei võta ja tagasi ei helista. samal ajal olid väljas need -30 ilmad, laps tuleb õhtul hilja trennist, kool on kodust kaugel, kõike võib juhtuda. Jääb rongis magama ja sõidab mööda, kuidas ta siis koju saab?\nKas kool antud juhul ohustas minu lapse turvalisust telefoni konfiskeerimisega ja sellest lapsevanemale mitteteatamisega, või oli see meie perele paras palk lapse tunnisegamise eest?\nmaterjalide ettemängimine oli privaatsuse rikkumine, teiste õpetajate hoiatamine ilma õpilase nime mainimata oli korrektne käitumine.\nSamad pole see materjalide ettemängimine nüüd midagi katastroofiliselt halba, mina loeksin seda lihtsalt tunni aja raiskamiseks.\nMingi arvestatav kasvatusmeetod pole see kindlasti, pigem õpetajapoolne emotsioonide väljaelamine (õpetajagi on inimene ja pole teflonist). Küsimus on, kas su laps äkki pole selliseid emotsioone ka tõemeeli põhjustanud? Mõni ülbitsev pailaps võib pikema aja jooksul ennast karistamatuna tundes nii õudselt närvidele hakata käima, et lihtsalt viskabki ühel hetkel kaane pealt.\nKohtumine koolis, ümarlaud sotsiaalpedagoogi ja last ennast kaasates kuluks ära KÕIGILE osapooltele.\nminul oleks häbi sellise lapse pärast ja foorumisse teemat teha ei julgeks. mõtleksin omaette,et mida ma lapse kasvatamises valesti olen teinud.\nühinen seisukohaga, et õpetaja käitumisele \_”tähelepanu juhtimisega\_” teed sammu lapse galojaniks kasvatamise poole.\nõpetajatest on väga kahju, et nad ei pea tegelema mitte ainult halvasti kasvatatud lastega, vaid oma \_”suure\_” palga eest ka veel halvasti kasvatatud lapsevanematega.\nKasutaja on kirjutanud teemasse 2 korda. Täpsemalt 02.03 12:35; 02.03 22:09;\n[tsitaat]Minu lapsel juhtus teistsugune lugu.\nKas kool antud juhul ohustas minu lapse turvalisust telefoni konfiskeerimisega ja sellest lapsevanemale mitteteatamisega, või oli see meie perele paras palk lapse tunnisegamise eest?[/tsitaat]\nKeeruline lugu. Iseenesest, kui kooli kodukord näeb ette sellisel puhul telefoni konfiskeerimise ja hilisema vanemale tagastamise, siis toimis õpetaja õigesti – ta ei pruukinud ju teada, et sul on vaja last telefoni teel rongist kätte saada või et oht, et laps külmade ilmadega peatusest mööda sõidab, on reaalne. Niisiis ei karistanud ta teie PERET. Ta ei karistanud isegi last, lihtsalt eemaldas tundi segava vahendi.\nKui teil oli lapsega kokku lepitud, et ta on ohutuse huvides mobiilselt kättesaadav, oleks laps pidanud seda õpetajale selgitama ja tundide lõpus ehk oma telefoni kätte saama. Ilmselt tuleks sellistel puhkudel lapsevanemat otsekohe teavitada, et laps on ilma telefonita. Näiteks tuleks saata sõnum äravõetud telefonist lapsevanema numbrile.\nVaadates telefonimaaniat koolides, tekib minul küll soov, et mobiiltelefonid korjataks õpilastelt ära juba valvelauas ja tagastataks alles koolist lahkumisel. Kui oleksin ise õpetaja, korjaksin ilmselt kõik telefonid enda ette lauale tunni alguses. Tehniliselt polegi neid ju lapsel vaja enne, kui koolipäev läbi.\n[tsitaat]materjalide ettemängimine oli privaatsuse rikkumine, teiste õpetajate hoiatamine ilma õpilase nime mainimata oli korrektne käitumine.\nKohtumine koolis, ümarlaud sotsiaalpedagoogi ja last ennast kaasates kuluks ära KÕIGILE osapooltele.[/tsitaat]\nNõustun, et juriidiliselt polnud korrektne nende spikrite ettemängimine, aga kas lapsevanemal endal pole siis häbi minna protsessima sellise asjaga. See sarnaneb juba Laiksoode juhtumile, et süütu osapool jäi juriidiliselt kaotajaks oma teguviisi tõttu ja tegelikult süüdi olnud isik hakkb nendelt välja nõudma tasu ehk antud juhul karistust õpetajale.\nNõustun, et juriidiliselt polnud korrektne nende spikrite ettemängimine, aga kas lapsevanemal endal pole siis häbi minna protsessima sellise asjaga. See sarnaneb juba Laiksoode juhtumile, et süütu osapool jäi juriidiliselt kaotajaks oma teguviisi tõttu ja tegelikult süüdi olnud isik hakkb nendelt välja nõudma tasu. [/tsitaat]\nEinoh – protsessima minek ei tee ju halba, kui tulemuseks on, et tõesti kõik osapooled ära kuulatakse. Ja et laps ka kuulab ja teeb mingid järeldused.\nKoolis ümarlaua korraldamisel ei ole õnneks kohtukulusid ka, aga kulutatud aeg võib osutuda tulusaks investeeringuks – kunagi hiljem.\nTõepoolest peaks teemaalgataja minema ja kuulama ära, mida on õpetajal selle kohta öelda. Õpetajale endale on mul rohkem nagu see etteheide, et tema käitumine raiskas tunni, st teiste õpilaste, kes polnud milleski süüdi, aega ja mingit pedagoogilist kasu ma sellest ei näe.\n[tsitaat]Ma leian, et õpetaja käitus valesti vaid siis, kui ta tõesti mängis ette mingeid isiklikke vestlusi või arutelusid. Aga tegelikult on ju vähetõenäoline, et see nii oli. Kui paljud teismelised siis peavad salajasi monolooge oma mp3-mängijale? Ütle siis konkreetselt välja, mis seal mp3-mängijal nii isiklikku oli?\nJa sinu süüdistus põhineb suures osas jutul \_”mis kõik oleks võinud seal mp3-mängija peal olla\_”, aga selle põhjal karistusi ei määrata. Tuleb vaadata konkreetset olukorda – kas mängiti ette isiklikke asju või mitte. Muidu hakkakski inimesed saama karistusi selle põhjal, kelle nad oleks võinud autoga alla ajada või mida nad oleks võinud varastada. [/tsitaat]\niga täiskasvanud inimene (eriti õpetaja) peaks teadma, et TEISTE ees sihilik alandamine on kõige karmim asi. seda ei tohiks teha. eriti lastega, eriti koolis, eriti teiste ees. see ei ole KASVATUSmeetod.\n[tsitaat]iga täiskasvanud inimene (eriti õpetaja) peaks teadma, et TEISTE ees sihilik alandamine on kõige karmim asi.[/tsitaat]Aga kust sa üldse võtad, et toimus alandamine? Alanduse tundmine on üsnagi subjektiivne emotsioon, mõnda inimest näiteks polegi võimalik alandada.\nMa arvan, et antud juhtum oli heaks õppetunniks lapsele, seda nii mitmestki aspektist.\nJa loodan, et ka teemaalgataja tegi oma järeldused.\nKui selle loo pärast protsessima lähed, saab su lapsel edaspidi koolis väga vastik ja raske olema.\nMida ta sealt MP3 pealt ette mängis?\nKui seal olid lapse omakirjutatud luuletused või tema enda poolt sisselauldud laulud vms, õrna ja loomingulist, vot siis ma protsessiksin küll, sest selline asi õpetaja poolt on õel ja vastik.\nAga kui seal oli lihtsalt muusika, mida noored omale netist tõmbavad, siis ei näe põhjust protsessimiseks.\nKui seal olid teised spirkid, siis hoiaksin üldse madalat profiili ja võtaksin ise lapse käest selle mängija ära karistuseks.\nAga ehk viitsib su laps siis nüüd ise õppima hakata?


Korruptsioonivastane erikomisjon tutvub avalike vahendite kasutamise reeglitega - Riigikogu\nErikomisjoni esimees Eduard Odinets tõi välja, et ministeeriumid on siiani seadnud reegleid avalike vahendite kasutamiseks üpris erinevalt, kuigi sarnastest põhimõtetest lähtuvalt. „Soovime komisjonis arutada, kas, kuidas ja millisel tasandil on vaja reegleid ühtlustada, et arusaam riigi rahaliste vahendite kasutamisest ei erineks,“ ütles Odinets.\nOdinets tõi näiteks ametisõiduki kasutamise, millega mõnel pool võib teha ainult vältimatuid ametisõite, kuid mõnel juhul on reeglid leebemad. „Ministeeriumid peaksid kõik sellised reeglid üle vaatama ja ühtlustama,“ ütles Odinets. Ta ei välistanud, et võib tekkida vajadus töötada välja ka vastavasisuline õigusakt.\nOdinetsi sõnul on selle teema laiema arutelu ajendiks Haridus- ja Teadusministeeriumis avastatud juhtumid, mis viisid kahtlustuse esitamiseni endisele haridus- ja teadusministrile.\nIstungile on kutsutud Justiitsministeeriumi, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi, Rahandusministeeriumi, Sotsiaalministeeriumi, Haridus- ja Teadusministeeriumi, Keskkonnaministeeriumi, Kultuuriministeeriumi, Siseministeeriumi ja Riigikantselei esindajad.


Huvitavat laiast maailmast - Leht 115 - Eesti BMW Klubi\nTänane kuupäev on 10.07.2020 22:17 52\nPostitus Postitas Reimers » 30.03.2018 12:21 17\nMujal maailmas kipsimees ikka X5 ei osta seda muidugi Eestis ongi see ainuke eelis veel et pole suuri automakse. Muidugi iseküürimis pesulad on välismaailmas väga moes ja pestakse seal ka ise poole millist kraami.\nSee on ka eesti ainuke eelis selle muu """sa sees\nPostitus Postitas TEH » 30.03.2018 12:30 30\nPostitus Postitas Heigo_K » 30.03.2018 12:55 29\nPostitus Postitas karl1 » 30.03.2018 13:12 14\nTäitsa savi on sellel pesijal ilmselgelt ja üldse ei huvita ilmselt mingite suvakate arvamus, nii peakski olema\nPostitus Postitas Asko_I » 30.03.2018 23:42 01\nReimers kirjutas: Mujal maailmas kipsimees ikka X5 ei osta seda muidugi\nTegemist on X6-ga\nPostitus Postitas ooDDoo » 31.03.2018 08:11 53\ntegu on 10 a vanuse autoga saage aru et see maksab vähem kui tutikas octavia. mis seal vahet on mis sul seljas on.. pigem on teised kadedad, sest neil on guessi jopet vaja,et saaks oma jaapanlast pesema minna.\nPostitus Postitas MargusA » 31.03.2018 10:36 54\nAh minge ka ..... https://m.postimees.ee/section/424/4454943" onclick="window.open(this.href);return false;\nLiitunud: 21.04.2008 10:01 08\nPostitus Postitas copypaste » 31.03.2018 11:07 09\nEile käisin ka mündikas, enne mind seisis värske A6, minu taga F15, ja selle taga värske outback..\nJa Euroopas olid need pesulad populaarsed ka 10 aastat tagasi juba\nSoovitan jazz mündipesulat\nPostitus Postitas martinsl » 31.03.2018 15:50 37\noo7 kirjutas: Kes natuke maailmas reisinud ringi ja erinevate ühiskondade elu näinud leiab siiski selle pildi päris koomilise olevat\nJah, seda küll, tavaliselt ootavad sellised autod nö "harjapesu" järjeskorras. Tihti on need kõrvuti.\nDressipüks või töötunke, pole nagu vahet?!\nPostitus Postitas AARE540 » 01.04.2018 08:13 53\nÜsna tihti tundub mulle, et eestlased on nii mõnegi asja suhtes liiga eelarvamuslikud. Liiga palju põetakse oma riietuse pärast- täiesti mõttetu teema. Seda kollast või oranži riietust näiteks Skandinaavias ei häbene keegi, või on asi pigem selles, et Eestis on reaalse töö TEGIJA see, kes end häbenema peaks? Miskipärast on Eesi ühiskond ses suhtes täisidiootlik, et tegija oled vaid siis, kui riietud kallilt, sõidad kalli ja uhke autoga, elad mingis uues majas, "töö" on mingi paberimäärimine jne. Mul isiklikult on sügavalt savi, mis riided mul omi asju tehes selga satuvad, peaasi, et on puhas ja mugav (seda on need nagunii, ikkagi enda ostetud).\nmartnsl-i küsimusele "dressipüks või töötunke, pole nagu vahet?" lisaks ma veel Armaaaani ülikonna.\nSee krdi "naabrist parem" mentaliteet on tegelikult tõsiselt nõme ja ärritav Samuti needsamad ennasttäis paberimäärijatest vastikud snoobid, keda ennist kirjeldasin.\nPostitus Postitas toivoku » 01.04.2018 11:54 47\nKui nüüd silmas pidada,et korralik tunke maksab ka tegelikult korraliku teksapüksi/jope hinna , siis ei saa küll seda mingi näitajana arvestada.\nPostitus Postitas AARE540 » 01.04.2018 13:19 34\nSellest, et korralik tööriie palju maksab, pole "ülikondadel" õrna aimugi, sest nende maailmavaade piirdub vaid Armaniga\nMul omalgi Björnkläderi (mida võiks ehk pidada tööriiete tippude hulka kuuluvaks) komplekt, mis maksis ca 500€. Samas kuna mul pole "peenemate" riiete hindadest õrna aimugi, on see ka võibolla peenraha\nAga point polegi vast selles, asi vast rohkem inimeste maitsetunnetuses- kui käid ikka helkurriietega, ei ole sa ju "eliit". Kui ma paar suve tagasi erkkollased lühikesed "torud" ostsin ja toidupoodi minnes need jalga torkasin, kirtsutas naine ka nina- seega ka mu oma katuse all pole ma moodne\nPostitus Postitas toomik » 02.04.2018 08:50 29\nPilt tehtud puhtast kadedusest. Ärge laske ennast kõigutada lihtsalt. Mul oleks sügavalt savi, mida mingi suvaline vend tänava peal minust ja minu autost arvab.\nPostitus Postitas JanekEnde » 09.04.2018 21:20 26\nhttps://petrolicious.com/articles/a-twi ... -obscurity" onclick="window.open(this.href);return false;\nPostitus Postitas ladammm » 01.08.2018 23:22 09\n740i-ga parklas romurallit koos mingi mersuga\nhttps://www.facebook.com/10002508388104 ... 635469764/\nPostitus Postitas Artur_L » 12.08.2018 19:03 36\nSee tegelt 728\nShow, mis tahate\nPostitus Postitas ozzu » 18.08.2018 15:40 46\nhttps://jalopnik.com/bmw-patents-bottom ... k_facebook" onclick="window.open(this.href);return false;\nPostitus Postitas AARE540 » 19.08.2018 16:05 27\nTäna Pärnus Bahreini eksportnumbritega L7\nPostitus Postitas JanekEnde » 20.08.2018 20:09 08\nKaks kuud seal juba vedelenud, huvitav kas tehakse korda\nPotentsiaali nagu on.\nPostitus Postitas AARE540 » 21.08.2018 13:04 44\nPotentsiaali peaks olema tõesti, arvestades, et L7-t tehti vaid 899tk. Võrdluseks- näiteks 740iL-i tehti 91.431tk, enim E38-test. Vähemalt nende andmete põhjal, mis mina leidsin.\nPostitus Postitas taunod » 21.08.2018 19:23 30\nhttps://leht.postimees.ee/6137821/nolgi ... stasid-bmw" onclick="window.open(this.href);return false;\nPostitus Postitas WhipLash » 21.08.2018 20:34 41\nMa ei tahaks öelda, et need noored tuleks maha lasta, aga nendele tuleks küll sitamaja taga kuul pähe kinni põrutada\nSealt enam head nahka ei tule nagunii. Niigi palju tuttavaid näinud...inimesed ei muutu.\nPostitus Postitas Marko S » 21.08.2018 21:55 23\nWhipLash kirjutas: Ma ei tahaks öelda, et need noored tuleks maha lasta, aga nendele tuleks küll sitamaja taga kuul pähe kinni põrutada\nMa tean, et vägivald ei ole lahendus, aga nende jobikottide peal kasutaks seda ülimalt hea meelega.\nPostitus Postitas -myyr- » 21.08.2018 22:18 30\nPostitus Postitas AARE540 » 22.08.2018 00:29 21\nTra mis neil tänapäeva tatikatel viga on?!\nKas tegevuse puudumine viib ka aju puudumiseni?\nTäis tropid ju, selliste puhul aitab ainult korralik omakohus!\nPostitus Postitas StenV70 » 22.08.2018 07:59 48\nOmakohuse puudumise pärast nad sellised ongi...\nNad on ju karistamatud...Ja kui neid puutuda siis saad ise sumpsi.\nPostitus Postitas einu. » 22.08.2018 08:28 41\nMu poiss kunagi midagi sellist teeks, ma annaks talle avalikult kuskil poe ees rihma, et saaks aru mis avalikult teiste vara rikkumine endaga kaasa toob.\nPostitus Postitas AARE540 » 22.08.2018 11:58 49\nLisaks kõigele- leiti ka ikka auto, mille kallal märatseda! Muidugi vahet pole, millise auto kallal märatseda, kui see pole enda oma! Ostku omale mingi küna ja lõhkugu nii palju kui kulub, aga et lõhkumiseks spetsiaalselt kuskile valvega aeda ronida- no peab ikka jultumus olema. Kuid kurb on see, et nagu Sten ütles, et midagi teha ka ei saa- kui puutud, pannakse kinni. Ja siukestele tatikraedele tehakse tutipluti-ninnunännu-need ju ikkagi lapsed, need irvitavad omanikule näkku ja jätkavad nahaalitsemist! Vot sinna oleme oma euro-pehmo-nuti-lumehelbeühiskonnaga jõudnud\nMa sain teismelisena 90-ndate algul isalt rihma selle eest, et ma salaja ema Panasonicu duubelkassettmakki näppisin- rohkem ei näppinud ka- ära torgi, kui enda oma pole.Ja ega ma isa süüdista ka\nPostitus Postitas ooDDoo » 22.08.2018 18:34 15\nPäris karm vana kui ema duubelkasett maki näppimise eest rihma kohe andis.\nPostitus Postitas AARE540 » 22.08.2018 19:41 04\nNoh, ajad olid teised ja siukseid makke ikka igal mehel polnud ka\nNuhvleid ju ka polnud, mida näppida, siis tuli näppida neid asju, mis käepärast oli ja muidu lollusi teha