killud elust: 2011-11\nTäna viis aastat tagasi istusin arvuti taga ning kirjtuasin oma esimesed read blogis. Esialgu peitsin end meie internetihaldaja lehekülgedel, kuni nad selles osas uksed kinni panid. Siis kolisin bloggerisse, enne võrdlesin mitmeid erinevaid ning otsustasin lõpuks ikka selle kasuks. Peamiseks määrajaks sai võime pisut kujundusega mängida, wordpress nõudis selle eest raha ja mina pole millegi eest nõus maksma, mida tasuta saab :)Alguses olid mu postitused suhteliselt harvad, kuni sellest sai harjumus ja viis, kuidas lähedased minust ja perest pidevalt elumärki said. Mingi aeg pidasin järge loetud raamatutest, kui ise ühte hakkasin kirjutama, siis polnud enam selleks õieti aega. Samas mõtlen nüüd raamatuid lugedes, et tahaks nendest kirjtuada, kuid siis olen juba järgmise teosega hõivatud ning nii jääbki asi katki. Kirjutan siiski üles loetud raamatuid ning pean vähemalt piltidega järge :) Isegi Marile meeldis see idee. Vaatame, kas teeb järele. Üks suur muutus toimus kindlasti peale minu raamatu ilmumist. Ma pole üldsegi sama kriitiline kui varem. Nii nagu kunagi lugesin ühe raamatukriitiku tunnistust, et niipea kui ta oli ise ühe raamatuga valmis saanud, siis muutus ta palju leebemaks :) Mõtlen just selle peale, kuidas igale inimesele on olemas ainult temale meeldiv teos, mis teiste puhul vaid põlglikku halvakspanu väärib. Mõne jaoks igav ja veniv teos on teisele täis häid mõtteid ning ideesid. Ning sellepärast jäävad minu omaarust väga targad ja kriitilised arvamised ära ;)Võtsin kolm aastat järjest osa fotojahist. Mulle meeldis väljas käies hoopis teise pilguga ringi vaadata, märgata maailma rohkem. Kuid lõpuks väsisin sellest. Ja hetkel võtan seda rahulikult ning kui tuleb hea mõte või tuju, siis ei ütle fotojahist ära.\nJa kõige toredam on kõik need blogituttavad ning sõbrad, kellega on tekkinud omamoodi hea klapp, mis sest et enamusega pole ma kungai kokku saanud :) Nii tore, et te olemas olete :) 17\nPanen siia veel ühe karatevideo mustade vööde kumitest. Tom ei võtnud sellest seekord osa, kuigi eks ta ikka kibeles võistlusringi :) Eks ainult neile, kes karatega tegelevad (või sellega pisut seotud, nagu mina), pakub video midagi. Samas soovitan kõigile, kes Torontosse elama satuvad ja on huvitatud idamaisest võitluskunstist, liituma just meie klubiga ;) See ei ole lihtsalt ainult kohalkäimine kindlast kellaajast kindla kellaajani ja ainult teatud päevadel. Shito-Ryu Itosu-Kai karate Kanada peakontor (ehk Honbu klubi) on alati õhtutundidel lahti. Me maksame tavaliselt aastamaksu korraga ära, mis tähendab, et eriti usinad võiksid kohale tulla kasvõi iga päev. Esmaspäevast teisipäevani on õhtuti kaks tundi trenni, neljapäeval on harjutamine relvadega, reedel on vaba klass, kus kõik kõiki aitavad katasid lihvivad. Laupäeval on ka midagi, aga me pole enam seal käinud, kui lapsed suuremaks said (lastetund on laupäeva hommikuti). Lisaks veel ühiseid üritusi, mis toob karatekad üksteisele palju lähemale. Väga tavaline on, et kõrgemad vööd õpetavad madalamaid. Mäletan, kuidas väike Kirke oma rohelise vööga juhendas kollase vööga neidusid :) Nüüd kaalub ta lasteklassi õpetama minemist - nii täidab ta kohustuslikud vabatahtliku töö tunnid, mida on kokku 40 terve keskkooli jooksul. Paljudel on aga neid tunde hoopis rohkem! Nii et alati ei loe, kas tunnid on täis või mitte, kui huvi midagi muud teha ja oma abi pakkuda väga loomulikuks elu osaks saab.\nTegelikult tahan jälle kord öelda, kui hea meel mul on, et just sellesse klubisse sattusime. Mul oli üks teine väga potensiaalne koht, kus shotokan karatega tegeldi (sama paik, kus lasped ujuma õppisid), kuid õnneks otsustasin ikka lähema koha kasuks, mis sest et see eemalt väga kahtlane välja paistis ;) Nüüd on nad sealt ära kolinud ning treeningsaal väga ilus, kunagine tantsusaal Ja kuigi ma ise olen ainult kõrvaltvaataja rolli jäänud, tunnen väga paljusid klubi liikmeid ning nende kaasasid või kaaslasi :) 0\nJärjekordne turniir läbi ja peab ütlema, et tüdrukutel läks päris hästi. Kirke tuli koju esimese koha medaliga katas ja Mari sai katas ning vabavõitluses kolmanda koha. Arvestades, et Mari võistleb nüüd täiskasvanute "mustavöööliste" kategoorias, siis ütleks, et hea tulemus ;) Lisaks autasustati Kirket "sportsmanship" (midagi tubli sportlase sarnast) ja Mari "most competitive young female" (tubli võistlusvaimuga noor) karikaga. Tom kirjutab kindlasti kõigest täpsemalt, sest mina jäin alguse osast ilma. Kuna pidime õhtul veel ühele sünnipäevapeole minema, siis arvasime, et Koko ei pea nii pikka päeva kodus vastu. Tulin hiljem järele, väikese kõrvalpõikega Rootsi jõululaadale. 4\nTäna toimuvad järjekordsed võistlused karates. Kaheksa aastat tagasi alustasid mõlemad türdukud shito-ryu itosu-kai karatega. Aasta hiljem liitus Tom. Nendest noortest, kes samal ajal kohale tulid ei ole vähemalt meie klubis kedagi alles. Millest on omamoodi kahju, sest leian, et karate on midagi, millega võid tegeleda elu lõpuni. Kumbki minu neidudest pole siiani vähimatki märki üles näidanud, et nad oleks nõus sellest loobuma. Nad juba ootasid põnevusega võistlusi. Kui keegi juhtumisi siin praegu, siis võib läbi astuda Jaapani majast :) Võistlused kestavad õhtutundideni. Juuresolevad fotod on Mari ja Kirke 2004. aasta kevadturniirilt. Selleks ajaks olid nad üle poole aasta karates käinud, ning kummalgi on oranzh vöö ümber gi. Uuemaid fotosid kevadturniirist võib siia kaema minna.\nMeeli Lepik "Minu Omaan"Kui selle raamatu käest panin,\njäin mõtlikuks. Mitte Omaani, kui riigi üle, mis erinev nii Eestist kui\nKanadast, aga hoopis inimsuhete üle. Olen juba ammu aru saanud, et põhiolemuselt\noleme ikka kõik Eva ja Adama järglased, ükskõik, millises maailmanurgas me\nelame või milline meie nahavärv on. Autori lugu keerleb paljus tema\ntöö ümber. Pole kerge jätta maha neid häid töökaaslasi, kellega klapp hea ning\nkoos mitu puuda soola söödud. See ei ole kellelgi uudiseks, kui tähtis on hea läbisaamine\nkõigiga, kellega pead vahel suurema osa päevast koos veetma. Uues kohas pole\nkunagi kindel, kelle kõrvale just satud… Õnneks on autoril selles suhtes väga\nvedanud, kuigi eks oma probleemid teki sealgi.\n„Kõik on hästi. Lihtsalt pea\nmeeles kolme põhimõtet: tee oma tööd nii hästi, kui saad; ära räägi kellestki\nmidagi, ei head ega halba; ja hoia eemale igasugusest firmasisesest poliitikast\n– ja meil on Omaanis hea.” Ma leian, et see tõdemus käib ükskõik millise riigi\nMõra töösuhetesse võib aga väga\nkergesti tekkida, kui ülemused hakkavad eelistama ainult neid, kes neile\nmeeldivad, olgu siis põhjuseks mistahes, rahvus või hoopis lähedasemad suhted\n:) Kui siis need isikud ka oma ninad püsti ajavad, siis ei jää koostöö rõõmust\nterakestki alles. Teades, et nad on puutumatud, neile on kõik lubatud ning kõik\nandestatav, tekitab hõõrumisi ning rahulolematust ning mürgitab üldist õhkkonda. Ja sina pead seal kõrval\nainult kurvalt tõdema, et omavaheline läbikäimine hääbub üha enam ja enam, ning\nmõni lausuks ireooniliselt... too bad...\n„Sageli ei loe see, et mul on\nõigus, ja kui ebaõiglustunnet on raske alla neelata, tasub heita pilk laeva\nmasti ning kontrollida, mis värvi lipp seal lehvib. Kelle leiba süüakse, selle\nlaulu lauldakse....“ kirjutab autor. Ja veel: „Isiklikud suhted mängivad siin\nmaal suurt rolli, ehk professionaalsust isegi ületades.“ Millegipärast olen\nkindel, et paljud noogutaksid sellele kaasa ning tõdevad, et see ei käi kohe\nkindlasti mitte ainult Omaani kohta. "Mida ma aga tagasi ei saa on see\nentusiasm ja pühendumine, millega Omaanis tööd alustasin - soovi panna\ntegemistesse oma süda ja anda endast kõik võimalik. See kurb teadmine teeb\nNaiste teema kohta üks lõik autori sulest: "Naise figuuri varjav tume rüü ja\nkaetud juuksed on islmaimaailma vaat et kõige mõjuvõimsam sümbol. Sümbol,\nmillest minu kogemuse järgi lääne "vabadusmeelsed" naised alati päris\nõigesti aru ei saa."\nKogu selle jutu juures on mul aga hoopis pildid Twinings Lady Grey Aromatics teest, mida Kanadas annab tikutulega otsida, mis aga meie pere üheks suureks lemmikuks. Sain seda esimest korda maitsta Londonis, kui muuseas astusime läbi ühest toidupoest ning kena must karp kollase pildiga, (ning väljamüügi sildiga) pilgu enda peale tõmbas. Kui õhtul sellest teed keetsin, siis olingi hooked :) Järgmisel päeval tahtsin seda endale veelgi kaasa osta, kuid selleks ajaks oli ilmselt hea tee suur hulk inimesi avastanud ning kõik oma koju tassinud. Praegu olen Lady Grey teed tellinud otse Inglismaalt läbi eBay Indian Tea Company käest! :) Twiningsi Lady Grey on ka siin müügil, kuid see pole üldsegi nii hea, kui Aromatics versioon! Mulle meeldib selle mahe maitse (ma ei hooli väga kangetest teedest), millel kerge tsitruseviljade hõng juures. Kõige rohkem olen üllatunud, et kui teed jääb järgi, milles ikka puru sees on, ei lähe see sugugi kibedaks (kui nii saab tee maitse kohta öelda).\nOli teine ostes selline päris hall otse tehasepingilt tulnud, "soolamata\nja õlitamata". Määrisin siis rasvaga kokku ja torkasin mitmeks tunniks ahju. Kuid siin müüakse ka juba "valmis" panne (Lodge\nnäiteks), selliseid kenasid, mis lausa läigivad süsimustalt. Mul on pann kodus olnud tükk aega ja näeb samasugune lõpuks välja :) Viskasin viimaks oma teflonpannidki ära (peaaegu, üks pisike jäi ikka alles, aga ma ei võta seda tihti välja) ja kasutan malmpanni kõigeks. Ka pannkookide ja muna praadimiseks (mida alguses natuke kartsin teha). Kunagi lugesin väga skeptiliselt väidet, et malmpann ei\nvõta toitu kinni just nii nagu teflon. Nüüd tean, et õige kasutusega ja hoolitsusega on sel väitel tõsi taga! (Olen nüüd piilunud lisaks Green Pan'i, aga siiani ongi see ainult piilumiseks jäänud, võiks ehk selle viimase pisikese tefloni selle vastu vahetada.)\nSoovitav on malmpann aeglaselt soojaks ajada ja nagu ikka kuuma panni peale\nasjad panna. Lisan alati pisut õli, mitte liiga palju, kuid tegin seda tefloni puhul ka, sest tahan natuke maitset saada. Peale kasutamist "õlitan" uuesti sisse (kusagilt lugesin, et seda peaks ka tefloni puhul tegema!). St jahtunult kas pesen sooja veega ja õlitan, või hõõrun jämeda soola ja õliga või pühin lihtsalt kergelt üle (näiteks peale pannkookide küpsetamist). Olen vahetevahel õlitatuna pannud ahju "maitsestuma".\nToitu ei tohi pannile vedelema jätta, liiga pikk ligunemine vees ei mõju\nka hästi. Kuigi väidetavalt annab kergelt rooste läinud panni päästa. Kasuteguringa on raua lisandumine toidule, selle asemel et keemilisi lisandeid pannilt juurde saada. Keemiat on toiduski juba küllalt :)\nIlmselt nõuab malmpanni omamoodi harjumist, sest tahab hoolega ümberkäimist, kuid ma ei vahetaks oma panni mitte ühegi teise vastu :) Kui varasemalt pidin ikka aasta-paari tagant uue teflonpanni koju tooma,\nsiis nüüd võin vist oma testamenti kirja panna, kes malmpanni järgmisena pärib :D 5\nOlen ammu tahtnud enda tehtud koprasabade pilte üles riputada. Koprasabad ehk beavertails on Kanadas päris tuntud. Need, kes näiteks Ottawasse uisutama satuvad, teavad kindlasti, milline hea maiuspala see on. Koprasabade ajalugu läheb kaugetesse aegadesse, kui siinsed pioneerid Ameerika mandril ringi seiklesid. Ahju ju kaasas ei saanud kanda ja kui leib otsa sai, tuli leida viis, kuidas jahust ning veest midagi toidu kõrvale küpsetada (ma lisan tavalise jahu kõrval ka mitmeviljajahu, sellepärast paistab tainas pisut täpiline). Õli potti ning pikaks venitatud taignatükk sisse ja oligi "võileiva" alus valmis. Maitselt on see sõõriku sarnane, nii nagu õlis küpsetatud pärmitainas ikka. Ainult peale riputan ma kaneeli suhkruga, kuigi sama hästi võib selle katta ka mingi soolasema palaga! Minu omad on väiksemad kui siin ostes saab. Aga hoolimata suurusest maitseb imehästi nii soojalt kui minu meelest ka külmast peast, eriti tühja kõhuga ;) Keegi maias on ühe ampsu kätte saanud :D\nÜle-eelmise postituse jätkuks ja kommentaari vastuseks veel kepikõnnist siinpool ookeani. Kepikõnd on Kanadas alles lapsekingades (siin on päris hea ülevaade tehnikast jne). Eelmisel aastal nägin esimest korda, et keppe püüti ühel suuremal kodukaupade messil müüa. Ma ei märganud just erilist huvi külastajate poolt, kuigi uudishimulikke ikka jätkus. Spordipoodides on neid olnud pisut pikemat aega, sest vähemalt Torontos on olemas mõned kepikõnniklubid. Ise ostsin kepid üle interneti mõned aastad tagasi, tahtsin Mariga kepikõndi teha, sest ta kippus pisut kühmus käima. Arvasin, et kepikõnnist oleks abi (praeguseks on ta selja viimaks sirgu tõmmanud, vist minu virisemise peale :) Eks me natuke proovisime, kuid karate ja kool võtsid aja kõvasti ära. Siis tuli meie koju koer ja ma ei suutnud kuidagi välja mõelda, kuidas koerga saaks kepikõnnile minna. Ühel päeval mõtlesin, kuidas ma küll nii kergesti alla andsin... on ju olemas koht, kust paljudele küsimustele vastuseid saab :) Surfasin pisut internetis ja leidsin ühest blogist pildi ja jutu, kuidas kutsa rihmaga vöö küljes ja asi täiesti võimalik. Ja nii hakkasin koeraga hommikul vara ja õhtul keppidega väljas käima. Oma rajoonis avastasin veel ühe vanema mehe keppidega kõndimas. Kuigi tema astumine tundus eemalt vaadates natuke kummaline. Siis sain aru, et iga tema kahe sammu peale käisid kepid ühe korra. Ta pole vist kunagi suusatanud :) Praeguseks on ta kuhugi ära kadunud, või ei satu me enam samal ajal välja.Soovitasin keppe ka oma töökaaslasele, kellel on koer. Aga kuigi talle see mõte meeldis, siis loobus ta sellest, sest koeraga oli kõndi pisut raske teha. Oleneb ehk koerast. Minu oma on treenitud nii, et ta käib enamasti minu taga või kõrval. Kui olen keppidega ja tal tekib mõte kiirustada (eriti kui kodu lähedale jõuame), siis hoian keppi ta ees ja Koko tõmbub tagasi. Lähen ka päris kiire sammuga ja kui pikemalt kõnnin, siis väsib ta lõpuks üsna ära. Mu töökaaslane on muuseas nimetanud, et ta on näinud viimasel ajal päris mitmeid oma ümbruses keppidega kõndimas.Nüüd inimestest, kes mind näevad. Kuulen ikka kommentaare, kuhu mu suusad on jäänud või kas ma pole märganud, et lund pole. Üks arvas, et teen kuiva trenni talveks :D Aga hiljuti nimetas üks minuvanune naine, et teen "Nordic Walking", nii nagu seda siin vahel kutsutakse. Kahjuks sai aga kepikõnd ühes "Dragon Den" saates kehva arvamuse ("Dragon Den" saates on mõned rikkurid, kes kuulavad ära tavainimeste äriideed ning otsustavad, kas tahavad neisse investeerida või mitte). Nimelt proovisid ühed mehed saada toetust keppide promomiseks ja müümiseks. Üks rikkurites arvas peale keppide proovimist, et vanainimesed võiksid ehk seda teha, et kui temasugune "noor" läheks kõndima, siis näeb ta välja nagu "dork" (nohik). Loodetavasti ei vaadanud liiga paljud seda saadet ning ei võtnud tõsiselt sellist rumalat arvamust.Ise tunnen, et tänu keppidele on mu samm palju kiirem ja kui koju jõuan, olen korraliku trenni teinud (eriti kahetunnise pargikõnni järel). Koeraga muidugi teen lühikesi pealesunnitud pooleminutilisi peatusi, mis lasevad parasjagu hinge tagasi tõmmata (loen koerale: üks, kaks, kolm... lähme, ja koer tuleb kenasti kaasa ning ei proovi edasi nuuskida). Ma ei ole eriti jooksuinimene. Mulle pole jooksmine kunagi meeldinud. Käia aga ma armastan. Kui saan veel käed tööle panna, on see veelgi kasulikum!Loodan, et kui mina ja minusugused küllalt keppidega ringi käivad, siis ehk hakkavad kanadalasedki rohkem sellega tegelema. Eks ma anna aru, mis toimumas on :) Nagu Eva arvas, teevad eestlased head tööd mujal maailmas kepikõnni rahva hulka viimisega ;)


PhotoShrinkr - Maci rakendus kvaliteetsete fotode optimeerimiseks Ploom Hämmastav\nPhotoShrinkr - Maci rakendus kvaliteetsete fotode optimeerimiseks\nViimane: 5 / 20 / 19\nVajab: Mac 10.8–11.4\nPhotoShrinkr - Mac App optimeerib kõrgeima kvaliteediga fotosid väikseima suurusega\nPhotoShrinkr optimeerib .jpg-vormingu tihendamise viisil, mida Photoshop ja muud rakendused ei tee. Suurepärane tuhandete piltidega fotograafidele. PhotoShrinkr on uskumatult kiire, säästab ruumi ja aega. Tasuta proovimiseks laadige alla rakendus. PhotoShrinkr annab päevas 5 tasuta kasutamist.\nFotograafil on imeliselt mugav tööriistade värisemine. - Andy H.\nPhotoShrinkr - Maci rakendus kvaliteetsete fotode hulga optimeerimiseks\nPhotoShrinkr on rakendus fotode suuruse dramaatiliseks vähendamiseks, säilitades samas parima visuaalse kvaliteedi. PhotoShrinkr optimeerib .jpg-vormingu tihendamise viisil, mida Photoshop ja muud rakendused ei tee. Vähendage fotode suurust dramaatiliselt ja hoidke visuaalset kvaliteeti. Tasuta proovimiseks laadige rakendus alla. PhotoShrinkr annab päevas 5 tasuta kasutamist.\n"Ymeie tihendus on minu Nikonist väljuvate JPG-failide jaoks väga võluväel. " - Mark S.\nTöötasime mitu kuud, et mõelda JPG-pakkimise üksikasjadele ja luua algoritme, et vähendada dramaatiliselt suurimat visuaalset kvaliteeti.\nKui teil on veebisait ja soovite lehe allalaadimiskiirust kiirendada, pole see rakendus lihtsalt mõte. - Joel K.\nSuurepärane kümnete või sadade tuhandete piltidega fotograafidele.\nSuurepärane veebimeistritele, kes soovivad, et nende saite laaditaks kiiresti. Pildi suuruse vähendamine vähendab saidi laadimisaega. Kiirem laadimisaeg tähendab rohkem ja õnnelikumaid kasutajaid. See vähendab ka serveri koormust ja edastatud baitide arvu.\nSuurepärane arendajatele, kes peavad sageli kirjeldustes ja kasutusjuhendites postitama sadu ekraanipilte kasutajaliidesest.\nSuurepärane ettevõtetele, kes soovivad suurendada efektiivsust ja vähendada kulusid.\nPhotoShrinkr on uskumatult kiire, säästab ruumi ja aega. Pakib .png-faile ja saab fotosid teisendada .heif-vorming ka.\nLiides näitab selgelt kvaliteeti ja tihendust, Enne (originaal) ja Pärast (tihendatud PhotoShrinkriga). Võrrelge ise PhotoShrinkri algoritme ja kasutajaliidest teiste meetodite ja muude rakendustega.\nAllpool on toodud võrdlus 6 megapikslist PNG-faili, mis kahanes 288 K-ni, vähendades ekraanipildi suurust 96%.\nKuvatakse tegelikud failid. Proovige liugurit lohistada, et näha, kas enne ja pärast on visuaalses kvaliteedis erinevusi.\nLaadige see alla tasuta, proovige seda oma fotodel, JPG-del ja PNG-del ning vaadake, mida see teie jaoks saavutada võib. Võrrelge seda sellega, mida juba kasutate oma fotode ja ekraanipiltide kokkutõmbamiseks.\n- lisas notariaalselt kinnitatud. uus õuna turvaelement.\n- pref lisatakse loodud, muudetud ja avatud kuupäeva salvestamiseks.\n- sisemised kohandused.\n- mojave värskendused ja täiustused\n- rohkem muudatusi kasutajaliideses\n- mõned dialoogid on muudetud\n- mitmesugused täiustused\n- suurendage läbipaistvust ja suuruse loomist fotorinkri vesimärgiga\n- lisas mullikate teisendamine\n- lisatud värskenduste kontroll\n- lisatud zip-faile\n- parem kiirus\n- enne / pärast võrdlust on valitud paremini\n- kõik lisatud fotod valitakse kasutajaliideses automaatselt\n- palju parandusi kasutajaliideses\n- Nüüd värskendatakse parempoolset kuva, kui viimane üksus on töödeldud.\n- Kohanda fondi kastis Teave.\n- Parandage viga uue üksuse lisamisel töötlemise ajal.\n- Nüüd kuvage eelvaadete loomisel uue üksuse valimisel edenemise indikaator\n- Toimivuse parandamiseks lülitage üksuste lisamisel automaatne valik välja\n- Tegin veel mõned optimeerimised.\n- eemaldage mõni logisõnum, kui silumine pole lubatud.\n- Fikseeritud hoiatus CoreAnimationi kohta: hoiatus, kustutatud lõim koos sidumata CATransactioniga\n- muudetud 100-sekundilise eraldusvõime kasutamiseks ajakoodiks.\n- nüüd on kopeeritud src pilt, kui optimeeritud pildi suurus on suur\n- Muutke pildi laadimist taustalaadimiseks, et kasutajaliides oleks tõhusam. Probleem:\n- kopeerige src pilt, kui see on väike\n- ei eemalda metaandmeid ega värviprofiili.\n- Esimese väljalaske lähedal.\nKasutusjuhendid leiate ka menüüst Abi või? ikoonid igas rakenduses.\n28. aprill 2020 saidil MacUpdate.com\nOlen tõsine harrastusfotograaf. Minu Nikoni DSLR D7500 loob tavapäraselt 15+ megapikkuseid JPG-vormingus faile. Kui mul oli vaja fotot tihendada, kasutasin ühte oma fototöötlust ja salvestasin faili lihtsalt uuesti ilma pildimuudatusteta. Ma saaksin hõlpsasti kokku hoida poole sellest suurusest. Leidsin tarkvara Plum Amazing, kui otsisin midagi muud kui fototarkvara. Testisin ja ostsin lõpuks paar nende rakendust. Töötasin veebipõhise fotoalbumi kallal, kus oli palju fotosid. Tegelikult on pilte Kentucky kalmistute peakividest osana sellest, mida ma olen siin KY-s inspireerinud „The Bourbon Trail” inspireerituna „Kalmisturada“. Olin pettunud allalaadimiskiirusest täissuuruses failide vaatamiseks ja mõtlesin, et proovin PhotoShrinkrit firmast Plum Amazing. Laadisin demo alla ja jooksin selle näidisfotol. Algne suurus oli üle 13 mega. Kui ma selle kokku surusin, oli suurus nüüd 2.2 mega. See oli nii palju väiksem, et see oli natuke šokk. Proovisin veel mõnda sarnaste tulemustega. Programmi üks lahe omadus on liugur, mis näitab enne / pärast pilti ja saate seda kvaliteedi muutuste nägemiseks edasi-tagasi libistada. Oma testides olen näinud väga vähe erinevusi. Veebifotoalbumisse laadimiseks sobib see suurepäraselt. Kui mul oleks üks oma fotodest suures formaadis trükitud, kasutaksin originaalfaili. See tihendusaste on minu Nikonist väljuvate JPG-failide jaoks väga maagiline. Pärast mõnda testfotot ostsin rakenduse. Vahetasin arendajaga mõne küsimuse kohta isegi paar tugimeili ja sain väga kiire vastuse. Mõnikord satute tarkvaraarendaja otsa, kes mõistab suurepärase tarkvara loomist. Plum Amazing on üks neist ettevõtetest. Väga soovitatav, kui vajate JPG-tihendust.


Eeva Joenpelto – Vikipeedia\nEeva Joenpelto ja Urho Kekkonen (vasakul) Soome iseseisvuspäeval 1958\nEeva Elisabeth Joenpelto (aastast 1945 Hellemann; 17. juuni 1921 Sammatti – 28. jaanuar 2004 Lohja) oli soome kirjanik. Ta on kasutanud varjunimesid Eeva Helle ja Eeva Autere.\nTa sündis aastal 1921 Sammattis kaupmehe perekonnas. Ta lõpetas aastal 1940 keskkooli ja õppis aastatel 1940–1942 Sotsiaalteaduste Instituudis (Tampere Ülikooli eelkäijas). 1940. aastatel töötas ta reklaami ja ajakirjanduse alal. Aastatel 1964–1967 oli ta Soome PEN-klubi esimees.\nTema esimene romaan "Seitsemän päivää" ilmus pseudonüümi Eve Helle all aastal 1946. Tema teine romaan "Seitsemän päivää" ilmus pseudonüümi Eeva Autere all aastal 1950.\n1970. aastatel ilmus talt neljaosaline niinimetatud Lohja-sari: "Vetää kaikista ovista" (1974), "Kuin kekäle kädessä" (1976), "Sataa suolaista vettä" (1978) ja "Eteisiin ja kynnyksille" (1980).\nEesti keeles on Eeva Joenpelto raamatutest ilmunud aastal 1967 kirjastuse Orto väljaandel Torontos "Rüütel laante süngusest" (originaalis "Ritari metsien pimennosta", Harry Ingelmani tõlkes), aastal 1981 kirjastuses Eesti Raamat "Tõmbab ustest ja akendest" (originaalis "Vetää kaikista ovista", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1982 kirjastuses Eesti Raamat "Otsekui tulest tõmmatud tukk" (originaalis "Kuin kekäle kädessä", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1984 kirjastuses Eesti Raamat poolt "Sajab soolast vihma" (originaalis "Sataa suolaista vettä", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1987 kirjastuse Eesti Raamat poolt "Esikutesse ja künnistele" (originaalis "Eteisiin ja kynnyksille", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1987 kirjastuse Sinisukk poolt "Kohtunik Müller, tõeline härrasmees", (originaalis "Tuomari Müller, hieno mies" Kadi Lehtmetsa tõlkes).\nTa oli aastatel 1945–1975 abielus kirjastaja Jarl Hellemanniga, neil oli kaks last.\n1967 Aleksis Kivi auhind\n1968 Pro Finlandia\n1994 Finlandia kirjandusauhind\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Eeva_Joenpelto&oldid=4886024"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 13:46, 18. jaanuar 2018.


Gulagi arhipelaag – Vikipeedia\n"Gulagi arhipelaag" (vene keeles Архипелаг ГУЛАГ, Arkhipelag GULAG) on Aleksander Solženitsõni vahemikus 1958-1968 kirjutatud ja 1973. aastal ilmunud kolmeosaline suurteos kommunistliku Nõukogude Liidu hävitus- ja karistussüsteemist Gulag.\n1974. aastal ilmunud teose itaaliakeelse tõlke kaas.\n1990 (eesti keeles)\nPrantsuse ajaleht Le Monde valis selle sajandi 100 parima raamatu hulka.\n1 Romaani saamislugu\n1.1 Romaani osad\n1.1.1 I köide\n1.1.2 II köide\n1.1.3 III köide\n2 NLKP poliitbüroo reaktsioon\nÜldistavat teost NSV Liidu vangilaagrite süsteemist hakkas Solženitsõn kirjutama 1958. aastal. Materjali kogumine oli raske ja töö seiskus. Pärast teose "Üks päev Ivan Denissovitši elus" ilmumist 1962. aastal sai Solženitsõn hulgaliselt kirju endistelt NKVD laagrites kinnipeetuilt, mis lubasid katkenud tööd jätkata. Teose üldine kava valmis 1964. aasta sügisel. 1965. aasta septembris sai KGB kätte osa Solženitsõni arhiivist.\nTöö teose kallal jätkus äärmise konspiratsiooni tingimustes. 1965/66 ja 1966/67 talvel elas Solženitsõn Eestis Jaan Pordi talus Vasula külas, kus valmis oluline osa romaani käsikirjast. 1967. aasta märtsis valmisid teose kuus esimest osa teises redaktsioonis. 1967/68 talvel jätkus käsikirja viimistlemine. 1968. aasta mais valmis sõprade abiga kõigi kolme köite masinakirjas redaktsioon, mis toimetati kohe filmilindil välismaale. Konspiratsiooni tõttu ei näinud Solženitsõn oma teose käsikirja kordagi tervikuna. Enne romaani ilmumist 1973/74 välismaal tegi Solženitsõn käsikirjas veel ainult pisiparandusi.\nSolženitsõn soovis, et "Gulagi arhipelaag" ilmuks kõigepealt vene keeles, aga mõistis, et see on võimatu. Inglise keelde tõlkis teose Thomas Whitney. 1973. aastal sai KGB kätte romaani teise, lõpetamata versiooni. See ajendas viivitamata avaldama teost välismaal. Romaani esimene osa ilmus 1973. aasta detsembris prantsuse keeles YMCA-Pressi kirjastuse väljaandel Pariisis. Esimese osa ingliskeelne variant avaldati 1974. aasta kevadel. Nõukogude Liidus levisid teose osad 'samizdati' paljudatuna fotokoopiatena. Romaani lõplik redaktsioon ilmus samuti YMCA-Pressi väljaandena 1987. aastal. "Gulagi arhipelaag" on ilmunud rohkem kui 30 keeles, tõlke eesti keeles avaldas 1990. aastal kirjastus Eesti Raamat.\nNõukogude Liidus ilmus "Gulagi arhipelaag" tervikuna 1990. aastal. 9. jaanuaril 2009 kanti "Gulagi arhipelaag" Venemaal kooli kohustusliku kirjanduse loetellu.\nRomaani honorar ja müügitulu kanti Solženitsõni fondi, millega toetati repressioonide ohvreid Nõukogude Liidus.\nosa – "Vanglatööstus" (Тюремная промышленность)\nosa – "Igiliikumine" (Вечное движение)\nosa – "Hävitamis- ja töölaagrid" (Истребительно-трудовые)\nosa – "Hing ja okastraat" (Душа и колючая проволока)\nosa – "Sunnitöö" (Каторга)\nosa – "Sundasumine" (Ссылка)\nosa – "Stalinit ei ole" (Сталина нет)\nNLKP poliitbüroo reaktsioonRedigeeri\nKui "Gulagi arhipelaag" oli ilmunud Prantsusmaal ja USA-s, arutas NLKP juhtkond 7. jaanuaril 1974 A. Solženitsõni "personaalküsimust". Juri Andropovile oli selge, millist ohtu kujutas Solženitsõn riigikorrale – kogu maailm kuuleb 60 miljonist nõukogude terrori ohvrist. Andropov mõistis, et "Gulagi arhipelaag" võib õõnestada sovetivõimu rohkem kui Lääne tuumaarsenal. Willy Brandtilt saadi nõusolek, et Saksamaa võtab Solženitsõni vastu. Solženitsõn arreteeriti 13. veebruaril 1974 ja viidi järgmisel päeval lennukiga Saksamaale.\n1970 – Nobeli kirjandusauhind Aleksandr Solženitsõnile\n"Gulagi arhipelaag" (alapealkiri: Kirjandusliku uurimuse katse), I-III, Eesti Raamat, Tallinn 1990 (I köite tõlkinud Henno Arrak, Helmi Tillemann ja Maiga Varik; II köite tõlkinud Helmi Tillemann ja Maiga Varik, värsid tõlkinud Harald Rajamets; III köite tõlkinud Edvin Hiedel ja Helmi Tillemann).\nStéphane Courtois, Nicolas Werth, Jean-Louis Panné, Andrzej Pazkowski, Karel Bartosek, Jean-Louis Margolin, Kommunismi must raamat. Kuriteod, terror, repressioonid. Kaasautorid Rémi Kauffer, Pierr Rigoulot, Pascal Fontaine, Yves Santamaria, Sylvain Boulouque. Varrak, 2000. Tõlkijad Marri Amon, Marvi Järve, Tunne Kelam, Tõnis Lukas, Tiiu Relve, Enn Sarv, Indrek Õis. Eessõna – Lennart Meri. Lisad: Joachim Gauck, Ehrhart Neubert ja Mart Laar.\nPagulane pöördus tagasi. David Remnicki (The New Yorker) ja Disa Håstadi (Dagens Nyheter) materjalide põhjal Nils B. Sachris, Postimees, 30. mai – 2. juuni 1994.\nToivo Kuldma, Nobeli auhind 1901-2004. Olion, 2005.\nOriginaaltekst on HTM-vormingus\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Gulagi_arhipelaag&oldid=5605572"\nLehekülje viimane muutmine: 13. aprill 2020, 22:36\nSelle lehekülje viimane muutmine: 22:36, 13. aprill 2020.


EOK lähetab Euroopa Mängudele rekordiliselt 68-liikmelise koondise - Eesti Maadlusliit\nEesti Olümpiakomitee lähetab juunis Minskis toimuvatele 2. Euroopa Mängudele koondise, kuhu kuulub 68 sportlast 13 spordialalt, üheks nendest spordialadest on maadlus millest läheb välja 4 meie oma maadlejat.\nEOK spordidirektor Martti Raju sõnul on Euroopa Mängud uue multispordivõistlusena leidmas oma kohta rahvusvahelises kalendris. „Euroopa Olümpiakomitee töötab igapäevaselt selle nimel, et saada Euroopa Mängudele samaväärset staatust Aasia või Panameerika Mängudega. Enamikele spordialadele, kus eestlased võistlevad, on tegemist Euroopa meistrivõistluste või olümpiakvalifikatsioonivõistlusega, seega märgilise tähtsusega paljudele meie sportlastele,” ütles Raju.\nEesti koondis asub Minskis Euroopa Mängudel võistlustulle järgmine maadluse koosseis:


Eurosüsteemi konsolideeritud finantsaruanne seisuga 2. veebruar 2007\n2. veebruaril 2007 lõppenud nädalal vähenes kulla ja kullaga seotud nõuete (varade kirje 1) maht 39 miljoni euro võrra. Selle tingisid eurosüsteemi ühe keskpanga sooritatud kullamüük (kooskõlas keskpankade 27. septembri 2004. aasta kullakokkuleppega) ja eurosüsteemi teise keskpanga sooritatud kuldmüntide ost.\nEurosüsteemi netopositsioon välisvääringus (varade kirjed 2 ja 3, millest on maha arvatud kohustuste kirjed 7, 8 ja 9) vähenes kliendi- ja portfellitehingute tulemusel 0,1 miljardi euro võrra 145,3 miljardi euroni.\nEurosüsteemi eurodes nomineeritud ja euroala residentidele kuuluvate likviidsete väärtpaberite (varade kirje 7) maht kasvas 0,1 miljardi euro võrra 82,2 miljardi euroni. Ringluses olevate pangatähtede arv (kohustuste kirje 1) kasvas 3,1 miljardi euro võrra 605,8 miljardi euroni. Kohustused valitsussektori ees (kohustuste kirje 5.1) vähenesid 20,5 miljardi euro võrra 39,4 miljardi euroni.\nEurosüsteemi netolaenud krediidiasutustele (varade kirje 5, millest on maha arvatud kohustuste kirjed 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 ja 4) vähenesid 14,5 miljardi euro võrra 421,2 miljardi euroni. Kolmapäeval, 31. jaanuaril 2007 möödus 317,5 miljardi euro suuruse põhilise refinantseerimisoperatsiooni tähtaeg ning teostati uus operatsioon väärtusega 292,5 miljardit eurot. Neljapäeval, 1. veebruaril 2007 möödus 40 miljardi euro suuruse pikemaajalise refinantseerimisoperatsiooni tähtaeg ning teostati uus operatsioon väärtusega 50 miljardit eurot.\nKõigi tehingute tulemusel kasvasid eurosüsteemi krediidiasutuste hoiused arvelduskontodel (kohustuste kirje 2.1) 4,7 miljardi euro võrra 180,8 miljardi euroni.\n2.1 Nõuded RVFle 10 590 1\n2.2 Pangakontode jäägid, väärtpaberiinvesteeringud, välislaenud ning muud välisvarad 133 229 1 474\n4.1 Pangakontode jäägid, väärtpaberiinvesteeringud ja laenud 14 359 599\n5.1 Põhilised refinantseerimisoperatsioonid 292 503 −24 999\n5.2 Pikemaajalised refinantseerimisoperatsioonid 130 001 10 001\n5.5 Laenamise püsivõimalus 0 −6\n2.1 Arvelduskontod (sealhulgas kohustusliku reservi nõuded) 180 794 4 670\n2.2 Hoiustamise püsivõimalus 31 11\n2.3 Tähtajalised hoiused 1 225 −502\n5.1 Valitsussektor 39 420 −20 451\n5.2 Muud kohustused 8 888 49\n8.1 Hoiused, kontojäägid ja muud kohustused 15 831 2 505


Kuidas kaubelda Etheri CFD-dega? - Puhas Hind Action Trading System\nPuhas Hind Action Trading System, 7 parimate hindadega kauplemise strateegiat Olymp Trade. - Joon Online\nJaanuar 14, Mis on Holy Graali kauplemise seadistus? Bitcoin on kaubeldav valuuta üle maailma ning temaga saab osta kõike alates veebiteenustest lõpetades riiete, söögi ja autorehvidega.\nAutor: Anna A. Strateegia Hind Action - Lihtne mudel küünlajalg strateegia Ma olen nädalavahetusel sai väga huvitav kirja ühe oma kauplejad.\nSee on seotud minu kevadel koolitus kompleksi kauplemise nõustajad ja hakkas kauplemine maakleriga Bean. Kutt on väga tark ja arukas. Mul on hea meel, et ta tõsiselt pöördusid optsioonide väljastamise kohta tulu.\nMaalib mulle strateegia, mis on analüüsiks kasutatud. Ma arvasin, et kõik teised ettevõtjad, kes külastavad sivustoni, et see on huvitav tutvuda tema meetod.\nAvalda kirja täis, järgides kõiki kirjavahemärke! Enamik Interneti infoallikate teemadel binaarne kauplemise, on levinud arvamus, et sellised Strateegia Hind Action - Juhtida kaubelda puhas skeem - ei ole lihtne-to-mõista uustulnuk meetod suhtes teket prognoos sõlmitud tehingute binaarne võimalusi. Lase täiesti nõus sellega.\nOlen ise ettevõtja, kellel ei ole märkimisväärne kogemus kaubanduses umbes neli kuud minu kogemusning alates algusest selle kasutamine küünlajalg mustrid kohaldamise peamised strateegiad. See asjaolu on võimaldanud mul lühikest aega, et seda suurendada oma käibekapitali USD ,28 et summa dollarites - ja ma ei ole saanud märkimisväärset vajumine tagatisraha: Vastavalt minu arvates edu saladus on töö Hind Action strateegiad asub tasapinnal distsipliini Kliendid küsimuses õige ja korrektse kaubandusliku kapitali juhtimise, samuti Puhas Hind Action Trading System, mida osutab ettevõtte leheküljel, kus te töötate - täpsus tsitaadid, määra operatsiooni terminali ja äritingimuste.\nJust sama, see nimekiri teenuste ja on olulised edu puhta diagrammi. Lisaks platvorm binaarne kauplemise Kaheosaline on kiire avamise puhul - 1,7 ms ja kõige täpsem hinnapakkumisi, mis on saadaval tõestatud ja laialdaselt tuntud maailma börsikontsern Thomson Reuters usaldusväärne likviidsuse pakkuja.\nValikud Trading UP läbi kindlaks sellised küünlajalg musterSelle bullish haaravad, mis räägib meile päritolu impulsi trend ja selle kasvutendentsi liikumist. Graafikul on antud tarnitakse kaubanduse signaal on järgmised: Vaata - viimaks langustrendi stiilis - diagrammi moodustatud kasvav küünal täiesti blokeerides tema keha langeb eelmise küünal tsitaadid, Kaubandus Bitquoinsi voi eetriga trend on saanud uut hoogu kasvu.\nTehing ma toota kohe teket visuaalne fikseerimine sellise mudeli. Valikud kauplemise tõusujoones, kui ma veedan järelevalve tagasisidet mudel küünlajalg muster - Imendumine karu: Pikendatud tõusutendents moodustatud allapoole tsiteeritud küünal, mis blokeeris oma keha eelmise tõuseb küünal.\nTrio on Soome juhtiv Skandinaavia kala ja karpkalade importija, tema tegevusalade hulka kuulub ka kalatoodete eksport ja lõhe fileerimine. Leping on tingimuslik ning tehingu lõpuleviimise eeltingimusteks AS PRFoods aktsionäride üldkoosoleku heakskiit. Trio peamisteks tegevusaladeks on Skandinaavia kala ja karpkalade import, erinevate kalatoodete import ja eksport ning lõhe fileerimine. Tehingu eduka lõpuleviimisega suureneb AS PRFoods grupi ühingute poolt pakutavate kalatoodete sortiment ning kasvab ettevõtte oskusteave ja klientuur.\nMinu arvates on kõik väga lihtne ja selge. Muidugi, ma ei ole teinud avastusi, selle strateegiaga, kohtasin oma maakleri Binomo leheküljel, kus koolitus toimus.\nJa saab lähemalt seda linki: Ma ei saa öelda, ilma igasuguse kahtluseta, et süsteem toimib trahvi, mis ei sõltu kas Ettevõtja kogemus või tema teadmisi. Optimaalne periood möödumist, mis ma kasutan iga päev kauplemise selles süsteemis, mis ulatuvad sekundit.


Tallinna hiidlaste seltsi juubelipidu peetud « Hiiu Leht\nTallinna hiidlaste seltsi 30. sünnipäeva peole kogunes hulgaliselt rahvast, kes nagu ikka alustasid kokkusaamist seltsi hümniga.\nSeltsi president Advig Kiris andis lühiülevaate seltsi tegevusest, peatudes pikemalt seltsi asutamisel ja algusaastatel. Siinkohal valik noppeid presidendi ettekandest:\n- selts asutati 20. veebruaril 1989 ja algul nimetati seda Tallinna-hiidlaste ühisuseks\n- asutamisdokumendis “Tallinna-hiidlaste ühisuse põhisätted” on huvitavalt määratletud, kes on Tallinna-hiidlane. Selle au vääriliseks peeti Hiiumaal sündinud hiidlasi; saarel vähemalt kümme aastat töötanud ja elanuid; Hiiumaal tähtsatel ametipostidel olnud inimesi, kes olid ametis mitte vähem kui kaks aastat, kolm kuud ja neli päeva; neid, kes Hiiumaad austades ja armastades sigitanud vähemalt ühe hiidlase;\n- seltsi tegevuse algusaastatel oli liikmeskond rohkearvuline ja aktiivne, mistõttu oli probleeme kokkusaamisteks sobivate ruumide leidmisega;\n- kümme aastat tagasi leiti sobiv koht, huvialaklubi Raavis, mis 2012. aastast on muutunud seltsi peaaegu alaliseks asupaigaks;\n- aja jooksul on seltsi liikmeskond pidevalt kahanenud ja pisitasa vananevas seltsis on praegu u sada liiget, kellest aktiivseid kohalkäijaid umbes pooled;\n- 4. aprillil 2008 sai selts mittetulundusühingu staatuse;\n- kokku saadakse kolm korda aastas – kevadel, sügisel ja jõuluajal või uusaasta paiku. On peetud kevad-, sügis-, jõulu- ja uusaastapidusid, kus esinenud ansamblid, orkestrid, koorid, tantsijad;\n- seltsi külalisteks on olnud lauljad Voldemar Kuslap,\nBoris Lehtlaan, Leemet Onno, Andrus Kalvet, akordionist Tea Nopri, jutumees Küla Karla, samuti kõik Hiiumaa maavanemad, uue suurvalla vanem Reili Rand ja vallavolikogu esimees Aivar Viidik, teadmisi saare ajaloost on jaganud professor Raimo Pullat, Hiiumaa muuseumi töötajad Helgi Põllo ja Urmas Selirand, saare kultuurielu on tutvustanud Helle-Mare Kõmmus; saare sotsiaalse ja majandusliku arengu küsimuste üle on seltsiliikmetega mõtteid vahetanud ajakirjanikud Endel Saar ja Harda Roosna ning üks majandusjuhte Agu Kohari, hiiu keelt ja selle omapära on aidanud meeles pidada “Hiiu sõnaraamatu” autor ja seltsi liige, keeleteadlane Paul Kokla.\n- selts ei ole jätnud kasutamata võimalust kohtuda ja vahetada mõtteid ka nn suvehiidlastega. Neist tuleb kõigepealt nimetada suursaadik Vaino Väljast, kes küll sünnilt läbinisti hiidlane ja ka meie seltsi liige. Meie väikese riigi esindamisest suurriikides väga keerulisel perioodil rääkis väga huvitavalt teine suursaadikust suvehiidlane Marina Kaljurand. Aasta tagasi aprillis rääkis seltsi koosolekul oma tööst riigikogus ja Hiiumaast riigikogu esimees Eiki Nestor. Alles mõni kuu tagasi jaanuaris, eirates valimiskampaaniast tingitud ajapuudust, kohtus seltsi liikmetega peaminister Jüri Ratas.\nNäib, et riigi tippjuhtkonnast ei ole meil veel külas käinud vaid vabariigi president, tõdes seltsi president.\n““Hiiumaa on meil käind”, kui mitte palju, siis enam-vähem meie võimaluste-vajaduste piires, et hoida meis lõkkel seda äraseletamatut tunnet, mida võiks nimetada saarepatriotismiks ja mida ei tohi samastada kolkapatriotismiga. Aga see, kas ja kuidas me ise kodusaarega suhtleme, on jäänud päris ilmselt üsna väheseks ja selle üle peame tõsiselt mõtlema. Olemegi piirdunud sellega, et paljudel meist on kodusaarel oma ajutine pesapaik, mida me kasutame nii palju kui vähegi võimalik, kogu suvi kindlasti. Ja kellel seda ei ole, eks see peab piirduma perioodiliste külastustega soodsatel juhtudel ja saarelt tuleva informatsiooniga, mida saame eelkõige Hiiu Lehest ja millele me oleme suure tänu võlgu seltsi tegevuse väga põhjaliku valgustamise eest,” rääkis Advig Kiris.\nPresident lõpetas ettekande lubades, et Tallinna hiidlaste selts, pidades kinni oma põhikirjalistest eesmärkidest, püüab alles hoida saatuse tahtel mandrile sattunud hiidlaste ühtsustunnet ja sidet kodusaarega ning võimaluste piires, kui mitte jõuga, siis nõuga, kaasa aidata selle arengule ja õitsengule.\nTallinna saarlaste ühenduse (TSÜ) poolt andis tervituse edasi eestseisuse esimees Kalle Liiv, kelle esinemine oli saarlase kohta üllatavalt humoorikas ja elav. Liiv avaldas heameelt selle üle, et nende naabrid on nii tublid ja rääkis, et Tallinna saarlased kogunesid esimest korda pool aastat varem, novembris 1988. Nii on nende 30 aasta pidu juba peetud ning piduliste hulgas oli mitu üle 90aastast saarlast, aukülaliseks aga 91aastane Arnold Rüütel koos abikaasa Ingridiga.\nSelgus, et nende probleemid on sarnased meie seltsi omadega: vananev ja vähenev liikmeskond. Erinev on see, et saarlased valivad regulaarselt aasta saarlase ehk “Öige saarlase”. Tiitel anti sel aastal välja juba 16. korda ja selle sai ühenduse asutajaliige Ellen Kreek.\nKa on TSÜ välja andnud viis köidet Paul Tamkivi koostatud saarlaste elulugusid, mille eksemplarid Kalle Liiv Advig Kirisele üle andis, lisades kelmikalt: “Tallinna hiidlaste seltsi raamatukogule.”\nOlgu siinkohal lisatud huvitav seik – Kalle Liiv on Advig Kirise kunagine tudeng ja diplomand TRÜ õigusteaduskonnas 1970ndatel.\nCoop Hiiumaal läheb hästi\nSõna sai COOP Hiiumaa juhataja Kaja Antons, kes end tutvustas. Ta on sündinud Pärnus, kasvanud Tihemetsas ja lõpetanud Kilingi-Nõmme keskkooli, 30 aastat tagasi lõpetas ta Tallinna kaubandustehnikumi ja sai omal soovil suunamise Hiiumaale. 1. augustil 1989 asus ta Hiiumaa tarbijate ühistus tööle raamatupidajana. Hiljem on ta end täiendanud Marketingi Instituudis ja Tallinna Tehnikaülikoolis.\nAastal 2015 pakkus ühistu nõukogu talle juhataja kohta tingimusel, et ta ehitab ühistule uue tootmishoone. Antons võttis pakkumise vastu ja uus leivamaja avati 2017. aasta märtsis.\nAntons tõi ka mõned ühistu praegust tegevust iseloomustavad arvud: liikmeid 1020, kauplusi seitse, kaubanduslikku pinda 2682 ruutmeetrit, töötajaid 138, kaupluste eelmise aasta brutokäive oli 13,5 miljonit eurot, kliente 1,2 miljonit.\nAntons ütles, et ettevõttes peetakse väga lugu töötajatest kui olulisest edutegurist ja tutvustas lähiaasta arengusuundi: valmima peab uus Käina Konsum, kasvatada tuleb Hiiumaa toodete müügi osakaalu ühistu kauplustes ning käivitada e-kaubandus koostöös Coop Eesti keskühistuga.\nLõpuks kutsus ta Tallinna hiidlasi Hiiumaale külla tutvuma Coop Hiiumaa tööde ja tegemistega ning küllakutse sai tänuga vastu võetud.\nTore oli näha ja kuulata nii hakkajat ja positiivset ettevõtte juhti õhinal rääkimas tehtust ja edasistest plaanidest – ühistu juhtimine on ilmselgelt heades kätes.\nTegusad Pühalepa Vanamehed\nHea tahtmise juures võib palju korda saata – nii võiks kokku võtta Pühalepa vanameeste klubi tegemised. 2013. aasta sügisel asutatud klubi tegemisi tutvustas klubi eestvedaja koduloohuviline Endel Lepisto. “Sõna vanamees ei tasu häbeneda,” ütles Lepisto, kelle sõnul olla klubi idee alguse saanud naistelt, kes olevat öelnud, et minge vähemalt korraks kodust jalust ära. Sellise lubaduse vastu polnud meestel midagi ja koos käiakse tänaseni.\nLepisto kinkis seltsile raamatuid, mida klubilased välja andnud – neid on praeguseks juba viis. Neist viimane “Partsi Peetri pajatusi” sisaldab tuntud kirjamehe, koduloolase ja ajakirjaniku Valter Voole kuulsaid lugusid läbi poole sajandi.\nLisaks on Pühalepa tegusad vanamehed hakkama saanud ka palju muuga: Reikama sirgele püstitati mälestuskivi Pühalepa vallamajale, millest kujunes mälestusmärk ka Pühalepa vallale ja kaduvatele põlvedele; klubi eestvedamisel on paigaldatud kolm nimelist pinki, neist üks Vaino Väljasele, ja kaks tahvlit Suuresadama aidale; Kuri kalmistul aga tehti korda obelisk hukkunud meremeestele.\nKa on klubilased palju reisinud, peamiselt külastanud vähetuntud muuseume. Sel aastal plaanitakse minna Setomaale, Arvo Pärdi keskusesse ja Maarjamäe muuseumisse.\nPlaanis on ka Hiiumaa meremuuseumi rajamine.\nHämmastav, kui palju on üks väike meeskond plaaninud ja ära teinud – sügav kummardus nende ees, kes meie saare ajalugu jäädvustavad.\nAdvig Kiris märkis, et ka meie ise, st pealinnahiidlased võiksime ennast kätte võtta ning kirja panna oma lapsepõlvemälestusi, meenutusi Hiiumaalt äratuleku kohta, kirjeldusi praegustest sidemetest Hiiumaaga ning kõik selle kokku panna ja avaldada. Olulised on leida asjast huvitatud entusiastlikud inimesed ja tublid eestvedajad.\nHiiu keele käekäigust\nPika koosviibimise ettekanded lõpetas Paul Kokla, kes rääkis rootsi keele mõjust hiiu keelele. Küsimusele, milline on meie keele tulevik, vastas teadlane, et alles jääb see, millel on funktsioon – keelel on ühiskondlik funktsioon ja murre on osa kohalikust kultuurist.\nKokla leidis, et Hiiumaa koolides võiks õpetada hiiu keelt. “Kogu meie emakeel on tugeva surve all, aga murretega on asi veelgi keerulisem,” oli tema sõnum.\nKoosviibimine lõppes seltsi revisjonikomisjoni kokkuvõtte ärakuulamise ja aastaaruande kinnitamisega. Oli väga sisutihe ja tore juubelipidu, arvati laiali minnes.\nJärgmine kokkusaamine toimub esialgse plaani kohaselt laupäeval, 26. oktoobril kell 12, ikka huvialaklubis Raavis.\nSildid: sünnipäev, Tallinna hiidlaste selts


Saage tuttavaks - Margit Nurmeots! - Frank Events\nSaage tuttavaks – Margit Nurmeots!\nMa arvan, et suurem organiseerimine sai alguse juba lapsepõlves – suvised telkimise organiseerimised sõbranna hoovis ja suured ning meeleolukad sünnipäevapeod. Meenuvad veel näitused oma kunstiteostest, mille koos sõpradega korraldasime. Meie ajal ei olnud igasuguseid nuti-pluti seadmeid, pidime ise erinevaid vahvaid tegevusi välja mõtlema.\nTihedam ürituste korraldamine sai alguse 9. klassi lõpust. Vahva seltskonnaga koos mõtlesime sündmusi ning tegime need ka ära. Meie õnneks koolijuhtkond usaldas meid ?\nPeale keskkooli läksin õppima Viljandi Kultuurikolledžisse (nüüd Tartu Ülikool Viljandi Kultuuriakadeemia), kus sündmuste korraldamisest ning nendel mitte osalemisest ei pääse. Eks sealtki see pisik aina kasvas ja kasvas minu sees.\nEks ma keskkoolis saingi aru, et see on minu ala ja sealt tuli ka otsus minna Viljandisse.\nOlen pikalt tegelenud müügitööga, korraldanud erinevaid kampaaniaid, olnud noorsootöötaja, giid õlletehases (teen seda siiani vahel), koolitaja jne. Olen nagu Huntkriimsilm oma seitsme ametiga ?\nKõikidel töökohtadel on olnud minu vastutada sündmuste korraldamine. Arvan, et iga sündmus mõjutab ning arendab tegijat. Seega kõik see on aidanud mul kasvada selleks, kes ma täna olen. Ja kõik tulevad projektid kasvatavad mind ikka edasi.\nSee kuidas üks väike ideekilluke kasvab millekski kompaktseks, võimsaks, meeldejäävaks ja rahuldavaks.\nRäägin inimestele õllest, loen diivanil kaasahaaravat raamatut, olen sõprade või perega koos, naudin oma kahte rõõmsat neljajalgset sõpra. Ja kui õues on vähegi soojem ilm, siis olen oma terrassil, et nautida klaasikest õlut.\nLuule Viilmaa ‘’Ellujäämise Õpetus”. Pealkiri ütleb kõik 🙂\nLähiajal soovin ma minna kuskile sooja puhkama, ei ole vahet, kas see on Bora Bora või Kariibid või Dubai, peaasi, et oleks soe ja poleks arvutit 🙂\nAga minu unistus on minna tagasi Jaapanisse. See kultuur ja need inimesed on lummavad. Kindlasti tahan minna kunagi ka täitsa Venemaa lõppu – Magadani, kus minu ema sündis. Esivanemate minevik, inimesed, kultuur ja loodus. Ja muidugi sõiduvahendiks peab olema rong.\nKui Olümpiamängudel oleks esindatud ükskõik milline spordiala, siis mis oleks see, milles võidaksid kuldmedali?\nArvan, et erinevate situatsioonide lahendamine. Meil tutvusringkonnas ja tööalaselt levib sama ütlus „ Maardz ajab kõik asjad korda :)“\nMinu kaks kuldsetretriiverit (Genius ja Aristoteles), hea hommikune kohv kodusest kohvimasinast, armsama hääl ja kuulda tema suust “Tere hommikust Kallis”, hea muusika, hea huumor jne.\nElu – kogemused, äpardused, õnnestumised, rõõmud, kurbus, Minu Inimesed jne.\nKõik asjad on lahendatavad, oluline on olla positiivne, säilitada rahu ja oma ajurakukesed tööle panna.


Enesenimetus on mari. Rahvusena pole marid konsolideerunud, nad elavad kolme rahvusrühmana: mäe-, niidu- ja idamarid. Kahel esimesel on olemas oma kirjakeel, niidumari kirjakeelt kasutavad ka idamarid. Levinum ja varasem (ametlik) nimetus on tšeremiss.\nMari Vabariik (23 000 km², pealinn Joškar-Ola) paikneb Volga keskjooksul Vjatka ja Vetluga jõgikonnas. 52% maridest elab väljaspool Marimaad: Tatarstanis, Bakortostanis, Kirovi ja Jekaterinburgi oblastis.\nLaias laastus on laplaste arv riigiti ja ühtekokku järgmine:\nAasta Rahvaarv Mari Vabariigis Mari Vabariigis % Emakeele oskus Emakeele oskus Mari Vabariigis\n1897 375 439\n1926 428 188 59,9% 51,5% 99,3%\n1939 481 600\n1959 504 205 55,4% 43,1% 95,1%\n1979 621 961 49,3% 43,5% 86,7% 93,7%\n1989 670 868 48,3% 43,3% 80,9% 88,4%\nMarid on ainus soome-ugri rahvas Venemaal, kelle arv on püsivalt suurenenud, hoolimata emakeelsuse mõningasest kahanemisest. Teiste soome-ugri rahvastega võrreldes on marid oma emakeele kõige paremini alal hoidnud. Suhteliselt stabiilsena on püsinud Marimaal elavate maride protsent (59,9% 1926, 55,4% 1959, 48,3% 1989) ning maride osakaal Marimaa rahvastikus (51,5% 1926, 43,1% 1959, 43,3% 1989).\nMaride sajandeid ja aastaid\nAjaloo käik pole marisid soosinud ning 6. sajandist alates on neil tulnud elada võõrvõimude suva järgi (551 idagoodid, 7. saj bolgarid, 1236 mongolid-tatarlased, 1552 venelased). Sattumine Vene võimkonda on osutunud saatuslikuks.\n16. saj II pool - maride kaitselahingud venelaste sõjakäikude vastu, Vene ajaloos tuntud teremissi sõdadena (1552-1557, 1572-1574, 1581-1584) lõppesid lüüasaamisega ning krooniku sõnutsi olid sood, järved ja jõed täidetud maride luudega, maakamar immutatud nende verega. Marid asusid hulgakaupa ümber ida poole, käivitus Vene kolonisatsioon\n18. saj - maride ümberasumine jätkub venelaste ideoloogilise surve tugevnedes (massiline õigeusustamine). Maride asuala jagatakse Kaasani, Vjatka ja Ni˛ni-Novgorodi kubermangu vahel\n1905-1907 - maride rahvuslik ärkamine\n1920 Mari autonoomse oblasti moodustamine\n1930-ndad - kollektiviseerimine ja massirepressioonid, enamik mari intelligentsist hävitatakse\n1950-ndad - industrialiseerimise ja vene kolonisatsiooni uus tõusulaine\n1960-ndad - mari keele ühiskondliku kasutussfääri järsk ahenemine, mari keele taandumine "oma küla keeleks"\n1992 - Mari Vabariik (Marij El) senise Mari ANSV (1936) asemel\nMaride hajutatus on suur (52% elab väljaspool Mari Vabariiki), olulist pöördumist koduvabariiki ei täheldata. Ka Mari Vabariigis on marid vähemusrahvus. Võõraste sisseränne on toimunud eeskätt linnadesse:\nMaride linnastumine tähendab sisuliselt venestumist. Vene keel on prestii˛ne, sest see on ametiasutuste, dokumentatsiooni- ja hariduse keel. Info- ja reklaamikeelena on see keskselt nähtaval kohal. Et vene keel domineerib lasteaias ja koolis, siis on tähtsaid valdkondi (nt floora, fauna), milles nooremad end mari keeles väljendada ei oskagi. Vene keel tungib juba maride kodukeeleks (1979. a 13,4% peredel, 1985. a 33,4%) ja emakeeleks (20% maridel, 50% noortel maridel). Vaid 5% mari lapsi laenab raamatukogust ja loeb marikeelseid raamatuid. Segaabieludest, sh mäe- ja niidumaride vahel (üldse 15%, linnas 22%) sündinud lapsed kujunevad venekeelseks. Mari keel ja kultuur toetuvad valdavalt maarahvale. Tuleb tunnistada, et maride kaks kirjakeelt rahvuslikku konsolideerumist ei soodusta. On ilmekaid näited sellest, et marisid tõrjutakse ka sotsiaalselt. Sisserännanud venelased on privilegeeritud nii töö, palga kui eluaseme osas. Näiteid korterioludest (1985):\nveevärk 71,9 % 38,7 %\nkanalisatsioon 64,7 % 31,7 %\nsoe vesi 46,1 % 21,3 %\ngaas 75,6 % 60 %\ntelefon 21,3 % 16,4 %\nMari rahvusest majandusjuhid töötavad enamasti väljaspool Marimaad. Mari intelligents on enamikus esimese põlve haritlased.\nMarid on ilmutanud aktiivsust ja pealehakkamist ka NL hajumise järel. Alates 1989. a on (taas)asutatud legaalsed rahvuspoliitilised liikumised ja ühendused Mari Ušem (Mari Liit), Kugeze Mlande (Esivanemate Maa), U Vii (Uus Jõud). Nende tegevuse eesmärgiks on maride konsolideerimine ja rahvuskultuuri elavdamine. Alates 1990. a on taastatud marikeelseid koole, rajatud on loodususuliste organisatsioon Omari - timari (Valge mari on õige mari). Euroopa ulatuses on see ainulaadne, et loodususund on saanud sisuliselt riigiusu staatuse. Maride tarmukust silmas pidades ei ole juhus, et Soome-Ugri Rahvaste Noorte Assotsiatsioon loodi 1990. a just Mari Vabariigi pealinnas Joškar-Olas.\nwww.suri.ee: marid (mäemarid, niidumarid, idamarid, arhiiv kuni 2006)


Ave Lepik • 4 aprill 2013\nSihtasutus KredEx teenis eelmisel aastal kasumit 0,9 mln eurot, aasta varem oli ettevõttel kahjum 3,2 mln eurot.\nAlates asutamisest 2000. aastal on KredEx teeninud kasumit kokku 4 mln eurot.\n„Eelmise aasta tulemused olid tugevad, KredExi brutotulud kasvasid 6,2%, tegevuskulud jäid eelmise aastaga samale tasemele," kommenteeris KredExi juhataja Andrus Treier. "Majanduslangusega seotud kahjud avaldusid eelkõige KredExi 2010.-2011. aasta tulemustes, tänaseks on laenuvõtjate makseprobleemid oluliselt vähenenud ning sellega seoses on paranenud ka tulemused. Kui kriisiaastatel oli laenude tasumisega probleeme igal viiendal ettevõttel, siis tänaseks on probleeme vähem kui 5% ettevõtetest,“ ütles Treier.\nKredExi põhitegevuse brutotulu oli 7,0 mln eurot, kasvades 2011. aastaga võrreldes 6,2%. Sealhulgas ulatus tagamistegevusega seotud tulu 2,8 mln euroni ning intressitulu laenudelt 3,0 mln euroni.\nKahjude katteks moodustati aastal 2012 eraldisi kokku 3,4 mln eurot (2011. a. eraldised 7,0 mln). Eraldiste arvelt maksti 2012. aasta jooksul välja kahjusid kokku 3,8 mln eurot (2011. a. 5,6 mln eurot), millest enamuse moodustasid ettevõtluslaenude tagatistest tulenevad kahjud. Kogu tegutsemisaja jooksul alates aastast 2001 on KredEx välja maksnud kahjusid summas 19,6 mln eurot.\nEttevõtluse valdkonnas käendas ning finantseeris KredEx 2012. aastal allutatud laenu ja krediidiliiniga 480 ettevõtet kogusummas 59,6 mln eurot. KredExi tugi võimaldas ettevõtetel kaasata lisafinantseerimist summas 144,0 mln eurot. Toetatud ettevõtetes töötab kokku 9217 töötajat.\nLisaks ettevõtete toetamisele aitas KredEx möödunud aastal kodu soetada 1290 noorel perel ja spetsialistil, kes on võtnud pangast eluasemelaenu kokku 60,6 mln eurot, kasutades selleks KredExi käendust 7,6 mln euro ulatuses. Eelmise aasta jooksul väljastas KredEx 68 korterelamu laenukäendust kokku summas 2,8 mln eurot. Pikaajalist ja soodsa intressiga renoveerimislaenu kasutas 2012. aastal 115 korterelamut summas 14,8 mln eurot. Rekonstrueerimistoetus eraldati kokku 311 korterelamule kogumahus14,1 mln eurot.\nSwed põlgab ära KredExi käenduse


Aabitsa - leiti 191 faili - Annaabi.ee\nOtsingule "aabitsa" leiti 191 faili\nR. Jakobson sündis Tartus 14. juulil 1841. aastal. Tema isa Adam Jakobson sai Torma kihelkonnas köstri- ja kihelkonnakoolikoolmeistri-koha. Adam Jakobson tõusis eesti tähelepandavaks koolmeistriks. Eriti agara...\n3 · Elulugu ja päritolu lk. 4 · Tolstoi teosed lk. 5 · Tuntumate teoste lühiülevaade lk. 6 · Lõppsõna lk. 7 · Lisa  väljavõtteid päevikust lk. 8 · Kasutatud allikad lk. 9 2 Sissejuhatus: Lev Tolstoi oli vene kirjanik, kes sündis 9. septembril 1828 aadlisuguvõsast pärit mõi...\nsaj algus, kirjakeele uurija(eestlane) 17. saj kirjamees · Ettepanek õ ja ö eristamiseks · Lõi esimese järjekindla kirjaviisi · Sõltumatu eesti keele grammatika idee · Selle propageerija. · Rahvavalgustaja · Heitis välja saksa tähed · Eestlaste lugemisharjumuste · Rajas esimese Eesti õpetajate semi...


Dropsi lõppenud lõngasordid - MM-ikate lõpututes tagavarades?\ntrints Laup 14 Jan 2017, 11:20\nKes veel mäletab Dropsi lõngasorte, mis nüüdseks on tootmisest maas?\nKlõpsa mälu värskendamiseks siia\nArmastuse lõngad vanad, 2, 3 ja 4. Synfony, Lin, Muskat Soft, Big Fabel, Vienna, Verdi, Ice jpt.\nKellel on veel lõpututes lõngatagavarades neid lõngu või olete kõik juba ära kudunud?\nJagage pilte, kommentaare, projekte, mis teil olid plaanis või näiteks praegugi veel töös. Millist lõnga sooviksite tootmisesse tagasi?\nKõiki lõngateemasid näeb SIIN\nViimati muutis seda trints (Püh 25 Aug 2019, 16:15). Kokku muudetud 1 kord\nRe: Dropsi lõppenud lõngasordid - MM-ikate lõpututes tagavarades?\nPisi-Pisi Laup 14 Jan 2017, 14:19\nMul on nii kahju, et Big Fabel tootmisest maha läks. Ja DLY 4 on ka nii äge lõng, mul on seda umbes poole kampsuni jagu olemas, hirmsasti tahaks juurde\nanka Laup 14 Jan 2017, 14:54\nMul on ka kodus veel armastuse lõngu\nMiuks Püh 15 Jan 2017, 10:51\nMul on kahju, et enam Verdit ei ole, toredaid värve oli mitu. See megakera oli nii ilus, samuti on see lõng kasutusele hästi vastu pannud. Ja kahju, et Cloud ära kadus Big Fabelist tunnen ka puudust, just kirjudest.\nanka Püh 15 Jan 2017, 15:58\nOi Verdit on mul ja ka see suur kera veel alles\nLillyS Püh 15 Jan 2017, 23:09\nCloud juba kadunud? See tundus ju nii mõnus ja meeldis mulle rohkem kui Air.\nNeid SUURI lõngakerasid on mul kodus lausa 2.\nKaelussall salakas heegeldatud lõngapood pitssokid lõngavõlur lanesplitter laste intarsia vest twined sokid kaelus sall lõng haapsalu mustrid kuidas drops kampsun beebitekk salakudumine kudumine jõulusalakas kirjatud kootud


1. PÄEV. LEND TALLINN - HELSINGI - MÜNCHEN\nKohtumine Tallinna lennujaamas infoletist vasakul oleva kassa juures kl 04.30. Lend Tallinn - Helsingi kl 06.00-06.35, Helsingi - München kl 09.15-10-50 (NB! Kohalikud ajad. Palun kontrollige lennuaegu paar päeva enne reisi).\nSõit mööda Romantiliste linnade Nördlingen asub 15 miljoni aasta eest meteoriiditabamusest sündinud hiidkraatris „Ries“. Vanal, Saksamaal ainsana täielikult säilinud 2,7 kilomeetri pikkusel linnamüüril on 15 hästi säilinud torni 14.-15. sajandist. Vana Frangimaa linn. Aeg hiliseks lõunasöögiks. Sõidame Frangimaa südames asuvasse traditsioonidega kuurortlinna – Bad Windsheimi. Ajalooline vanalinn, frangi veinid ja termid, mida veel on puhkuseks vaja! Ilusa kaevuga turuväljak, raekoda ja St. Kiliani kirik, tüüpilised fachwärk-majad. Selles linnas sündis kuulus 18. sajandi loodusuurija Georg Wilhelm Steller. Franken-Termideni on hotellist jalutada vaid 3 minutit. Soovijad võivad minna ujuma. Öömaja Kuurpargi ääres asuvas * hotellis (2-sed toad).\n2. PÄEV. BADEN-WÜRTTEMBERG\nRothenburg ob der Tauber on linn, kuhu peaks tulema iga keskajast huvitunu. Linna õitsenguaeg oli 15. sajandil ja neist aegadest on linnapilt ainult üsna vähe muutunud. Siin on otsekui üksainus suur keskaegse arhitektuuri muuseum, täis gooti katedraale ja viilkatusega maju. Raekoja vastas kellamängu vaadates elavneb teie silmade ees legendaarne lugu „meisterjoomisest“ – „Meistertrunk“, mis päästis linna 30-aastase sõja purustustest. Maitsme ka kuulsaid Rothenburgi „lumepalle“.\nSõit Maulbronni. Baden-Württembergis asuv Maulbronni linnake tekkis kunagise tsistertslaste kloostri ümber. Maulbronni klooster on kõige paremini säilinud kloostrikompleks põhjapool Alpe. Selle rajasid 12. saj. Alsace’i mungad. Kogu kompleksi, mis alates 1993. a. kuulub UNESCO kaitsealuste ehitiste nimekirja, ümbritseb tornide ja väravaehitisega kaitsevall. Siin saate astuda „paradiisi“, nii nimetatakse kloostrikiriku eeshalli. Müüriga piiratud kloostrikompleksis asuvad täna mitmed restoranid, politsei, Maulbronni raekoda ja evangeelne gümnaasium. Maitseme ka kohalikke veine. Öömaja Schwarzwaldis Oberharmersbachis 3* hotellis (2-sed toad). Õhtusöök (hinna sees).\n3. PÄEV. SCHWARZWALD\nLõuna-Saksamaal asuv metsane mäestikupiirkond Schwarzwald (Must mets) on Saksamaa maalilisemaid puhkekohti. Kõrgete kuuse- ja männimetsadega kaetud ala piirneb lõunast ja põhjast Reini oruga. Badenipoolsed läänenõlvad on järsud, laugetel idanõlvadel rohetavad all orus karjamaad ja õitsevad kirsiaiad. Schwarzwald on suusatajate, mägironijate, matkajate, lohelendurite ja purjetajate paradiis. Pea igal külal on oma põnev ajalooline süda ja kitsad tänavad vahvärkmajadega. Just siin saab näha kaht maailma suurimat käokella. Kas olete kunagi olnud käokella sees? See on võimalik Schonachis, kus asub endine maailma suurim käokell. Külastame ka Eble kellade parki, kus asub tänane maailma suurim käokell, mille valmistamiseks kulus viis aastat.\nKeset Schwarzwaldi asub Tribergi linnake, kuulsate käokellade valmistamise keskus. Linnas asuvas Scharzwaldi muuseumis on koos piirkonna elu ja kultuur: käsitöö, rahvariided, ajalooline käokellade kogu. Läheme vaatama Saksamaa kõrgeimat 160 m kõrgust koske, mida käis imetlemas ka Hemingway. Tänu sellele korraldatakse linnas temanimelisi festivale. Teilgi on võimalus valida matkamiseks kas kaskaadide tee (3/4 tundi) või kultuuritee (1 tund) või loodusrada (1,5 tundi).\nSõit läbi Saksamaa Prantsusmaale Alsace’i (endine Elsass) piirkonda. Viljakad põllumaad, viinamäed, tihedad metsad. Vogeeside mäeahelik kaitsmas ühelt poolt ja suur Reini jõgi teiselt poolt, mis muudab siinse elamise mõnusaks, iseseisvaks ja jõukaks. Piirkonna traditsiooniliseks sümboliks on toonekurg. Õhtuks jõuame Colmari – maaliliste vahvärkmajadega tüüpilisse Alsace’i linnakesse, mille jõeäärset osa kutsutakse “väikeseks Veneetsiaks.” Sillalt avaneb armas vaade õitsevatele jõekallastele, pajudele ja puitmajadele. Kaunis on õhtune tuledes linn oma paljude õdusate restoranide ja vinoteekidega, kus saab maitsta kohalikke sööke-jooke. Öömaja 3* hotellis (2-sed toad).\n4. PÄEV. VEINITEE\nColmari linnaga tutvume Bimmelbahni sõidul (väike rong turistidele). Vaba aeg pildistamiseks ja suveniiride ostmiseks.\nSõidame mööda käänulist veiniteed, mis kulgeb viinamarjaväljade vahel Vogeeside jalamil. Siin piirkonnas on veine valmistatud juba alates 3 saj. eKr. Laugjad mäed on kaetud viinamarjaistikutega, mäenukkidel vanad lossid ja kindlused ning nende vahel orus kitsaste tänavatega rõõmsad keskaegsed veinikülad – viinamarjaväätides pleekinud müürid, mägiojad otse küla südames, lõunamaise külluse vaimustav illusioon. Alsasslased on suurepärane kombinatsioon prantslaslikust vahetusest ja huumorimeelest ning saksa töökusest ja täpsusest.\nRiquewihri väike keskaegne linnake on Vogeeside piirkonna üks maalilisemaid. Jalutuskäik linnas, kus on tänaseni säilinud linnamüür, väravad ja kaitsetornid, lilleehtes vahvärkmajakesed, vanad linnakaevud, veinitoad, millest kuulsaim on Zimmerite 1572. a. rajatud veinikelder, mis juba mitme põlvkonna vältel on teenindanud külastajaid. Siin hoitakse vanu Alsace’i traditsioone järgiva Zimmeri veinimõisa toodangut. Imetleme keskaegse Alsace’i sümbolit Haut Koenigsbourgi kindluslossi, mis on kõige külastatum ajalooline monument Prantsusmaal peale Versailles´i lossi ja Eiffeli torni. Huvitava ajalooga feodaalloss, mis kunagi valitses kogu Elsassi, asub 756 m kõrgusel mäetipul. Ringkäik lossis kohaliku giidiga. Sõit Heidelbergi. Öömaja 2* hotellis (2-sed toad).\nLooduslikult kaunis Neckari orus asub Euroopa vanim ülikoolilinn Heidelberg, mida peetakse üheks romantilisemaks ja kaunimaks Saksamaa linnaks. Siin asuvast Pühavaimu kirikust sai kuurvürstide matusepaik. Heilingenbergeri nõlval 200 m kõrgusel kulgeb kuulus Filosoofide tee, kust avaneb kütkestav vaade linnale ja selle kindlustele. Linna kohal kõrguva suursuguse lossi varemed ning vanalinn jõe kaldal on ümbritsetud metsadest ja viinamarjaaedadest. Kõik see mõjutas romantikuid, kelle poolt on linnale pühendatud palju luuletusi ja laule.\nSõit Frankfurti, mida naljatledes kutsutakse ka Mainhattaniks ehk Maini–äärseks Chicagoks, sest see on Saksamaa tähtsaim rahanduskeskus. Linnaekskursioon. Sõit lennujaama. Lend Frankfurt - Helsingi kl 19.25-22.50, Helsingi - Tallinn kl 23.45-00.20 (NB! Kohalikud ajad). Reis lõpeb Tallinna lennujaamas.


Eesti hakkab otsima rahvusmaastikke | Bioneer\nlmselt teab iga eestlane, et Eesti rahvuslinnuks on suitsupääsuke ning rahvuslilleks rukkilill. Läbi aastate on sellesse nimekirja lisandunud rida teisi olulisi sümbolei. Nüüd, Eesti Vabariigi juubeli eelõhtul on käima lükatud ambitsioonikas projekt, millega tahetakse üles leida ja kaardistada Eesti rahvusmaastikud.\nMinea Kaplinski, Eesti Maastikuarhitektide Liit. Toimetas Helen Orav\nEsimest korda tõstatas rahvusmaastike teema Eesti Looduskaitse Selts 1994. aastal ning kuigi maastike väljavalimiseni tookord ei jõutud, on mõiste erinevatest dokumentidest siiski läbi käinud. Nii on näiteks 2012. aastal kehtestatud üleriigilises planeeringus Eesti 2030+ sätestatud, et planeeringu ajaperspektiivis tuleb välja töötada rahvusmaastike valimise kord ning nende edasine kaitse. Rahvusmaastike kandidaate on välja pakutud ka eelneva kümnendi jooksul koostatud maakondade teemaplaneeringutes.\nKuigi rahvusmaastikke on üht- või teistpidi käsitlenud mitmed riigid, on sageli tegu rohkem looduskaitseliste programmidega. Eesti rahvusmaastike idee lähtub aga pigem põhjanaabri Soome eeskujust. Nimelt valis Soome Keskkonnaministeerium juba 1992. aastal Vabariigi 75. juubeliks välja 27 rahvusmaastikku. Kuigi valituks osutunud paigad asuvad samuti suuremas osas looduskaitsealadel, on nende väärtus ennekõike määratletud läbi inimkeskse loodus- ja kultuuripärandi ning pärimusloo.\nKa Eesti rahvusmaastike kaardistamisel on põhirõhk asetatud sümbolväärtusega maastikele, kus oleks ühendatud Eestile omane loodus ning siinne aja- ja kultuurilugu. Rahvusmaastik saab olla paik, kus on loetavad Eesti ajaloo erinevad tahud ning mis on lahutamatult seotud inimeste mälupiltide ja eneseteadvusega. See on ka põhjus, miks rahvusmaastik ei pea olema ainult looduslikult väärtuslik või traditsiooniliselt ilus maastik.\nEesti ei ole ainult raba või loopealne või idealiseeritult puutumatu männimets. Lisaks põlismetsale või traditsioonilisele külamaastikule on ka vanad kolhoosikeskused, linnasüdamed või tööstusmaastikud osa siinsest ajaloost ja meile juba põlvkondade vältel iseloomulikuks saanud maastikumustrist. Rahvusmaastike projekti eesmärk ongi leida need kõige olulisemad maastikud, mis annaksid võimalikult tõetruu läbilõike sellest, millisena siin elavad inimesed ise oma kodumaad tunnetavad, näevad ja väärtustavad.\nPraeguseks hetkeks on rahvusmaastike projekti edasine eestvedamine usaldatud samale organisatsioonile, kes idee esmakordselt välja käis ehk Eesti Looduskaitse Seltsile. Kuigi pole veel päris selge, kuidas valikuprotsess tehniliselt täpselt välja nägema hakkab, jääb lõplik otsus rahva kanda. Just inimesed, kes on siinses keskkonnas elanud ja kasvanud, oskavad kõige ausamalt ära tunda need maastikud, mis on omased nende identiteedile ja enesemääratlusele.\nMillised täpselt saavad olema need paigad, mis pärjatakse tiitliga Eesti rahvusmaastik, on hetkel seega veel lahtine. 2018. aastaks, mil Eesti Vabariik tähistab oma 100. juubelit, peab valik aga tehtud olema, et edasi saaks jätkuda töö nende maastike kaitsmise, säilitamise ja teadvustamisega.\nRahvusmaastik saab edaspidi olla midagi, läbi mille tutvustada Eesti identiteeti välismaal, aga mis rohkemgi veel peaks suhestuma siinsete inimeste endi mõtte- ja väärtusmaailmaga. Niisiis loodame, et juba mõne aasta pärast oskab iga Eesti inimene meid ümbritseva maastiku lugu juba veidi paremini mõista ning õige pea suudab iga koolilaps lisaks suitsupääsukesele ja rukkilillele üles loetleda ka Eesti rahvusmaastikud.\n25. 01. Tallinna peatänav inimestele tagasi\n15. 12. Rohelised ja maastikuarhitektid on Tartu kesklinna õueala kaotamise plaani pärast mures\n01. 11. Psühholoogide avaldus: loomatsirkustel on ebapedagoogiline mõju