MATI PALLASMA ⟩ Pühad lehmad Eesti riigis - Arvamus - Saarte Hääl\nPühad lehmad Eesti riigis\n5. mai 2020, 0:21\nMati Pallasma ⟩ Pühad lehmad Eesti riigis\n"Meil on hakatud ametnikesse suhtuma kui pühadesse lehmadesse, kes millegi eest ei vastuta ja võivad rahumeeli teha, mida ning kuidas tahavad," kirjutab pensionär Mati Pallasma.\nPole lõplikult kindel, kas koroonaviiruse tõid Saaremaale itaallased, serblasest mängukohtunik, kes jäi haigeks, kuid võis olla nakatunud juba siia tulles, või mõni välismaal käinud kohalik. Loomulikult oleks viirus jõudnud ka ilma nende mängudeta nii Saaremaale kui ka Võrru ja mujale – rahvas ju liigub –, kuid kindlasti poleks see toimunud nii plahvatuslikult. Saaremaal poleks ka haigestumus olnud nii suur.\nLühikese aja jooksul on tegemist juba teise riigiametiga, mille juhid pole oma valdkonna juhtimisega toime tulnud. Ühel juhul (terviseamet) ei tehtud midagi, teisel juhul (veterinaar- ja toiduamet) oldi liiga aktiivsed. Tagantjärele on mul jäänud mulje, et veterinaar- ja toiduamet otsis baktereid sealt, kus neid võib-olla polnudki, vähemalt mitte ohtlikul määral.\nOli ju nulltolerantsi nõue ameti oma väljamõeldis, euronorme ei ületatud, ka esialgu väljakuulutatud surmajuhtumid polnud seotud selle bakteriga. Kadusid VTA juhid ja ministeeriumi kantsler Lemetti – ning kadus ka bakter.\n“Juba austusest haigestunute kannatuste ja elujätnute vastu ei tohi aga juhtuda, et süüdlased jäävadki karistamata.”\nKui listeeriajuhtumi korral jäid VTA juhid ja maaeluministeeriumi kantsler vähemalt kohast ilma, siis praeguseni pole kuulda olnud terviseameti juhtide vastutusele võtmisest. Millegipärast on meil hakatud ametnikesse suhtuma kui pühadesse lehmadesse, kes millegi eest ei vastuta ja võivad rahumeeli teha, mida ning kuidas tahavad. Neid ei tohi ei arvustada ega kritiseerida, veel vähem rääkida vajadusest neid vastutusele võtta.\nNeil päevil ilmus teade, et siseminister premeeris oma alluvaid, kes on koroonavastase võitluse eesliinil. Seda võib võtta nii ja naa – hea töö väärib kindlasti äramärkimist, kuid võimalus, et premeeritavate nimekirja võivad aja möödudes sattuda ka praegused tervishoiuameti juhid, kes Saaremaale ja Võrru selle häda kaela tõid, on hirmutav.\nKahjuks ei kao koroonaviirus ka pärast seda, kui epideemia tekkimisele kaasaaidanud süüdlastele koht kätte näidata. Juba austusest haigestunute kannatuste ja elujätnute vastu ei tohi aga juhtuda, et süüdlased jäävadki karistamata.\nViimasel ajal on ajakirjanduses siiski avaldatud arvamust, et terviseameti juht peaks tagasi astuma. Tagasiastumine pole karistus, vaid oma teo enesekriitiline hinnang, mis on aktsepteeritav vaid juhul, kui seda tehakse vahetult pärast oma eksimusest arusaamist ning mis pole kaasa toonud raskeid tagajärgi. Terviseameti asjatundmatus on läinud ühiskonnale liiga palju maksma, et leppida vaid nende krokodillipisaratega.


Phorum - Erialane - Hasselblad X1dII\nKuupäev: 20.06.19 11:20\nHassel ründab uuega ja mõistliku hinnaga. Tuli mõistus koju ja ütles, et on aeg downshiftima hakata.\nSisseehitatud GPS. Jääme ootame ForestDziizuse toredat verbaalilutulestikku. Lõpuks ometi.\nRe: Hasselblad X1dII\nKuupäev: 20.06.19 17:39\nVaatasin selle pläriseva tagumiku teleturu-video ära, silma jäi:\n> Higher resolution: 156% more pixels (1024x768 vs 640x480)\nTava-nutuföönide tööstustandard on 5 tolli-kanti FullHD (1920 x 1080), viimasel ajal on seda standardit pisut laiendatud (või pikendatud) sest ekraani ääred on ümarad..\nNufflite tööstusstandard on 6-7-tolli-kanti QHD (2560 x 1440) või selle pikendatud-laiendatud variant.\nSelle kõrval on 1990.a. välja kaagutatud 3,6-toll 1024 x 768 XGA haipimine asi, mis paneb lihtsalt nutma. Kaamera tagaküljel ON ruumi nii alla kui külje peale kuid lihtsalt ei taheta kasutada.\nEVF oma 1280 x 960 resoga hale isegi kaamerate kategoorias (nutuföönidest ma parem ei räägi).\nKokkuvõte -- mingi väike areng on toimunud kuid minna on veel väga pikk tee...\nKuupäev: 20.06.19 18:06\nEt kui oleks olnud FHD või rohkemgi, siis ostaksid kohe ära, raha koos, ka objektiivide jaoks ? Või oleksid leidnud muu põhjuse, et ostmata jätta ja muudkui oodata ? Selle \_"härra Õige\_" ootamine ja olemasolevatelt puuduste otsimine ning nende metsamurdes levitamine on ju nii huvitav. Oodates lähevad ka ootused tasapisi järjest kõrgemaks.\nKuupäev: 20.06.19 18:12\nSamal teemal: Fujifilm astub uue kaameraga kõrgliigasse\nAutor: PS (---.253.250.226.cable.starman.ee)\nKuupäev: 20.06.19 20:51\nKuulge, see on ju säästumudel. Korralik alles tuleb 102 MP sensoriga.\nKuupäev: 26.06.19 17:34\n> Selle \_\_härra Õige\_\_ ootamine ja olemasolevatelt puuduste otsimine ning nende metsamurdes levitamine on ju nii huvitav\nSee EI OLE huvitav. Ma ostaks väga suure huviga ükskõik kui ebamugava/raske/kobaka/aegunud/kalli/jne kaamera kui seesama kaamera teeks OLULISELT paremaid pilte kui minu olemasolev kaamera. OLULINE tähendabkaht stoppi dünaamikas või valgustundelisuses. TYUNTAV tähendab ühte stoppi. Paraku uued kaamerad seda EI paku. Täiekaadriliste sensorite mõõtmistulemused näitavad et saaks juurde ca veerand stoppi, üleminek Keskformaadile jääb ka kõige paremal juhul allapoole stoppi ehk on mõõdetav kuid pole eriti tuntav.\nSeega kui uus kaamera väga oluliselt paremat pilti EI tee, äkki on mingi muu n.ö. pehme väärtus, mis suudaks tengel-punga-rauad lõgisema panna.\n+ Eeeee-Pildi-Otsija. Tahan seda. Kuradima tahan kuid pinu pappi puhtalt selle fiitšö eest -- mu rahakott lihtsalt hammustab mind selle peale...\n+ Kompaktsus. Seda eriti lühema klaasiga oleks väga argument kuid n.ö. pannkook klaasi hübriidide jaoks veel eriti ei tehta ja see mis on on ülimalt valge ja ka muus osas üldse mitte paha kuid üüberkobakas ja üüberkalli$$$.\n+ GPS. Minu jaoks sigaoluline. Täiekaadriliste kategoorias EI OLE, MF-is nüüd tuli. Kestvad ovatsimendid ja aploditsioonid kuid jään hetkel siiski täiekaadrilise peale...\n+ Kasutajaliides. Ekraanide mõõdud ja resod sisuliselt samad, menüüsüsteem sisuliselt sama, nuppe ja kaardikohti pigem vähem….\nKokkuvõttes see mis pakutakse lihtsalt EI OLE see mis ostjas ostuisu tekitaks...\nKuupäev: 26.06.19 19:03\nvat siin ongi erinevus kallis hesus, google lugeja.\nsina vana lohh, teed pilti vaid rauaga ja samas foorumis sõna võttev Tiit Veermae teeb sinu kutsa jaoks ulme pildi vana nokia, smena, nikon d5 või iphone xxxx6s890 vms. androidiga.\nKuupäev: 02.07.19 11:08\nEi ole see värk nii lihtne.\nIga asjaga saab midagi teha. Aga kommerts-töös pead ka tehniliste nõudmistega arvestama, see tuleb õigest rauast ja softist ja nendega ümberkäimise oskusest.\nAga igal pool on tüüpe, kes aina põhjendavad äpardumist mingite horisondi taguste, kunagi võibolla saabuvate \_"featuuride\_", vilede ja kelladega. Kõik teised saavad tehtud, aga tema vot ei saa selle mõttetu koluga proovidagi, läbikukkumisest rääkimata.\nKehva tantsijat takistavad isegi tema munad... orig. \_"Plohomu tantsoru i jaitsa mešajut\_"\nJeesus on tegelikult ikka asju proovinud ja pole lootusetu ega loll, aga tihti paistab \_"lolliks lugemine\_" pärssivat võimeid ja soovi midagi ära teha.


Kirjed kus märksõnaks on "noorsooliikumine (üleriiklikud kongressid, päevad)" (11)\nKorraldati maakondlik noortepäev.\nIsamaaliidu Petserimaa komitee korraldas 6. mail Petseris 1. maakondliku noortepäeva. Lühidalt kavast, esinejad nimetatud.\n329.5 + 323.248(063)E\nIsamaaliit / noorsooliikumine (üleriiklikud kongressid, päevad)\nLõuna-Eesti noorsoo suvipäev Karulas. Pühapäeval, 9.juulil toimub Eesti NMKÜ ja KNNÜ Karula laagris Lõuna-Eesti kristliku noorsoo suvipäev, ... Suvipäeva kavas on hommikul kl. 11 jumalateenistus, millele järgneb aktus. Lõunapaiku algavad sõprusvõistlused ujumises, võrkpallis ja kergejõustikus Õdrijärve kaldal. ...\n267.4NNKÜ + 267.2NMKÜ + 323.248(063)E\nAmeerika Noorte Meeste Kristlik Ühing / Balti Noorte Meeste Kristlik Ühing / Kristlike Noorte Naiste Ühing / Kristlik Noorte Naisühingute Liit / noorsooliikumine (üleriiklikud kongressid, päevad) / Noorte Meeste Kristlik Ühing (NMKÜ, YMCA) / Noorte Meeste Kristlik Ühing (YMCA) / Noorte Naiste Kristlik Ühing / YMCA / Ülemaailmne Kristlik Noortemeeste Seltside Keskkomitee vt. Noorte Meeste Kristlik Ühing\nMaanoorte kongress Vahil. Kuidas maanoori organiseerida. Laupäeval ja pühapäeval [17. ja 18. VIII] peeti "Vahi" maanoorte kongress, mille kava pühapäeval algas ... Maapanga dir. Johansoni referaadiga maanoorte organiseerumise ja maale hoidmise vajadusest. ... Järgnes hr. Ümariku referaat "Meie noorte otsekohesest tööst". Enne lõunat kuulati ära veel raamatuaasta peasekretäri J. Jaiki referaat. Peale lõunat on kavas nähtud ette haridusnõunik Kurvitsa referaat teemal "Meie noorte kasvatuslikkudest ülesannetest". Kongressist võtab osa umbes 200 maanoorte organisatsiooni esindajat igast kodumaa nurgast.\nMaanoorte ringivanemate kokkutulek. 23. mail toimub Simuna põllumeeste konvendi juures maanoorte ringivanemate kokkutulek, millest võtavad osa ka ümbruskonna kooliõpetajad. Seks puhuks sõidab Simunasse haridusministeeriumi noortenõunik Maismaa ja Põllutöökoja maanoorte nõunik Nugis, kes koosolekul esinevad maanoorte ellu puutuvate küsimuste kohta ettekannetega.\n323.248(063)E + 63PK + 323.248\nnoorsoo-organisatsioonid / noorsooküsimused / noorsooliikumine (üldkäsitlused) / noorsooliikumine (üleriiklikud kongressid, päevad) / noorte poliitiline liikumine / Põllutöökoda / Turbakomitee Põllutöökoja juures\nMaanoorte suvipäevad ja kongress Vahil. Teine ülemaaline organiseeritud maanoorte kongress ja noorte suvipäevad peetakse 17. ja 18. augustil 1935. a. Vahi põllutöökooli juures. ... Päevakorras on terve rida õpetlikke referaate noorsoo tööaladelt. Kõnedega esinevad: J. Hünerson, A. Eckbaum, pastor H. Unt, dr. V. Johanson, K. Liideman, J. Ümarik, A. Kurvits ja J. Jaik. Noored esitavad aruanded seniste töötulemuste kohta. ...\nMaanoorte õppepäevad lõppesid. Kursustel käsitleti hulk praktilise iseloomuga küsimusi.\nÜlevaade Tartumaa maanoortejuhtide õppepäevadest "Vanemuise" väikeses saalis. Päevakorrast. Esinejad nimetatud.\nNoored arutavad kutsevaliku ja kutsetöö küsimusi.\nNoorsoo Karskusliit korraldab eeloleval võidupühal Kundas üleriiklikud noorsoo suvepäevad. Lühidalt kavast, ettekannetega esinejad nimetatud.\n178(06)ENKL + 323.248(063)E + 373.6\nametikoolid / Eesti Noorsoo Karskusliit / keskeriõppeasutused (üldküsimused) / kutseharidus (üldküsimused) / kutsekoolid (üldküsimused) / Noorsoo Karskusliit / noorsooliikumine (üleriiklikud kongressid, päevad) / tööstuskoolid (üldküsimused)\nPõllutöökoda maanoori organiseerimas. "Vahil" peeti maanoorte teist kongressi.\nFotol: Kongressist osavõtjad, referendid ja külalised. Lähemalt kongressil peetud ettekannetest.\nTartumaa noortepäeva kava selgunud.\nIsamaaliidu Tartu Maakomitee korraldusel toimub 14. veebruaril "Vanemuises" ülemaakondlik rahvus- ja noortepäev. Lühiülevaade päevakorrast.\n329.5 + 323.248(063)ETartu\nViru maanoorte-päev Rakveres.\nÜENÜ Virumaa Keskkorralduse ja Isamaaliidu Virumaa komitee ühisel korraldusel peeti 31. jaanuaril Rakveres ülemaalist maanoorte päeva. Lühiülevaade üritustest.\n323.248(063)E + 323.248ÜENÜ, ...\nÜlemaaline Eesti Noorsoo Ühendus (kohalikud osakonnad Eestis) / noorsooliikumine (üleriiklikud kongressid, päevad)\nBiblioserver 2.8 | tarkvarastuudio | külastajaid: 213164931


Avastage esimesed liikumised, mis andsid kaasaegsele kunstile elu | Reklaamid veebis\nAvastage esimesed liikumised, mis andsid kaasaegsele kunstile elu\nKaasaegne kunst või see, mis toimub 70. sajandi lõpust kuni umbes XNUMXndateni, koosneb rea liikumistest, millest paljud tunnete kindlasti ära.\nSelles postituses räägime mõnest neist, konkreetselt nendest, mis algselt tekkisid (impressionismist dadaismi). Näeme ka selle peamisi artiste. Alustame seda põnevat ringkäiku kõigil neist!\n5 Fovism või fovism\n7 Kubism ja konstruktivism\nImpressionism on moodsa kunsti esimene suur liikumine. Seda iseloomustab valguse otsimine, maalide tegemine vabas õhus. Nii omandavad maalid elavaid ja energilisi toone koos häguste ja uduste kujunditega, mis haaravad hetke mööduvust. See liikumine on kontrastne kujutisega, mis tehti varem stuudiotes maalitud väga määratletud ja identiteedist täis kujunditest. Sel perioodil silma paista Claude Monet.\nSiin paistab silma neli suurepärast kunstnikku: Van Gogh (saate rohkem teada tema omapärasest elust selles eelmises postituses), Gauguin, Seurat ja Cézanne. Sellel on jätkuvalt "impressionistlik pintslitõmme", kuid maalid omandavad suurema väljendusrikkuse ja nad on subjektiivsemad, lõpetades looduse ustava esindamise.\nEnne impressionistliku kunsti suurt mõju tekib primitiivsem kunst. Kunstnik soovib minna tagasi päritolu juurde, inspireeritud talupojakultuurist (maalitud taldrikud, tüüpiliste värvidega esemed ...), Aafrika maskidest, esiajalooliste rahvaste esemetest ... Klimt tõstab esile.\nSiin omandab värv erilise tähtsuse, rakendades seda lõuenditel miljonid värvilised punktid eraldusid üksteisest, olles inimsilm see, kes neid üles paneb ja segab.\nFovism või fovism\nFovism püüab murda varasemate esteetiliste väärtustega, luues mittekonformistlikul viisil värvilised maalid, kus figuuride kuju pole olulineaga emotsioonid, mida nad edastavad. Silma paistab Henri Matisse.\nTants, autor Henri Matisse\nSaksamaal inspireeritud fauvismist, ekspressionismist ja primitivismist tõuseb Sinine Rattur. See on abstraktsiooni, reaalsest maailmast eraldumise algus. Eriti paistab silma kunstnik Kandinsky.\nMaalid saavad väljendusrikkust, nii et see, mida nähakse, pole maalitud, vaid see, mida nähtu ees tuntakse. Selles liikumises paistab silma ka Van Gogh, nagu ka Edvard Munch oma kuulsa maaliga Karje.\nKarje, autor Munch\nKubism ja konstruktivism\nKubism avaneb Pablo Picasso autoriga Avignoni noored daamid (saate rohkem teada tema uudishimulikust elust selles eelmises postituses). Selles liikumises tuuakse esile kõik teose elemendid, väljakutset pakkuv perspektiiv ja geomeetriliste kujundite kasutamine.\nKonstruktivismis paistavad lisaks materjalidele, arhitektuurile ja tehnoloogiale silma ka geomeetrilised kujundid, rõhutades igasuguste objektide kujundust.\nSee liikumine Marinetti käe läbi lükkab tagasi traditsioonilise esteetika, ülistavate masinate ja nende liikumise seotud. Seega näidatakse meile tegevust täis, dünaamilist reaalsust.\nSee on segu kubismi ja futurismi vahel, keeriste pööramine maksimaalse energia punktidena, vastavalt Ezra Poundile.\nSelle liikumise eesmärk on panna vaataja teosega tunnetama, kõrvaldades selles teadaolevad reaalsed esemed. Selle jaoks tellimus luuakse, siluette lihtsustatakse ja värve vähendatakse vähestele. Rõhutab Malevich.\nMaalide lihtsustamine jätkub, neid saab esindada ainult kolme põhivärviga: punane, sinine ja kollane. Geomeetrilised kujundid on samuti ainult kaks: ruut ja ristkülik. Samuti värvitakse ainult horisontaalsed ja vertikaalsed jooned. Kunstnikud eemalduvad täielikult kunsti realistlikust esitamisest. Mondrian paistab silma.\nNeed on intellektuaalsed anarhistid, kunstnikud, kes tahtsid kunsti hävitada, reageerides väljakujunenud võimude vastu ja pärast I maailmasõda. Oma eesmärki saavutamata said nad alguse popkunst, punk, kontseptuaalne kunst, sürrealism ... Dadaistid pilkasid kodanlikku kunstnikku ja ilu, nagu see oli teada, luues ebatavaliste materjalidega teoseid, pöördudes satiiri ja provokatsiooni poole. Silma jääb Tristan Tzara.\nJa sina, millise kaasaegse kunstiliikumisega sa kõige enam samastud?\nTäielik tee artiklini: Loominguline võrgus » Üldine » Kunstnikud » Avastage esimesed liikumised, mis andsid kaasaegsele kunstile elu\nKõik võimalikud tööd, mida saate graafilise disainerina teha


Kui mamma oli veel väike tüdruk ja elas Brasiilias, kutsuti mammaks ja papaks hoopis tema ema ja isa. Endale võttis ta selle nime alles peale oma vanemate surma ja vanaemaks saamist, tema mehest sai aga järgmine papa.\nEks ole see ju asjade tavaline käik – lapsed saavad emadeks-isadeks, eitedeks-taatideks, mammadeks-papadeks… – vanad surevad, noored sünnivad ja kui eluring ei katke, siis ta kordub.\nNiisiis elas väike tüdruk, keda järgnevas loos nimetame „väikeseks mammaks“, oma mamma, papa, kahe õe, vanema venna ja ahvipärdik Chicoga rõõmsalt Brasiilias ning elaks seal ilmselt praegugi, kui tema vanemaid poleks ootamatult haaranud koduigatsus.\nMidagi polnud parata, tuli minna laevale ja sõita üle suure mere – Atlandi ookeani – mis lahutas kodust lõunamaad kusagil põhjapoolkeral asuvast väikesest Eestist. Nii pisikesest, et kui väike mamma seda teistele lastele koolikaardi pealt näitas, kadus kogu Eesti tema näpu alla.\nPaljud sõbrad olid tulnud Santose sadamasse lahkujatele lehvitama, eriti valus oli aga hüvastijätt vanema venna ja ahvipärdik Chicoga. Vennal olid pooleli õpingud, pärdikut jälle ei riskitud kaugele külmale maale kaasa võtta. „Tüdrukud, teadke, et mina ootan teid siin,“ ütles vend hüvastijätuks, Chico nuttis all kai peal ja tüdrukud mamma eestvedamisel üleval tekil, sireen huilgas ja aurik, suurem kui kõrged kesklinna majad, tüüris merele.\nElu laevas korraldus ruttu. Mamma jäi merehaigeks ega lahkunud kajutist, papa avastas, et võib üksinda ära juua söögikordade juurde pakutava veini ning veeta vahepealse aja piibutoas, väike mamma koos õdedega aga lippas laeval vabalt ringi ja nautis reisimist täiel rinnal.\nTüdrukutele olid rasked vaid esimesed päevad, kui avamere lained laeva õõtsuma ja südamed läikima panid.\nVäike mamma meenutab: „Laev hakkas kõikuma ja mul läks süda pahaks. Reelingu ääres, värske õhu käes polnud viga, aga niipea kui lõunalauda istusin ja supile otsa vaatasin, pidin kiirelt reelingu äärde oksendama jooksma. Söögisaali läksin tagasi päris hea enesetundega, supp oli vahepeal ära viidud, piisas aga prae nägemisest, kui olin hopsti reelingu ääres tagasi. Hakkas parem, läksin alla tagasi, praad oli vahepeal ära viidud ning magustoidust suutsin isegi paar suutäit süüa – siis tuli jälle reelingu äärde naasta! Esimesed päevad oli selline hea kerge olemine ja laevaga seltsis üks hüvadest roogadest lugu\nLaste vaevused möödusid peagi, papat ei vaevanud miski ja mamma merehaigus kestis reisi lõpuni. Pere kogunes kajutisse mamma lohutamiseks ja magamiseks, muul ajal elati vaba ja sõltumatut rändurielu. Papa mängis piibutoas kaarte, ajas meestega juttu, viis naisele kohvi, luges talle ajalehte ja kandis ette, et tüdrukutega on kõik korras. Tüdrukud uurisid auriku otsast otsani läbi, said tuttavaks nii reisijate kui meeskonnaga ja jutustasid laevas toimuvast õhtuti mammale. Mamma kuulas, pani silmad kinni ja palus, et pesukauss, mille hoolitsev papa oli oksendamiseks toonud, tema asemele lähemale lükataks.\nAeg läks lennates ja pärast vahepeatust Aafrikas söe lossimiseks tabas laeva Hispaania lähistel torm. UIgumerel on ikka lainetust, päris suurt sealjuures, sellega harjub ära, kui sa pole just mammasarnane maarott. Tõeline torm on midagi muud – lained lähevad kõrgemaks kui kesklinna majadest suurem ookeaniaurik ja laev hakkab nii viltu käima, et parem on kajutis istudes koikust kinni hoida ja mitte ringi tolgendada.\nVäike mamma koos õdedega tervitasid tormi laeva ninas, seal oli tore merele vaadata ja kiljuda, kui laine ankruavadest üles lõi ja tüdrukud märjaks kastis. Tore oli ka, kui laev lainevallidest üles-alla ronis – siis läks vööritekk nii kihvtilt kaldu, et kuku või alla, kui kinni hoida ei jaksa!\nTorm paisus, kõigil paluti sisse minna ja tüdrukudki kupatati lõpuks laevalaelt minema. Pere istus kajutis, illuminaatorist paistis ainult vesi, justkui oleks laev vee all, ja mamma, kes merehaiguse kiuste oli säilitanud terase taibu, sai reisijate rahustamisest ja madruste askeldamisest aru, et kapten on välja kuulutanud häireolukorra.\nVäike mamma meenutab: „Istusime selle tormi oma kajutis. Igav ja kitsas oli, kõigutas hirmsasti ja mamma ei lubanud välja minna. Natuke hirm oli ka, aga siis võttis mamma meid ja papat kaissu, siis polnud viga.“\nViimaks sai torm läbi ja mamma ütles, et kui laev oleks põhja läinud, siis tema poleks hakanud vastu rabelema, oleksime kõik põhja läinud, sest päästepaate mamma ei usaldanud. „Titanicul“ juhtus nõnda, et mõned lapsed mahtusid päästepaatidesse, aga isad uppusid ära, mõned emad jäid oma lastest ilma, mõned naised meestest ja mehed naistest ning üldse oli see üks kole segadus. Peaasi, et pere kokku jääks, otsustanud mamma ja jätnud asja Jumala hooleks. Et meid mitte närvi ajada, ei rääkinud mamma sellest otsusest valjusti, oli vait ja hoidis vaid oma meest ja lapsi kindlalt kaisus.\nKolm nädalat pärast Santosest lahkumist astus väike mamma Gdynia sadamas jälle maale. Kindel jalgealune oli alguses harjumatu ning perekond sammus Eesti poole mineva rongi peale viisil, mida olnud naljakas vaadata, eriti papa puhul, kes nüüd näis valdavat lisaks vintispäi taarumisele ka merekaru eripärast kõnnakut.\nVäike mamma ei leppinud Eestiga kohe, kuid harjus siiski pikapeale ära, abiellus, sai emaks, vanaemaks, vanavanaemaks ning „mammaks“.\nKes selle tiitli kord üle võtab, seda me veel ei tea, aga kui mammad oma lapsi ja Jumal laevu õigel kursil hoiab ning eluring ei katke, küllap siis keegi kunagi ikka võtab!\nPosted by veeretaja at 10:47 AM No comments:\nNõupidamise teemal „Jõulu läbiviimisest meie suguharus“ korraldas minu naine, nagu igal eelmiselgi aastal, juba tükk aega enne jõulude pihtahakkamist. Kuna poja korteris on suguseltsi kõige suurem tuba, tegin ettepaneku üritus läbi viia seal. Poeg ja minia naeratasid pingutatult ega vaielnud vastu.\nSee asi oli siis korras.\nJärgmise päevakorrapunkti esimene pool – kas söögi- või kingipõhised jõulud – läks libedalt. Söögipõhiste jõulude mõte meeldis kõigile, eriarvamusi polnud, otsustati ka kohe ära, kes millise söögi valmistab.\nKüsimuse teise poole osas võttis, nagu igal eelmiselgi aastal, sõna minu naine ja meenutas, et iga kord lepime kokku, et kingitusi tehakse ainult pisikestele pereliikmetele, aga ikka toovad reeturlikud päkapikud jõulupuu alla hunniku lisapakikesi ja et selline jama tuleb ära lõpetada. Nagu igal eelmiselgi aastal, naeratasid poeg ja minia silmakirjalikult ega vaielnud vastu.\nMina jäin eriarvamusele, kuulutades, et võin vabalt jätta tegemata nii plaanitud kui plaanivälised kingitused, kuid võtan vastu kõik, mis minule tuuakse, ega pane pahaks ka suuri ja kalleid kinke. Naine, poeg ja minia vahetasid pilke, naeratasid mõtlikult ega vaielnud vastu.\nSee asi oli siis ka korras.\nEttevalmistuste aeg möödus mõnusalt.\nKõigepealt, nagu igal eelmiselgi aastal, käisime turul ja naine tegi sülti. Minu naise tehtud sült on nii hea, et isegi elupõlised süldivihkajad söövad taldriku tühjaks ning küsivad tüki koju kaasa. Minu naise tehtud sült on ilmselt maavälist päritolu.\nSiis käisime turul ja ostsime liha.\nSiis käisime turul, ostsime verivorsti ja koduteel ostsime kapsast.\nSiis rehkendas naine jõulupeo osalised kokku, me läksime turule ja\nostsime veel liha ja vorsti ning koduteel natuke kapsast.\nSiis tegi naine kõrvitsasalatit ja käis kinke ostmas.\nSiis tegime olukorrast ülevaatuse ja ma käisin veel kinke ostmas,\nkoduteel astusin jõulujookide ärist läbi.\nSiis sõime sülti ja kontrollisime jõulujookide kvaliteeti.\nSiis laskis keegi ukse taga kella ja jooksis ise minema. Ukse taga oli\npakk, pakis uhked soojad saapad, ei suured ega väikesed, täpselt\nSiis jõudis kätte jõuluettevalmistuste viimane päev, naine küttis ahju, pani liha, vorsti ning kapsa küpsema ja mina astusin veel korra jõulujookide ärist läbi.\nJõuluõhtu algas õigeaegselt või pisut varem, sest kui lauda istusime, polnud kartulid veel pehmeks keenud. Muus osas oli peo söögipõhine osa ette valmistatud laitmatult – poeg ja minia olid täitnud mune ja keerutanud singirulle, ämm praadinud kala, naiseõde valmistanud rosoljet ja kartulisalatit, puhvetil ootas väimehe küpsetatud kook… – nii et liha- ja vorstivaagnaid tuli lasta ringi käia, sest neile polnud muude hõrgutiste vahel enam ruumi.\nUmbes pool tundi koosnes seltskondlik vestlus nappidest lihtlausetest kui küsiti juurde vorsti, paluti ulatada sülti või kiideti rosoljet, kuid peagi hakkas jutuvada varjutama nugade-kahvlite klõbinat. Ühes lauaotsas arutleti taluaegsete jõulutoitude üle, keegi, kes oli üles kasvanud Brasiilias, rääkis, kuidas ta alles Eestisse jõudes nägi esmakordselt lund, teises lauaotsas prognoositi superstaari saate finalistide šansse. Mina pajatasin loo ukse tagant leitud saabastest, mille peale poeg arvas, et see oli kindlasti päkapikk Pepe töö.\nSiis tuli üks lastelastest laua juurde ja teatas, et kuuse alla on märkamatult mingi kott ilmunud. Küllap päkapikud kasutasid juhust, kui söömisega hõivatud olime.\nIlma luuletuse või lauluta keegi oma kinki kätte ei saanud, peab aga ütlema, et kõige vanemad ja kõige nooremad esinejad olid kohusetruumad, kui vahepealne generatsioon, kes kippus habemega naljade ja vemmalvärssidega läbi ajama. Näiteks luges minu naine sellise luuletuse:\n„Hea laps on hea laps, kuulab sõna, pole paks,\nsest ei söö ta palju komme, ega jaga teistel` võmme.\nHea laps on lihtsalt pai, jõuluvanalt kommi sai,\nkommid nahka pani plaks, nüüd on pailaps laisk ja paks!“,\nja silmitses samal ajal pahatahtlikult neid lapsi, keda ta liigses magusalembuses kahtlustab.\nKui püüaks kõike kirjeldada, mis jõuluõhtul tegime, see jutt ei saakski valmis, seega ütlen vaid, et oli tore õhtu. Oli ta nüüd söögi- või kingipõhine või natuke mõlemat, see pole oluline, oli selline jõulupõhine üritus nagu igal eelmiselgi aastal. Kõik said kinki ja kõhu täis, ülejäänud road jagati õiglaselt laiali ja meie toidukorv oli koju minnes sama täis kui peole minnes.\nKodus riideid vahetades selgus ainult, et mu püksid olid vahepeal paar numbrit väiksemaks muutunud ja naine lubas, et tema peab kuni järgmiste jõuludeni verivorsti söömise pausi. Mina ei lubanud midagi, küsisin naljaviluks emalt, ega tal kõht tühi pole.\nEma vaatas meid sihukese inimsööjavanaema pilguga ning teatas, et „võtaks ehk tõesti midagi hamba alla!“. Tormasime toidukorvi lahti pakkima ja ema tuli kööki uurima, miks meil nii palju aega kulub, tal kõht hirmus tühi.\nKüünlad särasid, väljas langes tasa lund.\nJõulupühad olid saabunud.\nPosted by veeretaja at 12:35 PM No comments:\nPaber on laual.\nMitte mingi standardformaadis 80-grammine aa-neli vaid suur, paks ja värskelt lõhnav poogen.\nKas olete märganud, kuidas paber lõhnab? Selline puutumatu, ilma ühegi jooneta paber?\nPange silmad kinni ja nuusutage! Nuusutage vaikselt ning aupaklikult, kummarduge tasa ettepoole, hingake ettevaatlikult sisse.\nPole mingit tarvidust ninaga vastu paberit nühkida!\nInimese nahk on räpane isegi kui olete sellele langenud prügi, õietolmu ja lõhnaainete molekulide pikad ahelad maha nühkinud. Nahalt eritub ikka vett, surnud rakke, jääkaineid ja rasva. Torgake nina vastu paberit ning paberile jääb plekk. Siis võib ju paberi ümber pöörata, kuid uskuge mind – plekk on ka teisel pool olemas. Aga värske lõhn on kadunud!\nValge on paber sellepärast, et temalt peegeldub kogu talle langenud valgus. Kui ta oleks kollane, siis peegelduks temalt ainult spektri kollane osa ning punased, sinised, rohelised ja lillad toonid neelduksid. Värvilised paberid on niisiis neelajad ja mida tumedamatoonilisem paber, seda isukam neelaja. Kõige suurem õgard on must paber, tema neelab kõik ära, ise võib sealjuures täitsa õhuke olla.\nAga pole valge paber ka nii süütukene ühti. Ta on lihtsalt valiv, ei põlga päriselt kogu valgust ära, ei kahmi seda ka hoolimatult sisse, vaid pigem maiustab. Hoidke tal kohe päikesetõusust saati silm peal, siis näete ise.\nPaber on valge, ta on laual, õues on öö.\nSiis juhtub midagi, mida ei saa veel koidikuks nimetada, aga pimeduseks enam ka mitte. Mitte ühtegi asja pole toas näha, ainult paber valendab. Endal polegi õieti midagi peegeldada, aga juba valendab. Justkui oleks osa eilsest valgusest alla neelanud ja nõristab seda nüüd tasakesi välja.\nIse niisugune enesessetõmbunud, salapärane, naiselik.\nLäheb valgemaks, päike pole ikka veel tõusnud ja paber on ühtäkki hall. Hall, huvitav, mitmekihiline. Kadunud on valenduse raugus, hallide kihtide vahel uitab keegi ringi, aga kui otse vaatama hakkad, kaob serva taha. Justkui näeks silmanurgast kadunud esivanemate varje või tulevaste elude peegeldusi. Ja sa pead olema ärgas, väga ärgas ja vaikiv, nagu pabergi, kui tahad nende varjudega kontakti saada. Kui ikka tahad, sest nemad uitavad omatahtsi, sina neid tegelikult ei huvita. Miks peakski varje huvitama mingi rasvase ninaga uudishimutseja?\nIseasi, kui lähed sinna hallide kihtide vahele ja jäädki. Jääd, sest seal on ruumi lõputult ning aega ka. Igavik on ju halli värvi?\nAga sa pole jõudnud isegi otsustamise peale mõtlema hakata, kui paberilt peegeldub esimene koidukiir. Või mis ma seletan, terve esimene hommikune vikerkaar ikka, sest paber nopib igat kiirekest eraldi, proovib hamba all, lutsutab pisut, peegeldab siis tagasi ning ohkleb, rähkleb ja mõnuleb nagu hambutu vanaeit pähklipuusalus.\nSellise paberiga koos olla on suisa lust. Temas on nurjatuvõitu huumorimeelt, ta on sõbralik, kergemeelne, tema lapsikuses on nii teesklust kui kamraadlikkust, ning mis kõige tähtsam, ta sosistab sulle:\n“Päev on pikk, aega on!”\nTerve päeva saab paber iseendaga suurepäraselt hakkama. Ta ei solvu, kui temast möödudes talle varju heidad, ta ei nukrutse, kui ta hoopiski unustad, tal ei ole üksinda igav. Ta on valge, ta on laual ja peegeldab kogu temale langenud valguse. Või peaaegu kogu valguse.\nAlles õhtu poole muutub meeleolu tõsisemaks, täiskasvanulikumaks.\nVari, mis on vahepeal teravamaks läinud, ei tule enam paberi küljest lahti, vaid kleepub sekundi murdosaks sinna kinni. Ehk hoiab paber teda hetke enda juures? Paberi valge pale on kuidagi küpsem ja väärikam.\nPäevaloodel muutub iga valge paber külmakartlikuks. Pole enam laiamist nagu oleks kõik värvid toredad! Nüüd on punased ja kollased toonid soositud, neid peegeldatakse erilise hoole ja armastusega. Rohelised ja sinised neelatakse külmalt ära, lillat koheldakse nagu vaeselast.\nPikapeale kulub aga punakollane soe tekk üha õhemaks ja õhemaks kuni sellest on järel ainult hallikas räbal. See pole üldse enam see hall, mis hommikul! See on väsinud, igav ja auklik.\nRäägi siis heaga või räägi kurjaga või ole vait, paber on ikka haavunud moega. Pomiseb midagi, mida pole õnneks hästi kuulda, kuni rapsib endalt äkki tusaselt kuid kindlameelselt viimasedki porihallid riismed ja hakkab uuesti valendama.\nÕues on öö.\nKunstnik süütab tule ning tõmbab paberile esimese argliku joone.\nPosted by veeretaja at 11:31 AM No comments:\nVanemate kõrvalmajja kolis uus naabrimees – juba võrdlemisi eakas, kuid üldiselt noorusliku olekuga särasilmne härra.\nTutvusin temaga kevadel, veetes mõned päevad isa-ema pool. Naaber osutus toredaks vestluskaaslaseks, teda huvitas nii kodutänavas kui maailmas toimuv, elu näis ta võtvat mõnusa huumori ja paljukogenud inimese leebusega. Mõnikord oli raske taibata, kas ta viskab nalja või mõtleb öeldut tõsiselt.\nEnne minu ärasõitu nõjatus naabrimees aiale, vaatas, kuidas asju autosse pakin ning alustas juttu:\n„Ei tea, kuidas sinuga on, naabripoiss, aga mina pole kunagi eriti usklik olnud. Mõni asi paneb siiski mõtlema. Näiteks räägitakse, et enne elu lõppu kohtub inimene surmaingliga. Vaat`, naabripoiss, minul oli läinud jõulude ajal sihuke kohtumine. Esimese püha hommikul helendas mul voodi ees üks valges riides lahe tüüp ja teatas, et aeg on varsti käes ja peagi võtab ta mu endaga kaasa.\nHakkasin siis mõtlema, et kui lugu nõnda, peaksin inventuuri tegema ja üle vaatama, kas olen oma elus kõik ära teinud, mis mehe kohus.\nEga ma midagi erilist välja mõelnud – elu on tore olnud, igasuguseid ameteid olen pidanud ja asju järele proovinud, lapsed üles kasvatanud, naisega, kelle ingel mõne aasta eest kaasa viis, saime ikka hästi läbi, võlgu ka pole kellelegi – ei mõistnud nagu midagi kahetseda.\nLõpuks tuli mul meelde, et vaat` napsu pole ma õieti kunagi võtnud. Mitte et oleksin mingi karsklane, võtan rõõmuga seltskonnas klaasikese, teise jätan aga tavaliselt sõpradele.\nHakkasin siis jah mõtlema, et mis oleks, kui hakkaksin enne surma joodikuks. Teinekord valutab siit-sealt, üksinda olles läheb tuju tihti kurvaks kah ning üldse oleks ju huvitav teada saada, milline see joodiku elu õigupoolest on?\nSina oled haritud ja mõndagi korda saatnud, kuulaksin meelsasti noorema mehe arvamust!“\nEi mäleta, et oleksin naabrimehele erilist nõu osanud anda. Kas ta seda tegelikult küsiski, jutlesime veel niisama, kuni viimaks autosse istusin ja hüvastijätuks lehvitasin.\nKevad, suvi ja sügis möödusid märkamatult ning jõuludeks tulime juba terve perega vanematele külla. Istusime lauas, mekkisime šampanjat ja rääkisime, mis lõppeval aastal huvitavat juhtunud on. Ema hakkas korraga naerma ja ütles, et tal on üks vahva kohalik uudis – nimelt olla meie uus naabrimees joodikuks hakanud!\nOlevat teine väga ontlik joodik, kedagi ei tülita, skandaale ei korralda, kuid vähemalt korra nädalas tuleb lauldes koju, vaatab koduväravas kuud ja tähti ning käitub hoolimata pehmest keelest ja taaruvast kõnnakust viisakalt.\n„Annaks jumal rohkem selliseid väärikaid naabreid!“ märkis ema tõsinedes.\nJärgmisel kevadel juhtusin jälle vanematekodust läbi sõitma. Muuhulgas küsisin ka naabrimehe tervise järele. Selgus, et naabrimees oli vahepeal ära surnud.\nPolnud ta kellelegi rääkinud oma kaugele arenenud vähktõvest ega kurtnud sellega kaasnevate valude ja vaevade üle; ei tülitanud ta naabreid ega tüüdanud lähedasi, oli võtnud rahus napsu ja oodanud valges riides laheda tüübi tulemist.\nIngel täitis oma lubaduse ja tuligi viimaks, naabrimees aga jõudis likvideerida oma viimase tegematajätmise.\nAnnaks jumal rohkem selliseid sõnapidajaid mehi!\nPosted by veeretaja at 9:22 AM No comments:\nGlobaliseerumise tervisliku kaasnähuna on tänapäeval muutunud akuutseks küsimus Jõuluvana ning päkapikkude päritolust ja seksuaalsest orientatsioonist. Üllatavalt vähe pööratakse aga tähelepanu sugudevahelisele võrdsusele – näib, et Jõuluvana meesšovinistliku kamba iga-aastasele laiutamisele vaatavad läbi sõrmede isegi teravapilgulised soovolinikud.\nProbleemi teravust pehmendatakse soovtegelaste väljamõtlemisega. Paljudesse lasteaedadesse tuleb Jõuluvana näiteks veidra naiskaaslase saatel, kellel pole õieti mingit rolli peale agressiivse maskuliinsuse leevendamise. Lapsed saavad aru küll, et sihitult ringisebiv sneguurotška on kohaliku rahvateatri ümberriietatud näitlejanna, kuid neelavad selle vale vapralt alla, nagu ka umbluujutu Jõuluvana südamlikust abikaasast, kes kusagil põhjamaal kingimajandust koordineerivat ja lapsi väga armastavat.\nTegelikkus on hoopis lihtsam, selgub lugedes meile hiljuti saadetud teaduslikku uurimust, mille kokkuvõtte nüüd avalikkuse ette toome.\nMiks ja kelle poolt tõde nii kaua ja pikalt varjati, on muidugi iseküsimus!\nJõuluvana, too mul`kinki\nOotan hämarduvas toas\nHardalt jälgin ukselinki\nLaual valmis noad ja road\nKeegi kobistabki kojas\nValget vuntsi sahistab\nLumi valge mustas taevas\nPõder õues krabistab\nJõuluvana silkab sisse\nSilmis suvesina lumm\nHabeme all märkan TISSE!\nOlen ärevusest tumm\nVälja koorub hõrgult maine\nSoojalt hõõguv pühapilt\nNurka lend`vad vits ja vilt\nVana pole mees, vaid NAINE !\nHommik saabub vaikne, vaga\nKüünal oma rasva upub\nJõuluvana aga tasa\nRoheliseks kuuseks muutub\nPosted by veeretaja at 12:52 PM No comments:\nTohtrid räägivad ikka, et parimaks ravimiks olevat patsiendi usk rohu väe sisse, veelgi tõhusam arstirohi aga abivajajaga rääkimine. Ei mõista vastu vaielda, seda tõde tunnistab isegi polkovniku lesk - üks eesti ajaloo väljapaistvamaid haigeid - Juhan Smuuli samanimelise arstiteadusliku traktaadi kangelanna.\nTõe kriteeriumiks on teadagi praktika ja tõe otsimine viis mind ühel kaunil hommikul perearsti ukse taha. Olin nimelt täheldanud oma muidu terves kehas teatud tervisehäirete praktilisi ilminguid.\nÕues säras kevadpäike, puudel pakatasid pungad, polikliiniku hämaras koridoris ootasid vaiksed, raagus nägudega inimesed. Lõhnas medikamentide või puhastusvahendite järele.\nVäljaõppinud proviisor Oskar Luts on kirjutanud sellise õhu tervislikust mõjust, niisiis hingasin tänulikult sisse ja enesetunne läks kohe paremaks, ainult kange suitsuisu tuli peale. Vaatasin raagus ilmeid enda ümber ning ootasin edasi.\nElukogemus on mulle ammugi õpetanud, et ootamine on tähtis inimlik tegevus, esmakordselt sain aga aimu ootamise tervistavast mõjust. Kui mind lõpuks kabinetti paluti, olid mu pakilised tervisehäired praktiliselt taandunud.\nNii ma arstile ütlesingi, kes vastas „Mnjah?“ ning viis siiski minu juba tervenenud keha kallal läbi rea ilmselt talle isiklikult huvi pakkuvaid uuringuid. Uuringute käigus ütles ta mitu korda „Mnjah!“, mida kuulasin tähelepanelikult, sest mööngem, et ka hea tervisega inimesel pole veel parema tervise vastu midagi.\nLõpuks võttis arst prillid eest, vaatas mind veel veidi ja lausus siis järgmised kuldsed sõnad:\n„Härra Veeretaja, arvestades teie iga, on teie tervis lihtsalt suurepärane.\nSellegipoolest soovitan edaspidi võtta iga päev tabletike aspiriini.\nVõib olla surete siis pisut hiljem südamerabandusse, millesse muide, arvestades teie iga ja elukombeid, te varem või hiljem kahtlemata surete!“\nPungad puhkesid, päike säras ja mina kõndisin rõõmsalt kodu poole. Tundsin, et kevad on lõputu, elu igavene ja enesetunne suurepärane.\nSee tunne pole tänini kadunud.\nParaku ununeb tabletikese võtmine mul tavaliselt ära, sest kui väsimus ja vanadus tunda annavad, piisab tohtri jutu meenutamisest.\nNäete nüüd, kui vägev on hea sõna raviv toime!\nPosted by veeretaja at 1:14 PM No comments:\nSöömist, kui sotsiaalselt ohtlikku pahet, teadvustab tänapäeval iga enesest lugu pidav ühiskond.\nMe kõik teame, et söömine on kahjulik harjumus. Surma põhjustajana võistleb ta esikoha pärast vähkkasvajatest põhjustatud inimkaotustega, oma keerulise toimemehhanismi, negatiivsete sümptomite, tagasipöördumatute ja fataalsete mõjude osas aga salakavala HIV viirusega. Samas omab söömine sügavaid ajaloolisi juuri, mis teeb võitluse selle nii üksikisikule kui ühiskonnale ülimalt suuri riske põhjustava nähtusega äärmiselt keeruliseks.\nEestlaste söömiskommete tekke osas on uurijad erinevatel arvamustel, aga üldiselt arvatakse, et söömine oli mingil määral tuntud enamikes primitiivsetes kultuurides. Meie muinasaja kohta leiab viite iidsest laulust „Kui eesti rahvas kuldsel a`al kord istus maha sööma...“. Esimeseks tuntud kirjalikuks allikaks on Läti Henriku kroonika, milles kirjeldatakse toidunõusid viibutavate eestlaste väge, kes hüüetega „Taara, avita!“ sakslaste moonavoori ründasid. Irooniliselt kirjeldab kroonik söögitranssi viidud eestlaste hobuseid, kes lahinguväljal vaenlastest suuri tükke hammustasid ja mõned vaenlased päris ära sõid, vaikib aga vallutajate endi pahedest, millest ju sellesama moonavoori olemasolu tunnistust annab.\nSöömise kui kombe levik järgnevatel sajanditel on paremini dokumenteeritud ning on selge, et hiljemalt XIX sajandiks puudutab see paha harjumus juba kõiki ühiskonnakihte. Kiretu täpsusega kirjeldab nimetatud probleemi oma ladinakeelses traktaadis „Eestlaste endeemiline söömine“ embrüoloogia (teadus munade söömisest) rajaja Karl Ernst von Baer. Umbes samal ajal hakkab tekkima rahvuslik söömisvastane ärkamisliikumine, asutatakse vastavaid seltse, mõisaköökide asemele rajatakse pasunakoore, leiab aset esimene üldrahvalik söömavastane laulupidu jne.\nEtte rutates nendime, et võitlus söömakuradiga kestab tänapäevani ja et söömakauss ei ole veel kaugeltki üles kaalutud. Suure tagasilöögi andis poolesajandiline nõukogude okupatsioon – söögist saadavate tulude suurt osa riigieelarves ja muidusöömise seadustamise muserdavaid tagajärgi likvideerime veel mitu inimpõlve. Tõenäoliselt on just sellest perioodist pärit leebe suhtumine kombesse, et süüa pole patt iga päev, isegi hommikul (!), et võib läbi sõrmede vaadata mitmepäevastele söömatsüklitele, et pärast rasket söömist võetakse ka järgmisel päeval einet jne.\nSamas pole õiglane kogu süü veeretada väliste faktorite kraesse, eestlaste loomuomane kalduvus sattuda söömisest sõltuvusse väärib omaette tähelepanu. Kes ei oleks kuulnud ütlemisi „Võta amps ja pea aru“ või „Parem suutäis soolast kui maotäis magedat“, millest esimene on salalik ja teine terroristlik, kuna propageerib kangete söökide tarbimist. Maapiirkondades ja sõjaväes pole kadunud komme võtta hommikuti linnupetet, isiklike tähtpäevade ja riiklike pühadega seondub endiselt tava tulla hulgakesi kokku toitu kuritarvitama, kirikus käiakse ikka veel armulaual oblaate manustamas, milline paganlik ja barbaarne komme peaks ometi olema ammu põlu all.\nLootust on andnud Eesti taasiseseisvumine ja eriti liitumine Euroopa Liiduga. Kui enne olime suhteliselt leppimatud ainult roolisöödikute suhtes, siis nüüd võtame täiel rinnal mõõtu kultuurilistest naaberrahvastest. Tasapisi ja pöördumatult on keelustatud söömine rongi-, bussi- ja lennujaamades, avalikkus taunib toidureklaame. Kardinaalseks ja väga vajalikuks sammuks osutus söömise keelamine kõigis avalikes söögikohtades. Kahjuks on veel tänini keelustamata söömine välisööklates. Peale halva eeskuju on see ka eluohtlik naabruses viibivatele mittesööjatele, kes peavad passiivselt kannatama ebatervete söögilõhnade käes. Ootame selles osas ranget ja tõlgendamist mittelubavat seadust! Tervitada tuleb omavalitsuste initsiatiivi, kes on mõnel pool kehtestanud piirangud toiduainete kättesaadavusele, seda eriti pühade ajal ja eriti meie ilusas pealinnas. Oma osa annavad kampaaniad nt „Igale seltskonnale mittesööv juht“ ja söömatõvest tervenenute anonüümsed ühendused.\nLoomulikult pole see kõik kaugeltki piisav. Käesolev artikkel ei püüa ilustada tegelikkust - eelpool mainitud positiivsetele arengutele peab tulema lisa, on aeg jätkata jõulist söömavastast tegevust ja seda riiklikul ja seadusandlikul tasemel.\nSiin võiks pühenduda kahele põhilisele suunale – individuaalsele mõjutamisele ja sotsiaalsetele meetmetele. On aeg seadustada alustuseks liigsööjate ja seejärel muidusööjate vastased reeglid. Ei piisa ainult ülekaaluliste indiviidide avalikust häbistamisest, tuleb jõustada karistavad paragrahvid. Tööandjal peab olema õigus töölesoovijat kaaluda! Tänavapildist peab kaduma söönud inimese tuhm pilk ja seosetu kõne! Tsiviilseadustikku oleks vaja täiendusi, näiteks paragrahvi, mis lubaks arreteeritud rasvamagu hoida arestikambris kuni tema kõhnumiseni ilma kohtu korralduseta. Sotsiaalsfääris tuleb hakata piirama toidukaupluste arvu ja nende lahtioleku aegu, tuleb vähendada toiduainete assortimenti ja alandada kvaliteeti ning kehtestada piirangud ostude hulgale. Vaheetapina lõpliku toidust loobumise eel oleks otstarbekas rakendada ranget politseilist järelevalvet ja talongisüsteemi. Vajalik progress tuleks kirjutada põhiseadusse eraldi peatükina.\nMeie tee ei saa olema kerge. Ikka kuuldub tagurlike elementide häälitsusi, kes demagoogitsevad mingite „inimvabaduste“ teemadel. Mõned neist säutsujatest on kõrgema haridusega, mõned koguni pedagoogid! Sellised vastutustundetud tüübid jutlustavad kodaniku õigusest osta oma raha eest igal kellaajal süüa ja tarbida siis nii palju kui hing ja magu lubavad. Asi pole nii, hüüame meie! Söömine ei ole era- vaid üldrahvalik asi! Teame selliseid „professoreid“, kes olles lõpetanud oma silmakirjaliku propaganda, hiilivad poodi, ostavad raamatu või ajalehe asemel käntsaka rasvast sealiha ja õgivad selle pooltoorelt nahka. Siis aga tulevad tagasi auditooriumisse ja matsutavad malbelt huuli.\nTähtis roll on täita kunstimeistritel. „Loomingulisuse“ sildi all propageeritakse kujutletamatuid sigadusi nii trükis, laval kui filmilinal. Alles oli meie ekraanidel linateos illegaalsetest kaptenitest, kes rikastusid salapudru vedamisega Eestist Soome. Rahvas kutsus neid „pudrukuningateks“ ja isegi austas nende seadusrikkujalikku vaimu ning prisket (kas pole tähendusrikas!) rahapunga. Leidub „kunstnikke“, kes lubavad endile mitmesuguseid gurmaanlikke nilbusi, sigitavad juhuvahekordades endasuguseid pudrupäid ning julgevad sellist käitumist vabandada „looja vabadusega“. Õnneks on sellised kõrvalekalded regressiivse iseloomuga ja lihtsalt kõrvaldatavad kohustusliku riikliku meditsiinilise kontrolli ning tõhusa tsensorameti loomisega.\nKõige tähtsam, kõige peamine on aga ikkagi rahva enda vaba initsiatiivi rakendamine. Peame jõudma nii kaugele, et iga kodanik on söömise ilmingute suhtes leppimatu, valvab esialgu ennast, seejärel aga juba ka kaaskodanikke. Riigil tuleb koheselt leida vahendeid nende rahaliseks premeerimiseks, kes teavitavad õigusorganeid igast pahatahtlikust söömisnähust. Käes on aeg käituda printsipiaalselt provokaatoritega, kes üritavad inimesi eksitada loosungitega „Süües kasvab isu“, „Kelle jalg tatsub, selle suu matsub“ või sofistikaga „Pahmast tallava härja suud ei saa sulgeda“ ja „Ega`s suu pole seinapragu“.\nMuidugi pole suu seinapragu, praod tuleb täis toppida, suu aga kinni pidada.\nAinult nii, ühes meeles ja keeles leiame uue, tervisliku, vaba ja saleda tuleviku.\nOlgu see meile, meie lastele ja lastelastele paras !\nSamurai Watsaimatsu 2008\nPosted by veeretaja at 5:19 PM No comments:\nPosted by veeretaja at 6:55 PM No comments:\nEmal on oma pikast elust paljutki rääkida. Mõnda lugu meenutab ta iga päev, mõnda ülepäeviti.\nKaks lugu on sellised:\n„Mina kasvasin üles Brasiilias. President Kubitscek ehitas džunglisse uue pealinna. Selle kavandas arhitekt Niemeyer, minu vend Ardi oli seal inseneriks, pani presidendipaleele mingeid torusid. Linn tehti keset džunglit, valitsus kolis rannikult ära ning president lootis, et peagi tulevad ka ärimehed, kaupmehed ja palju muid inimesi.\nAga kedagi ei tulnud, sest keegi ei taha ju džunglis elada.“\n„Mina kasvasin üles Brasiilias. Meie pere oleks sinna jäänudki, aga 38-ndal kutsus Konstantin Päts eestlasi Eestisse tagasi ja maksis sõidu eest. Mamma ja papa otsustasid kodumaale minna ehkki tuttav türklane* hoiatas: „Donna Emma, ärge minge, Euroopas tuleb sõda!“\nMeile, lastele, Eesti üldse ei meeldinud. See mõni Eesti, inimesedki olid koledad! Õde Angeela teatas: „Mamae, korre para ver se navio esta ainda no porto, vamas voltar para Brasil!“**\nSiis tulid venelased ja algas sõda.“\nKui ema jutustab, siis teeb ta seda sissepoole. See pole just päris omaette kõnelemine, auditoorium peab olema, kuid kuulajad võivad vabalt vait olla ja omi mõtteid veeretada.\nLood ise on tänu korduvatele esitamistele sõna-sõnalt samad - justkui salvestused.\nÜhel päeval kuulsime emalt aga sellise huvitava loo:\n„Mina kasvasin üles Brasiilias. President Kubitschek ehitas džunglisse uue pealinna, minu vend Ardi pani presidendipaleele mingeid torusid. Siis kutsus Konstantin Päts eestlasi Eestisse tagasi, maksis sõidu eest ning lootis, et tulevad ärimehed, kaupmehed ja palju muid inimesi.\nMeie hoidsime naeru tagasi, ema tegi üllatunud ja natuke prohvetliku näo. Paus ei kestnud siiski pikalt, ema lõi käega ning alustas järgmist lugu:\n„Mina kasvasin üles Brasiilias. Brasiilia avastas Pedro Alvares Cabral. Suurem osa Brasiiliast on džungel…“\n* tegelikult vist süürlane\n** Mamma, jookse ruttu sadamasse ja vaata, kas laev on alles, et viiks meid Brasiiliasse!\nPosted by veeretaja at 2:16 PM No comments:\nElame abikaasaga juba üle kolme kuu minu ema pool.\nMeie hoolealune - kellele ema, kellele mamma, mõnikord lihtsalt „mammu” – annab oma hooldusõele ja -vennale pidevat tegevust ning ega muuks aega üle jäägi. Ja mis muu see olema peakski, meie oleme töötud, ema pensionär.\nKolm mõttetut vanainimest.\nTänane päev algas vara, kell üks öösel läks mamma sahvrisse ja sõi ära talle hommikusöögiks mõeldud pudru. Üritust kureeris minu naine, mina olin õhtul tähistanud kohalikust loomeliidust väljaastumist ning viibisin valge veini soodsa mõju all.\nKell kolm käis mamma tualetis. Järgnesin tema eeskujule.\nKell viis toimus vannitoas pükste pesemine. Naine õnneks ei ärganud, järelevalvet teostasin mina. Võin liialdamata tunnistada, et kulus vannitäis vett.\nKell kuus hakkas mamma toas raadio mängima.\nKella seitsmeks olin piisavalt ärgas, et asuda perele kohvi keetma. Mamma edestas oma tavagraafikut kahe-kolme tunniga, istus reipalt lauda ning küsis putru: „Kes pudru ära sõi? Mina või? Raske uskuda, olin 18 aastat kirjastuse juhataja, mul on ikkagi aru peas. Kas on ikka või?“\nHommikusöök vältas kaks tundi, kureerisin mina, sest abikaasa käis vahepeal arsti juures vererõhku mõõtmas. Mamma sõi võileibu, tegi paar tükki juurdegi, jõi ära kogu kohvi ning kahetses, et putru ei pakutud. Mina kütsin ahju ja pliiti, keetsin mune ning pesin nõusid.\nKell pool kümme jõudis naine tagasi ja tegi uue kannutäie kohvi. Vererõhk olnud korras. Miks see ei peakski korras olema, võtame mõlemad iga päev vererõhurohtu.\nMina tegin samal ajal muna-juustu-tomatisalatit. Mammal läheb mõnikord söögikordade vahel kõht tühjaks, siis on hea salatit võtta. Söögikorrad ja süstimised on meil kell kümme, kell üks, kell neli ja kell kaheksa, lisaeineid tuleb ette neli kuni kuus korda ööpäevas.\nKell kümme istusin arvuti taha ja mõtlesin, et paneks õige tänase hommiku kirja. Et ei tuleks pärast meenutada mamma manitsust: „Kui mina peaksin ükskord ära kaduma, siis te alles mõistate, millest olete ilma jäänud!“\nPool üksteist käisin vaatamas, mida uut teoksil. Tütar oli lapselapse meile toonud, naine hoidis last, pesi nõusid, mamma jõi köögis kohvi ning sõi salatit.\nAlanud oli järjekordne teguderohke päev.\nMinu naine teeb peagi putru ja paneb selle sahvrisse hommikusöögi jaoks valmis.\nMina lähen vist lund rookima. Või prooviks tukastada, öösel sai vähe magada?\nVarsti on lõuna.\njõulukuu viiendamal 2012\nPosted by veeretaja at 7:06 PM No comments:\nSee lugu on kirja pandud mitu aastat tagasi. Mis on vahepeal muutunud? Kes on vahepeal muutunud? Kus on midagi muutunud?\nRäägin teile oma viimasest tööst, lavastusest, mis valmis juba tüki aja eest, ning etendub nüüd õhtust õhtusse, etendub ringreiside ajal mõnikord ka päeval, etendub mõnikord ka mingitel imelikel kellaaegadel Vilniuse või Viini festivalidel. Aga etendub ja etendub, sest saalid on kogu aeg täis, ma käin iga kord rõdu pealt piilumas ja tegelikult poleks seda vajagi, sest näen seda administraatori näost, kui etendus on alanud, mina istun vaatajatest tühjaks nõrgunud teatrikohvikus, joon konjakit ja vaatan baaritüdrukutega lobisevat administraatorit.\nKaalusin “Jensoe Brekka vaikse vile” kavva võtmist pikalt. Töötan küll lavastajana juba enam-vähem kolmsada aastat (ha-ha), aga ei ole varem tahtnud selle kaheksavaatuselise klassikalise draamaga tegemist teha. Pealegi on pärast seda, kui Lünselõpp ta ülemöödunud sajandil kirja pani, seda tükki vähemalt korra viie aasta jooksul kuskil ikka lavale pandud. Minu meelest on Lünselõppi tekst raskepärane ja lugu ise küllaltki igav, pealegi on seal üle saja tegelase, kes peavad autori tahtel pidevalt igasuguseid kaelamurdvaid trikke tegema. Lisaks veel orkester ja muu pürotehniline tilu-lilu.\nAga kavva ta lõpuks võetud sai. Võib-olla käis direktor peale või tundsin ise, et kolmesaja esimene aasta hakkab läbi saama, võib-olla olid mul muud motiivid.\nAlustasin nimitegelase valikust. Siin polnud pikalt mõtlemist – helistasin kohe pealinna esiteatri esinäitlejale Vuuk Putremile, tegin talle ettepaneku, nädala pärast saabus jaatav vastus ning me võisime hakata proovigraafikut kokku panema. Meie trupis tekitas minu otsus küll paksu verd, aga avalikult jäi see välja valamata. Vuuk on väga armastatud näitleja, kui tema kaasa teeb, täidavad kassat mitte ainult keskealised vaid ka noorepoolsed vanatüdrukud, ärimehed ning viimase aja trendina isegi poliitikud oma naistega. Mina teda ei salli, ta on vastik tüüp, karsklane ja väristab häält, kui kooliõpilastega kohtub. Aga paljud näitlejad on samasugused. Muide, sõbrad kutsuvad teda Puuksuks.\nNoppisin veel siit-sealt, teistest teatritest ja vabakutseliste hulgast, massistseenidesse palkasime ooperikoori ning muidugi oma trupp läks täies koosseisus käibesse.\nKunstniku koha pealt oli meil direktoriga pisuke murdmine, mina olin juba luure korras kombanud pinda Seerav Maria Eefeu juures, direktor aga kukkus eelarve pärast värisema, nii et ma pidin natuke lavastaja häält tegema. Kompromissina leppisime lõpuks kokku, et tuleb ikkagi Eefeu, aga valguse tellime mitte “Compakt Naelast” vaid “Shinto Un”`ist. See oli mul õigupoolest algusest peale plaanis, kuna sealne Pekka on täitsamees.\nJa töö läks lahti. Kuna muid lavastusi niikuinii teha ei saanud, tegime proove korraga kahes saalis ja kaks korda päevas. Ooperikoor harjutas omi misanstseene keldris ja jõi ennast igal õhtul kohvikus täis, Eefeu keeras hiigla ägedad lava- ja kostüümikavandid kokku ja asus tegelikult õmblustöökotta elama, kuhu naised talle kohvi ja korpi järele tõid. Minul polnud eriti palju tegemist, sest teksti ma ei kärpinud ja kogu tegevus käis täpselt remarkide järgi. Nii palju tüli ikka oli, et astusin iga päev läbi ja sõimasin inspitsienti. Iga päev kaks korda, kõik need neetud üheksa nädalat järjest.\nLõpuks saabus kümnes, peaproovide nädal. Ajakirjandus kihises ja kääritas muidugi juba ammu, kriitikudki olid juba oma eelkirjeldustega paksu vorstilõigu võileivale teeninud, aga see, mida laval nägin, avaldas isegi minule muljet. Eefeu oli osa teatri tagaseinast ära lammutanud, nöörlagi kihises moodsast valgustehnikast ning Pekkal oli õnnestunud pöördlava alt valgustada, kui nimetada ainult mõnda silmahakkavat kujundusdetaili. Kostüümid olid kah sõnulseletamatud, ning neid vahetati mitu korda ühe vaatuse jooksul.\nKaks päeva istusin niisama, siis hakkasin kärpeid ja korrektuure tegema.\nKärpisin kõvasti Puuksu teksti ja kogu muu teksti kärpisin täiesti välja. Seega ei olnud ülejäänud sadakonnal näitlejal enam lavale asja, kuid ma palusin neil töö ajal garderoobidest mitte lahkuda.\nJätsin ära massistseenid ooperikooriga, kuid lubasin kooriliikmetel töö ajal viibida kuuldekauguses, üle tee asuvas lokaalis.\nKuna näitlejaid peale Puuksu laval vaja polnud, siis polnud vaja ka kostüüme, rekvisiiti ega mööblit. Tõin selle asemele kodust ühe tooli ja laualoksu, aga lavamehed, riieturid ning rekvisiitorid pidid mõistagi töö ajal tööl olema, sest etenduse alguseks üles seatud dekoratsioonid tuli iga kord jalust ära koristada ja lõhutud tagaseina ette kardin riputada.\nPeaosalise välisilmet sai lihtsustatud – Puuks oma kampsuni ja seablondi ilmega on igati OK ja grimmiosakond tohtis selle otsuse vastuvõtmise järel kohal olla ja kohvi juua.\nValguskujunduse korrektuurid kujunesid õigust ütelda kõige kergemateks – Pekka laseb nüüd minu korraldusel alustuseks kõik tuled surnuks (esimene valguspilt), siis tuleb Puuks ja paneb küünla põlema (teine valguspilt) ja lõpupoole puhub küünla jälle ära (kolmas valguspilt). Pekka istub assistentidega puldis, aga kas nad vaatavad seal arvutisse löödud viitsadat pilti või teevad niisama suitsu, mina kontrollimas ei käi. Pole loomult väiklane inimene.\nKuna inspitsient sai kontrolletenduseks orkestri viimaks niikaugele, et nad enam ei nihele, vaid istuvad kogu etenduse aja oma augus hiirvaikselt, siis polnud mul enam vaja ka inspitsienti sõimata, vaid ma tundsin, kuidas sisemine hääl ütles: “Valmis !”.\nNüüd on esietendusest üle aasta möödas ja meie ühistöö etendunud täissaalidele ligi nelisada korda. Esietenduse lavaline hoog ja saalipoolne kontsentreeritud heatahtlikkus ei näita närtsimise märke. Kassa kõliseb, ehkki oleme juba kolm korda piletihindu kahekordistanud, lisaks kõlisevad minu riiulil peaauhinnad nii kodumaistelt kui rahvusvahelistelt teatriüritustelt. Puuksul pole tekst kordagi segamini läinud, sest lubasin tal rääkida oma sõnadega sellest, mis talle meeldib. Ja talle meeldib ja vaatajatele meeldib ja kriitikutele meeldib.\nDirektorile ka nagu meeldiks, ehkki talle ei meeldi eriti väljasõitudega kaasnevad kulud. Saja näitleja, massi, orkestri, kogu teenindava personali sõidutamine ja majutamine ning dekoratsioonide ja valguspargi vedu maksab kõva kopika. Tõsi – piletitulud on tublisti suuremad ning riiklike ja erafondide toetused meile lahkelt vallali.\n“Jensoe Brekka vaikse vile” lavastusest meie teatris on kirjutatud mitu väitekirja ja mõned on praegu kirjutamisel. Juba on siginenud epigoonid ja mahasehkendajad, aga mõistagi ei tule neil midagi ligilähedastki välja. Vormi kopeerimine pole kunagi tulemusrikas, meetod on tähtis, kulla sõbrad ! Kõigepealt tuleb aga meetodi peale tulla. Või peab meetod peale tulema.\nJa mina istun vaatajatest tühjaks nõrgunud teatrikohvikus, joon konjakit, vaatan baaritüdrukutega lobisevat administraatorit. Tulevad naised, ostavad kohvi ja korpi kaasa. Direktor läheb mööda, tahaks nagu midagi öelda, aga ei ütle. Mina ka ei ütle, mina räägin teile oma lugu ning üle tee olevast lokaalist kostub ooperikoori joobnud lällamist.\nPosted by veeretaja at 6:27 PM No comments:


Elukindlustus - page 3 - Answers to your money questions\nGaranteeritud kindlustamatuse rattur: mis see on?\nGaranteeritud kindlustussõitja on vabatahtlik eelis, mis sisaldub mõnes elukindlustuse poliisis. See sõitja tagab teile võimaluse osta ettemääratud summa täiendavat elukindlustust kindlaksmääratud ajavahemike järel, ilma et oleks vaja kindlustuskindlust tõendada. Teisisõnu, kui soovite suurendad...\n2021. aasta soodsaim elukindlustus\nParim üldine: üleriigiline Üleriigiliselt Saada hinnapakkumistMiks me selle valisime: Üleriigiliselt on tugev finantsmaine, suurepärased kliendirahulolu reitingud, paindlikud konverteerimisvõimalused ja taskukohased hinnad igas vanuses. Mis meile meeldibVeebipakkumised ja poliitika haldamineSuur...\nParim vanemate elukindlustus aastaks 2021\nTäielik elulugu Michael Kurko on vabakutseline kirjanik, kes on töötanud selliste kaubamärkidega nagu Software Advice, Fit Small Business ja Fast Capital 360. Ta on väikeettevõtete turunduse, rahanduse, varahalduse ja väikeettevõtete tehnoloogia ekspert. Parim üldine: Loode-vastastikune Loode-vas...\nTäielik eluluguJälgiLinkedinJälgiTwitter Marguerita on sertifitseeritud finantsplaneerija®, kes aitab inimestel rahaliste vahendite nõuetekohase haldamise kaudu oma elu eesmärke täita. Ta on spetsialiseerunud lahutusele, surmale, karjäärimuutustele ja vananevate sugulaste hooldamisele. Parim üldi...\nParim elukindlustus elatistega 2021. aastal\nParim üldine: Omaha vastastikune osa Omaha vastastikune osaSaada hinnapakkumistMiks me selle valisime: Omaha vastastikune teenus pakub taskukohaseid tähtajalisi elu- ja püsikindlustuse võimalusi ning paljud poliisid sisaldavad kiirendatud surmahüvitist ilma lisakuludeta. Lisandmoodulite jaoks o...\nAlaline elukindlustus: mis see on?\nElukindlustuspoliis annab teie surma korral rahasumma - surmahüvitise - ühele või mitmele abisaajale. Püsiva elukindlustuse poliis on loodud kestma kogu teie elu ja see ei aegu teatud aasta pärast. Tavalised püsiva elukindlustuse tüübid hõlmavad kogu elu, garanteeritud emissiooni kogu elu, univ...\nMiks on elukindlustus oluline?\nEhkki meile ei meeldiks surmast mõelda, on see reaalsus kõigile. Ja mõnikord tuleb see liiga vara, põhjustades lisaks emotsionaalsele valule ka rahalisi raskusi. Elukindlustus võib aidata surma rahalist mõju, kuid inimesed ei saa sageli aru, kuidas see töötab ja kui palju see maksab. Paljudel j...\nKas teil võib olla mitu elukindlustuspoliisi?\nElukindlustus ei tundu sellist toodet, mida keegi hulgi ostaks. Lõppude lõpuks, kui teil on kindlustuspoliis, mis maksab teie hüvitise saamise korral teie hüvitise saamise korral surma hüvitist, siis milleks peaksite rohkem kui ühte? Kindlustussektor lubab aga mitme elukindlustuse poliisi kandmi...\nLõplike kulude kindlustus: mis see on?\nLõplik kulukindlustus on eufemistlik mõiste terve elukindlustuse tüübile, millel on suhteliselt väike surmahüvitis (tavaliselt vahemikus 5000 kuni 25 000 dollarit). Selline poliis, mida võib nimetada ka "matmiskindlustuseks" või "matusekindlustuseks", on mõeldud kindlustatud isiku matuste kulude...\nKas elukindlustus on vara?\nTeie netoväärtus - teie rahalise seisundi põhinäitaja - võrdleb teie vara võlgadega. Varad aitavad teil oma eesmärke rahastada, kulusid maksta ja üllatusi neelata, nii et mida rohkem teil on, seda parem. Mõnel juhul on elukindlustus vara. Elukindlustus annab kindlustatu surma korral surmahüviti...\nViatical-kokkulepe on teatud tüüpi elukokkulepe, mis võimaldab teil elus olles saada olulise ühe...\nKogu elukindlustus on püsiva kindlustuse tüüp, mida pakutakse erinevatele vajadustele vastavas s...\nSissejuhatus CMFG Life Insurance Company sõlmib CUNA Mutual Groupi TruStage'i elukindlustuse po...


Swedbank säilitas Apranga aktsia hinnasihi 2,3 eurol - Balti börs - Investor\nSwedbank säilitas Apranga aktsia hinnasihi 2,3 eurol\n1. detsember 2021, 14:24\nApranga kauplus. FOTO: Apranga Group\nSwedbank jättis Apranga aktsia hinnasihi 2,3 eurole ja säilitas väärtpaberi ostusoovituse.\n«Apranga poodide müügitulu 2021. aasta kolmandas kvartalis oli 63,8 miljonit eurot, mis on 20,6 protsenti rohkem kui 2020. aasta kolmandas kvartalis. Tõenäoliselt on see tingitud inimeste edasilükkunud nõudlusest riiete järele seoses järkjärgulise tagasipöördumisega kontoritesse ja kooli,» kirjutas Swedbanki aktsiaanalüüsi juht Marek Randma panga blogis.\nTema sõnul peegeldas tugevat nõudlust ka ettevõtte brutokasumi marginaal, mis oli 44,8 protsenti. Samal ajal kasvasid ettevõtte tegevuskulud võrreldes eelmise aasta sama perioodiga 22,2 protsendi võrra 21,4 miljoni euroni, mille põhjuseks on kiire tööjõukulude kasv ja riigiabi vähenemine. Selle tulemusena kasvasid kulumieelne kasum (EBITDA) ja puhaskasum võrreldes eelmise aasta sama perioodiga vastavalt 7,1 protsenti ja 17,1 protsenti, 12 miljoni ja 5,9 miljoni euroni ning vastasid suuresti Swedbanki ootustele.\n«Seoses COVID-19 olukorra halvenemisega kehtestas Läti uued piirangud. Alates 14. oktoobrist olid kaubanduskeskustes asuvad poed kinni nädalavahetustel, kuid 21. oktoobrist kuni 15. novembrini olid kõik Apranga poed Lätis ajutiselt suletud. Sellegipoolest Apranga oma eesmärke 2021. aastaks ei muutnud,» märkis Randma.\nTema sõnul on 2020. aasta neljas kvartal juba suhteliselt madalaks võrdlusbaasiks, kuna eelmise aasta detsembri teises pooles olid kõik Apranga poed ajutiselt suletud. Swedbank usub ka, et ettevõtte e-müügikanalite arendamine aitab vähendada Läti poodide ajutisest sulgemisest tingitud negatiivset efekti.\nPank jättis Apranga 2021. aasta käibeootuse samaks, 180 miljonile eurole, mis jääb ka ettevõtte enda poolt planeeritud vahemikku, 168–190 miljonit eurot, ilma käibemaksuta. Samuti jätab pank samaks nii 2021. aasta oodatava EBITDA suuruses 29,5 miljonit eurot ja puhaskasumi suuruses 8 miljonit eurot.\n«Seetõttu jätame ka Apranga aktsia hinnasihi samaks, 2,3 eurole, mille järgi Apranga kaupleks 5,6-kordse ettevõtte väärtuse/kulumieelse ärikasumi (EV/EBITDA) kordaja juures, olles sama kordaja viie aasta keskmine. Kuna näeme, et ettevõttel on potentsiaali kasvada ning tulenevalt 6 protsendilisest 2021. aasta dividendi tootluse ootusest – oodatav dividend 2021. aasta puhaskasumist aktsia kohta 0,12 eurot –, kordame aktsiale eelmisel korral antud investeerimissoovitust,» selgitas Randma.\nKolmapäeva lõunal kauples Apranga aktsia Vilniuse börsil 1,92 euro tasemel.


Stiiliajalugu [email_address] Kirsika Kolga 3.DEK 2009 2.\nWilliam Morris ja arts and crafts liikumine

Modernismi pioneer

`Kõik kaasaegse kunsti vormid </li></ul><ul><li>on totaalse languse seisundis` W.Morris

Morris` seisukohad:

1. Kunsti olemus on sotsiaalne

2. Kunst peab olema kättesaadav kõigile,

mitte üksnes ühiskonna varakale eliidile

3. Kunstnik peab mõtlema kõigile ühiskonna

liikmetele ja tema objektiks peab olema kogu

keskkonna kujundamine

4. Kunst peab olema `tõene`ja ainult käsitsi

tehtav kunst saab seda olla.

” Have nothing in your house that you

do not know to be useful, or believe to be

beautiful” W.Morris

William Morris

\n

Ühiskondlikelt vaadetelt sotsialist-utopist, kunstnikuna pidas vajalikuks protesteerida maailmas toimuva `eheda loomingulisuse`allakäigu vastu

Masin kehastas talle kuradit

Morris tegeles kõigega, mis puudutas ruumide kujundamist ja sisustust.

Kõik oli vaba liialdustes, just seda ausust ja moraalsust Morris oma töös taotleski.

\nRed House Kentis 5.\nWilliam Morris. interjöör 6.\nWilliam Morris 7.\nWilliam Morris 8.\nArts and Crafts Movement liikumise veendumus `Kogu kunsti juured ja baas peituvad käsitöös`. 9.\nHistoritsism Eestis

19.sajand

Manufaktuuride asemel vabrikud

Arhitektuur - mõisad , ka linnahooned

Mitteklassikaline

Eesmärgiks polnud mitte ajaloostiilide imitatsioon, vaid loovus, mis minevikuvormide taaskasutamise kaudu püüdis luua mäl u aktiveervaid visuaalseid märke.

` Argitektuuristiil pole sugugi üksnes väline maitsesuund ja stiiliprobleem üksnes konstruktsiooniline küsiumus-vaid sellel on südavam tagapõhi, mis seostub traditsioonilise kunstisümboolikaga. ` Ottoi Hippius

Esimeseks historistlikuks uus-stiiliks sai Eestis neogootika.

Sajandi keskpaigast alates ei püüeldud enam mitte stiili lihtsa markeerimise, vaid motiivide või kogu kavatise ajalooliselt täpse viitamise poole.

\n

Sisustuse paljus ja paigutuse kaootilisus paneb ruumid mõjuma hubaste ja ebaparaadsetena. Lisaks mööblile leidus interjööris palju muudki: küllusliku draperiiga ja mõnikord vitraaziga aknaid ja vaheuksi, toataimi, seinal raamitud fotosid ja pilte, pisiskulptuure, looma- ja linnutopiseid.

Üha sagedamini kaeti seinu ühe või teise stiili ornamentikasr inspireeritud mustriga tapeediga.

levis komme kujundada maja ruume erinevas stiilis.

Kabinet tehti kas renessanss- või gootistiilne, söögituba renessansis, salongid rokokoos ja saalid barokis.

Eklektiline interjöör Seli mõisas 11.\nNeo-chippendale stiilis mööbliga eklaktiline interjöör Saku mõisas 12.\nNeogootika-Tartu Ülikooli raamatukogu projekt Toomkiriku varemetesse. J.W.Krause 13.\nSangaste loss 14.\nJaani kirik Tallinnas 15.\nKaarli kirik Tallinnas 16.\nAleksander Nevski Katedraal 17.\nKonstruktiivne ratsionalism Ameerika Ühendriikides 19.sajandi lõpul ja 20.sajandi algul . Šeikerite stiil

Tõsteti esile lihtsust, tehnilist täpsust ja liialdusteta vormi, historitsistlik.

USA arhitektuuris kasutati mehhaniseeritud meetodeid: maja monteeriti kokku tööstuslikult toodetud valmisdetailidest.

Raudsõrestikkonstruktsioon.

Teraskarkasskonstruktsioon, mis võis kanda põhimõtteliselt ükskõik kui suurt raskust. Uus konstruktsioon võimaldas majadel kasvada kõrgusse ning luua nii suure avaga ruume, kui seda igal kon kr ee t sel juhul tarvilikuks peeti.

Esimene elektrilift oli Elisha Graves Otise leiutisena võetud kasutusele juba 1853.aastal New Yorgis ja esimesed kõrgkontorihooned -üle viie korruse- ehitati Philadelphiasse ja New Yorki.

`Me peame mõistma, et ornament on luksus, aga mitte hädavajalikkus.. Läbimõeldud vorm on ilus oma alastuses` . L.Sullivan

Arhitektuurse purismini – puhta, kaunistuseta vormini- jõuda ei tahetudki , käsitleti ornamentikat pigem W.Morrisele ja tulevasele Viini koolkonnale lähedaselt: ornament stiliseeriti ja selle osatähtsus viidi minimaalseks.

\n

Pilvelõhkujate interjöör: kontorihoonetes ja kaubamajades jäeti konstruktsioonid ruumi poole avatuks, olid enamasti ornamenteeritud.

Uuelaadse mulje said ruumid tänu seni normiks peetud klassikalisest ordemõõdust loobumisel: kavandati hiii g elsuurte avadega vestibüüle, saale ja aatriume.

Esmaoluline polnud enam histoitsistlik vormieeskuju, vaid luua uut esteetikat.

Orgaaniline arhitektuur.

Klaasist lükanduksed, mis tagasid läbipaistvuse .

Mööbel peab arhitektuuriga võimalikult ühte sulanduma, orgaaniliselt sellega liituma, et saavutada lihtsust ja selgust, tuleks kasutada sirgeid jooni ja ristkülikulist vormi.

Puhta joonega sisustus.

Lihtsate geomeetriliste-kuubiliste vormidega

mööbel.

Raskepärasuse vältimiseks istmete

küljed ja seljatoed tavaliselt vertikaalsere

pulkadega võredena .

Frank Lloyd Wright 19.\nJayne Building 20.\nTribune Building 21.\nEsimene elektrilift . Elisha Graves Otise . 22.\nFrank Lloyd Wright 23.\nFrank Lloyd Wright 24.\n

Tooli põhitunnuseks on sirge, `redeliks` kujundatud leen.

Tooli lihtsuses peegeldub šeikerit lihtsus: nende majad ja siseruumid olid

kasinad, ilma mingite kaunistusteta.

Toolid riputati ruumitegemiseks seinale, esemed pidid olema kerged.

\nJuugendstiil

Uute masinate levikule suurenes tootlikkus, tekkis uusi tööstusharusid.

Tootmine ergutas tarbimist, ühe uute vajaduste avastamisne.

Tooraine muutus eriti aktuaalseks.

Historitsismi domineermise lõpp ja uue kunstilaadi- juugendstiili -tekkimine.

Juugendi puhul ei saa kõnelda mingist ühtsest Euroopa stiilist, vaid paljudest eriilmelistest stiilivariantidest.

Seniste kunsti- ja arhitektuuriarusaamade uuendamise nõue.

Juugendstiili tähtsaim põhimõte: maja on tervik, üks organism, selles ei tohi leiduda midagi, mis arhitektuurse tervikuga orgaaniliselt ei seostuks.

Juugend tegi arhitektuurist valistseja, kelle rolliks oli ühendada kõik muud kunstid.

Ruumide paigutus pidi kasutajale olema mugav.

Juugendlik plaanilahendus eelistas koonduda kontsentriliselt ühe keskse suurema ruumi ümber .

\n

Loodusekultus.

Keerulise vormi tõttu, mis meenutas elusorganismi, kutsuti juugendit alguses `vihmaussistiiliks`

Juugend armastas looduslikku kivi (graniit, põllukivi, tellist). Eksponeeris seda nii sees kui ka väljas.

Dekoorismotiivid laenati floorast ja faunast.

Lemmiktaimed krüsanteem ja orhidee, ka liilad ja iirised, kallad ja tulbid, alpikannid ja võõrasemad, põllulilled ja viljad.

Looma- ja linnuriigi lemmikuteks olid pikakaelalised linnud – flamingod, luiged, iibised, pelikanid, paabulinnud, armastati ka salamandrit, vähki ja krabi.

Värvigamma erilise au sees olid violetsed, kahvatukollased, valged, õunrohelised, eriti paabulinnuvärvid.

Rõhutati vertikaali.

Kõrge kaldega katus ja pisut väljavenitatud kujuga aknad.

Kunstide süntees.

Fassaadidele paigutati skulptuure, mosaiike ja sepist.

Rauast tugipost võis meenutada üleväänlevat taime, vars oli sambaks ja õis kapiteeliks.

`Vaba` planeeringu loomine.

\n

Hiiglaslikke mõõtmeid aknapindu, mis lasid sisemusse uutele hügieeninõuetele vastavalt palju valgust, ja kui oli tegemist ärihoonega, lubasid tajada impostanseid kutsuvaid vitriinuaknaid.

Uued materjalid: fajanss, majoolika ja kahhel.

Kerkisid terved juugendistiilis üürimajadega linnaosad.

Ühtse ruumimulje vajaduse tekitas teisenendu siseplaneering, ebasümmeetrilisus, suured klaasuksed, tekitasid `voolava` ruumi illusiooni, konstruktsioonide `saledus` .

Tervikliku, arhitektuuriga ühtesulava saavutamiseks kasutati seinamaalingut, sisseehitatud mööblit, mosaiiki, vitraaži, kõiki ruume läbivaid materjale ja värve .

Armastati lakitud pinnaga puitu, kasutati ohtralt

Seinad kaeti mõnikord paneelistikuga kogu kõrguselt.

` Mööbel kujundatakse vastavalt ruumi tervikkujundusele. Igal toal on oma pea- või sõlmpunkt, millest kiirgub tema vaim ja millele on allutatud kõik ülejäänu. Vastavalt ruumi skeletile asetuvad kõik ülejäänud erinevad sisustusesemed, mis sellest hetkest alates muutuvad toa elavateks organiteks. Ka üksik mööbliese muutub nõnda ühtseks ` . H. Van de Velde

Mööbli kujundamisel lähtuti ruumist.

\nH enry Van de Velde 29.\nH enry Van de Velde 30.\nHotel Solvay Brüsselis. Victor Horta 31.\nHotel Solvay Brüsselis. Victor Horta 32.\nHotel Tassel Victor Horta 33.\nHotel Tassel Victor Horta 34.\nJuugendi variandid

Dekoratiivne juugend ja konstruktiivne juugend

Dekoratiivse juugendstiili esindajad olid Belgia, Prantsusmaa, Hispaania, Ameerika, vähesel määral ka Inglismaa.

Konstruktiivne juugendstiili esindajad olid Inglismaa, Austria ja Saksamaa.

Kuna kogu stiili filosoofia rajaneb kordumatusele ja originaalsusele, on mõlema suuna ilmnemist võimalik vaadelda neid loonud rahvuslike koolkondade ja kunstnike kaudu.

\n

Dekoratiivne juugend

Esimene esindaja Victor Horta

Orgaanilisus, lähtumine puhastets loodusvormidest, totaalsus, kunstide süntees, sise- ja välisruumi kujunduslik ühtsus, looduslike materjalide ning klaasi ja mosaiigi kasutamine .

Siseruumides kannavad lagesid saledad, lahti minevat punga meenutavate kapiteelidega metallsambad.

Olulised on trepid ja nende käsipuude ažuursed võred.

Mööbel oli väga voogavajooneline ja vormilt vaba.

Lit papillon - marketriitehnikas teostatud liblikakujuliste otstega voodi.

\nVictor Horta Belgia. 37.\nHector Guimard . Prantsusmaa esimeseks suurmeister . 38.\nHector Guimard 39.\nAntonio Gadid Hispaania. 40.\nLouis Comfort Tiffany Ameerika. 41.\n

Konstruktiivne ehk geomeetriline juugend

Määravad on sirge joon, kuubiline vorm-ruudu, kuubi, ringi, toonitakse konstruktsiooni.

Interjööris peeti silmas `koguteose` ideed, kujudnus p idi läbima kõike.

` Sisemus avaldub välises ja vastupidi`

Liitumispunkte rõhutav väike ümarkuul.

\nCharles Rennie Mackintosh 43.\nPalais stoclet, söögisaalis Kolomen Moseri mööbel ja Gustav Klimti maalingud. 44.\nJosef Hoffmann 45.\nJosef Hoffmann 46.\nJuugendstiil Eestis

Juugendstiil levis eestis 20.sajandi algul: koolitatud arhitektide, tellijate reisikogemuste ja ajakirjanduse-raamatute kaudu.

Esimeseks juugendstiili hooneks oli Neeruti mõis Virumaal, valmis 1903-1906.

Maja kujunduses kasutati loodusliku kivi-pae-ja krohvi maalilist vastandamist, fassaad polnud küll asümmeetriline.

Rahvusmütoloogilistel teemadel maalitud pannood .

Ruumid `pungusid` kesksest vestibüülist, tulemuseks tugevasti liigendatud, asümmeetriline hoone, millel oli terasside kaudu side ümbritseva õuega.

Erinevad ornamentaalsete maalingutega kaunistatud ruumid, suurejoonelised kahhelahje, värvilised vitraažaknad, võimsad puhvetkapid.

Kabineti mööbel tumesinine, koos erivärviliste detailidega, lastetoa oma valge, pronksitooniga, magamistoa oma pihlakamarja värvi helepunane või helepruun.

\nAmmenda villa 48.\nAmmenda villa 49.\nAmmenda villa 50.\nTaagepera mõis 51.\nTaagepera mõis 52.\nTaagepera mõis 53.\nModernism Euroopas 20.sajandi algul

Arhitektuur ja kujun d us pea v ad vastama oma aja vaimule.

Ehitada ja sisustada palju, kiiresti ja odavalt.

Kadusid keerulised vormid ja kaunistused.

Raudbetoonkonstuktsioon

Ornament puudus, hoone skeletsus esile tõstetud, akende klaaspinnad kohati hiiglaslikuks kavandatid, viilatus sa g eli lamekatuseks madaldatud, konstrukstisoon ruumi poole avatud.

Ekspressiivne, hoone funktsiooni emotsionaalseslt väljendava vormi põhjendamine.

Moodne vorm

Ülistati masinakultruuri ja aktiivset.intensiivset eluhoiakut.

Uute materjalide kasutami st , ekspressiivset vormi, diagonaalsete ja elliptil i s t e joonte elustamist, ornamendist loobumist, masinast inspi r ee r umist, kergus, dünaamilisus.

\nWalter Gropius 55.\nWalter Gropius 56.\nAdolf Meyer , Walter Gropius 57.\nWalter Gropius 58.\nModernism Hollandis. De Stijl `I neoplastitsism

Ideeks oli kolmemõõtmelise vormi muutumine kahemõõtmeliseks plaaniks, moodustades plastilise vormi algelemendi.

Mitte taasluua looduse vorme ja värve, vaid ühendada need tervikuks täiusliku ühtsuse nimel.

Algelemendid olid sirgjoon ja kolmnurk, arhitektuuris aga kuup.

Põhivärvideks olid punane, kollane, sinine, ja nende vastandid – valge, must ja hall.

Uus arhitektuur-ruumide dekompositsioon – mahtude ja pindade lahutamisest vabadeks ühikuteks.

Hoo n e arhitektuurne kompositsioon sõltub maja loomulikust struktuurist, arhitektuuri ülesanne oli see struktuur esile tõsta.

Ruumis olevad esemed vormilt neutraalsed.

Materjalid siledad ja läikivad.

Põhi- ja vastandvärvid teevad ruumikompositsiooni nähtavaks.

\n

Toolide puhul ei kasutatud ei traditsioonilisi tappe ega vormis ühtki ümarat nurka.

Üks element liitus teisega otsekui magneti jõul .

`Meie eesmärgiks tooli juures on teha iga osa väga lihtsalt, teiste sünadega valida algkuju, mis vastab funktsioonile ja materjalile, ning luau sellega võimalikult haormooniline vorm. Konstruktsioon teenib üksikosi, neid lõpptulemuses moonutamata, niiet üksik osa ei peidaks teist või oleks teisele allutatud. Nii tundub tervik seisvat tuumis vabana. Vorm on tuletatud materjalist.` Rietveld. </li></ul><ul><li>Maja lähtevormiks oli kuup, lõikuvate horistontaalsete `plaatidega` - põrandate ja katustega - ja vetrikaalsete seinapindadega.

Funktsionaalsus.

Gerrit Rietveld

\nGerrit Rietveld Roodblauwe stoel – puna-sinine tool. 61.\nGerrit Rietveld 62.\nGerrit Rietveld Roodblauwe stoel – puna-sinine tool. Gerrit Rietveld 63.\nGerrit Rietveld 64.\nGerrit Rietveld 65.\nBauhaus – esimene modernse disaini kool

`Loogem uusi käsitööliste gild, ilma klassivahedeta, mis tekitavad barjääri käsitööliste ja kunstnike vahel. Mõelgem üheskoos välja ja ehitagem tulevikuhoone, milles arhitektuur, skulptuur ja maalikunst sulavad üheks tervikuks ja mille miljonid tööliskäed kord tõstavad taevani kui uue usu kristalse sümboli..` Bruno Taut

Direktor arhitekt Walter Gropius.

Ehitist, hoonet pidasid kooli ideoloogid Taut ja Gropius kogu loova tegevuse eesmärgiks, kunstnik oli käsitöölise kõrgeim aste.

Kooli uus moto: `Kunst ja tehnoloogia – uus ühtsus`

Koolis eksisteerisid töökojad: skulptuuri-, teatri-, klaasi-, fotograafia-, metalli-, puidu-, keraamika-, tüpograafia, reklaami- ja näitusekujunduse-, seinamaali- ja kudumistöökoda; tööd juhendasid kunstnikud-kujundajad kui ka käsitöölised.

1933. aastal kool suleti.

\n

`Metallmööbel on moodsa ruumi osa. Ta on stiilitu, sest ei pea väljendama mingit mud vormi kui funtsioonist ja selleks vajaminevast konstruktsioonist lähtuvat.. Mööbel peab olema ruumi otsekui joonistatud, ei tohi segada liikumist ega pilgu kulgu ruumis. Mugava tugitooli pehme raskus on korvatav vähese kangaspinna ja kerge kaarja metallkonstruktsiooniga. Kelgusarnane siluett annab mööblile dünaamilisuse.` Breuer </li></ul>Marcel Breuer 67.\nMarcel Breuer 68.\nMarcel Breuer 69.\nBauhaus ` i uus hoone Dessaus. Walter Gropius 70.\nMies van der Rohe 71.\nMies van der Rohe 72.\nMies van der Rohe 73.\nModernism, funtsionalism ja Le Corbusier

`Funktsionalism on selline arhitektuuri põhimõte, mille kohaselt ehitise vorm tuleneb tema funktsioonist; funktsionalism on arhitektuurse modernismi skemaatiline ja tehnoloogiline aspect, mille lai teoreetiline põhi sisaldab ka filosoofilisi, poliitilisi, sotsiaalseid, majanduslikke, stilistilisi ja sümboolseid probleeme.`

Vastand traditsionalsimile ja seda kehtestavale klassikalistele arhitektuuristiilidele.

Uus esteetika seoti oma ajastuga, mitte enam minevikuga.

Uus arhitektuur pidi oma tehnoloogilistes ja esteetilistes lahendustes olema odav ja aegasäästev, tervislikult valguküllane ja liigsetest asjadest ahistamata.

Meisterlikku, korrektset ja suurejooneline mahtude ja valguse mäng.

\nLe Corbusier 75.\nLe Corbusier 76.\nLe Corbusier 77.\nLe Corbusier 78.\nLe Corbusier, Pierre Jeanneret ja Charlotte Perriand. 79.\nLe Corbusier, Pierre Jeanneret ja Charlotte Perriand. 80.\nLe Corbusier 82.\nTraditsionalism ja modernism Skandinaavias 1920.-1930.aastail

Linnakeskkonna moderniseeminine.

Ese kujundatud otstarbekalt kui ka kaunilt.

Etnograafilise mööbli interpretatsioon: viimistlemata piut, parkimata nahk ja loodulike värvidega värvitud tekstiili kasutamine.

Kõikjale sobiv, praktiline sisustus.

Rahvuslik-traditsiooniline vorm .

`Mööbel, see on `arhitektuurne aksessuaar``. Aalto .

Mööbel meeldida ka silmale, kaunistada, olla ruumi osaks .

Inimkeha jaoks on hea olla kontakstis vaid orgaanilise, loodusliku materjaliga.

Toolid-kerged ja ergonoomilised, olemuselt pehmena mõjuvad, kasutatud oli vineeri.

Ülestikku paigutatav – iste ja leen olid üks, painutatud vineerist tervik.

\nKaare Klint Taani. 84.\nKaare Klint 86.\nPoul Henningsen Taani. 87.\nPoul Henningsen 88.\nAlvar Aalto Soome. 89.\nA. Aalto 90.\nFunktsionalism Eestis 1920.-1930. aastail

Kriisidega toimuv tööstuse areng, linnastumine, põllumajanduse kapitaliseerumise algus.

Moodsat vormi on vaja kasutada selleks, et deklareerida oma kaasaegset eluhoiakut.

Eristuda taheti nii maisetust sakslusest` kui ka `lamedast peeterburglusest`.

Jalgvärav kui ka keldriaken kaunistatud ornamentaalse sepisõrega.

Hoone kuju on geomeetriline ja mahtude liitmine asümmeetriline, lintakna motiiv, katuseterass.

Voolava tuumi põhimõte.

Maja sai paljude akende tõttu erinevatelt positsioonidelt läbi vaadatav.

Söögitoa ja köögi vahele serveerimisluugi kavandamine.

Eramu ühes otsas kaardub elutoa üks külg ümaraks.

\n

Lihtsate geomeetriliste vormidega mööbel, materjaliks paindevineer.

Odav, hea maitsega mööbel.

`Kaunis kodu pole üksiku esteetiline eraasi, vaid kogu rahva kultuuriline eluküsimus ` .

Massiivne ja üsna traditsioonilise vormiga pehme mööbel.

Peale funtsionaalse vormi oli suure tähelepanu all ka toodanguprotsessi innoveerimine.

Elutoamööbel 94.\nOlev S iinmaa 96.\nLastetoa mööbel. 97.\nEdgar Johan Kuusik Kaubandus-Tööstuskoda Tallinnas 99.\nArt deco

Art deco lepitas traditsioonilismi ja modernismi.

Eklektiline-kubism, futurism, ekspressionism

Inspiratsiooni leiti nii eksootilisest kui ka kodumaisest etnograafilisest traditsioonist.

Sümmeetriaprintsiipi, vormi maalilist pingestatust ja vertikaali rõhumine.

Ilme dekoratiivne, sisult sümbolirikas ja materjalikasutuselt rikkalik ning luksuslik.

Ornamendimotiiviks roos.

`Ilu ilu pärast`

Kuubilisi-geomeetriline ja ekspressiivne vorm, mille pind on kohati või üleni kaetud geomeetrilise ornamendiga.

Glasuur, majoolika, marmor.

Mööbel, millel olid saledad, koonusjalt allapoole ahenevad jalad, nende otsas metallist vutlar.

\nEmile-Jacques Ruhlmann 101.\nEmile-Jacques Ruhlmann 102.\nEmile-Jacques Ruhlmann 103.\nEmile-Jacques Ruhlmann 104.\nPierre Chareau 105.\nPierre Chareau 107.\nClement Rousseau 109.\nJean Dunand 110.\nJean Dunand 112.\nSürrealism

` Täiesti puristlik-funktsionalistlikus laasid valgete seinte, mast laeni akende ja spiraalse sisetrepiga ateljeekorter oli sisustatud kontrastselt – neobarokse mööbli, kaminate, lühtrite ja peeglitega ning katuseterassil õitsva muruga. Seinad olid värvitud siniseks `.

Emilio Terry 113.\nSalvavor Dali Mae west lips 114.\nSalvador Dali 115.\nModernism ja art deco USA-s

Lõplikult tuli modernism USA-sse 1930.aastatel koos Euroopast fašismi eest põgenendu arhitektide ja disaineritega : Walter Gropius, Mies van der Rohe, Marcel Breuer, Erich Mendelsohn, Frank Lloyd Wright.

`Paremini rüütatud asjad müüvad paremini`.

`Hea disain on see, mida ostetakse`.

Dünaamilisus, kiirus ja masinlikkus.

Pehme-sire vorm – voolujooneline modernism.

Ehtsus kõiges.

\nRichard Neutra 117.\nRichard Neutra 118.\nRichard Neutra 119.\nRaymond Loewy 120.\nRaymond Loewy 121.\nNorman Bel Geddes 123.\nDonald Deskey 124.\nDonald Deskey 125.\n1930.aastate historitsismi uus laine ja totalitaarsed reziimid

Propagandapaviljon, mille kujundustkeel toetus klassikalistele stiilidele ja mille ekspositsioonides leidus palju rahvuslikku etnograafilist materjali.

Esmakujunduse probleemid.

Traditsiooniline vorm.

Klassistsistlik alge.

Hoone, ruumi paigutatud seemed rõhusid Kolmanda riigi igavikulisusele, kasutati `igavesi`materjale – marmor, graniit, pronks, väärispuu – ja perfektset käsitöönduslikku teostust.

Tüüpiline oli ornamendi naasmine, vormi kasutati nii klassikalis-ajaloolisi motive kui uut natsionaalsotsialistlikku sümboolikat.

Fašistlik käsitlus on palju modernsem, kumab läbi tugev art deco kogemus, Stalinism on silmatorkavalt, kopeerivalt historitsistlik.

\nErnst Sagebiel 127.\nErnst Sagebiel 128.\nPaul Troost 129.\nPaul Troost 130.\nAlbert Speer 131.\nAlbert Speer 132.\nNeohistoritsism ja art deco Eestis

Kasutati ajaloolisi arhitektuuristiile, tehes pigem interpreteerivalt kui kopeerivalt.

Stiile kasutati nii puhtalt kui ka üksteisega segatult.

Eelistati klassitsismi ja barokki.

Kasutati klassikalise arhitektuurikaanoni juurde kuulunud sümmeetrilist fassaadi, mida ilmestasid kas klassitsistlikumad või baroklikumad sambad või pilastrid, karniisid, portaalid ja dekoor.

Välis- ja sisekujundus omavahel tingimata ei pruukinudki ühtida.

Ruumikujunduses kasutati karniisiga lagesid ja tiibuksi, siia-sinna ka ornamenti.

Esindustraditsionalism.

Interjöörides käidi ajalooga märksa vabamalt ringi kui eksterjööris.

Historitsismi ja art deco maitsekas kokkusulatamine.

\nFridrihs Skujinš . Gloria-Palace 138.\n`Eesti stiil`

´Esivanemate kultuuri ergutava mõju poole` .

Eestilikkus ei avaldunud mitte niivõrd vormis, kuivõrd etnograafilises ornamentikas.

Läbivaks motiiviks oli hobusepea, päikeseratas ja tulbiõis.

Sini-puna-oranžides toonides võlvi- ja seinamaalingud.

Treitud jalgadega raamkonstruktsiooniga toolid ja pinktoolidel oli sisselõigatud nii Eesti kui üldisest etnograafilisest pärandist mustrimotiive.

Talumööbellik lõikeornamendi abil sai mööbel rahvusliku maigu.

Rahvuslik vorm ja ornament olid oluliseks lähtepunktiks, moodne käsitlus. Eseme vormi geometriseeriti ja dekoori stiliseeriti, kasutati väärismaterjale ja –tehnikaid.

Romantilsem ja dekoratiivsem, ühte esemesse pandi kokku rohkesti vormi kui ka dekoori, tulemusena saavutati üldilme, mida rahvakunstis kunagi ei esinenud.

\nOru loss 140.\nOru loss 144.\nArt deco Eestis

Eesti arhitektuuri tuli art deco 1920.aastate algusega.

Parlamendisaali sidrunkollane lagi, ultramariinsininsed seinad, avade roostepunased posed ja mustad akna- ja ukseraamistused.

Heledast kasest geometriseeriva vormiga mööbel.

Mööbel, kaunistatud musta geomeetrilise intarsiadekooriga, mõjub esinduslikult.

Fassaad kaeti soliidse ja kalli mustrisse paigutatud klinkertellisega.

Modernsust annavad suured vitriinaknad.

Torukäsipuuga valgusküllane trepikoda, kandilised valgustid.

Lepitas konservatiivse, klassikalist kujunduskäsitlust hindava ja modernsemat laadi suuna.

Palju kasutati seinamaali, vitraaži ja skulptuuri.

Maaliti ornamendibordüüre kui ka terveid seinu katvaid pannoosid.

Intensiivne värv.

Valgustiteks kasutati modernse `vürtsina` valgeid modernistlikke keralampe või `ajaloolisi`kristalllühtreid.

\nJaan Siirak 150.\nStalinistlik historitsism Eestis

Klassikalised striilid sobisid hästi, võimaldas hoonetel ja kujunduses kasutada sümboleid.

`Eesti NSV linnad peavad varemeist kerkima kaunimana, kui nad olid varem… Tuleb teha tõsist tööd nõukogude eesti rahvuspärase ehitusstiili ning arhitektuuri loomiseks`.

Laealuse friisi alla seinale oli paigutatud 16 stukkreljeefi.

Stiililt tuli interjöör barokiseguselt ampiirne, saalid kõrged, palju kunstmarmoriga kaetud ümarsambaid, stukist laerosette, karniise ja ukseraamistusi, massiivseid tiibuksi, ümarkaarseid kõrgeid aknaid ja mosaiikparkett.

Sisearhitektuursest lahendust toetasid maalitud seinapannood, maali-, reljeef- ja tekstikartušid, võimsad metallist laelühtrid, ampiirliku ja rahvusliku ornamendiga dekoreeritud mööbel, ning ekspossitsioonistendid.

`Vormilt rahvuslik, sisult sotsialistlik`.

\nModernism USA-s pärast II maailmasõda

Internatsionaalne stiil.

Ehitada palju, kiiresti ja odavalt.

Voolava ruumi põhimõte, milles köögi ja eluruumide vaheline piirav sein puudub.

Suhe loodusega.

Maja konstruktiivne skelett nähtav nii seest kui väljast.

Uued sümbolid metall ja klaas.

Voolujooneline modernism – ratsionaalsus ja ekspressionistlikkus.

Lennujaamad on betoon- ja klaashooned, puändiks katus.

`Kujundust võib nimetada orgaaniliseks, kui valitseb harmooniline kooskõla eseme üksikute struktuurielementide, materjali ja eesmärgi vahel`.

Mööblisdisainis uudsed sünteetilised materjalid.

Hakati lähtuma eseme kasutajast ja tema mugavusest.

Uue mööbli käsitlus kujunes pehmeks ja voolujooneliseks, puudusid sirgjooned ja teravnurgad.

\nEero Saarinen 158.\nEero Saarinen 159.\nEero Saarinen 160.\nCharles ja Ray Eames 161.\nCharles ja Ray Eames 164.\nModernism Euroopas pärast II maailmasõda

Modernism Euroopas pärast II maailmasõda

`Kunst ja arhitektuur määratlevad meie ajastu tegeliku seisundi, on tegusaks moraalseks jüuks, mis räägib meist tulevastele põlvedele, kui kaob hirm tsivilisatsiooni huku ees`.

Uus, vabaplaneeringuline `kiirlinn`.

Veendumus, et arhitektuur suudab lahendada ka sotsiaalseid probleeme.

Disaineri elukutse senisest suurem sotsiaalne väärtustamine.

Ergonoomiks, antropomeetria ja psühholoogia – inimese füüsise ja tajuga seotud distsipliini.

Kujundaja koostöö tehnoloogide, inseneridega.

Teadus ja tehnoloogia mõjutas kujundust kunstide areng, ehk visuaalne maailm, mida lõid vabad kunstid.

Kapitalistliku tootmise loogikast tulevevat uuenemissuund põhjustas kujundussuundade kiire vaheldumise.

\nLe Corbusier Unite d`Habitation Marseille 166.\nUnite d`Habitation 167.\nKäte Gläser 169.\nHans Gugelot 170.\nHans Gugelot 171.\nItaalia modernism pärast II maailmasõda

Sotsiaalne ehitamine.

Funktsionalism, ratsionalism.

Orgaaniline ja spontaanne arhitektuur

Mööbel moodne, kergelt teisaldatav, ruumi säästev ja heamaitseline.

Kujundusel on toote müümisel oma osa.

Esemekujundus kaks suunda– geomeetriline, milles vorm lihtne ja orgaaniline suund, milles peegeldus huvi kõikvõimalike elusvormide esteetika vastu.

Teine suund sürrealism, uute vormide ning nende realiseerimise võimaluste ja vahendite suhe.

Individuaalne disain.

Polstermööbel, sektsioonmööbel

Mööblist sai sein, mida kujundasid riiulid, kapid ja neis olevad asjad.

Interjööriks abstraktne maalikunst, graafika, aknatekstiil, põrandavaip.

Valgustitest eriti populaarne kõrged põrandalambid.

Ruumide üldmulje jäi kokkuvõttes modernistlikult valgeks ja tühjaks.

\nAdalberto Libera 174.\nMarco Zanuso 175.\nMarco Zanuso 176.\nFranco Albini 177.\nFranco Albini 178.\nFranco Albini 179.\nPopstiil

Interjöör avar, valge ja tühi, plastmööbel kui ka elava looduse nurk.

Esemete visuaalne külg produkatiivne ja väga värviline.

Materjali ja vormi plastilisus, kombineeritavus ja teatud `kosmoslik` steriilsus.

Üks ruum läks sujuvalt üle teiseks ja sisustus oli ühtlasi ruumi liigendaja ja organiseerija.

Madal pehme mööbel.

Mööbel papist, lainepapist – kerge, soe, pehme ja nurkadeta.

\nJoe Cesare Colombo 181.\nJoe Cesare Colombo 182.\nJoe Cesare Colombo 183.\nGaetano Pesce 184.\nGaetano Pesce 185.\nGaetano Pesce 186.\nAllen Jones 187.\nSkandinaavia modernism pärast II maailmasõda

Looduslähedus – naturaalsete materjalide kasutamine, napp ratsionaalne vorm ja vaoshoitud värvigamma.

Üldistused, fiktsioon.

Hea käsitöö, lihtsad ja kvaliteetsed materjalid.

Toolid pehmed, teravnurgad poleeritud ümaramaks, toolipõhjad enamasti punutud.

Vorm polnud liiga moodne, ergonoomika väga hea, materjaliks soojatunnet sisaldav ehtne puu.

Uued materjalid ja nende vormivõimalused.

Paindlik, mitte geomeetriline plaan, loodusega otsese seose taotlemine.

Pisut futu, klaarid lõiked, värv.

\nHans Wegner 189.\nHans Wegner 190.\nHans Wegner 191.\nWerner Panton 192.\nWerner Panton 193.\nArne Jacobsen 194.\nArne Jacobsen 195.\nPoul Kjaerholm 196.\nPostmodernismi tulek

Futuristlik optimism ja skeptilisus.

Individuaalne ja lokaalne.

Arhitektuuri tsiteerimine.

Interjööris kajastus historitsistlik postmodernism, klassikalised sambad, portaali ja frontooni motiiv.

Toolid mõeldud pinutatavaks, seinale riputavaks, suurte ühiskondlike ruumide sisustamiseks, kergeks transformeerimiseks vajalikul hetkel.

Nn kotiga ületõmmatavad, ebatraditsiooniliselt lihtsaid, kuid tugevaid, värvilt ekspressiivseid tekstiile.

Ese pidi oma vormilt, materjalilt kui värvilt silmatorkav.

Mustriline laminaad.

\nEttore Sottsass 198.\nEttore Sottsass 200.\nAlessandro Mendini 201.\nAlessandro Mendini 203.\nPaolo Deganello 204.\nPaolo Deganello 205.\nModernismi tagasitulek Eestisse – rahvusvaheline, orgaaniline ja teised stiilid

Uued materjalid: betoon, raudbetoondetailid, kuivkrohvplaadid, vineer, klaasplokk, plastmassid.

Stalinismi neohistoritsim jäeti ilma dekoorita.

Eesti orgaaniline stiil ei kujunenud aaltolikult ekspressiivseks, pigem oli vaoshoitud ja ratsionaalne, kasutas selgeid geomeetrilisi mahtusid.

Akendega kaetud seinapind.

Hoone maht selgelt kastilik võimalikult pilvelõhkujalikult kõrge.

Ambitsioonideta, ratsionaalne tööstuslik massiehitus ja korterite planeerimine.

Seinad paekivist ja mööbel nurgeline.

Kus oli looduslikke materjale vähe või üldse puudusid, oli ruumimulje ratsionaalsem ja külmem, kus oli kasutatud palju puitu ja rohelust, oli mulje soojem ja romantilisem.

Ripplagi, võrega seinapaneelid.

Kilpmööbel.

Mööbel – pulkjalad, istmete kaarjad ja nõgusad vormid.

\nModernism, popstiil ja postmodernismi tulek Eestisse 1970. aastatel

Rahvusvaheline stiil väsis ja muutus banaalseks.

Paljusus ja laenalisus.

Viilud, sambad, kaared, sakmed, portaalid.

Interjöörikujunduses säilis jõulisena modernistlik liin.

Pisut elavdatud popstiililisus.

Palju klaaspindu ja valgust, voolava lükandustega ruum, seintel steriilne kahhel, ripplaed, napi vormiga mööbel.

Kärtsud värvitoonid ruumides, kaasaegne Eesti maalikunst, punktvalgus ja elavad taimed.

Mööblikujunduses massi- ja esindusdisain.

Taheti anda ideid tööstusele ning samas kritiseerida toodangus valitsevat igavust ja ühenäolisust, rõhutada ruumi kui inimkeskse psühholoogilise keskkonna rolli.

Metallkonstruktsioonid, nikeldatud detailid, geomeetrilisus.

Kujundusideeks stilisatsioon.

\nMaile Grünberg 214.\nEero Aarnio 215.\nEero Aarnio 219.\n

Lemmikmotiivid viilkatus, portikus, sammas, kaar, petiknišš, ristiga aken ja võre- ja astmikumotiiv.

Materjalideks paas ja tellis.

Värvid muutusid erksamaks.

Ei järgitud printsiipe nagu sümmeetria, fassaadi tähtsustamine, avade ühtlane rütmika.

Eramuehitis, kus ei piiranud vormieksperimenti ametlik käsk ega keeld.

Aatriumimotiivi sage kasutamine, lavastuslikkud.

Atraktiivne värv ja valgus, vitraaž.

Puust profileeritiud raamistuses seinapaneelid ja lillepostamendid.

Mööbli roll ruumis kasvas.

Esemete atraktiivsuse selgelt välja toomine.

Ajaloolise vormi tsiteerimine ja interpreteerimine.

Eset käsitleti efektse kunstiesemesena, funtsioon ei olnud põhiprobleem.

Postmodernism Eestis 1980.aastail 226.\nNeomodernism Eestis 1990.aastail

Nõutus ja heitlikkus

Pigem moodne kui konservatiivne arhitektuur ja kujundus.

Dekoratiivne esteetika.

Deomineerus historitsistlik postmodernism oma sammaste, viilude, tornide ja ärklitega.

Ruumikujudnus vastavalt majale.

Tugevad värvid ja efektsed vormid.


Lisainfo: Aivar Voog\nErakondade reitingute uuringus jaanuaris 2015 intervjueeriti tahvelarvutitega 446 inimest nende kodus ja 1163 inimest küsitleti veebiintervjuudega, kokku analüüsiti omnivalimis 1609 vastaja teavet. Andmekogumine toimus: 15.01.–21.01.2015.\nTNS Emori erakondade reitingute mõõtmise metoodika kuni 2014. a\nAS Emor mõõdab erakondade reitinguid alates 90ndate algusest. 2001. aasta algusest kuni 2014. aasta lõpuni mõõtsime erakondade reitinguid järjepidevalt kaks korda kuus. Kasutasime selleks CAPI-bussi küsitlusi, kus ühel ajaperioodil intervjueeriti 550 vastajat nende kodudes ja ühe kuu jooksul intervjueeriti 1100 Eesti alalist elanikku vanuses 15+ (alates augustist 2012, eelnevatel perioodidel moodustati valim 15–74-aastastest). Vastajate leidmiseks kasutati juhuvalikut ning valim oli esinduslik vanuse, soo, rahvuse ja erinevate regioonide lõikes.\nErakondade reitinguid seoses Riigikogu valimistega mõõdetakse küsimusega: "Kui homme toimuksid Riigikogu valimised ja sinna kandideeriksid toodud erakonnad, siis kelle poolt Te hääletaksite?" Antud küsimusele vastasid valmisealised EV kodanikud vanuses 18+, keda oli ligikaudu 80% kogu valimist. Antud küsimus mõõdab, milliseid erakondi valimisealised EV kodanikud Riigikogus näha soovivad.\nAlates 2007. a aprillist näitame erakondade reitingu protsente nendest, kel on erakondlik eelistus, seega "ei oska öelda" vastanute protsent elimineeritakse. See võimaldab muuta erakondade reitinguprotsente kuude lõikes stabiilsemaks, kuna "ei oska öelda" vastanute osakaal võib olla näiteks ühes kuus 36% (aprill 2012) ja järgmisel kuul 30% (mai 2012). Antud viisil andmete esitamine muudab erakondade reitingu protsendid võrreldavaks Riigikogu valimiste tulemustega. Taoline andmete esitamine võimaldab näha erakondade võimalikku osakaalu Riigikogus, kui valimised toimuksid uuringu toimumise hetkel. Antud küsimus ei mõõda mingi erakonna üldist toetust, usaldusväärsust või mainekust kogu valimisealise elanikkonna või kodanikkonna hulgas, sest üks inimene võib toetada mitme erakonna tegevust, usaldada mitut erinevat erakonda või pidada kõiki erakondi halba mainet omavaks, kuid soovib oma valiku, millist erakonda valida Riigikokku, siiski teha.\nAntud küsimus "Kui homme toimuksid Riigikogu valimised ja sinna kandideeriksid toodud erakonnad, siis kelle poolt Te hääletaksite?" ei ole ka prognoos või ennustus, vaid näitab EV kodanike võimalikku valikut antud uuringuhetkel.\n"Ei oska öelda" elimineerimist parlamendi koosseisu eelistuse küsimuses avaliku arvamuse küsitluses on aastakümneid kasutanud näiteks ka Soome uuringufirmad (vt http://www.hs.fi/...).


KEANI KONTSERT londonis 21. Juuli VÄGA KIIRE\n19. juuli 2007 23:04\nMul on pakkuda üks pilet Keani kontserdile, mis toimub londoni O2 kontserdihallis. Ainult kontserdipilet, lennukipilet tuleb ise otsida/osta.\n20. juuli 2007 05:42\nma täpsustan siis.. homme on kontsert Londonis O2 Arenal, toimub KEANE suurim show üldse, toimub ka nende DVD salvestamine, tõsiselt suur värk.. asjaga on kiire, mul on 1 pilet pakkuda! pilet on 750 eeku..pileti saaks kätte Londonis..lennupilet tuleb ise organiseerida.. kontsert toimub kell 19.30 !! me saaksime kusagil seal kokku vms.(Londonis)\nkes vähegi on huvitatud siis andke kiiiresti teada!.. asjaga on väga kiiire!\n20. juuli 2007 11:30\nTulen täna Londonisse ja jään nädalavahetuseks, kuna mind on kaks inimest, siis oleks vaja ka teist piletit. Oskad sa äkki öelda, milline on tõenäosus seda teist saada? Ei viitsiks mingitele aferistidele topelthinda maksta...\n20. juuli 2007 12:26\nmul on aint 2 piletit, endale ja kellegile, mul hüppas ka sõber viimasel hetkel alt..ja ma sain isegi 2 viimast piletit..ma usun, et sealt on ikka võimalik neid kuskilt osta, mai ole kindel, aga proovida võib, nt sealt kus ma ise peaks need kätte saama .. kusagilt.\nkindlasti tuleb mõni oma piletit välja võtma, kel ka sõber v keegi hüppas alt vms:D ..proovida vb kindlasti ju.\n20. juuli 2007 12:38\nÄkki ma siis pean saatma oma reisikaaslase sinuga kontserdile ja ise minema Docklandi hämaratesse pubidesse aega parajaks tegema..\n20. juuli 2007 13:09\nmulle sobib kõik:D aint aidake mind ka:D