Sinine viimane rapsoodia Matthew Wongilt - Kunst\nSinine viimane rapsoodia Matthew Wongilt\nOma põlvkonna ühe andekama maalikunstniku postuumne saade paljastab vormi ja tunde nägemusliku sulandumise, kirjutab meie kriitik.\nMatthew Wong: Sinine\n2. oktoobril võttis kunstnik Matthew Wong oma elu Kanadas Edmontonis, kus ta elas. Ta oli 35-aastane, tal oli Tourette'i sündroom ja depressioon ning ta oli oma põlvkonna üks andekamaid maalikunstnikke.\nSee talent paistab silma hr Wongi postuumsel isikunäitusel Blue – ja alles teisel New Yorgis – East Village’i galeriis Karma. Tema kingitused on veelgi veenvamad kui tema unustamatul debüüdil 2018. aastal. Ilmselgelt ei lakanud kunstniku nägemuslik vormi ja tunnetuse sulandumine kunagi arenema. Pealkirjale truult uurivad öiste maastike ja interjööride maalid sinise värvi lõpmatuid toone, meeleolusid ja heledusi, nagu ka rida guašše, mis on eksponeeritud Karma projektiruumis, mis on peagaleriist mõne ukse kaugusel.\n[ Lugege hr Wongi järelehüüet siit .]\nHr Wong tegi ühed kõige vastupandamatumad maalid, mida ma kunagi kohanud olen. Mulle meeldisid Karma boksis 2017. aasta Frieze New Yorgi kunstimessil tema maastike värvide ja täpiliste mustrite lapid. See oli vistseraalne kogemus, nagu esmakuulamisel unustamatusse loosse sattumine. See oli sügavalt toitev: mu elu oli paremaks läinud ja tean teisi inimesi, kellel on olnud sama reaktsioon. Selline suhteliselt legeerimata nauding on peaaegu sama oluline kui toit.\n2019. aasta teoses Path to the Sea viib salapärane teekond läbi tihedate puudepankade.Krediit...Matthew Wongi ja Karma pärand\nNeed maalid on äärmiselt avatud ja haavatavad. Kuid kui nad teid meelitavad, jätavad nad teid rahule, et uurida nende kromaatilist, ruumilist ja psühholoogilist keerukust. Sellest salapärasest teekonnast annab sageli märku sile rada, mis viib maali alumisest servast sissepoole – mida mõnikord läbib üksildane varjuline jalutaja. Selline kohalolek kulgeb üksinduses sügaval purpursel teel, keset tumedaid puid, mille kohal on valgustatud hooned. Teekonnas Path to the Sea viib tee läbi tihedate puudepankade ja avaneb vaade hallile surfile, mis on alguses nagu pisar maalitud taustal või illuminaator.\nHr Wong sündis 1984. aastal Torontos, Kanadas, tekstiili ja moega tegelevate vanemate ainsa lapsena, kes kolis iga paari aasta tagant Hongkongi ja Toronto vahel. ta valdas vabalt inglise ja mandariini keelt. Ta teenis B.A. 2007. aastal Michigani ülikooli kultuuriantropoloogia erialal. Pärast täiskasvanuna Hongkongi kolimist lisas ta M.F.A. fotograafias 2013. aastal, mil ta hakkas enne õlide kätte võtmist ka katsetama tindi ja paberiga. Hr Wongi nimetatakse mõnikord iseõppinud maalijaks, kuid ta ehitas eritellimusel erakordse klassiruumi, uurides meediumit raamatutes ja muuseumides ning ennekõike postitades oma töödest pilte Facebooki, suheldes inimestega, kes vastasid, ja mõnikord moodustades laiemalt veebis. sõprussuhted. Nende hulka kuulusid maalikunstnikud Brian Calvin ja Peter Shear ning kunstikaupmees John Cheim, kes andis talle nõu, millist õlivärvi marki kasutada.\nVasakult Vana maailm, 2019; Sügisnokturn, 2018; Sinine vihm, 2018.Krediit...Matthew Wongi ja Karma pärand\nSinistel maalidel on kujutatud härra Wongi töötamas suuremat ja ulatuslikumalt kui varem, tundes ehtsat või ebamaist valgust. Tegevust on vähem ja ühevärvilisi alasid rohkem, eriti interjööri maalides. Pointillistlikud tekstuurid on muutunud õhulisemaks või loovutatud lühikeste karbikujuliste värvilaikude suurendamiseks, mida kasutatakse laialdaselt nii lähedal kui kaugel.\nVanas maailmas katavad nad esiplaani, vihjates lilledele, kuid viitavad ka kaugel mäel olevatele puid. Blue Rainis lisavad nad koort väikese majakese lähedal asuvatele kaskedele, mida nähakse läbi pikkade, kaldus löökide loori, mis on ligikaudsed sademetele. Ja Starry Nightis määravad need kollased, sinised ja mustad jooned tumeda järve pinna ja heleda türkiissinisena külgneva kalda, kus laigud meenutavad säravaid munakivisid. Öist taevast määratlevad kattuvad türkiissinised kaared – Yayoi Kusama tuntuim tehnika –, kuid igal neist on nüüd ka oma erekollane täpp ehk täht.\nMatthew Wong, Unknown Pleasures, 2019, on laulupuhang, kus sinise taimestiku väli viib lumise tipu poole.Krediit...Matthew Wongi ja Karma pärand\nHr Wongi maalid sünteesivad ka Hiina maastikumaalist, Van Goghist, Vuillardist, Milton Averyst, Alex Katzist ja Lois Doddist. Kuid tema pintslitõmbed annavad edasi omaette kiireloomulisuse ja kiiruse tunnet, mis vähendab meisterlikkust vahetu suhtluse huvides. Ja härra Wong sai võrdselt inspiratsiooni looduslikest vormidest – lehtedest, puudest, nende okstest, rohust, kividest, põõsastest – tõlkis need oma poolabstraktsete löökide ja kujundite sõnavarasse. Neid motiive on rohkelt filmis Unknown Pleasures, kus sinise taimestiku põldu poolitab sujuv tõus, mis viib valge tipuga Fuji-laadse tipu poole. Ülalpool laiade horisontaalsete siniste ja tumekollaste ribadega taevas viitab austusavaldusele Color Fieldi maalikunstnikule Kenneth Nolandile. Kuigi teised maalid selles kummituslikus saates on tumedamad, tervitab see meid etenduse alguses nagu laulupuhang.\nSuve ja septembrini töötasid hr Wong ja Karma asutaja Brendan Dugan välja kõik Blue’i üksikasjad – teoste järjestuse kogu galeriis. Hr Wong nõudis, et tema nimi ei oleks kataloogi kaanel ega mujal kui viimasel leheküljel. Hr Dugan mäletas, et ta ütles: 'Ma tahan end töölt eemaldada.' Pärast hr Wongi surma otsustasid hr Dugan ja kunstniku ema Monita Wong, et hr Wongi säästmatu tähelepanu etenduse ettevalmistustele tegi sellest lõpliku avalduse. See avati plaanipäraselt 8. novembril, teoseid ei müüda.\nTaasavatakse neljapäevast 5. jaanuarini aadressil Karma, 188 East Second Street ja 172 East Second Street, Manhattan; 212-390-9279, karmakarma.org .\nkodus raskustega treenimine\nõunasiidri äädika akne ravi üleöö\nparim biitsepsi treening massi jaoks


Joulukuu 20. p�iv\nLatsil� lug�mis�s kats’ vahts�t raamatut\nTarton k�n�ldi L�una-Eesti kir�nd�sest\nK�l�poodist �kriipsu p��le�\nKunnas� Leo: allaandmis�st ol�-i kunagi mid�gi h��d tulnu!\nViiten� m�is ja p�h� liit\nNaas� istva v��ra auto p��le ja pahandas�: �Kae, m��ne t� auto v�ll� n�ge, karbatsohv (pardatsok, kindalaegas) om eg�sugust sodi t��s!�\nVan�mb naist�rahvas selet�s bussin s�brannele, kuis t� ildaaigu tohtr� man k�ve: �Sai kardoloogi (kardioloogi) mano algus�n! Mul oll’ joba par�mb, tuuper�st las�-es kardoskoppi (kardioskoopi) tet�!�\nS�s tulli jutus muu k��gi: �L�� pasa... ee... parsa (marsruuttakso) p��le, saa tuuga V�im�l�n �r k�vv�!�\nNaas� m�rgotas�, mid� latsil� joulus kinki: �Pi�si vast �te siidist muusigaplate (CD, las�rts��r) ostma!�\nKu kuul�t bussin, tohtr� man vai muial nal’aliisi �tlemiisi, saada Umal� Lehele!\nUma Lehe jutuv�istlus�l t�s� kotuss� saanu jutt\nMeil oll’ kolhoosin R�pin�st peri ehit�smiis’ Arvo. H�� t��miis’, a v�ega k�va v�lssja! Ai hummogust �daguni lorajuttu.\n�ts’k�rd olli k�l�naas� tii veeren hainal. Arvo s�its� rattaga tiid piten nii et tolmujutt’ takan! Naas� panni r��k’m�: �Kos sa niisama l��t, v�lsi kah iks mid�gi!�\nArvo pand’ vasta: �Ol�-i aigu, puuti tull’ v�rsket kalla, pi�t kip�lt minem�, et ilma es j��n�!�\nEga vinne aigu eg� p�iv poodin kalla es ol�! Naas� vissi rih� tii viirde ja padavai poodi mano! A es ol� s��l ei kalla, ei Arvot.\nVahep��l oll’ Arvo liinan katuss�parandaja. �ts’ mulk mass� ruubli.\nA h�� eestiaigs� katuss� olli, mulk� es ol� pall’o. Nii tekk’ Arvo hind�le mulguravva.\nLei mulgu katuss� sisse ja pand’ lapi p��le. Iks mulk ja lapp’, mulk ja lapp’! Kos oll’ h�� teenist�s!\nArvo m�ists� pott’sep�t��d kah. Tekk’ �tele mehele ilosa aho. �dagu tull’ peremiis’ kaema, kas ahi om loodin. Arvo pand’ loodi p��le ja kitse: �Om loodin ja �le loodi kah!�\n�ts’k�rd l�ts’ Arvo tohtri mano. Tuu kai Arvo l�bi ja �tel’: �Sul om s�� k�rran nigu noor�l mehel! Ol�t spordimiis’ vai?� Arvo vasta: �Ma ol� vana spordimiis’ jah!� Tohtri k�sse: �Mis ala miis’ ol�t?� �Ma ol� eloaig k�vast� mal�t m�n�n�!� tull’ kip� vastus.\nRuitlas� kerigu 10 k�sku\nOo, ma, ki� ma sai minev� n�d�li kolmanda kir�nd�savvuhinna aasta joosul! Ja aasta ei ol� joht viil l�bi, h�� mitu p�iv� om viil iin, nii et v�i-olla andas nel�s ja viies kah. Parhilla ol� ma s�s k�g�l� lisas Apollo raamadum��jide Aasta Lemmik 2005 kah. A mi� tuu t�hend�s? Toda, et p�hi vahts� jumala tekkes om luud!\nMinkper�st Kristus must par�mb oll’ – harimalda k�l�ullik�n�, ki� ai umma p��stv�etut teooriat, elli naisi kulul…\nMul om v�h�mb�lt keskharidus, t�h�dse autojuhilua ja treialipapr�. T�s� astm� uma!\nAnna siinkotsil k�mme umma k�sku, mida pi�t eg� taival�tahtva inemine t��mb�dsest p��v�st t��tm�:\n1. Sa ei pi� mitte lainu v�tma. Ei hamba-, ei eloas�m�-, ei tarbimis-, ei m��neski. Pank om saatanast ja ku sa sinn� uma n�pu annat, ime t� su sisse. Persemulguni.\n2. Sa ei v�i joul� pit�. Joulu omma saatanast. Jouluao hindu allalaskmis� aigu puuti minek’ ime su sisse. Latsil� sussi sisse p�k�dsi p��h� kommi pandmin� om keelet. Sa ei v�i lats�l� v�lssi!\n3. Sa ei v�i t�s�l� nimme anda. Selle et ki� and, tuu esi om!\n4. Sa ei v�i osta poodist ameeriga asju! Ameeriga imperialism’ om saatanast! Eg� ost�t ameeriga asi and kurjus�l� maailma h��t�mises tarvilikku rahha.\n5. Sa ei v�i autoga s�ita. Hiitgaasi omma saadanast. S�ida bussiga… vai p�s� koton.\n6. Sa v�it hoorada ja abiello rikku, ku tuu tul� armastus�st. Selle et armastus lupa k�ik�.\n7. Sa v�it viina juvva, ku tuu aja sinno hoorama, mi� tul� armastus�st (loe k�sku nr. 6).\n8. Sa ei v�i televiisorit kaia, selle et televiisorin omma joulu, Andsipi Andrus, Eenmaa Iivi, Seks ja liin, Hanschmidt, M�isa J�ri, Lum�j�nese, Savisaar, K�sna Kalle, T�hismaa Ingrid, Teletupsu, Palts, Neivelt ja t�s� t�pra, ki� omma k�ik’ �kvalt saadanast!\n9. Sa ei v�i in�mb kunagi Bingo Lotot m�ngi, selle et sul tul� no Eesti Loto as�m�l ummi lihatsit latsi s��tm� naada!\n10. Eg� kuu pi�t sa umast sissetul�gist v�h�mb�lt k�mme kruuni kandma Hansapanka, Ruitlas� Olavi kerigu arv� p��le (numm�r’ 221024694718), mille kohtut�itur’ uma voliga kohtukulud� kinnipid�mise jaos kinni pand’, selle et kohtut�ituri omma riigi ja saadana puult �ten v�ll� m�t�ld, sala, ahn� ja t��tm�ld�!\nNoh ja ol�tki �nnis ja el�t ig�v�ste. Aamen’.\nEttekuulutamin� ja n�idmin� ei ol� nal’aasi\nVana-aasta ��se tetti vanast �ks eg�sugutsit kunst’t�kke ja ettekuulutamist. T�trigu tahts� muiduki teed�, kas n� mehele saava ja ki� tuu miis’ om.\nTull’ minn� �tsind� kohegi, kas sanna vai aita, v�tta k�nnel’ ja piigli �ten. Ku s��l �tsind� piiglide kait, sis tull’ tuu mehe n�gu piiglide, ki� kosja tul�.\n�tel t�trigul oll’ kimm�s peigmiis’ ol�man ja plaani peet�, a poiss’ oll’ parajad� kroonut tiin’m�n. A t�t�r’lats’ tahts� �ks pruuvi, ki� peeglist paistus.\nL�ts’ �tsind� aita ja n�kk’ peeglist, et tim� peigmiis’ sais, mundri s�ll�n ja m��k v�� p��l. Oll’ viil nii, et s�l� taad� ei tohe kaia, a t�trik nii hiit�, et k��nd’ �mbre. �kva sis katt� poiss’ �ra, a m��k satt� aita maaha.\nT�trik es m�ista mid�gi tet�, oll’ nii hirmun. V�tt’ tuu m��ga ja pand’ umma r�ivakirstu. Ja es k�n�la tuust as’ast kellelegi.\nPoisil sai kroonuaig t��s, tull’ kodu, v�tt’ tuusama t�trigu naas�s ja naksi ilost� el�m�.\nA �ts’k�rd ot’s� miis’ mid�gi aidast ja kai naas� r�ivakirstu kah. Ja n�kk’ s��l umma m��ka! T� sai v�ega vihats�s ja naas’ naas� k�est n�udma, et �tle, kost mu m��k sii� sai.\nNaan� k�n�l’ k�ik’ �r, kuis t� �ts’k�rd vana-aasta ��se n�idmist tekk’ ja mis sis juhtu.\nA miis’ oll’ nii vihan�, et mis t�kke sa tiit! Tim�l oll’ kroonun oll�n m��k �r kaonu, a tuu om jo suur’ ess�mine kroonun. T� oll’ tribunali ala antu ja ol�s piaaigu maaha lastu!\nMiis’ oll’ nii vihan�, et suur� h�d�ga leppe �ks naas�ga �r.\nM�nik�mmend aastat tagasi elli V�ron Tarto ja Kreutzwaldi uulidsa nuka p��l v�ega illos ja ts�rre nuur naistohtri.\n�ts’k�rd ilda �dagu trehvsi majast m��d� minem� kolm s�pra. Miihikamban oll’ ka j�rre sportlan�, kink s�� tohtrik�s� vasta armuvalun palli. Ku t� n�kk’, et ak�n’ om valg�, tekk’ t� ettepan�gi ehal� minn�.\nA s�bra laits� s��ndse m�tt� maaha, tuuperast et aig oll’ illan�. N� lubasi k�g�p��lt perr� uuri, kas tohtril om aigu ja suuvi k�l�liisi vasta v�tta.\nSportlas�l k�si nikani v�l�n uuta. Nuu kats’ miist olli vigurit t��s ja es l��ki tohtri pool�, a pag�si maja tagomads�st uss�st v�ll� ja l�tsi �r kodo.\nT�n� p�iv oll’ sportlan� p�hh� vihha t��s. �tel’, et oll’ k�lm� k�en pas’nu terve tunni ja n�nn� sis, kuis tohtri ak�n’ p�mmes l�ts’.\nTim� ummi s�pru majast v�lla minem�n es n�e ja t� m�t�l’, et nuu j�iki tohtripreili mano ��majal�.\nL�tt vaia naist�rahvast...\nS�g�se V�ro tiatrifestivali aigu m�nge Vilde tiatri Tarto liinast etend�st �Vajatakse naist�. Terve liin oll’ plakatit t��s kleebit.\nKats’ naist trehvsi �test kuulutus�tulbast m��d� astma. �ts’ visas’ silm� k�rras p��le ja �tel’: �Per�k�rd om m�ni h�� t��kotus saia!�\nT�n� j�i saisma ja lugi kuulutus� k�rraligult l�bi. �Oh, massa-i miitaolisil naist�rahvil mid�gi luuta, meil jo n��tem�ngu tegemises paprit ol�-i ette n��d�d�!� �tel’ t� t�s�l� pett�saanult vasta.


Pipratoosi tondid, Herta Laipaik, Eesti Raamat 1990 | vanaraamat.ee\nPipratoosi tondid, Herta Laipaik, Klõpsa siia , et näha täielikku loendit! Pipratoosi tondid, Herta Laipaik, Eesti Raamat 1990 | vanaraamat. ee\nPealkiri: Pipratoosi tondid\nJutustusest «Nõiavits» kiirgub kodusoojust ja põlvkondade järjepidevuse turvalisust. Kahes järgmises tänapäevaloos valutab autor südant tõusikluse, sellest tuleneva südametuse pärast ning lastekodulapse kiivakiskunud lapsepõlve pärast. Nii ajalooainelistes jutustustes kui ka muinasjutus on ilmne rõhk eetikaprobleemidel.\nIllustratsioonid Milvi Torim


KOGEMUSLOOD | Kuidas pidada vähese kuluga ägedad pulmad? | Nipiraamat\nLaura Liinat, 26. mai 2020, 19:35\nKES: Mari-Riin ja Sander Aleks Paavo AEG: 18. august 2018 KOHT: Ravila Karjakastell Kose vallas EELARVE: 5600 eurot KÜLALISI: 100Foto: Maritta Anton\nPole võimalik anda üheseid numbreid, kui kulukaks üks pulmapidu kujuneb. Eelarvet mõjutavad peamiselt toit, külaliste arv ja isetegemisvõimalused. Kolm abielupaari, kes pulmad ise korraldanud, avavad oma pulmaeelarve tagamaid.\n100 külalisega pulmad\nAlustasime oma pulmade korraldamist täpselt 12 kuud enne tähtsat päeva. Esimene asi oligi külaliste arvu ja eelarve paika panemine. Nähes toitlustajate 1800–2800euroseid hinnapakkumisi, saime ruttu aru, et meie esialgne soov panustada pulmadesse kokku 3000 eurot, on liiga optimistlik. Eelarve paisumisse suhtusime aga küllaltki rahulikult, sest pulmade korraldamist alustades hakkasime ka raha koguma – panime kõrvale kõikvõimalike lisatööde tulu ja iga kuu lõpus palgast üle jäänud summa.\nIsetegemine aitas säästa\nEnim aitas kulusid kokku hoida otsus kaasata pulmade korraldusse sõpru. Soovisime, et pulmapidu oleks just meie nägu ja kõik, kes peol kandvas rollis, oleksid omad inimesed: pulmaisa, paaripanija, muusikud, kujundajad.\nMillest koosneb pulmade eelarve?\nTõmba nimekirjast maha kõik, mille saad tasuta või vastuteenete eest ja löö kokku reaalsed kulud, et püsida endale seatud eelarve piires.\n16. august 2020, 12:50\n17. juuli 2020, 06:12\nSamm-sammult pulmapäevani: olulised verstapostid, mida ja millal tegema peaks\n4. veebruar 2020, 05:52\n23. jaanuar 2020, 18:00\n10 eriti mõnusat asja, millega end säästurežiimil olles poputada


176. Tahmapuhuri M-3 juhtimissüsteemi moderniseerimine Eesti Elektrijaama energiaplokkides. Modernization of control system with sootblowers M-3 on power unit at Estonian power station. Модернизация системы управления обдувочными аппаратами М-3 на энергоблоках Эстонской электростанции Vergin, Dmitri05.06.2015 diplomitööd\n177. Soojussõlme juhtimise täiustamine KÜ Tškalovi tn. 20. Management improvement of the thermal unit KÜ Tškalovi tn. 20. Совершенствование управления тепловым узлом KÜ Tškalovi tn. 20 Vitfeldt, Jaan06.06.2015 diplomitööd\n178. Lahuste autimonist puhastamise sõlme kompleksne automatiseerimine. Comprehensive automation of unit for purification of solutions from antimony. Комплексная автоматизация узла очистки растворов от сурьмы Volkova, Valentina07.06.2016 diplomitööd\n179. Veebirakenduse väljatöötamine keemiatööstuse labori jaoks. The development of web-application for the laboratory of chemical production. Разработка веб-приложения для лаборатории химического производства Vont, Tatjana11.06.2015 diplomitööd\n180. Monomeeride tootmise katlaseadme moderniseerimine. Modernization of the boiler plant production of monomers. Модернизация котельной установки производства мономеров Voronjuk, Aleksandr06.06.2015 diplomitööd\n181. Naftatoodete soojendusseadme ja ümberpumpamisseadme töö efektiivsuse analüüs AS Alexela Sillamäe kütuseterminalis. Analysis of petrochemicals heating and dumping installations performance efficiency at fueling terminal of Alexela Sillamäe AS. Анализ эффективности работы установок нагрева и слива нефтепродуктов на топливном терминале AS Alexela Sillamäe Vorontsov, Viktor12.06.2014 magistritööd\n182. Kondensaadi nivoo reguleerimissüsteemi moderniseerimine küttesüsteemi boilerites. Modernization of the condensation level of the regulating system in the boilers of a heating system. Модернизация системы регулирования уровня конденсата в бойлерах отопительной системы Vtorov, Stanislav06.06.2014 diplomitööd\n183. Termaalõli soojenduse juhtimissüsteemi moderniseerimine. Modernization of thermal oil control heating system. Модернизация системы управления подогрева термального масла Võlu, Andres07.06.2016 diplomitööd\n184. Auru-gaasi segu mehaanilistest lisanditest puhastussüsteemi analüüs seadmes Enefit-140. Analysis of steam-and-gas mixture purification system from mechanical impurities at Enefit-140 plant. Анализ системы очистки парогазовой смеси от механических примесей на установке Enefit-140 Yakovleva, Galina09.06.2014 diplomitööd\n185. Poolkoksigaasi ettevalmistamine kasutamiseks gasiturbiinide seadmel. Preparation of semi-coking gas for use in gas-turbine installations. Подготовка полукоксового газа для использования в газотурбинных установках Yanson, Albert10.06.2016 diplomitööd


südamelähedaselt: veebruar 2010\nTeatri aastaauhindade nominendid 2009. aasta loomingu eest\nTeatriliidu kodulehel on avaldatud teatri aastaauhindade nominendid 2009. aasta loomingu eest. Võitjad selguvad nagu ikka teatripäeval, 27. märtsil.\nTänavuse valiku üle on mul hästi hea meel. Esiteks on väga paljud nimetatud ka minu arvates tunnustust väärt ja teiseks on nimetatute hulgas hästi palju lavastusi, mida ise olen näinud ja mida oskan seetõttu ka arvata-loota. Veel torkab silma, et sõelale on jäänud üsna väike hulk lavastusi. Ei lugenud küll praegu kokku, aga ehk vaid ainult kümmekond? Vähemalt mis puutub sõnateatrisse. Needki on enamik suurte teatrite repertuaarist. See ilming peegeldab selgesti, et palju väga eredalt säravaid lavastusi eelmisel kalendriaastal eesti teatris ei esietendunud.\nJätkuvalt on "tegija" NO-teater, vist igas kategoorias on kuidagi esindatud Linnateatri "Meie, kangelased!", mis on kahtlemata üks eelmise aasta monumentaalsemaid (see ei ole kindlasti õige sõna siin) lavastusi. Aga kõige rohkem meeldib mulle, et Draamateater on pildile tulnud, eelkõige noorema näitlejapõlvkonna tõttu.\nPõnev ootusärevus hinges, jään seekord küll teatriauhindade jagamist ootama ja lootma, et pärjatud saavad parimad.\nPosted by merleke at 17:10 Kommentaare ei ole:\nKui monolavastused õnnestuvad hästi, on täissaalid pikka aega tagatud. Draamateatri repertuaaris on praegu kolm monolavastust, ja need on kõik ühtviisi hästi õnnestunud. Mul oli mingil seletamatul põhjusel seni nägemata "Aabitsa kukk". Ometi on nii Andrus Kivirähk kui ka Tõnu Oja nimed, mille pärast tasub alati teatrisse minna. Ja nüüd ongi ka "Aabitsa kukk" nähtud.\nVeendusin Draamateatri pisikeses Maalisaalis istudes jälle, et Kivirähk on Kivirähk, sest selle näidendi tekst on vaieldamatult kivirähalik, täpselt selline üdini naljakas, natuke soe ja kõvasti üle vindi keeratud. Teksti absurdseid pöördeid ei ole sugugi mitte kerge aimata.\nLavastanud on "Aabitsa kuke" Kivirähk ise ja talle omaselt on muidugi lavastuseski vinti mõnuga peale keeratud. Tahaks hirmsasti mõnel selle lavastuse mängimise õhtul Draamateatri õige akna all olla! Kui ise näinud ei ole, siis ei usuks, kui keegi mõnda stseeni kirjeldaks.\n"Aabitsa kukk" on komöödia selle sõna kõige paremas tähenduses, Tõnu Oja näitlejameisterlikkus võlub muidugi omakorda ja kokku tuleb garanteeritult õhtu, mis tähendab, et vaataja saab teatrist ainult ja ainult positiivse elamuse. Sobib igas eas vaatajale. Sõnaga, südamlik lugu.\nPosted by merleke at 14:54 Kommentaare ei ole:\nFanny ja Faggot Tallinna põnevaimas teatrisaalis\nMulle hirmsasti meeldib, kuidas Cabaret Rhizome'is publikut vastu võetakse. Seal tekib tunne, nagu oleksid hea tuttava hubasesse koju sattunud. "Fanny ja Faggoti" etendusele piletite tellimiseks tuleb saata lavastajale meil. Kui pileteid on, saab neid ka kohapealt. Boonuseks veel muidugi võimalus diivanil lösutades etendust vaadata. Seda peab nägema ja kogema. Minu esimese ja teise Cabaret Rhizome'is käigu vahele jäi umbes kolm kuud ja vahepeal on seal üht-teist muudetud, aga ainult paremuse poole.\n"Fanny ja Faggot" on Elina Pähklimägi esimene lavastus. Kukkus väga hästi välja, peab ütlema. Lugesin selle lavastuse kohta täiesti juhuslikult lennukis ühest Postimehes ilmunud intervjuust. Paelus just võrdlus kevadel Draamateatris mängitud "Mängudega tagahoovis", sest see oli üks möödunud aasta parimaid lavastusi, mida nägin. Need teatritekstid on tõepoolest sarnased. Mõlemas on kandvaks teemaks mängud, mis teevad lapsed järsku liiga täiskasvanuks.\nJack Thorne'i "Fanny ja Faggot" põhineb tõestisündinud lool ja see lugu tekitab tegelikult pelga faktina tohutut õõva. Nii Agnes Aaliste kui ka Jekaterina Novosjolova mängivad 11- ja 13-aastast tüdrukut ülimalt tõetruult ja see on lavastuse esimese vaatuse puhul väärtus, mida teatris kohtab pigem harva. Kahe sõbranna (?) taust on väga erinev ja sellest sõltub nende saatus. Nii päriseluline! Teise vaatuse olevat kirjanik kirjutanud kolm aastat hiljem, tegelikult on möödunud kümme aastat ja Mary suurim soov on olla nüüd lihtsalt tavaline või et kõik oleks normaalne. Kunagises klassi priimuses on hoolimata vanglas veedetud aastatest säilinud ilus, jõhkrusest, julmusest ja verest tahaks ta iga hinna eest hoiduda. Kristjan Sarv teeb selles lavastuses oma ühe parematest rollidest, kas või sellepärast, et ta ei ole seekord järjekordset ülbikut, julmurit või matšot kujutavas rollis, vaid on hoopis äärmiselt tundeline ja õrn noormees. Tuleb tunnistada, et sellised rollid sobivad talle palju rohkem!\nElina Pähklimägil ja Päär Pärensonil on teises vaatuses täita rollid, mis peegeldavad seda täiskasvanute maailma, kuhu sellised tüdrukud nagu Mary enamasti vist täiskasvanuks saades jõuavad.\n"Fanny ja Faggoti" lavastus mõjub täpselt nii, nagu üks hea teatrietendus mõjuma peab: voolab aegamisi vaataja sisse, kuulad ja vaatad laval toimuvat haudvaikuses, tunned midagi või kedagi ära ja lõpuks saab loost niisugune tervik, et teatrist väljudes on lihtsalt väga hea enda üle, et sellest osa said. Ka siis, kui teema on pigem nukker. Kindel on, et "Fanny ja Faggot" lõpp on ilus.\nPosted by merleke at 21:32 Kommentaare ei ole:\nVeel üks kirsiaed\nTšehhovi juubelisünniaastapäeva aasta on väga ägedalt alanud. Ma pole vist kunagi varem nii palju Tšehhovi ja tema loomingu üle mõelnud kui selle aasta esimestel kuudel. Kuu aega tagasi nägin teatris "Kirsiaia" lavastust, mis mängiti ette saksa keeles, ja nüüd sai ära vaadatud ka hiljuti Draamateatris esietendunud Hendrik Toompere lavastatud "Kirsiaed".\nDraamateater lubab "Kirsiaia" puhul tõesti komöödiat, kuigi see enamasti selle näidendi puhul välja ei paista. Päris naljakas see lavastus ongi, aga kahjuks laguneb mängu käigus laiali. Jah, nii on vist kõige täpsem väljenduda. Esimese mõttena kerkib pärast etendust esile, et lava jääb kuidagi tühjaks. See on sageli Draamateatri suure saali etenduste viga. Või siis jälle teisipidi - kola on liiga palju ja näitlejad ja näitlemine kaob kola sisse ära. "Kirsiaias" võiks lõpuni läbi mõeldud karaktereid rohkem olla. Praegu on mõned väga head rollid ja kihvtid mõtted, aga kahjuks ka rida arusaamatuid lahendusi.\nLavastuse parim osa on Harriet Toompere Šarlotta ja Jan Uuspõllu või Ivo Uukkivi Jepihhodov. Minu nähtud etenduses oli viimases rollis Uukkivi. Šarlotta äärmise plastilisusega ja lausa mängeldes tehtud mustkunstitrikid on omaette vaatemäng ja Jürgen Veberile teeb Harriet selle rolliga pika puuga ära. Jepihhodov mõjub nagu kloun, ja väga hästi mõjub. Ehmatasin ühes kohas lausa ära, sest samal ajal, kui Jepihhodov tagaplaanil jälle mingi jamaga hakkama sai, oli esiplaanil tõsine dialoog. Olin jäänud Uukkivi vaatama ja itsitasin, kui järsku kohkusin, et see on ju tõsine koht. Ses mõttes tundub olevat Draamateatri lavastuses saavutatud edukalt Tšehhovi sõnastatud eesmärk:\n"... inimesed ei tulista ja poo ennast ega avalda armastust iga minut. Ja mitte iga minut ei ütle nad tarku asju. Nad rohkem söövad, joovad, armatsevad ja räägivad rumalusi. Ning on tarvis, et see kõik tuleks laval nähtavale. On tarvis teha selline näidend, kus inimesed tuleksid, läheksid, lõunastaksid, kõneleksid ilmast, mängiksid kaarte ... Olgu laval kõik niisama keeruline ja ühtlasi niisama lihtne nagu eluski. Inimesed lõunastavad, ainult lõunastavad, kuid samal ajal kujuneb nende õnn ja purunevad nende elud ..."\nNii on kavalehel kirjas ja kavaleht on seekord väga huvitav ja informatiivne.\nLembit Ulfsak on Firssi rollis tavapäraselt hea ja mõned üldse mitte tšehhovlikud sõnad tulid tema karakterile ainult kasuks. Väga meeldis ka Hendrik Toompere jr jr kehastatud Jaša.\nMalmsteni kehastatud Lopahhin püüdis küll kogu mängu juhtida ja oligi kahtlemata tänapäevane ärimees, aga niisamuti nagu rääkis ta ikka ja jälle justkui ainult seintega, on ülejäänud tegelased selles lavastuses kuidagi poolikult lahendatud. Näiteks Kristo Viidingu kõrgematesse "sfääridesse" jõudnud (ilmselgelt budistlikke jm idamaiseid väärtusi hindama hakata jõudnud) üliõpilane on ideena geniaalne, aga teostus on poolik.\nVarjude ja valgusega mängitakse väga põnevalt: algab ju tegevus kevadel ja lõpeb talvehakul. Aed muutis värvi. Ja nagu ikka, kevad toob lootust ja muudab muretuks ... Kahjuks tervikut sellest "Kirsiaia" lavastusest ei teki ja kõlama jääb lihtsalt sõnum, et elu on juhus, ime, kord nii, kord naa, täpselt nagu mustkunstis. Kes sellest võitjana välja tulevad, ei teagi. Ja kas üldse tulevad. Kogu aeg midagi tekib ja kaob. Kirves lüüakse puusse, asemele tulevad uued moed ja ajad. Mind häiris, et laval tehakse asju, mis on näidendis remargina kirja pandud, aga seost laval toimuvaga ei teki. Näiteks kohas, kus Varja viskab võtmed põrandale.\nPosted by merleke at 21:26 Kommentaare ei ole:\nNO-teatri "Kes kardab Virginia Woolfi?"\nKui "Kes kardab Virginia Woolfi?" NO-teatris novembri alguses esietendus, otsisin kannatamatult võimalust, et seda lavastust näha. Menulavastustega kipub olema nii, et alguses ei oska tahta ja hiljem on raske saada. Mul juhtus vastupidi: tahtsin hirmsasti, aga ei saanud. Esietendusest saadik olid etendused välja müüdud ja hiljem ei klappinud mänguajad minu plaanidega. Aga nüüd ma nägin selle ära. Jah, nägin teisipäeva õhtul ära ühe klassikalisema teatritüki, mida Eesti teatrilavadel praegu mängitakse, nägin ära lavastuse, mille aluseks on üks maailma ilusamaid armastuslugusid, nägin ära lavastuse, milles kohtab haruldaselt head ansamblimängu ja mille puhul tean vähemalt ühte inimest, kes avastas seal enda jaoks Hendrik Toompere.\nMina avastasin sellel õhtul Hendrik Toomperes enda jaoks midagi ennenägematut ja tõtt-öelda see mõjus väga ootamatult. Toompere meenutas rohkem kui paar korda Evald Hermaküla. See on peaaegu ime, mismoodi Toompere "Virginia Woolfis" George'i rollis esineb!\nAga see lavastus ei ole siiski vaid Hendrik Toompere soolo, see on väga hea ansamblimäng selle sõna kõige paremas tähenduses. Marika Vaarik Marthana on vähemalt sama hea ja noored (Mirtel Pohla ja Sergo Vares) niisamuti. Kusjuures Mirteli pärast on mul veel parem meel: eelmisel õhtul vaadatud "Prahis, linnas ja surmas" säras ta Rosa B-na nii eredalt, et muutis selle tüki mängleva kergusega enda omaks. "Virginia Woolfis" mängib ta kullakest sama ägedalt. Eriti kummastav ongi mõelda, mida tähendab näitleja jaoks anda endast kaks õhtut järjest kahes eri rollis kõik. Ja need ei ole sugugi väiksed ja ebaolulised kõrvalosad ju! Sergo Varese Nick jääb pisut tagaplaanile. Võib-olla on põhjuseks, et Mirteli osatäitmine on nii võimas ja lausa üllatavalt lahendatud. Mirtelist selles rollis on juttu ka NO-teatri blogis. Kui Toompere meenutas kangesti Hermaküla, siis Sergo meenutas millegipärast Brad Pitti. Nende näojoontes on midagi sarnast ja Nicki rollis pakatab ta sisemisest sihikindlusest ja uljusest, nagu ilusale-poisile kohane.\nLinke tekib siia postitusse juba omajagu, aga ühe tahan kindlasti veel lisada. Nimelt seoses pöördlava tekkimisega. Sellest rääkis Tiit Ojasoo TEDx-il. Lava meenutab teatavas mõttes "Padjamehes" kasutatud lahendust, aga siis lava ei pöörelnud. Praegune lahendus annab "Virginia Woolfi" lavale mitu olulist tähendust, ilma milleta mõjuks lavastus kindlasti teisiti.\nKorra hakkasin etenduse ajal nutma. Selle tingis valu, mis lavalt minusse voogas. Korduvalt kummitasid fraasid "purunenud unistused" ja muidugi "illusioonideta elu". Kas ma kardan puruneda võivaid unistusi ja illusioonideta elu?! Martha ja George'i mängud ei olnud mängud, need olid päriselt. Noorte külaliste kohkumised ja ehmatused ja protest olid ka päriselt. See, mis toimub "Virginia Woolfi" etenduse ajal NO-teatri laval, on nii päris, et kinnitab taas, kuidas teater on mõnikord suurem kui elu. Mina olen selle äratundmise juures alati õnnelik, et teater on osa minu elust.\nPosted by merleke at 12:26 1 kommentaar:\nVeiko Õunpuu teatridebüüt\nTeadsin üpris hästi, millega Teater NO99 viimase lavastuse puhul tegemist on. Rainer Fassbinderi filme ma näinud ei ole, aga teadsin, et ta on vähemalt sama kuulus režissöör kui Almodóvar või Bergmann, ja skandaalne ka. Umbes nädal aega enne esietendust riputas NO-teater blogisse üles Fassbinderi kahe näidendi tekstid, nende hulgas Õunpuu lavastatava "Prahi, linna ja surma". Arvan siiani, et näidendi eelnev lugemine tuli kasuks küll. Mitu sümbolit hakkasid ilma pikemalt juurdlemata rääkima, ei olnud tarvis pärast enam mõttes "tagasi kerida", kui "turgatas".\nEtendusele minnes oli peas kummitamas mõte, kuidas "linnad lähevad üha suuremaks ja inimesed nendes jäävad üha väiksemaks". Seda mu jaoks peamiselt mängitigi, alates muusikalisest kujundusest ja lõpetades mõne kõleda suurlinna tänava- või parklavaatega, mida lava tagaseinale kuvati. Veiko Õunpuu stiili on selles "Prahi, linna ja surma" lavastuses tunda selgelt, tekkis isegi tunne, et mitmeid stseene oleks filmiekraanilt lihtsam või parem vaadata. Mõne meetri kaugusel vaatajaist mängivad elavad näitlejad süvendasid ängi mõju isegi liiga. Nii et peaaegu ainus oluline miinus selle lavastuse puhul ongi, et see on teater, mitte kino. Väga meelevaldne olles tahaks öelda, et NO-teatri suurepärane trupp vedas Õunpuu ilusti kaldale ja selles lavastuses ei ole Semperi-Ojasoo käekirja. Midagi niisugust oleksin oodanud nt "Onu Tomi onnikeselt". Iseäranis lavastuse esimesest poolest paistis välja, et tegemist on vaid Fassbinderi näidendi ainelise lavastusega. Teksti on parasjagu eestindatud ja lähemale toodud.\n"Praht, linn ja surm" on Roma B. lugu. Roma B.-d mängib Mirtel Pohla. Ja oi kui hästi ta seda teeb! Kuidas ta väriseb! Aga see on ka Rikka Juudi lugu. Viimane võib olla nii positiivne kui ka negatiivne kuju. Ükskõik kummalt poolt vaadata, tema maailmas on kolm värvi: must, valge ja punane. Raha, kuulsuse ja tähelepanu pärast on inimesed valmis uskumatuteks asjadeks. See ei üllata. Armastus võib ju ettekääne olla, aga lõpuks taandub kõik ikka rahale.\nHoopis hirmsalt mõjub aga inimeste variserlikkus, pugejalikkus, hirm erineda, eristuda ja eralduda, võimuiha, soosinguiha. Ja kuidas võidakse keerata selg?! Tahan uskuda, et selline käitumine on arengu osa, täiskasvanud inimene peaks olema juba üle. Siiski on pööbel valmis kelle tahes kividega surnuks loopima ja õnnelik tundub olevat selles ühiskonnas vaid see, kes on surnud. Poliitik vaatab naeratava näoga pealt, sest selline on poliitika.\nEtenduse lõpustseenid on mul ilmselt veel kaua-kaua eredalt silme ees. Pidu või vastuvõtt või bankett mõjus kümmekond päeva enne vabariigi aastapäeva vastuvõttu jõhkralt, aga kirjeldas väga tõetruult seda värvilist paraadi. Ei-ei, ma ei taha üldse öelda, et Õunpuu oleks teinud kõik ilmtingimata nii, et tõestada, et nii käib meil siin Eestis! See kõik on eelkõige üldinimlik. Ja kui läks andmiseks ... ja kuidas järgmisel hommikul kõik justkui bohmellist ärkasid ja jälle rõõmsa näo ette panid ...\nNäitlejatest ka veel paar sõna. Esindatud oli kogu NO-teatri trupp. Mitte keegi nendest ei mängi mitte kunagi halvasti, aga mõnest valikust ei saa ma aru. Näiteks sellest, miks Rasmus Kaljujärv peab kehastama kõige jõhkramaid matšosid ja elukaid? Ta on ju pehme ja soe. Tambet Tuisu juut oli väga kihvt, aga teksti järgi pidi olema paks ja väga kole. Tambet Tuisk ei ole ei paks ega kole! Saan aru küll, et oli vaja rõhutada, et need, kellel on raha ja kelle käes on võim, on sageli äärmiselt eemaletõukava välimusega, ja armastust saab ainult ostes. Pilt ja tekst kokku ei läinud. Võinuks teksti pisut muuta või Tambetile mingi muu vea külge panna. Gert Raudsep mängis suurepäraselt välja tüübi (selliseid on üha rohkem), kellel on tänapäeva maailmas keeruline rahu(ldust) leida. Risto Kübara Väiksel Printsil oli minu arvates väiksem roll, kui ma ette kujutasin, aga ta mängis tavapäraselt väga hästi. Sergo Varese öeldud "kuulsuse ja raha nimel olen ma võimeline palju enamaks" sööbis mällu. Nendel, keda siin ei maininud, olid kas episoodilised osad või ei meenu lihtsalt midagi nii erilist. Inga Saluranna Marie-Antoinette'ist oleks oodanud veidi kõnekamat tüüpi. Kaugeks jäi.\nTulin teatrist väga suure hulga emotsioonidega ja valuga, mida põhjustas lavalt vastu karjunud äng. Soovitan kindlasti, kuigi see ei ole lavastus nõrganärvilistele ja tõsiselt tasub suhtuda teatri kodukal olevasse hoiatusse, et see lavastus ei ole soovitatav alla 16-aastastele. "Praht, linn ja surm" on lavastus, mis hakkab õige häälestuse korral "sees kasvama". Nagu ka Õunpuu filmid.\nPosted by merleke at 22:28 Kommentaare ei ole:\nOlen vapustatud ja lummatud. Lavastust tutvustav tekst Eesti Draamateatri kodulehel ütleb, et "Kaasaegse kataloonia näitekirjaniku Jordi Galcerani „Grönholmi meetod“ on vapustavalt tõepärane lugu kaasaegsest ärieliidist. Seda lugu võiks ka käsitleda kui koolitust tööintervjuu läbiviijatele. Kuidas leida parimate isikuomadustega kommertsdirektorit? Kuidas leida juhti? Kes on juht? Maailmakuulus rootsi teadlane Grönholm on välja töötanud ideaalse testide seeria, mida kasutavad tänapäeval kõik suurkorporatsioonid personaliotsingu lõppetappides." Ei tea, kas kõik suurettevõtted just nii teevad, aga tõsi on, et Draamateatri väikses saalis mängitav "Grönholmi meetod" võiks olla peaaegu kohustuslik vaatamine kõigile, kes personalivalikuga kokku puutuvad. Rääkimata teatrisõpradest.\nMinu arvates ei ole see ainult (tipp)juhiotsingute läbilõige. Inimtüübid, kes selle mängu käigus vähemal või rohkemal määral joonistuvad, kõnelevad üldiselt, kui kõrgelt keegi endast ühe töökoha, lihtsalt raha või võidu nimel arvab, missuguseid tüüpe võib kohata jne.\n"Grönholmi meetodis" otsitakse siiski tippjuhti ja taas kord tuleb kõigepealt öelda, et niisuguste näidendite puhul ei ole eesti teatris Draamateatrile vastast. Ma ei taha üldse väita, et need rollid oleks midagi nii erilist, et ükski teine näitleja nendega hakkama ei saaks! Aga esiteks sobib see näidend ideaalselt Draamateatri repertuaarivalikusse, teiseks on näitlejanelik võrdselt tugev, kolmandaks on Draamateatri väike saal minu kujutluses ainuvõimalik mängukoht. Tekkisid niisugused assotsiatsioonid.\nTekst on võrratu. Juba lihtsalt sellepärast, et seda saab võtta ühtviisi mõnusa komöödiana kui ka väga sügava psühholoogilise analüüsina. Minu jaoks oli nähtud etendus eelkõige tõsine asi, pigem siis psühholoogiline analüüs. Esimesest hetkest kuni viimase sekundini oli laval toimuv väga põnev, rollid olid viimse nüansini lihvitud ja ma olen enam kui kindel, et pärast selle lavastuse nägemist ei saa enam keegi väita, et Jan Uuspõld on kehv näitleja vms. Tema ümberkehastumisvõime on ikka võrratu. Harriet Toompere mängis enesekindlusest pakatavat kommertsdirektoriks pürgivat naisterahvast, kes pidi ju kogu elu võitlema koha eest meestemaailmas. Seejuures ei ole ära unustatud selliseid pisiasju, et nt tahvli paikavedamiseks kasutab ta graatsiliselt meeste abi. Samas oli tema psühholoog täpselt sama võluvalt tõetruu - inimene, kes täitis ettevõttes rolli, kelle sõrmenipsust sõltus kurss, mida ettevõte pärast uue juhi väljavalimist võtab. Raimo Passi puhul jäi kandvaks just psühholoogi osa. Ja päris kindlasti on "Grönholmi meetod" üks nendest lavastustest, kus kellelgi ei ole põhjust kahelda ka Margus Prangeli fenomenis. :) Milline hääl!\nAga kui ei taha väga sügavalt mõelda, vaid tahaks lihtsalt mingit kergemat meelelahutuslikku etendust, siis võib "Grönholmi meetodit" vabalt ka lihtsalt niimoodi võtta. Dialoog töötab väga võimsalt ja naerda saab kõvasti. Jääb ainult küsimus, kas lõpuks paistab selle naeru tagant mingi kõverpeeglikujutis või mitte. Kindla peale minek, sest see on praegu Draamateatri repertuaaris üks paremaid asju. Igas mõttes.\nPosted by merleke at 02:51 Kommentaare ei ole:\nÕhus või pilvedes\nHeal komöödial peab olema sedavõrd sügav sisu, et naeru põhjustab kas ränk tõdemus elu absurdsuse pärast või jääb kandvaks eelkõige teema sügavus. See kehtib nii filmi kui ka teatri puhul. Minu jaoks.\nCoca-Cola Plaza kodulehel nimetatakse filmi "Õhus" (Up in the Air) 2009. aasta kiidetuimaks filmis. See film on juba võitnud Kuldgloobuse parima stsenaariumi eest ja kandideerib praegu kuuele Oscarile, sh parima filmi Oscarile.\nEsimeses lõigus mainitu kehtib eelkõige "Õhus" stsenaariumi puhul. Mul pole filmi aluseks olevast Kimi romaanist õrna aimugi, aga see peab ilmselt ka väga hea olema, kui stsenaarium on juba nii hea. Väga head näitlejatööd filmis on nagu kirss tordil - kokku tekib hästi harmooniline tervik, mida varjutab ehk ainult hollywoodlikkus. Aga see ongi Hollywoodi film.\n"Õhus" näitab igast küljest jalad maast lahti viibimist, olgu selleks siis lendamine (sest lennujaamast lennujaama ja hotellist hotelli liigutakse) või kujutlus, et inimestesse ja elusse saab suhtuda üpris pealiskaudselt. Kuni pealiskaudsus muutub sügavateks tunneteks ja näiteks peategelane (George Clooney) prantsatab justkui pilvedest alla maa peale ja ühtäkki enam ei tea, mida edasi teha. Clooney tegelase (Ryan Bingham) ülesanne on konsultatsioonifirmas töötades pakkuda klientidele teenust, mis seisneb ettevõtete töötajate lahtilaskmises. Keeruline psühholoogiline ülesanne, sest ega koondamisteade ei rõõmusta enamasti kedagi. Ta saab oma rolliga suurepäraselt hakkama ja tundub igati nautivat elu, mis seisneb mööda USAd reisimises. Isiklikku elu tal rohkem ei paistagi olevat kui kerge flirt ja ilmselt juhusuhted. Kuni ühest suhtest kujuneb midagi enamat ... Kõrval kerkib esile nooruke agar kolleeg (Anna Kendrick), kes peaks juurutama uut tüüpi vallandamist - videokonverentsi käigus. Ja ainult eraeluline liin, milleks on Ryan Binghami õe pulmade ümber toimuv.\nNautisin väga suurepäraseid näitlejatöid. Sõnum, kuidas suurtes süsteemides, kõrgelt või kaugelt vaadates muutub inimene üha tähtsusetumaks, oli kirjutatud sisse peaaegu igasse stseeni. Pealiskaudsusesse võime iga kell ära uppuda ja pidevalt eemal olles või ringi lennates kaobki side tegeliku eluga.\nPosted by merleke at 07:21 Kommentaare ei ole:\nMina ei tea, mis on selle muusikastiili nimi, mida prantsuse elektropopi duo Air viljeleb. Elektropopiks nimetati Airi stiili arvukates artiklites, mida enne detsembrikuist Tallinna-kontserti Eesti ajakirjanduses rohkelt kirjutati. Kaks kuud hiljem käisin nüüd mina ka nende kontserdil.\nNatuke kurb, aga sellest kontserdist jäi esimese asjana meelde täissuitsetatud ruum. Väljas oli külmavõitu ja sellepärast tõmmati ilmselt suitsetamiseks mõeldud eesruumi välisuks kinni. Ruum oli paksult sinist suitsu täis ja see kandus kontserdisaali. Kontsert oli pealegi välja müüdud. Olen selles saalis ennegi välja müüdud kontserdil olnud, aga sellist suitsu ei mäleta mitte kunagi! Nii paradoksaalne, kui see ka ei tundu, aga õhku nappis iseäranis esimese tunni jooksul väga. Tegin meelevaldse järelduse, et Airi publiku hulgas on keskmisest rohkem suitsetajaid, Airi armastavad pigem boheemlasliku elulaadiga inimesed.\nAiri muusika lihtsalt on. Ma olin enne küll kuulnud korduvalt nende viimast plaati, aga miskipärast ühtegi lugu eraldi ei mäletanud. Mingeid meloodiajuppe küll. Nad tulid lavale ja lihtsalt hakkasid mängima. Päris mitu lugu läks mööda, enne kui keegi lavalt mõne sõna publikule ütles. Sedagi osavalt kõiki elektroonilisi võimalusi kasutades ja moonutades.\nÜhel hetkel hakkas tunduma, et selles muusikas on liiga palju ühesuguseid võtteid, kordusi. Mingid võtted tulid üha uuesti tagasi. Aga mida tempokamaks läksid lood, seda lahedamaks muutusid käigud.\nAirile peaaegu ainuomane on see, kuidas nad lihtsalt on laval. Muusika voolab saali. Justkui polegi kontsert, vaid jääb mulje, nagu kuulaksid-vaataksid stuudios ühte salvestust. Lumivalgetesse särkidesse riietunud prantslastena mõjub duo nii-nii puhtalt.\nPosted by merleke at 10:46 Kommentaare ei ole:\nLaupäev, 6. veebruar 2010\nPüha Tõnu või Märdi kiusamine\nPärast eilset sai Reet Linna elulooraamatut lugeva Ott Sepa "lavastus" "Püha Märdi kiusamine" uue hingamise. Ma olin ka eilseni üks nendest paljudest, kes polnud Eesti uut mängufilmi "Püha Tõnu kiusamine" näinud. Ei olnud ka viitsinud varem vaadata, kuigi plaat oli seisnud riiulis juba kolm nädalat. Seni oli tugev alltekst vaid koera laiba vedamisel, sest selle üle avaldasid loomakaitsjad pärast filmi linastumist häälekalt arvamust.\nKuigi "Püha Tõnu kiusamine" on väga veikoõunpuulik film ja tõestab veel kord, et Õunpuu režissöörikäekiri on ainulaadne ja selgelt äratuntav, pean ütlema, et minu arvates on see kunstiliselt väga tugev teos. Iseäranis filmi algus meenutas kangesti "Sügisballi", selles oli jõhkrat ängi. Sellepärast julgen arvata, et nendele, kellele meeldis Õunpuu "Sügisball", nendele meeldib tõenäoliselt ka "Püha Tõnu kiusamine". Mul ei olnud filmi vaadates kordagi igav ja hetkekski ei tekkinud mõtet, nagu oleks tegemist täieliku jamaga. Vastupidi, see film oli nagu üks suur kunstiteos - visuaalsele küljele lisaks on valgus, varjud ja ilmed ideaalilähedaselt paigas.\nTõenäoliselt on väga palju neid, kellele "Püha Tõnu kiusamine" ei meeldi. Just filmi teise poole pärast. Kui alguses on kujundid üsna selged, siis filmi teises pooles toimub tegevus kusagil teispoolsuse piirimail. Peale arvukate seoste filmiklassikas varem kasutatud võtetega tekkis mul soov selle filmi mõistmiseks otsida seoseid ka näiteks Bulgakovi "Meistri ja Margaritaga".\nOmetigi on "Püha Tõnu kiusamist" võimalik võtta ka väga lihtsa lineaarse loona. Nagu on kirjutatud DVD-ümbriselegi: "Suurejooneline ja verdtarretamapanev tragöödia ühe keskastmejuhi agooniast ja allakäigust". Palju ei jäänud puudu, et tööliste "marsi" ajal oleks kõlanud Raveli "Bolero". Mingi sarnane trummipõrin seal taustaks kõlaski. Taavi Eelmaa peaosas on suurepärane valik. Ta peegeldab iga rakuga (hoolimata sellest, et tegemist on mustvalge filmiga!) tõusikklassi elu. Mingil moel on mees saavutanud väärika positsiooni väärikas firmas, aga ega ta pole suuteline selles rollis hiilgama. Isa matustele sõidab ülemuselt laenatud Bentleyga ja võidab sellega tavalise külajoodiku usalduse. Ta näib hindavat õiglust ja rahu, aga selgub, et seda ei ole isegi kodus mitte, rääkimata mingist kolkapolitseijaoskonnast. Kriisiolukorras ta käituda ei oska ja iseloomu ka justkui pole. Oma nina toppimine asjadesse, mis temasse ei puutu, lõpeb ikka ja jälle veel hullemasse soppa vajumisega.\nLausa üllatav on, milliseid kontraste selles filmis leidub. Alates juba mainitud Bentleyst ja logudest külameeste kaubikutest, jätkates uuselamurajoonivaadetega talvepuhtas Eestis ja viimsegi akna kaotanud tõenäoliselt Ida-Virumaa kortermajadega, funktsionalistlike büroohoonete ja lagunenud tehasehoonetega. Kui teatrietenduse publiku kaadris on pilt sellest, kuidas Tõnu seljataga istuv mees magab, on mul tunne, nagu hakanuks maal või foto näitusel elama. Tegelikult on see lihtsalt ülihea filmikaader. Muide, see laval mängitav etendus tundub olevat sama jabur kui ümbritsev elu.\nKõik teised osatäitmised peale Taavi Eelmaa on episoodilised. Näitlejate hulk on muljetavaldav. Mõned massistseenid ka, aga kummalisel kombel on väga palju just igasuguseid pisirolle, millel kõigil on kandev tähendus. Kui aiameistrid tulid, mõtlesin, et huvitav, kes selles filmis veel sisse marsivad. Igatahes nendega asi sugugi ei piirdunud.\nPosted by merleke at 13:52 Kommentaare ei ole:\nVana hea teater!\nETV ja ETV2 näitavad üksteise alla ja peale viimasel ajal väga palju vanu teatrietenduste salvestusi. Aga ka päris uusi, nagu seda oli näiteks hiljutine "Armastus kolme apelsini vastu" esietenduse otseülekanne ETVs ja paralleelselt lavatagused otsekaadrid ETV2s. Televaatajale jaoks "igaühele oma". Mitte sellest ei tahtnud kirjutada. Tahtsin kirjutada hoopis, et vist umbes nädal aega tagasi tuli ühel õhtul telekast tundide viisi teatrit, algas see õhtu Eino Baskini lavastatud "Mehe, naise ja kontserdiga", jätkus lavaka 13. lennu "Tõrksa taltsutusega" ja lõppes Linnateatri kunagise menulavastusega "Pianoola ehk mehaaniline klaver". Järjest sellist repertuaari (vaadata) on ilmvõimatu. Sellepärast salvestasin kõigepealt. Tänaseks on kaks lavastust (üle) vaadatud.\n"Mees, naine ja kontsert" kuulub nende komöödiate hulka, mida vaataksin teatris arvatavasti vaid mulle enam huvi pakkuvate lavastajate lavastuses. Eino Baskini lavastuses ja Draamateatri alati hea näitlejakoosseisuga on see kahtlemata hea kerge Austria näitekirjaniku seltskonnakomöödia. Ma ei ole sellise teatri publik. 20. sajandi alguses kirjutatud näidendi tekst mõjub kummalisel kombel praegu, enam kui kümme aastat pärast Draamateatris etendumist, äärmiselt omapäraselt. Viimastel aastatel eesti teatris mängitud komöödiad-kassatükid kipuvad olema äärest ääreni täis nn jalaga tagumikku nalju. Midagi niisugust Hermann Bahri tekstis ei ole, olgugi et näidendi sisuks on truudusetus, kannatused, leppimine, harjumine. Saja aastaga on sõnavara nii palju muutunud, kuigi (elu)kunstnikud elavad samasugust elu, naised jooksevad ikka maestrode järel, nooremad naised on ihaldusväärsemad kui vanad jne.\nBaskini lavastuses mängisid peaosades Tõnu Kilgas ja Kersti Kreismann, proua ja härra Pollingeri rollis olid Ita Ever ja Tõnu Aav. Tähelepanuväärne on, et selle näidendi lavastas 1972. aastal ka Voldemar Panso. Peaosades olid siis Eino Baskin ja Ita Ever. Tundub olevat igihaljas komöödia. Igav ei olnud nüüdki telekast vaadates.\nLavakooli 13. lennu "Tõrksa taltsutus" oleks kindlasti kuulunud repertuaari, mida tahtnuksin omal ajal teatris näha. Mitte ainult 13. lennu pärast, vaid samavõrd nii Shakespeare'i teksti kui ka värsslavastuse pärast. Mul on juba vähemalt aasta aega tunne, et eesti teatrisse oleks vaja uut "Hamleti" lavastust. Salamisi lootsin, et Shakespeare'i-puudust leevendab praegu Von Krahli Teatris mängitav Viljandi teatritudengite "Kuningas Lear", aga üks arvustus muutis mind kuidagi ettevaatlikuks, vähemalt pani uskuma, et see ei ole see, mida praegu otsin. Muidugi, oma silm oleks kuningas ja pole õige niiviisi eelarvamusi tekitada! Aa, NO99s prooviti aasta tagasi mängida "Macbethi", aga see lavastus vist ka ebaõnnestus, sest kadus paari kuuga mängukavast.\n"Tõrksa taltsutuse" juurde tagasi. Shakespeare'i puhul räägitakse pigem tragöödiatest. Lavakooli lõpetajate diplomilavastuste hulgas on aga just komöödiad need, mida sageli mängitakse. Komöödiaid tuleb teatrisse vaatama ka kergemat meelelahutust otsiv publik. Ja hästi lavastatud ja mängitud komöödia on tihtipeale kõnekam kui tõsine lavastus. Peale selle on näitleja jaoks komöödiarolli tegemine palju raskem ja terad eralduvad sõkaldest kiiresti. Praegu lavakooli 13. lennu "Tõrksa taltsutust" vaadates kippus mul esimesena käima minema see mootor, mis pani mõtlema, kus tolleaegsed tudengid praegu on. Enamik sellest lennust on ju praegused eesti tippnäitlejad. Siis alles näitlejahakatised tegid nauditava vaatemängu "Tõrksa taltsutusest" kui igavesest mehe ja naise vahelisest võimuvõitlusest ning armastuse tekkimisest inimeste vahel, kes esmapilgul ei ole mitte ühestki küljest vaadates teineteise jaoks loodud. Publik saalis naeris ja teleka ees jäi veel võimalus tõdeda, et selles lavastuses mängis igaüks talle kõige omasemat rolli. Üks väga tugev assotsiatsioon tekkis mul näiteks Rain Simmuliga, nimelt tema praeguse rolliga Theatrumi "Maarja kuulutamises". Theatrum pidi "Maarja kuulutamist" mängima jälle 2010. aasta sügisel. Minge vaatama! Komöödia see ei ole, Shakespeare'i tekst ka mitte, aga üks paremaid lavastusi praegu Eestis kindlasti.\nPosted by merleke at 10:09 2 kommentaari:\nTeatri aastaauhindade nominendid 2009. aasta loomi...


PRIA maaelu mitmekesistamise investeeringutoetuse infopäev Zoomis - Uudised ja teated - Jõhvi vallavalitsus\nPRIA maaelu mitmekesistamise investeeringutoetuse infopäev Zoomis\nIda-Viru Ettevõtluskeskus kutsub ettevõtjaid infoseminarile, mille käigus tutvustatakse PRIA maapiirkonnas majandustegevuse mitmekesistamise investeeringutoetuse taotlusvooru.\nInfopäev toimub e-platvormil "Zoom" 17.02.2021 kell 10.00\nOsalemiseks on vajalik etteregistreerimine SIIN\nMärtsi keskel avaneb PRIA maapiirkonnas majandustegevuse mitmekesistamise investeeringutoetuse taotlusvoor. Meetme eesmärk on eelduste loomine uute töökohtade tekkeks maal väljaspool põllumajandussektorit ja vooru eelarve on 12 miljonit eurot.\nMaapiirkonnas majandustegevuse mitmekesistamise toetust kuni 150 000 eurot saab kasutada uute seadmete ostmiseks ja tootmis- või teenindus ruumide ehitamiseks. Investeeringuobjekt peab asuma maapiirkonnas. Ida-Virumaal on nendeks antud toetusmeetme mõistes:\nInfopäevale on oodatud kuni 9 töötajaga vähemalt kaks aastat tegutsenud mikroettevõtted, kellel on plaan luua juurde uusi töökohti maapiirkonda ja kes vajavad seejuures toetust investeeringute tegemisel.\nPRIA hakkab taotlusi vastu võtma 2021. aasta märtsis, kuid taotluse ettevalmistamise ja koostamisega tuleks alustada varakult, et vajalikud dokumendid taotluse esitamise ajaks korda saada. Nii väldite taotlemisel kõige sagedasemaid probleeme:\nPõhjalik ülevaade toetuse tingimustest PRIA kodulehel\nPRIA toetuste infotelefon 737 7678\nLisainfo infopäeva kohta: Jefim Aljoškin - 5332 3596 - jefim.aljoskin@ivek.ee\nLisainfo IVEK kodulehel


Kinnisvara, Rõika (Tallinn) - Flatfy.ee\nKinnisvara, Rõika (Tallinn)\nMüüa maja, 3 magamistuba - Rõika 48, Kristiine, Tallinn, Harjumaa\nKogupind 123 m² Puitkarkassmaja on ehitatud endale koduks, millest tulenevalt on majas kasutatud ainult kõrgkvaliteetseid viimistlusmaterjale ja pere mugavust silmas pidavaid ruumilahendusi. Maja ümbritseb krunt, kus lapsed ja lemmikloomad saavad vabalt ringi liikuda, kus saab grillida, oma aia õite ilu nautida ja ise kasvatatud aiasaadusi nautida. Ideaalne perele, kes hindab privaatsust, rahu ning looduslähedust aga soovib seda kõike leida elades linnas, kõigi eluks vajalike teenuste ja mugavuste keskel. Tegemist on mõnusa vaikse piirkonnaga, mis asub ühelt poolt keset loodust, kuid on samas kesklinnale väga lähedal. Ümbruskonnas on väga hea kergliiklusteede võrgustik ja ühistranspordi ühendus kesklinna ning ümbritsevate piirkondadega. Jalutuskäigu kaugusele Stroomi rand, Loomaaed, Rocca al Mare kaubanduskeskus, Hipodroom, Huvikeskus Kullo. Lähedal on mitmeid toidupoode ja söögikohti. Lähialal leidub koole ja lasteaedu. Piirkonnas on tugev ja ühtehoidev kogukond, palju on meelelahutuslikke üritusi elanikele, sh kohvikupäevad. Maja on algselt ehitatud 1948 aastal ja 2013 aastal täielikult renoveeritud ning rajatud samas mahus juurdeehitus. Maja renoveerimisel ja ehitusel on kasutatud vaid kvaliteetseid materjale ja pädevat tööjõudu. Kinnistu suurus on 694 m2 ja on valdavalt kaetud muruga. Krundil on õuna ja ploomipuud, marjapõõsad ja vaarikamaa. Ilu loovad õitsvad püsikud. Elumaja kasulik pind on 123 m2. Maja planeering on hästi läbimõeldud ja praktiline, mis tagab mugava kasutuse kõigile majaelanikele, palju on panipaiku ja seinte sisse ehitatud kappe. Esimesel korrusel paikneb elutuba koos kaminaga, söögituba, köök, kabinett, sahver, panipaik, WC, saun koos pesu- ja majapidamisosaga ning pääs terrassile. Teisel korrusel paikneb kolm magamistuba, vannituba vanni ja WC-ga ning panipaik. Lastetoad on paigutatud selliselt, et vanematel moodustub eraldi privaatne tsoon, kus saab puhata ja lõõgastuda. Pööningule viivad lahti volditavad treppredelid, pööningut saab kasutada panipaigana. Majja jääb sisse köögimööbel, elektripliit, külmkapp. Liigutatav mööbel kokkuleppel omanikuga. Abihoone kasulik pind 19,4 m2, eraldiasuv puukuur kaminapuude hoidmiseks. KONSTRUKTSIOONID JA MATERJALID - Hoone on rajatud madalvundamendile. - Seinte konstruktsiooniks on puitsõrestik, laudis kaetud kipsplaadiga. - Vahelaed on puittaladest. - Välisseinad on viimistletud höövellaudisega. - Katus on kaetud asbestivaba eterniidiga. - Abihoone on puidust. KÜTE, VENTILATSIOON, VESI, KANALISATSIOON - Elumajas loomulik ventilatsioon, köögis ja sauna pesuruumis võimalik sisse lülitada sundventilatsioon. Tualetid ja vannituba ventileeritakse ventilatsioonilõõride kaudu. - Elumaja kütteallikad: õhk-õhk soojuspump, soojust salvestav Tulikivi kaminahi, elektriradiaatorid, plaaditud aladel ruumipõhiselt reguleeritav elektripõrandaküte (va vannituba). - Abihoones kütteallikad puuduvad. - Vesi ja kanalisatsioon tsentraalsed. Õues kasutatav mittekanaliseeritav vesi. SISEVIIMISTLUS - Seinad on skandinaavialikult heledates toonides - Aknad on täielikult lahtikäivad, Viking Windows 2-kordseid selektiivklaasiga puitraamidel pakettaknad ja sama firma välisuksed. - Täispuidust siseuksed ja trepp - Põrandaid katab tubades naturaalne laud, niisketes ruumides keraamilised plaadid, kabinetis ja trepihallis kulumiskindel laminaat ja köögis niiskuskindel põrandakate. Maja ülalpidamiskulud on mõistlikud, täpsete arvetega võimalik tutvuda kohapeal. Majas on olemas kiiret internetti võimaldav valguskaabel ja lauatelefoni valmidus. Elumajale ja abihoonele on väljastatud kasutusluba. Sellest majast võib saada uus kodu just Sinule, helista kindlasti ja tule maja vaatama! Kinnistu müügiga tegeleb: Liina Lipre Tel: 5038675 ***\nAadress enne haldusreformi Rõika 48, Kristiine, Tallinn, Harjumaa\n6 tuba123 m²\nMüüa maja, 3 magamistuba - Rõika 48, Mustjõe, Haabersti, Tallinn, Harjumaa\nAadress enne haldusreformi Rõika 48, Mustjõe, Haabersti, Tallinn, Harjumaa\nkinnisvara Tallinn Hooldekodu tee\nkinnisvara Tallinn Puki tee\nkinnisvara Kohtla-Järve Põhja


2021. aasta terviseteo auhinna sai Sookure lasteaed | Järvamaa Omavalitsuste Liit\nPaide Sookure lasteaed pakkus aasta jooksul tegutsemisrõõmu lastele nii toas kui õues ning piirangute ajal ka kodudesse, kaasates ettevõtmistesse aktiivselt ka lapsevanemaid. Eelmisel õppeaastal oli lasteaia moto “Terves kehas terve vaim”. Juhtkonna ja tervisemeeskonna eestvedamisel ning kogu personali ja lapsevanemate kaasabil valmis selle aasta jooksul palju projekte, mille kaudu sai ja saab ka edaspidi lastele pakkuda palju mängurõõmu, toitumise- ja liikumistegevusi, et lapsed kasvaksid tervelt ja targalt suureks.\nSookure lasteaed liitus aastal 2020 Tervist edendavate lasteaedade võrgustikuga. Lasteaia tervisemeeskonna eestvedamisel tegutsetakse lasteaias läbi erinevate tegevuste ja valdkondade selle nimel, et toetada laste ja personali heaolu, vaimset ja füüsilist tervist ning tervislikku toitumist.\nÕPPEKÖÖGID KELDRIKORRUSELE JA ÕUEALALE\n2021. aasta talvel rajati lasteaia keldrikorrusele õppeköök. Omaosaluse andsid ka lapsevanemad, kes korraldasid lasteaias heategevusliku kohviku. Kogunenud raha eest osteti õppekööki ahi. Kevadel valmis õuealale ka toidualaõuepanni, kätepesula ja piknikulaudadega. Lasteaed osales PRIA koolikavade projektis, mille kaudu saadi toetust, et osta tarvikuid õppekööki ning õpiõues maitsetaimede/köögiviljade kasvatamiseks vajaminevaid aiatarbeid ja taimekaste. Lapsed said jälgida seemnest taimede kasvamist ja viljade valmimise protsessi ning maitsta valminud köögivilju. Maitsetaimede kastidest saavad kõik lapsed käia maitsmas erinevaid maitseid ja neid omavalmistatud toitudele lisada.Õppeköökides saab kaasata lapsi avastamise, uurimise, maitsmise ja praktiliste tegevuste kaudu toidu valmistamise ja serveerimise protsessi, et seeläbi kujundada viisakaid ja tervislikke toitumisharjumusi. Uute ja tervislike retseptide saamiseks kaasati ka lapsevanemaid. Koostöös valmis Sookure retseptiraamat, millest lapsed saavad koos õpetajate ja tervisetöötajaga ise toite valmistada.\nKevadel valmis lasteaia direktori eestvedamisel ning hoolekogu ja lastevanemate nõusolekul õppevahendite rahast õpiõu. Õpiõues on arendavaid liikumise-ja ajaviitevahendeid, et õues viibides mängu kaudu erinevaid tegevusi ja oskusi õppida ning loovust arendada: hakkepuiduga kaetud pajutunnel, prusside peale süvistatud elusuuruses looma jälgedega rada, õuemikroskoop, materjalide tunnetuskastid, lillekastid taimede kasvatamiseks, tasakaalurada, puupakkudest labürint, ilmajaam, torutunnel, puu külge ehitatud onn, loominguline kunsti- ja muusikasein ning väike veesilm.\nLIIKUMISTEGEVUSED LASTELE, PERSONALILE JA LASTEVANEMATELE\nKevade koroonapiirangud ei heidutanud lasteaia tervisemeeskonda ning personal ning lapsed koos vanematega pandi ka kodus olles liikuma ja Südamenädala väljakutse: joogapäev QR-koodidega, kõnnipäev GPS-kunstiga, tantsupäev videodiskoga, jooksupäev virtuaalselt Tartu maratonil ja rattapäev vigursõiduga). Lisaks osaleti aastaringselt Tartu maratoni virtuaalsetel jalgratta, suusa ja jooksuvõistlustel, mille raames sai vanem lapsele medali koju tellida. Sookure lasteaias toimuvad jooksuvõistlused ja jalgrattamatkad 2-7aastastele lastele ja suusatamise tegevused 4-7aastastele lastele.\nPiirangute ajal toimusid ka ettevalmistused kevadiseks liikumispeoks. Tantse said lapsed video kaudu kodus harjutada, et siis, kui lasteaed lapsi jälle täis oli, said õpetajad õpitud sammud tantsukavadesse panna ja piiranguteajale kohaselt kevadpeost video teha.\nLasteaed võtab aktiivselt osa sügisel üleeuroopalisest spordinädalast ja kevadel üle-eestilisest südamenädalast. Lisaks toimuvad igal reedel ühised hommikuvõimlemised õues, mida aitavad läbi viia lapsevanemad.\nSOOKURE LASTEAIA SISETERVISERAJA VALMIMINE\nPaide Sookure lasteaia tervisemeeskonna eestvedamisel valmis lasteaia kõiki treppe ja koridore läbiv siseterviserada “Sookure hüpperada”. 2020. aasta sügisel osales tervisemeeskond Terviserajad.ee loovtööde konkursil, kus võideti terviseraja kleebiste stardikomplekt mängude ja raja tähistamiseks vajalike noolte ja märkidega.\nKoostöös lastevanematega pandi 2021.aasta kevadel käima siseterviseraja jaoks hooandmise projekt. Selleks, et hoogu anda sügisel valmivasse Sookure siseterviserajasse, pöörduti lastevanemate poole palvega osaleda heategevuslikus projektis “Sügisest Sookure lapsed siseterviserajale liikuma”. Tervisemeeskonna unistus oli, et iga rühma juurde tuleks vanemate kaasabil lastele üks põrandakleebistest liikumistegevus. Võimalus oli lapsele saada ka enda nimeline rada. Seda võimalust kasutas koguni mitukümmend lapsevanemat.\nHeategevuslik projekt “Sügisest Sookure lapsed siseterviserajale liikuma” oli edukas ja andis võimaluse peale remonti kõikidesse koridoridesse mõlemal korrusel paigaldada lastele lõbusaid liikumistegevusi kokku 175 meetrit. Tänuks said 165 toetajat tänuõhupalli ning võimaluse kasutada siseterviserada koos lapsega.Kuna praeguses olukorras lapsevanemad majja lastega hüppama ei pääse, siis tegid tervisemeeskonna liikmed lastevanematele vahva tänuvideo vastvalminud Sookure hüpperadadest.\nSookure lasteaia esitas maakonna terviseteo auhinnale lasteaia hoolekogu.\nSelle aasta terviseteole kandideerisid veel Türi Perepesa tervise- ja heaoluteenused ning Türi Lasteaia meeskonna terviseürituste sari 2021/22. õppeaastal.\nVaata pilte terviseteo auhinna üleandmisest ja tervisefoorumist SIIT .


Hotellid lemmikloomaga reisijatele Chios | Hotels.com\nlemmikloomaga reisijatele hotellid Chios\nlemmikloomaga reisijatele hotellid linnas Chios\nChios koos lemmikloomaga\nKui sinu järgmine sihtkoht on Chios ja otsid hotelli, kus on teretulnud ka neljajalgne sõber, siis oled jõudnud just õigesse kohta. Hotels.com abiga on kerge leida hea peatuspaik puhkuse ajaks nii endale kui ka oma neljajalgsele kaaslasele. Chios on nagu loodud meeldivateks jalutuskäikudeks. Paljudes kohtades on neljajalgne sõber oodatud külaline, avastamisrõõmu aga jätkub kindlasti ka selleks ajaks, kui lemmik juba mõnusat uinakut teeb. Mitmeid reisisõpru on kohapeal köitnud Chiose sadam ja Tsitrusemuuseum. Chios on külastamist väärt. Võta oma lemmik kaasa. Meilt leiad hotelli, kus neljajalgsed sõbrad on oodatud.\nMeie reisisõpradele kõige enam meeldinud lemmikloomasõbralikud hotellid (Chios):\nLuksuslik hotell restoraniga ja basseiniäärse baariga\n• lemmikloomad on teretulnud • aed • tasuta wifi • tasuta lauas serveeritav hommikusöök • õhukonditsioneer\nKülalistemaja välibasseiniga ja restoraniga, Chios\n• lemmikloomad on teretulnud • baar/sohvabaar • oma pesumaja • õhukonditsioneer • tasuta parkimine\n• lemmikloomad on teretulnud • tasuta internet • basseiniäärne baar • oma pesumaja • hea asukoht\nHotell rannal välibasseiniga ja restoraniga, Chios\n• lemmikloomad on teretulnud • majutatakse ainult kasse ja koeri • tasuta internet • aed • hea asukoht\nChios pakub avastamisväärseid elamusi kõigile. Juhuks, kui parimal sõbral läheb reisil olles vaja maiustust või loomaarsti nõu, tasub meelde jätta ka järgnevad loomakliinikud ja lemmikloomapoed.\n• ΚΤΗΝΙΑΤΡΕΙΟ - ΜΑΡΙΑ ΜΑΡΙΝΟΥ\n• ΚΙΒΩΤΟΣ PET SHOP\n• ANIMA ΒΟΥΓΑΖΙΑΝΟΣ ΚΤΗΝΙΑΤΡΟΣ ΧΙΟΣ


Põlula kalakasvanduse tuuradega püütakse taastada Narva jõe asurkond - Maaleht\nUudised 11. oktoober 2019\nPõlula kalakasvanduse tuuradega püütakse taastada Narva jõe asurkond\nRMK Põlula kalakasvandus alustas tänavu juulis Eestis 19. sajandi lõpus peaaegu välja surnud Atlandi tuura kasvatamisega.\nEsimesed 5000 kasvandikku on Narva jõkke plaanis asustada juba sel kuul, teatab RMK.\nAcipenser oxyrinchus Foto: Jamez42, Wikimedia Commons\nAtlandi tuura (Acipencer oxyrinchus) arvukus on Läänemeres alates 19. sajandi lõpust ülepüügi ja muu inimtegevuse tõttu pidevalt langenud ning praeguseks on kalaliik siin välja surnud.\n„Varasemal ajal oli tuur Läänemerre suubuvates suuremates jõgedes, kaasa arvatud Narva jões, laialt levinud,“ rääkis RMK Põlula kalakasvatustalituse juhataja Kunnar Klaas „Tuur on siirdekala, kes vajab elamiseks ja paljunemiseks erinevaid veekogusid – elamiseks merd ja kudemiseks jõge. Täna on selle kalaliigi taastamiseks elupaikade tingimused taas piisavalt head.“\nTuurapopulatsioonide taastamiseks Läänemeres on moodustatud Euroopas rahvusvaheline töögrupp, mille koosseisus tegelevad Eesti tuurapopulatsiooni taastamise küsimustega Eesti Loodushoiu Keskuse teadlased Meelis Tambetsi eestvedamisel.\nRahvusvahelise koostöökokkuleppe alusel tõid keskuse töötajad tänavu juulis RMK Põlula kalakasvandusse 10 000 Saksamaal asuvas keskuses kasvatud Põhja-Ameerika päritolu Atlandi tuura vastset, et saada kogemusi ja leida tehnoloogilisi lahendusi kalaliigi siinsetes oludes kasvatamiseks.\nKuna tuurad vajavad kasvamiseks ja arenemiseks soojemat vett kui Põlula allikaveelises kalakasvanduses kasutusel on, tuli katsetööde tegemiseks tõsta soojuspumba abil allikavee temperatuur 17-19 kraadini. Nüüdseks on 20 mg kaaluga vastsetest saanud kuni 5 grammised noorkalad. Ligikaudu 5000 neist on plaanis tänavu oktoobris asustada Narva jõkke. Osa kasvatatud kaladest jäetakse edasikasvatamiseks, et need individuaalmärgistega märgistatult asustada samasse jõkke edaspidi. Teated märgistatud kalade leidudest võimaldavad teadlastel uurida kalade rändeid.\nKatsetööde kaugem eesmärk on taastada asustamiste abil hävinud tuurapopulatsioon Narva jões, kuni seal aastate möödudes tekib elujõuline looduslikult sigiv asurkond.\nAtlandi tuura asurkonna taastamist Läänemeres käsitleb HELCOM’i Läänemere tuura kaitse ja taastamise kava. Selle töö tähtsust on rõhutatud ka mitmetes teistes rahvusvahelistes ja siseriiklikes dokumentides: EL loodusdirektiivis, Eesti Looduskaitse arengukavas ja Kalakasvatusliku taastootmise tegevuskavas.\nAtlandi tuur on suurekasvuline ning väga pikaealine. Andmed suurima tuura püügist pärinevad 1924. aastast: pikkus 4,6 meetrit ning kaal 365 kg.\nPõlula Kalakasvatuskeskus on tänaseks tegutsenud 25 aastat ja seni ainus kalavarude taastamistöödega tegelev riiklik kalakasvandus Eestis. RMK-ga liideti Põlula Kalakasvatuskeskus 2014. aasta alguses. Alates 1997. aastast on Põlula kalakasvanduses kasvatatud ja veekogudesse asustatud kokku üle 6 miljoni mitmesuguses vanuses lõhe, meriforelli ja teiste vääriskalaliikide noorkala.


Mida räägib teie kohta allkiri? - VARA-WEB (vara.ee)\nArtikleid loetud: 42 352 348 korda\nEsmaspäev, 04.10.2021.a. | Loetud: 715 korda\nAllkiri on väga kõnekas kirja element ja räägib palju inimese enesehinnangu kohta. Kui allkirja omanik peab end eriliseks või tähtsaks, siis annavad sellest märku suured ja eriliselt rõhutatud algustähed, allakriipsutused, lõpu- ja alguse pikendused. Suur allkiri viitab sellele, et allkirja omanik on valmis oma tõekspidamisi kaitsma ja peab endast lugu. Korrektne selgestiloetav allkiri viitab asjalikule ellusuhtumisele, aususele ning otsekohesusele. Selline inimene ei varja oma tõelist olemust. Ta tahab, et elu sujuks tõrgeteta ja korrapäraselt. Tugev joon allkirja all toonitab inimese tähtsust juba meeleheitlikult.\nVäga väike allkiri viitab kompleksidele või on inimesel madal enesehinnang. Väga kitsas ja kokkusurutud allkiri viitab ihnsusele, egoismile või vaimsetele häiretele. Avar ja lai allkiri viitab suuremeelsusele ja laiale joonele. Laialivenitatud tähed näitavad laiutamist ka elus eneses, inimene tungib süüdimatult ka teiste isiklikku ruumi. Mida keerukam allkiri, seda keerukam on inimene ka iseloomult. Kui allkirjast pole võimalik välja lugeda, kellega tegemist on, see on nagu mingi katkematu niit, sõlmede läbipõimumine või arusaamatu sigri-migri, siis püüab inimene oma tegelikku olemust varjata. Korrapäratu allkiri võib olla nii isikupärane kui lihtsalt lohakas kritseldus. Näiteks arstide käekiri on loetamatu, aga enamasti on tegemist ikka isikupäraga. Lohakas allkiri viitab enamasti ka lohakale ja hoolimatule inimesele. Korrapäratu tugeva vajutusega allkiri näitab tunneteküllust ja seda, et inimesel on raske end kontrollida. Nõrk ja jõuetu allkiri viitab energiapuudusele või haigustele.\nOlulised on ka allkirjas tekkivad girlandid või arkaadid. Girland tekib, kui tähed on ühendatud ülalt lahtiste kaarjate joonte abil, eristatav eriti selgelt m ja n puhul. Loob visiooni, nagu tähed oleks põimitud. Arkaadne kaar on vastupidine, tekib allapoole. Eristatakse veel nurgelisi ja niitjaid allkirju. Girlandide kasutajad on vastutulelikud, avameelsed, heasüdamlikud, kaastundlikud, järeleandlikud ja pehmema loomuga inimesed. Kui allkirja isikupära on madal, siis ka lihtsameelsed ja sinisilmsed. Arkaadide kasutajad püüavad luua distantsi enda ja teiste vahele. Sakslased on uurinud kurjategijate käekirju ja leidnud, et kõik kurjategijad kirjutavad arkaadselt, mis ei tähenda, et kõik arkaadselt kirjutavad inimesed oleksid kurjategijad. Nad lihtsalt lähtuvad rohkem egoistlikest motiividest. Nurklik allkiri näitab otsekohesust, iseloomukindlust, otsustusvõimet, vastupanujõudu. Nurk näitab mõistuspärasust allkirjas, nurkliku allkirja omanik on ka suhtlemisel nurklik ja terava ütlemisega, eriti kui tähed asetsevad püstjalt.\nNiitjas kirjajoon viitab sujuvale suhtlemisele ja on diplomaatidele omane. Inimene on läbinähtamatu, enamasti ei saa allkirjast välja lugedagi, kellega on tegemist, aga väline mulje on meeldiv. Enamasti on allkirjades erinevaid jooni, aga üks joon kindlasti domineerib. Samaaegselt ei esine kunagi ühes käekirjas girlandi ja arkaadi, sest inimene ei saa olla samaaegselt hooliv ja egoistlik. Ka allkirja siduvus näitab mõndagi. Täielikku sidumatust esineb harva, sagedasem on täieliku joonega ühendatud allkiri. Kõrge sidumisaste näitab, et inimesel on loogilist mõtlemist ja sihikindlust eesmärkide saavutamisel, vahel näitab ka ideede puudumist. Väike seotusaste näitab ideerikkust, sähvivaid häid mõtteid, intuitsiooni, aga ka püsimatust.\nKirja kallak näitab, kui palju on inimene tunnetest mõjutatud. Püstkiri on mõistuseinimestel, kaldkiri näitab tundeid. Mida suurem kalle paremale on, seda rohkem on tegemist tundeinimesega. Väga längus allkiri on haiglaselt tundlikel inimestel. Kui kiri on vasakule kaldu, peaks olema ettevaatlik. See viitab sageli ebaaususele ja kuritegelikele kalduvustele. Enamasti on sellise allkirjaga inimene lihtsalt kinnine ja ebasiiras. Kui kallak suureneb allkirja lõpus, siis on tegemist inimesega, kes kergesti endast välja läheb. Kui kiri on lõpus püstjam, suudab inimene oma tundeid valitseda.\nKirja suurus peegeldab inimese enesehinnangut. Kui väikesed tähed on umbes 3 mm kõrged, on käekirja suurus normaalne. Suurelt kirjutavad allkirja kõrgetele kohtadele jõudnud inimesed, aga ka isekad ja suurte žestidega kergemeelsed inimesed. See näitab alati suurejoonelisust, domineerimist või pealetükkivust. Väike kiri on tähelepanelikkuse, asjalikkuse, objektiivsuse, vaimse iseseisvuse ja täpsuse tunnus. Teadlased ja need, kellel on esiplaanil töö, kirjutavad just nii. Üliväike kiri viitab alati alaväärsuskompleksidele. Jällegi tuleb vaadelda ka kirja isikupära. Suhtelise suuruse puhul võrreldakse üla- või alapikkade (l, j, g, d, t) ja väikeste (a, e, r, m, n) tähtede omavahelist suhet. Nii võib kiri olla suhteliselt väike, aga absoluutse suuruse poolest suur.\nKäekirja võib jagada kolmeks tasandiks. Kui keskmine ala (väikeste tähtede ala) on domineeriv, siis on inimene kindel, praktiline, optimistlik, usub endasse ja on maailmavaatelt materialistlik. Kui tähtede ülemised silmused on silmatorkavalt kõrged, siis on tegemist idealistiga, vaimsete püüdlustega inimesega, alumised pikad silmused näitavad tunge ja kirgi. Kui tähed sõna lõpus suurenevad, pole inimene kuigi kohanemisvõimeline. Kui vähenevad, on kohanemisvõime hea, aga inimene on ettevaatlik suhtlemisel. Allkirja esitähtede eriline toonitamine näitab inimese enesehinnangut ja uhkust. Kui need on eriliselt rõhutatud, peab inimene endast palju.\nTugeva vajutusega reeglipärane allkiri viitab tugevale elujõule, tasakaalustatud mõistusele ja enesedistsipliinile. Nii kirjutavad allkirja sihikindlad, tahtejõulised ja energilised inimesed. Reeglipäratu tugeva vajutusega käekiri näitab enesevalitsuse puudumist ja kehva enesekontrolli. Nõrga vajutusega kiri on tahtejõuetutel ja vähese energiaga inimestel. Allkirja kirjutamisel on horisontaalne joon tasakaalukatel inimestel. Kelle allkiri on ülespoole, neil on usku enesesse ja oma tulevikku, tegemist on rõõmsameelse optimistiga. Allapoole langev näitab depressiivsust ja rõhutust, aga ka haigusi. Kui allkiri moodustab keskel kaarjoone, on tegemist aeglase toimega ja algatusvõimetu inimesega, kes siiski alati töö ära teeb. Kui kaar tekib allapoole, on olemas algatusvõime, aga tööd võivad pooleli jääda. Kui allkiri lõpeb pika sirge joonega, on inimene tuleviku suhtes optimistlik, eriti kui see joon on ülespoole tõusev. Kui allkiri algab pika joonega, elab inimene rohkem minevikus.\nLahke ja südamlik inimene kirjutab allkirja hoogsalt, sidejooned on girlandsed, kõik kolm tasandit on proportsionaalsed ja allkiri on suhteliselt lai. Kitsas allkiri võib näidata küll head enesedistsipliini, aga ka ujedust või ihnsust. Liiga kiiresti kirjutab ebatäpne, mõjutatav, püsimatu ja kergesti ärrituv inimene. Rahulik ja ettevaatlik inimene kirjutab aeglasemalt ja selgemini loetava allkirja. Kirjutamise kiirust näitavad täpid ja jooned tähtedel, need asuvad otse tähe kohal. Puntras ja loetamatu allkiri võib viidata sisemistele pingetele ja vastuoludele. Inimene ongi "puntras" oma eluga või väga keerulise iseloomuga. Elegantne, suhteliselt väike ja korrapärane allkiri on tagasihoidlikul ja taktitundelisel inimesel. Veidraid ja silmatorkavaid, sageli sobimatuid detaile lisavad allkirjale edevad inimesed, kes soovivad tähelepanu endale tõmmata. Primitiivne allkiri iseloomustab primitiivset inimest. Huvitavad allkirjad on sügavalt loovatel ja andekatel inimestel.\nAllkirja puhul on kasulikum, mida pikemalt see välja kirjutatud on (näiteks võiks sisaldada nii ees- kui perenime). Kasulik on lisada mingi väike ja eriline nüanss, mis ei laseks allkirja kergelt võltsida või järele teha.


Karamelli-tikrikook | LIVIN\nAvaleht Retseptid Desserdid Karamelli-tikrikook\nKrõbeda pinnaga kohev ja mõõdukalt niiske kook.\n200 g pehmet võid,\npaari tilka vanilliekstrakti,\n1 tl küpsetuspulbrit (või soodat),\n5 tl piima,\ntikreid (või õunu, vaarikaid, sõstraid - vastavalt soovile või sellele, mis parajasti käepärast on; võib kasutada ka külmutatud marju),\n1 purki karamellistatud kondenspiima Rududu.\n60 g külma võid,\nVooderda ahjuvorm (30 x 20 cm) küpsetuspaberiga. Vahusta või suhkruga kohevaks. Lisa vanilliekstrakt. Lisa ükshaaval munad, segu iga kord ühtlaseks vahustades ning lõpuks lisa piim. Seejärel lisa soola ja küpsetuspulbriga segatud jahu. Sega läbi. Vala valimis tainas vormi. Küpseta kooki ahjus 10-15 minutit (umbes 180 ºC juures).\nSega marjad karamellistatud kondenspiimaga. Laota karamellimass ühtlase kihina eelküpsetatud koogipõhjale (eelküpsetamine on vajalik selleks, et taina pind kõveneks ning marjadega karamellimass koogi põhja ei vajuks).\nPuru jaoks sega jahu suhkruga ning lisa kuubikuteks lõigatud või; näpi sõrmede vahel peenikeseks puruks. Puista puru karamellimassi peale. Küpseta kooki eelkuumutatud ahjus 180ºC juures veel umbes 40 minutit.