Margus Männik - Photopointi ajaveeb\nPhotopointi ajaveeb > Margus Männik\nEesti keelseid foto- ja digitehnika ülevaateid avaldav veebiportaal digitest.ee pani pilgu peale ja käed külge 2016. aasta parimale täiskaader peegelkaamerale Pentax K-1 . Fotograaf Margus Männiku poolt testitud K-1 kaamera jättis talle võrratu mulje, sest kaamera on kvaliteetselt ehitatud, teeb ilusaid pilte ning sellega ei tohiks jänni jääda ei elukutseline pildistaja ega fotohuviline. KAMPAANIA: Too oma vana Pentax... Loe edasi...\nJürgen Veerme 03.01.2017 Kommentaarid:\nTamroni 18-270 mm varioobjektiivi ülevaade digitesti veebilehel\nPostitas: Lauri Digitesti veebilehel ilmus täna Margus Männiku ülevaade Tamroni varioobjektiivist AF18-270mm F/3.5-6.3 Di II VC LD Aspherical (IF) MACRO. 499€ Tegemist on esimese digitaalse peegelkaamera jaoks valmistatud suumobjektiiviga maailmas, millel on 15× suurendus ning mis on samas varustatud efektiivse värinastabilisaatoriga. Margus kiidab ülevaates objektiivi ehituslikku kvaliteeti, tõhusat värinastabilisaatorit ja loomulikult ka konkurentsitult laia fookuskauguste vahemikku. Häid sõnu jagub vinjenteerumise ja sisepeegelduste aadressil. Negatiivse poole pealt toob Margus... Loe edasi...\nLauri Veerde 07.09.2009 Kommentaarid:\nTamroni 10-24 mm lainurkobjektiivi ülevaade Digitesti veebilehel\nPostitas: Lauri Digitest.ee veebilehel ilmus täna ülevaade Tamroni aasta eest esitletud lainurksuumist Tamron SP AF 10-24mm F3.5-4.5 Di II LD Aspherical (IF) 399€ . Ülevaate autori Margus Männiku kiidusõnu pälvivad eelkõige moonutused kaadri nurkades väikestel fookuskaugustel – need on nimelt pea olematud. Vastu valgust pildistades jääb kujutis kenasti kontrastseks, objektiivisisene teravustamismootor on igati tasemel ning konstruktsioon tundub pihus mõnusalt monoliitsena. Negatiivse poole pealt nimetab Margus nurkade vinjeteerumist... Loe edasi...\nLauri Veerde 17.08.2009 Kommentaarid:\nÜlevaade - Pentaxi lainurkobjektiiv DA15mm f/4\n©Tekst ja fotod: Margus Männik Mõni aeg tagasi sai tehtud väike ülevaade Pentaxi Limited-sarjast . Tänaseks pole see aga enam täielik, kuna poelettidele on jõudnud veel üks säärane digipeegelkaameraobjektiiv – SMC Pentax DA15mm f/4 ED AL Limited. Kui DA15/4 Limited eelmise aasta Photokinal klaaskastis esmakordselt huviliste silme ette jõudis, tundus mulle, et midagi on valesti. Lainurkobjektiivid kipuvad olema pigem suured ja... Loe edasi...\nLauri Veerde 02.05.2009 Kommentaarid:


Emal diagnoosimata tsöliaakia ohustab loodet - Meditsiiniuudised\nEmal diagnoosimata tsöliaakia ohustab loodet\nEmal raseduse ajaks diagnoosimata tsöliaakia võib suurendada lapse enneaegsuse ja üsasisese kasvupeetuse riski.\nEmal raseduse ajaks diagnoosimata tsöliaakia võib suurendada lapse enneaegsuse ja üsasisese kasvupeetuse riski, kirjutab Reuters Health Rootsi teadlaste raportist.\n"Meie hüpotees oli, et kui naisel diagnoositakse tsöliaakia enne rasedust, siis saab ta ka gluteenivaba dieediga ravitud ning põletikunähud sooles vähenevad paari aastaga," ütles uudisteagentuurile uuringut juhtinud dr Jonas F. Ludvigsson Örebro ülikooli kliinikumist. "Tõenäoliselt ei teki neil naistel malabsorptsioonisündroomi ning nende rasedus on normaalne."\nLudvigsson analüüsis Rootsi riiklikust andmebaasist saadud andmeid umbes 2,8 miljoni tsöliaakiat mitte põdeva naise kohta, kes sünnitasid lapse aastatel 1973–2001. Võrdluseks olid olemas andmed aastatest 1964–2001, mille jooksul sünnitas lapse 2078 tsöliaakiaga naist. Viimastest 1149 puhul oli tõbi diagnoositud enne sünnitust.\nTeadlased on avaldanud uuringul põhineva artikli ajakirja Gastroenterology augustinumbris.\nVõrreldes tervete naistega saadi diagnoosimata tsöliaakia puhul üsasisese kasvupeetusega laste sündimise riskide suhteks 1,62 (p=0,001). Madala sünnikaalu, väga madala sünnikaalu ning enneaegse sünni tõenäosuste suhted olid vastavalt 2,13 (p lt;0,001); 2,45 (p=0,003) ja 1,71 (p lt;0,001). Diagnoosimata tsöliaakiaga naiste platsenta kaalus samuti statistiliselt oluliselt vähem.\nTsöliaakia diagnoos enne rasedust aga välistas eelpoolmainitud riskid.\nLudvigssoni hinnangul oleks madala sünnikaalu ja enneaegse sünnituse tõenäosus normaalne, kui tsöliaakia diagnoositaks naisel 1–2 aastat enne rasedust. Arstidel soovitab Ludvigsson mõelda tsöliaakia peale, kui patsiendi anamneesis on enneaegseid sünnitusi või madala sünnikaaluga lapsi ning esinevad haiguse sümptomid. (Gastroenterology 2005; 129:454–463)


Lenna andis välja uue loo nimega „Kolm korda“ ja meisterdab plaati\nToimetas Katharina Toomemets, 6. juuni 2018 10:10\nLauljatar Lennal ilmus uus lugu "Kolm korda". Tegemist on sügisel ilmuva Lenna kolmanda kauamängiva esimese singliga. Loo kirjutas Lenna koos Ewert Sundja ja Raul Ojamaaga.\nLenna sõnul alustas ta tööd uue muusika kallal jaanuaris. "Uue materjali produtsent on ansamblist Miljardid tuntud Raul Ojamaa ning tööprotsess on hetkel täies hoos. Raul on kui tugev õlg mu kõrval ning suurepärane loominguline partner. Kui varasemalt kirjutati mulle ports laule, siis nüüd olen ise kõige keskmes.", selgitab Lenna.\n““Kolm korda” sündis sessioonist, kuhu olime kutsunud ka Ewerti. Raul oli ette valmistanud harmoonia ning biidi. Ewert võttis selle idee kohe omaks ning esimene fraas, mida ta laulis oli “kolm korda hüüdsin su nime”. See tundus meile väga tugev, mis võikski loo läbiv idee olla.”, kirjeldas Lenna uue singli sündi.\nProdutsent Raul Ojamaa sõnul on koostöö Lennaga meeldiv: "Meil on hea klapp ning mõtleme muusikaliselt samas suunas. Ta on ühtlasi avatud uutele ideedele ja ei ole kinni oma vanemas materjalis. Minu jaoks on põnev kui artistid taasleiutavad oma kõla ning Lennaga on olnud kerge eksperimenteerida."\nInimesed 18. juuni 2018 19:53\nLENNA KUURMAA UUS TULEMINE: loodan, et see periood ei lõpe, muidu pean jälle endale uue mehe otsima (36)\nInimesed 7. juuni 2018 16:49\nJa mis peaasi, ei mingit sarnasust 8. juuni 2018 14:53\nMadonna Ray of light albumi kujundusega\nSenna 6. juuni 2018 18:34


Kas tööandja hoiatust saab vaidlustada? - Raamatupidaja\nAutor: Raamatupidaja.ee • 29. november 2017\nOled saanud hoiatuse, millega ei saa nõustuda\nKüsimus: Olen ettevõttes töötanud kolm aastat. Siiamaani on töösuhe sujunud probleemideta. Paar kuud tagasi palusin tööandjal oma palka tõsta. Tööandja keeldus ning meil tekkis väike sõnavahetus. Peale läbirääkimiste luhtumist sain tööandjalt kirjaliku hoiatuse, et ma ei ole töökohustusi täitnud piisavalt hoolsalt. Suuliselt anti mulle teada, et minu töösuhet soovitakse üles öelda. Ma leian, et ma olen oma tööülesandeid täitnud sama suure hoolega nagu varasemalt ning ei ole töökohustusi rikkunud. Mida ma peaksin selles olukorras tegema? Kas ma saan vaidlustada tööandja hoiatust?\nHoiatamine on tähelepanu juhtimine rikkumisele. Tihti näevad töötaja ja tööandja olukorda erinevalt. Olukorras, kus tööandja leiab, et tegemist on rikkumisega võib töötaja leida vastupidist. Tegemist võib olla nii erinevate arusaamadega kui ka sellega, et pooled omavad erinevat informatsiooni. Näiteks võib tööandja seisukohalt olla tegemist rikkumisega, kuid töötajal jäi mõni tööülesanne täitmata täiesti inimlikel põhjustel (nt teine töökaaslane lahkus töölt varem ning tal tuli täita ülesandeid, mida ta üldjuhul täitma ei peaks).


Muusika mu süda. Kahevärvilise kassipojad 7239928\nMuusika of the Heart. Kahevärvilise kassipoeg. Hullama. 7239928\nTõupuhtad kass. Kahevärvilise kassipojad. Korter sõbralik lemmikloomad. Kahevärvilise kass. Tasuta tapeet loomad. Kassipoeg tapeet ekraanil.\nKassipojad on lõbusa, lõbus, lõbus ja mänguline lemmikloomad. Ammusest ajast, inimesed õnnistatud värvi erilist semantilist väärtust, mis väljendub erinevate usuliste ja müstiliste õpetustega, müüdid, muinasjutte, legende. Loomade kaasas inimese paljude aastatuhandete. Kui soovite leida endale täiuslik lemmiklooma, on mõttekas kõigepealt küsida nõu eksperdid. Tapeet 7239928: Kassipojad on meeliülendav, üllatus ja rahustab. Kahevärvilise kass. Üks populaarsemaid Kassitõud. Loomad elavad Maal sadu miljoneid aastaid. Iga värv on sõna ja sümboli samal ajal. Loomastiku jumalanna põllud ja metsad. Lemmikloomad päästa meid depressioon. Kass majas on kodus terapeut. AmbientCat. Planeet loomad - Taustaga loomad. Kassipoeg taustaga.\nTags: Pets · kassipoeg käitumine · Kahevärvilise kassipoeg · Felis catus · sigima · Maine Coon · Koerte kass maailmas · vastuvõtmine · Tohutu · Kahevärvilise kassipojad · kodukassi koos karvastatud kõrvad · Kahevärvilise kassid · õrn lojaalsed tõug · Kahevärvilise kass · lustlik · pildid\nTaustapildid: 1024 x 768 1152 x 864 1200 x 1024 1280 x 1024 1280 x 768 1280 x 800 1280 x 854 1280 x 960 1440 x 1280 1440 x 900 1600 x 1200 1680 x 1050 1920 x 1200 2048 x 1536 2160 x 1920 2732 x 2048 2880 x 2560 640 x 480 800 x 600 960 x 640 960 x 800\nKassipojad on üks arukaid viise oma raha investeerimiseks. Värv kui sümbol on erinevaid tähendusi erinevatele inimestele maailma. Kassid ei aita mitte ainult luua mugav õhkkond majas, vaid ka toime tulla pingelistes olukordades. Kui sa armastad kasse, sa armastad Maine coon, sest ta on kõige kassitaoline kass. Lemmiklooma meie maja muudab meie elu rõõmsa ja õnnelikum. Ees käpad kass on unikaalne süsteem taju, mis lubab tal tunne vähimatki muutused seisundis Maa pinnast. Kassipoeva valikut tuleb käsitleda vähemalt nii hoolikalt kui oma uue autoga\nMiski pilt ei ärata meid nii palju kui tõsi imeline värv. Kassipojad on tõeline vitamiini rõõmu. Joonistada ilus kass ja täiesti joonistada kass ei ole sama asi. Digifotograafia ekskursioonid - Fotokunst galeriid. Digitaalse online-meedia, Web kunstigalerii - digifotograafia 7239928: Vana-sümboolika värve ja nende tõlgendamise eri kultuurides kinnitab tänapäeva teooriate suhe värvi ja emotsioone. Kodukassi põlvnevad loodusliku ones, mis on kodustatud alates 5000 aastat tagasi praeguse päeva.


Kuidas jagada kõvaketast Linuxis - Küsimused Ja Vastused\nKuidas jagada kõvaketast Linuxis\nLinuxis partitsiooni tegemiseks on saadaval palju võimsaid tööriistu. Salvestusseadme kustutamine ja jaotamine on väga oluline, sest suurtes salvestusseadmetes tuleb hallata erinevaid sektsioone eraldi salvestusruumiga. Partitsioneerimine on väga kasulik ka siis, kui kasutate mitut operatsioonisüsteemi (mitu operatsioonisüsteemi tähendab Linuxi ja Windowsi töötamist samas süsteemis).\nJuba mainitud, et Linuxis on partitsiooni tegemiseks erinevaid tööriistu, kuid sellel lehel ma kasutan seda lahku läinud käsk partitsioonideks\nInstallige käsk Parted\nEnamikus Linuxi operatsioonisüsteemides on see käsk juba installitud. Kuid kui teil pole mingil juhul parted käsku vaikimisi installitud, saate selle installida. Järgige allolevat protsessi:\nKui kasutate CentOs või fedorat, kasutage järgmist käsku\nOn olemas partitsioonistandardid GPT ja MBR. GPT on kaasaegsem ja laialdasemalt kasutatav partitsioonistandard, samas kui MBR pakub laiemat tuge operatsioonisüsteemide seas. Kui meil pole mingeid erivajadusi, siis kasutame lihtsalt GPT-d.\nGPT valimiseks järgmise käsu käivitamiseks.\n$ sudo läks lahku /dev/sda mklabel gpt\nMBR valimiseks järgmise käsu käivitamiseks\n$ sudo eraldati /dev/sda mklabel mbr msdos\nLooge uus partitsioon\nKui olete partitsiooni vormingu valinud, saate partitsiooni luua. Uue partitsiooni loomiseks käivitage järgmine käsk.\n$ sudo parted -a opt /dev/sda mkpart esmane ext4 0% 100%\nSaame kontrollida uut loodud partitsiooni, käivitades järgmise käsu\nLooge uuele partitsioonile failisüsteem\nNüüd oleme loonud uue partitsiooni, mille abil saame selle failisüsteemi edasi anda mkfs.ext4 kasulikkust.\n$ sudo mkfs.ext4 -L andmepartitsioon /dev/sda1\nKui olete uuele partitsioonile failisüsteemi loonud, peate selle failisüsteemi ühendama. See ei anna soovitusi püsivama salvestusruumi paigaldamise kohta, nii et saate valida soovitud skeemi. Selle õpetuse jaoks paigaldame selle alla /mnt/data .\nLooge partitsiooni ühendamiseks kataloog, käivitades järgmise käsu\nSektsiooni ajutiseks ühendamiseks ja partitsiooni automaatseks ühendamiseks alglaadimisel on kaks võimalust.\nÜhendage partitsioon ajutiselt, tippides järgmise käsu\n$ sudo mount -o vaikeseaded /dev/sda1 /mnt/data\nKui soovite, et failisüsteem ühenduks iga kord, kui süsteem käivitub, võite kasutada järgmist käsku.\nNüüd salvestage ja sulgege fail, kui olete lõpetanud. Selles õpetuses oleme õppinud, kuidas luua partitsiooni, vormindada ja ühendada failisüsteem.\nKuidas Ubuntus kõvaketast partitsioonideks jagada?\nAastal kõvaketta partitsioon tabelimenüüst, valige kõvaketas vaba ruumi ja vajutage nuppu +, et luua Ubuntu partitsioon . Aastal vahesein hüpikaknas, lisage suurus vahesein MB-s valige vahesein tippige esmane ja vahesein asukoht selle ruumi alguses.\nKuidas luuakse Linuxis partitsioone?\nLoomine ketas Vahesein sisse Linux . Selles jaotises selgitame, kuidas vahesein salvestusketas sisse Linux kasutades parted käsku. Esimene samm on vaadata vahesein tabel või paigutus kõigil plokkseadmetel. See aitab teil tuvastada soovitud salvestusseadme vahesein .\nKuidas luua käsitsi Linuxi partitsiooni?\nRusikareegel on see, et valite vahetusruumiks 1,5–2-kordse RAM-i hulga ja lisate selle vahesein kiiresti ligipääsetavas kohas, näiteks ketta alguses või lõpus. Isegi kui installite tonni tarkvara, maksimaalselt 20 GB juure jaoks vahesein peaks piisama.\nMillised erinevad partitsioonid on Linuxis saadaval?\nOn kaks liiki majorist vaheseinad kümme a Linux süsteem:\nandmeid vahesein : normaalne Linux süsteemiandmed, sealhulgas juur vahesein sisaldab kõiki andmeid süsteemi käivitamiseks ja käitamiseks; ja.\nvahetus vahesein : arvuti füüsilise mälu laiendamine, kõvaketta lisamälu.\nMis on kolme tüüpi partitsioonid?\nSeal on kolme tüüpi vaheseinad : esmane vaheseinad , pikendatud vaheseinad ja loogilised ajamid. Ketas võib sisaldada kuni neli esmast vaheseinad (millest ainult üks saab olla aktiivne) või kolm esmane vaheseinad ja üks pikendatud vahesein .\nMitu partitsiooni on Linuxi jaoks vaja?\nÜhe kasutaja töölauasüsteemi puhul võite peaaegu kõike seda ignoreerida. Isiklikuks kasutamiseks mõeldud lauaarvutisüsteemidel pole enamikke tüsistusi nõuda nii palju vaheseinu . Tervislikuks Linux paigaldus, soovitan kolme vaheseinad : vahetus, juur ja kodu.\nKuidas ma näen Linuxis kõiki partitsioone?\nVaade kõik Ketas Sektsioonid Linuxis\nArgument '-l' tähistab (loetelu kõik vaheseinad ) kasutatakse koos fdisk vaatamiseks käsk kõik saadaval vaheseinad peal Linux . The vaheseinad kuvatakse nende seadme nimede järgi. Näiteks: /dev/sda, /dev/sdb või /dev/sdc.\nKuidas ma näen draive Linuxis?\nTeeme vaata milliseid käske saate kasutada näita ketast info sisse Linux .\ndf. df-käsk sisse Linux on ilmselt üks kõige sagedamini kasutatavaid.\nfdisk. fdisk on teine sysopide seas levinud valik.\nlsblk. See on veidi keerukam, kuid saab töö tehtud, kuna see loetleb kõik plokid seadmeid .\nKuidas partitsioone vaadata?\nTopeltklõpsake valikut Storage ja seejärel topeltklõpsake valikut Disk Management (Local). See aken sisaldab tööriistu, mis võimaldavad teil hallata seda, kuidas teie arvuti töötab. Akna ülaosas olev tabel kuvab järgmised veerud: maht, paigutus, tüüp, failisüsteem ja olek.\nKuidas kõik seadmed Linuxis loetleda?\nParim viis nimekirja midagi sisse Linux on meeles pidada järgmisi ls-käske:\nls: Nimekiri failid failisüsteemis.\nlsblk: Nimekiri blokk seadmeid (näiteks ajamid).\nlspci: Nimekiri PCI seadmeid .\nlsusb: Nimekiri USB seadmeid .\nlsdev: Loetlege kõik seadmed .\nKuidas ma saan Linuxis kõik USB-seadmed loetleda?\nThe laialdaselt kasutatavat lsusb käsku saab kasutada loetlege kõik Linuxis ühendatud USB-seadmed .\n$ dmesg | vähem.\n$ USB – seadmeid .\nMis on seadmed Linuxis?\nsisse Linux kataloogi /dev alt leiab erinevaid erifaile. Neid faile nimetatakse seade faile ja käituvad erinevalt tavafailidest. Kõige levinumad tüübid seade failid on blokeerimiseks seadmeid ja iseloom seadmeid .\nKuidas leida Linuxis mälu?\nTüüp järgmine käsk: grep MemTotal /proc/meminfo.\nPeaksite väljundina nägema midagi sarnast järgmisega: MemTotal: 4194304 kB.\nSee on teie saadaolev kogusumma mälu .\nKuidas Linuxis mälu suurendada?\nKui teil on kokku vähem kui 1 GB mälu , looge vahetusfail suurendama saadaolev süsteem mälu . Linux vahetusfailid võimaldavad süsteemil rohkem kasutada mälu kui oli algselt füüsiliselt saadaval ( RAM ).\nKuidas leida Linuxis kõvaketta suurust?\nKuidas Uurige välja või Õpi kõvaketast Suurus Linuxis või UNIX\nÜlesanne: Kuva Kõvaketta partitsiooni suurus . Avage käsurea terminal (valige Rakendused > Tarvikud > Terminal) ja tippige:\nÜlesanne: Kuva Kõvaketta partitsiooni suurus megabaitides või GB või TB. Tippige järgmine käsk:\nÜlesanne: Kuva KOKKU Kõvaketta suurus .\nMida teeb käsk du Linuxis?\nThe du käsk on standard Linux /Unix käsk mis võimaldab kasutajal kiiresti saada teavet ketta kasutamise kohta. See on kõige paremini rakendatav konkreetsetele kataloogidele ja võimaldab paljusid variatsioone väljundi kohandamiseks vastavalt teie vajadustele.


Hiiglaste langus, Ken Folletti ajalooline romaan | Praegune kirjandus\nHiiglaste langus -Hiiglaste langus, inglise keeles - on ajalooline romaan, mille on loonud Briti kirjanik Ken Follet. See on programmi esimene osa Sajandi triloogia, mille keskmes oli Suur sõda, Teine maailmasõda. See oli pealkiri, mis ilmus 2010. aasta septembris korraga viiel kontinendil ja mille tiraaž oli kaks ja pool miljonit eksemplari.\nKuigi paljud eitavad seda, on kirjaniku unistus saada "bestselleriks" ja samal ajal võtta teda kui "tõsist" autorit. Keelatud kombinatsioon paljudele, kuid mitte Ken Folletile. Noh koos Hiiglaste langus on saavutanud transtsendentse teose, mille enamik kirjanduskriitikud on liigitanud uue aastatuhande üheks olulisemaks.\n1 Autori Ken Folletti kohta\n1.1 Esimesed sammud kirjanduses\n1.2 Maa sambad\n2 Hiiglaste langus. Oodatud triloogia esimene peatükk\n2.1 Reaalsus ja mõned väljamõeldised\n2.3 Hirmutav raamat\n2.4 Kuid Folletiga juhtub vastupidi\n2.6 Kuidas sa seda teed?\nAutori Ken Folletti kohta\nKui leidub mõni viimase poole sajandi edukamate ja austatud lugejate nimekiri, on Ken Folletti nimi kahtlemata üleval. Sündis Walesis Cardiffis 1949. aastal, Ta kasvas üles sõjajärgses (teises) Londonis, keset perekonda, kelle reeglid keelasid televiisori vaatamise või raadio kuulamise. Tema ainus pelgupaik: lugemine.\nEsimesed sammud kirjanduses\nFollet õppis filosoofiat, kuigi spetsialiseerus lõpuks ajakirjandusele. Elukutse, millega ta üritas elatist teenida, oli igavus paratamatu tulemus. Nii otsustas ta kirjutamise ... ja näidend osutus uskumatult hästi. 1978. aastal avaldas ta Tormide saar, põnev spiooniromaan, mis tähistas suurejoonelist sisenemist kirjastamismaailma.\nOma debüüdiga registreeris ta oma nime "enimmüüdud" hulka ja pälvis oma esimese tunnustuse: Edgari auhinna. "Lisamärkusena" on see tekst loetletud kõigi aegade parimate mõistatusromaanidena Ameerika salakirjutajad.\nFolleti ulatuslikus bibliograafias pole ühtegi tööd, mis oleks "klassifitseeritav" kaubandusliku ebaõnnestumisena. See on lihtsalt saavutanud ühe edu teise järel. Kuid nende seas on silmapaistev tiitel: Maa sambad (1989). Ajalooline romaan, mille tegevusperiood on tuntud kui "Inglise anarhia".\nPeale a tähenduse täieliku esindamise Bestsellerid, on tekst erinevatel tasanditel kõrgelt hinnatud. Selles mõttes kiidavad arhitektid nii romaani hoonete kirjeldusi kui ka gooti stiili edenemist. Samuti tähistatakse loo ajaloolist täpsust, andes üksikasjalikke üksikasju nende aastate jooksul Inglismaal toimunud kodusõjast.\nHiiglaste langus. Oodatud triloogia esimene peatükk\nRaamatu saate osta siit: Hiiglaste langus\nKen Folletti nimi on edu tagatis. Väga väheste autorite korral julgevad kirjastusettevõtted kogu maailmas korraga raamatut käiku lasta. Mis juhtus just 28. septembril 2010 raamatukauplustest väljumisega Hiiglaste langus, esimene osa ambitsioonikatest Sajandi triloogia.\nSeeria jätkus Maailma talv (2012) y Igaviku künnis (2014) oli sulgemine. Ootuspäraselt ei petnud töö pettumust. Miljonid müüdud eksemplarid koos autori uue kiitusega ajaloolise romaani osavuse eest. Lugejatele vastupandamatu lugu, mis sisaldab reetmisi, sõprust ja võimatut armastust koos sõja julmusega.\nReaalsus ja mõned väljamõeldised\nHiiglaste langus See algab Ühendkuningriigi George V kroonimisega. Sündmus, mis leidis aset 22. juunil 1911 Londoni Westminsteri kloostris. Sellest hetkest alates seguneb ilukirjandus tegelikkusega (ajaloolised faktid) Folleti stiilile omase üleva “loomulikkusega”.\nSeejärel võtavad lugejad tõsi, et romaani peategelaste kogemused säilivad kogu triloogia vältel. Ajaloo suured "tõelised" peategelased on Esimene maailmasõda ja Vene revolutsioon. Samuti süveneb see järgmistesse ajaloolistesse sündmustesse:\nSarajevo rünnak ja kohene sõja puhkemine (1914).\nKeelu kehtestamine Ameerika Ühendriikides (1920).\nViis perekonda viies erinevas rahvas ehitavad krundisõlme Hiiglaste langus. Mikrotasandil keskendub see igaühe sisemistele konfliktidele. Makrotasandil keskendutakse sellele, kuidas kontekst hakkab maastikku muutma. Kõik harurühmad osalevad mingil viisil peamises sõjakonfliktis.\nSamamoodi kirjeldatakse neid koos erinevate klannide sugulussuhtega (armastus, reetmine, unistused ja soovid, takistused). Lisaks ilmuvad teised ajaloolised isikud, näiteks sõja puhkedes Suurbritannia välisminister Sir Edward Gray. Nagu ka Winston Churchill (40-aastane).\nTegelikult on Follett "hirmutav autor". Ta teeb seda, sest koos Hiiglaste langus, autor kordab varem teada ja tõestatud tulemustega "valemit": ulatuslikud raamatud, detailirohked. Lisaks on ajaloolistel sündmustel põhinevate elementide hulka väga lihtne kontrollida.\nSamal ajal pakub tohutu hulk kronoloogilisi andmeid teadlastele uusi lähenemisviise oma uurimisvaldkondade laiendamiseks. Teisalt näeb tänapäeval enam kui 500-leheküljeline raamat liiga raske välja. Digitaalajastu on äärmuseni sünteesitud tekstide ajastu tänu suuresti tänu Twitteri poolt kehtestatud 140 tähemärgile (nüüd veidi rohkem).\nKuid Folletiga juhtub vastupidi\nNagu enamiku kõmri autori pealkirjade puhul on juhtunud, Hiiglaste langus ületab 1000 lehte. Harrastusülevaadetes on muljetavaldav rohkem lugejate arv. Kirjanik ise tunnistas ühes intervjuus, et paljud küsivad temalt veelgi pikemaid raamatuid.\nKõige huvitavam aastal Hiiglaste langus see on huvi lugemise vastu: see ei kao ühelgi hetkel (hoolimata keerukast süžeest). Segamine juhuslikult ja ilma igasuguse eraldamiseta, väljamõeldis tegelikkusega. Krundi kohandamine vastavalt teie (teie tegelaste) huvidele. Ajaloolisest rangusest igal ajal loobumata.\nEelmises lõigus väljatoodud keerukus võtab Folletti stiili suurepäraselt kokku. Saage ka avalikuks ja mõjukaks tegelaseks Inglismaal, ta pole kunagi varjanud oma samastumist Tööpartei ja vasakpoolsete liikumistega. Kuid tema poliitiline sõjakus ja aktiivsus on alati olnud väljaspool tema tekste, Hiiglaste langus See ei ole erand.\nTõenäoliselt ei tunnusta keegi teda avalikult, kuid Ken Follett äratab oma kaasaegsete kolleegide seas kadedust. Paljud neist ei lakka imestusest kommenteerimast, kui muljetavaldav on neile pisut rohkem kui tuhande leheküljega raamatu edu. Samuti näivad need üllatavad lugejate innukuse näidised, "neelates" selle autori mis tahes "piiblit".\nMõned (julged) kriitikud lausa lükkavad selle loo otse välja, täis ühemõõtmelisi ja hästi ennustatavaid tegelasi. Noh, kunstis on üksmeele nähtus - eriti kui see on positiivne - väga kummaline. Igal juhul ei julge keegi eitada dünaamikat ja meelelahutuslikku sisu Hiiglaste langus. Eeldus enamiku lugejate jaoks enam kui piisav.\nTäielik tee artiklini: Praegune kirjandus » literatura » Mitu » Hiiglaste langus


Aasta muuseumihariduse edendaja on Kirsten Simmo : Õpetajate Leht\nAasta muuseumihariduse edendaja on Kirsten Simmo\n6. märts 2015 Tiina Vapper Õpetajate Leht - Kommenteeri artiklit\n„Oleks ressursi raiskamine, kui me kõike seda väärtuslikku, mis meie kogudes on, ainult endale hoiaksime,” ütleb Kirsten Simmo. Tornikorrusel saab praegu näha kuulsate estoonlastega seotud esemeid. Eksponaatide seas on ka Ants Lauteri mootorratas. Foto: Tiina Vapper\nAasta 2014 muuseumihariduse edendaja auhinna pälvis teatri- ja muusikamuuseumi teatriosakonna juhataja Kirsten Simmo lavastuse „Laborant Viiding” eest, mille tõi muuseumi 90 aasta juubeliks lavale Heidi Sarapuu Variuse teatrist. Vaimukas lavalugu keskendub aastatele 1966–1968, kui tollases Nõukogude-aegse konservatiivse töökorraldusega muuseumis töötas fotolaborandina õhtukeskkoolis käiv ja luuletajana esimesi samme astuv boheemlaslik seltskonnahing Juhan Viiding.\nLaborant Viidingu tööaastad Nõukogude muuseumis\nKirsten Simmo meenutab, et kuulis neid legendiks saanud lugusid kolleegidelt kohe, kui ta 2004. aastal pärast Tartu ülikooli teatriteaduse eriala lõpetamist muuseumi teatriosakonda tööle tuli. „Lavastuse idee tekkis tänu Marika Rinkile, kes Juhan Viidinguga sel ajal muuseumis koos töötas ja meile ükskord suisa mitu tundi järjest tema lõbusatest juhtumistest pajatas. 2013. aasta muuseumiöö raames – teema oli siis „Öös on inimesi” – korraldasime mälestusõhtu, kus noort Juhan Viidingut meenutasid tema õde Mari Tarand ning sõbrad Rein Ruutsoo ja David Vseviov. Saime kokku nii palju head materjali, et juubeliüritusi planeerides leidsime – see on liiga hea, et seda mitte kasutada.”\nKirsten Simmo võttiski ühendust kultuurilooliste lavastustega tuntuks saanud Heidi Sarapuuga, kes lood ja mälestused näidendiks kirjutas ja lavale seadis. Juhan Viidingut kehastab lavastuses Alo Kõrve, tema ema Linda Viidingut Lii Tedre, tolleaegseid muuseumitöötajaid Haide Männamäe, Peeter Kaljumäe ja René Soom. Just lavastajale ja näitetrupile, kes mängib etendusi suure rõõmu ja kaasaelamisega, tahab Kirsten Simmo saadud preemia eest öelda kõige suurema tänu.\n„Lavastusel on läinud üle ootuste hästi, seda on mängitud 14 korda,” räägib Kirsten. „Kultuurkapitalile projekti kirjutades taotlesime raha küll ainult prooviperioodiks ja paariks-kolmeks etenduseks, kuid rahastuse saamise tingimus oli, et peame tegema vähemalt kümme etendust. Esimese hooga tekkis kahtlus, kas saame hakkama. Truppi kuuluvad näitlejatele lisaks valgustaja, kostümeerija, grimeerija, kellele kõigile tuleb etenduse eest maksta. Aga õnneks läks nii, et publikuhuvi oli suur juba enne esietendust ning tulime ots otsaga kokku.” „Laborant Viidingut” saab näha ka sel aastal. Etendused on juba 8. ja 9. märtsil, samuti mängitakse lavastust Juhan Viidingu sünniaastapäeval. 1. juunil.\nKus on eestlaste teatriarmastuse juured?\nTeatriloolisi lavastusi on Tallinna vanalinnas ajaloolise linnamüüri ja Assauwe torniga ühendatud muuseumihoones varemgi tehtud. Aastatel 2005–2007 tegutses siin Assauwe teater, mille trupi moodustasid Viljandi kultuuriakadeemia tudengid, kes tegidki lavastusi teatriajaloos tähtsatest isikutest. Eestvedaja oli Jaanika Juhanson, muuseumi poolelt aitas materjali leida Kirsten Simmo.\n„Oleks ressursi raiskamine, kui me kõike seda väärtuslikku, mis meie kogudes on, ainult endale hoiaksime,” kinnitab Kirsten, kelle sõnul on tänapäeva muuseum ühtaegu nii kultuuri-, teadus- kui ka haridusasutus. „Pakume nii aastaringseid kui ka perioodilisi haridusprogramme, millest suur osa on seotud rahvakalendri tähtpäevadega. Jõulude, vastlate, samuti mardi- ja kadripäeva kombestik sisaldab palju teatri ja muusika elemente. Kirjanik Artur Adson ongi eestlaste teatriarmastuse juurtest rääkides nimetanud rahvatraditsioonidega seotud rituaale eesti ürgteatriks.”\nKõige usinamad muuseumiskäijad on lasteaia vanemate rühmade ja algklassilapsed pealinnast ja kaugemalt. „Et muuseumiskäigust jääks lapsele elamus, tuleb anda talle võimalus kaasa lüüa, meisterdada, joonistada, mängida,” leiab Kirsten Simmo. „Meie põhimõte on, et iga programm keskenduks ühele teemale ja avaks seda süvitsi. Paljud lasteaiad ja koolid käivadki siin õppeaasta jooksul kolm korda ja osalevad kolmes programmis, tänu sellele on ka hind soodsam.”\nMuuseumihariduse edendaja auhinna tõi Kirsten Simmole lavastus „Laborant Viiding”, mis kajastab vaimukalt omaaegset muuseumielu. Fotol on hetk lavastuse proovist. Foto: Mart Laul/ETMM\nPõhikooli viimaste klasside ja gümnaasiumiõpilasi ootab muuseum külla praegusest sagedamini. Kirsten Simmo tunnistab, et endisaegseid näitlejaid ja teatrimehi noored eriti ei tunne. „Kui palume õpilastel nimetada mõnd näitlejat, on Märt Avandi ja Ott Sepp need, keda teatakse. Gümnasistidele oleme ette valmistanud terve hulga loenguid, mille teemad – Vilde ja Tammsaare Eesti teatris, loengud Paul Pinnast, Voldemar Pansost, kutselise teatri sünnist või Nõukogude teatri eripärast – haakuvad hästi kirjandustunniga. Samas pole need tavalised koolitunnid, vaid vaatame juurde ka endisaegseid esemeid ja fotosid.”\nMitme kooliga on muuseumil tihedad sidemed. Koostööleping on nii Tallinna 32. keskkooliga, kus teatriõpetus on üks õppesuundi, kui ka Tallinna balletikooliga. Head suhted on Georg Otsa kooli ja mitme Tallinna gümnaasiumiga. Kõrgkoolidest tehakse tihedat koostööd TÜ Viljandi kultuuriakadeemia, Eesti muusikaakadeemia ja selle lavakunstikooli ning Tallinna ülikooli ja Tartu ülikooli teatriteaduse tudengitega.\nPanso päevad ja „Elaviku” sari\nTraditsiooniliselt tähistab teatri- ja muusikamuuseum igal aastal novembri lõpus Voldemar Panso sünnipäeva paiku Panso päevi. „Sel puhul kutsume vaatajatega kohtuma ühe Panso kooli lõpetanud lennu näitlejad ja uurime, mis neist on saanud. Külas on käinud kaheksa lendu, tänavu kohtume üheksandaga,” räägib Kirsten.\n„Muuseumi filiaalis, Särevi teatritoas toimub alates 2011. aastast luuleõhtute sari „Pajats või poeet”, kus näitlejad esitavad enda luulet. Oma luuletustega on esinenud Merle Jääger, Andres Noormets, Üllar Saaremäe, Toomas Suumann, Tõnu Oja, Peeter Volkonski, Malle Pärn, Katrin Pärn ja mitmed teised. Järgmisena astub aprillis üles Lauri Saatpalu.\nKoostangi praegu endise näitleja Silvia Laidla rollide ja teatrimälestuste põhjal raamatut, kus ta meenutab muuhulgas, et omal ajal oli üsna tavapärane, et igal näitlejal oli oma isiklik repertuaar, millega ta esinemas käis, isegi teatripidudel loeti üksteisele luulet. Seegi raamat kuulub „Elaviku” sarja, kus praeguseks on ilmunud juba 17 teost. Need kultuuriloolised väljaanded muusika- ja teatriinimestest on koostatud muuseumis leiduvate mälestuste, kirjade, päevikute, avaldamata artiklite ja muu põneva arhiivimaterjali põhjal. Esimene raamat sisaldas Ants Eskola kirju Hugo Laurile, teine Leonhard Merzini mälestusi filmivõtetelt. Kui üldiselt on tegemist väikese mahuga trükistega, siis näiteks Jaan Sauli kirjadest kodustele sai kokku mahukas raamat, kust midagi ei raatsinud välja jätta.”\nKogu, kus on üle seitsmesaja tuhande museaali\n„Muuseumi teatriarhiivi kõige vanemad materjalid pärinevad 19. sajandist, meil on haruldasi müürilehti juba saksa teatri perioodist, kuid põhiline on siiski kutselise teatri periood,” räägib Kirsten, lisades, et arhiivkogu täieneb igal aastal. „Kogume kavalehti, fotosid, kirju, dokumente, mälestusesemeid, kostüüme jm. Lavastuste salvestisi ja helifaile on samuti aastate jooksul tekkinud päris suur hulk. Nii et kui kellelgi on huvi vaadata mõnd vana lavastust või kuulata näitleja häält, saab seda muuseumis teha.”\nTore ja arhailine on väljalõigete kogu, kus leidub mappide kaupa aluspaberitele kleebitud ajaleheartikleid, mis on nii lavastuste kui ka isikute kaupa süstematiseeritud. Oluliste tegelaste kohta on paksud mapid, kuhu on kogutud kõik ilmunud artiklid. „See on kõige lihtsam viis info kätte saada ja väga tänuväärne materjal kriitikute ja ajakirjanike jaoks,” kinnitab Kirsten. „Alates 2007. aastast me enam ei lõika ega kleebi, vaid salvestame materjali oma andmebaasi digiteeritud kujul. Sellest aastast teeme koostööd rahvusraamatukogu digitaalse andmebaasiga. Materjali, mis tuleb tänapäevastada, et see oleks ka interneti kaudu kättesaadav, on tohutult, meie kogudes on üle 700 000 ühiku. Kõik need üles pildistada, ära skaneerida, kirjeldada, nimetada, numereerida on lõputu töö.”\nHead meelt teeb, et ka teatrid ise on hakanud oma mälestusi varasemast rohkem koguma ja talletama. „Et oma pärandist hoolitakse, on väga hea,” arvab Kirsten. „Iga uus teatritrupp, mis tekib, peaks mõtlema sellele, mis temast järele jääb. Kui saja aasta pärast keegi selle teatri vastu huvi tunneb, on just muuseum koht, kust tullakse infot otsima.”\nAlfred Sälliku õllekapp ja Paul Pinna taskukell\nMuuseumi püsiekspositsioon on Kirsten Simmo sõnul olnud läbi aastate muusikakeskne. „On olnud ajutisi teatriga seotud näitusi, nagu näiteks teatrikunstnik Mari-Liis Küla teatrikavandite väljapanek eelmisel suvel, mis kujunes väga menukaks. Eelmise aasta märtsis aga võtsime vastu otsuse, et üks meie tornikorrustest on edaspidi koht, kus teeme ainult teatrinäitusi.”\nEsimene näitus valmis seoses Estonia teatrimaja 100 aasta juubeliga muuseumi kogudes olevatest estoonlaste esemetest. Siin on Ants Lauteri mootorratas ja juhiload 1961. aastast, Hilda Gleseri kaelasall, Milvi Laidi kosmeetika, Paul Pinna taskukell, Alfred Sälliku õllekapp, Georg Otsa teeserviis ja suveniirkarbike ning palju muud. „Otsisime just värvikamaid esemeid ja püüdsime leida igaühe juurde iseloomuliku tsitaadi või loo, mis selle esemega seostuks,” selgitab Kirsten.\n„Järgmine näitus 2016. aastal on plaanis pühendada Tallinna Linnateatrile, kes tähistab oma 50 aasta juubelit. „Tahame teha näituse, mis keskenduks 1966. aasta legendaarsele „Hamleti” lavastusele, kus Hamleti rollis oli Ants Eskola. Plaanime kaasata ka teised Eesti teatrites mängitud „Hamleti” lavastused. 2018. aastal, mis on ühtlasi Eesti Vabariigi 100. sünnipäeva aasta, oleme mõelnud teiste muuseumidega koostöös teha näitusesarja, mis tutvustaks 1990. aastaid, mil algas taasiseseisvumine ja hakkasid tekkima uued vabatrupid, ning uurida, mida see teatrisse kaasa tõi.” Just sellest perioodist on pärit ka Kirsten Simmo enda esimesed suuremad teatrielamused. 1992. aastal etendunud Elmo Nüganeni lavastust „Romeo ja Julia”, käis ta vaatamas Keila keskkooli õpilasena ja pärast seda tekkiski soov end teatriga siduda. Teine võimas elamus oli vabaõhulavastus „Kolm musketäri” kolm aastat hiljem. „Olen tänulik oma kirjandusõpetajale Hurmi Väljamäele, kes meid teatrisse viis.”\nTeatri- ja muusikamuuseum loodab laieneda\nKirsten Simmo unistab muuseumi laienemisest. „Me ei saa vastu võtta suuremaid gruppe ega näidata paljut sellest, mis hoidlates on. Kuna asume ühes hoones Georg Otsa muusikakooliga, kellele hakatakse tõenäoliselt uut maja ehitama, loodame väga, et meil õnnestub nende ruumidesse laieneda. Seal on ka suur saal, mida saab kasutada samasuguste etenduste väljatoomiseks nagu „Laborant Viiding”.”\nTeatrikuuks on muuseum pannud kokku eraldi sündmuste kava. „Teatripäeva paiku teeme tutvust ühe teatriametiga ja korraldame selle esindajatega kohtumisõhtu. Meil on käinud külas kostüümi- ja grimmikunstnikud ning dramaturgid, sel aastal tulevad butafoorid, kes lubasid kohapeal midagi valmistada. Kevadisel koolivaheajal saavad algklassilapsed laagris „Kaheksa ühe hoobiga” viie päeva jooksul külastada kaheksat Tallinna vanalinnas asuvat muuseumi.\nNagu ikka, on teatrikuu üks tähtsündmus teatripreemiate jagamine, millega Kirsten Simmo samuti seotud on. Ta on pikka aega olnud laste- ja noorteteatritega tegeleva ASSITEJ Eesti keskuse juhatuse liige ning kuulub Salme Reegi žüriisse, kes otsustab, kellele läheb tänavu parima lastelavastuse preemia.


Haridus ja autoriõigus: mida toob kaasa Euroopa uus direktiiv? : Õpetajate Leht\n2. nov. 2018 Raul Veede Vikipeedia aktivist - 2 kommentaari\nViimasel ajal on Eesti ajakirjanduses räägitud erakordselt palju autoriõigusest, eelkõige seoses ettevalmistatava Euroopa Liidu direktiiviga. Seni pole aga jutuks võetud, mida võib uus direktiiv kaasa tuua hariduses. Usun, et selle vastu on põhjust huvi tunda.\nHaridus on osa meie ühiskonna kultuurilisest tüvest, mis vahendab kultuuri ühelt põlvkonnalt teisele ning tagab selle järjepidevuse. On hädavajalik, et haridussüsteemi osalised saaksid õppetöös kasutada nii kultuuripärandit kui ka tänapäevast kultuuri – tekste, pilte, muusikat, filme –, kuna muidu pole seda võimalik õpetada. Seepärast ongi teoste autoriõiguslikku kaitsesse tehtud erand hariduse tarbeks, mille Euroopa Liidus kehtestab 2001. aastal vastu võetud infoühiskonna direktiiv.\nEnt direktiiv ei sätesta täpseid reegleid, vaid annab riikidele üksnes loa, mida iga riik omasoodu rakendab. Eestis üldiselt ei teata, et meie autoriõiguse seaduses sätestatud hariduserand on üks Euroopa vabamaid, mida sageli teistele eeskujuks tuuakse. Kultuuripärandi kasutamise vabadus tagab õpilaste ja õpetajate ligipääsu kultuurile ning vabastab haridussüsteemi ühtlasi vajadusest liigutada oma eelarve kaudu igal aastal suuri summasid, mis muidu kuluksid autoriõiguslike litsentside ostmisele.\nEesti autoriõiguse seaduses sätestab hariduserandi paragrahv 19, täpsemalt selle lõiked 2 ja 3: „Autori nõusolekuta ja autoritasu maksmiseta, kuid kasutatud teose autori nime, kui see on teosel näidatud, teose nimetuse ning avaldamisallika kohustusliku äranäitamisega on lubatud: … 2) õiguspäraselt avaldatud teose kasutamine illustreeriva materjalina õppe- ja teaduslikel eesmärkidel motiveeritud mahus ja tingimusel, et selline kasutamine ei taotle ärilisi eesmärke;\n3) õiguspäraselt avaldatud teose reprodutseerimine õppe- ja teaduslikel eesmärkidel motiveeritud mahus haridus- ja teadusasutustes, mille tegevus ei taotle ärilisi eesmärke …“\nLühike ja suhteliselt selge jutt. Seega piirdub vabadus mitteäriliste haridusasutustega (välja jäävad mõned erakoolid, koolitusfirmad ja suur osa mitteformaalset haridust, sh igasugune asutuseväline õppetegevus), kasutada ei tohi mitteõiguspäraselt avaldatud teoseid (nt piraatluse teel saaduid), kasutatav maht peab olema põhjendatud (nt kui tunnis analüüsitakse üht luuletust, ei tohi kopeerida õpilastele tervet luulekogu), valitud teosed peavad olema asjakohased (võib vaielda, kas pelk „vaadake, kui ilus“ on piisav põhjendus näitamaks maali, mida lähemalt ei käsitleta), ning, last but not least, allikat ja autorit ei tohi maha salata – selles on kogu Eesti ühiskonnal palju arenguruumi.\nPuhthariduslikku vabadust laiendavad teised, üldisemad seadusepügalad, nagu tsiteerimis- ja parodeerimisvabadus – need kehtivad terves Eestis, sealhulgas koolides. Vabadust kui palju! Selles osas on meil põhjust oma seaduse üle uhkust tunda.\nToon võrdluseks mõned näited, mida mõne Euroopa riigi seadused koolis autoriõigusega kaitstud teostega (mille autor pole 70 aastat surnud või teost avalikult vabaks andnud) teha ei luba.\nPrantsusmaal, Saksamaal, Taanis ja Soomes on seadusevastane õpikust lehekülgi skannida. Prantsusmaal, Portugalis ja Hispaanias pole seadusega lubatud, et õpilane mängiks klassis muusikapala. Klassis filminäitamist DVD-lt pole ette nähtud Põhjamaades, Prantsusmaal, Hispaanias ja Portugalis. Võrgus avalikult kättesaadava video näitamine klassis ei ole seadusjärgne Põhjamaades, Prantsusmaal, Itaalias, Portugalis, Hispaanias ja Hollandis. Õpilastele autorikaitsega materjali saatmine e-posti teel ei ole lubatud Taanis, Soomes, Itaalias, Hollandis ja Inglismaal; mõnel pool võib seadus nõuda, et igale õpilasele saadetaks materjal eraldi.\nKoolisiseses kinnises võrgus ei ole lubatud materjali jagada Taanis, Soomes, Prantsusmaal, Itaalias, Portugalis ja Inglismaal. Õppematerjalis ei tohi tervikteksti tsiteerida Prantsusmaal, Itaalias ja Rumeenias. Materjali tõlkimine ei ole lubatud Taanis, Soomes, Itaalias ja Hispaanias. Ja nii edasi ja nii tagasi ja nii edasi. Kõik eelnev käib koolide kohta, mitteformaalse õppega on olukord veel märksa vaevalisem. Pole eriline ime, et autoriõiguse eksperdid soovitavad Eesti vabadust mitte kärpida, vaid eksportida.\nSellised on seadused. Küllap võib kahelda, kas neid kõikjal järgitakse, kuid mittejärgimisel ei kaitse kooli kohtuasjade eest keegi ning enamasti ei ole koolidel kindlustust ega kohtukulude fondi seaduserikkumise puhuks. Nagu näete, on õpetaja (ja koolidirektori) elu Eestis sellest vaatepunktist õdus ja turvaline nagu vanajumala selja taga. Nagu öeldud, ei pruugi see nii jääda.\nJuba 2016. aastal, kui Andrus Ansipi eelkäija Euroopa digivoliniku ametis Günther Oettinger esimese direktiivikavandiga lagedale tuli, analüüsis Euroopa autoriõiguse ekspertide organisatsioon Communia ettepaneku mõju haridussüsteemile Poola näitel. Tulemusena leiti, et kui iga Poola kool ostnuks autoriõigusega kaitstud teostele olemasolevad litsentsid, kulunuks sellele pool summast, mis kulutati kogu riigis puudustkannatavate õpilaste toetuseks.\nNüüdseks on Euroopa Parlament direktiivikavandi heaks kiitnud ning käivad parlamendi, Euroopa Komisjoni ja Euroopa Liidu Nõukogu läbirääkimised. Igal osapoolel on oma tekstiversioon ning Euroopa Liidu Nõukogus on oma sõna öelda ka Eesti esindusel.\nKomisjoni algse ettepanekuga võrreldes on direktiiv oluliselt muutunud ning ehkki lõppversioon on veel lahtine, on võimaluste piirid selginenud – ja need on märksa kitsamad, kui eelmine direktiiv lubas.\nUues direktiivis käsitleb autoriõigusega kaitstud teoste kasutamist hariduses artikkel 4. Kõige põhimõttelisem muudatus senise olukorraga võrreldes on haridusasutustele kehtiv kohustus osta teoste kasutamiseks koolides „kergesti saadaolevad“ litsentsid (paragrahv 2 lõige 1). Litsentside hind peaks olema „mõistlik“, kuid kuna mõistlikkuse üle otsustaja jääb lahtiseks ja müüja soovidele pole mingit vastukaalu, jääb sõnaõigus litsentsiandjale (paragrahv 4 lõige 2). Riigile pannakse aga kohustus tagada haridusasutuste teavitus litsentsidest (ehk siis nende „kerge saadavus“, paragrahv 2 lõige 2).\nLisaks kehtestab direktiiv nõude, et kaitstud teoseid kasutataks õppetöö illustreerimiseks üksnes: 1) haridusasutuse koduriigis (välistades nt puhkuse või ekskursiooni ajal välismaal viibivate õpilaste ja õpetajate ligipääsu ning jättes küsimärgi alla õpilaste esinemised teistes riikides, kus seadus meie omaga täpselt ei ühildu); 2) turvatud elektroonilises keskkonnas või võrgus (paragrahv 3). See välistab kaitstud teoste avaldamise avalikul veebilehel: kui praegu on paljude koolide kodulehtedel näiteks õpilasuurimused kõigile loetavad, siis keelu korral tuleb panna luku taha uurimused, mis sisaldavad teiste autorite tekste, fotosid vms.\nPiirangut tugevdab aga veelgi paragrahv 1 punkt a, mis lubab elektroonilist ligipääsu üksnes (üli)õpilastele, õppepersonalile ja tehnilistele töötajatele. Kui kool piiratud sisevõrku ei kasuta või lubab sinna ka lapsevanemaid, tuleb see korralagedus lõpetada.\nParagrahv 4 lubab liikmesriikidel maksta kompensatsiooni autoritele, kes oma teoste haridussüsteemis tasuta kasutamise tõttu kahju kannatavad. Kuidas tehakse kindlaks kahju olemasolu ja suurus, jääb teadmata. Kompensatsioon on mõeldud mitte litsentsitasude asemel, vaid lisaks neile. See kohutav kahju on Eestis praegu kompenseerimata ning on täiesti teadmata, kui paljud autorid on seetõttu nälga surnud, et koolitundides tutvustati tulevastele ostjatele nende raamatuid, maale või filme.\nParagrahvis 4a pakub Euroopa Parlament, et hariduserandi välistamine üksikutes lepingutes oleks keelatud. See klausel võib mõjutada näiteks avalikult ligipääsetava veebisisu tasuta kasutamist koolis: kui niisugust keeldu pole, võib muidu tasuta veebilehe omanik kirjutada vaikimisi kehtivatesse kasutustingimustesse, et koolides võib lehe sisu näidata vaid tasu eest. Nõukogu ja komisjoni tekstides seda piirangut pole.\nParagrahv 2 lõige 1 jätab liikmesriikidele õiguse piirata hariduserandit veelgi, jättes sellest välja kindlad teoste kategooriad, mille näiteks on toodud õppematerjalid ja noodid. Eestis on nootide kopeerimine autori loata praegugi keelatud, põhimõtteliselt on võimalik aga uutegi niisuguste kategooriate teke.\nPole selge, kus täpselt tohib hariduserandit rakendada (paragrahv 1 punkt a). Kolmest tekstiversioonist piirab komisjon oma erandi füüsilise rakendusala haridusasutuse territooriumiga, teised aga laiendavad seda fraasiga, mida võib tõlkida „… või mujal“.\nPraeguses kompromissvariandis lisandub rakendusala kirjeldusse siiski viide haridusasutuse vastutusele: kui asutus ei vastuta, mingit vabadust ei anta. See tähendab muuhulgas asutuse selget vastutust õppetöös osalejate kõigi vigade ja lohakuste eest.\nKuna Euroopa Liidu direktiivid ei rakendu vahetult, vaid liikmesriigid peavad need ise oma seadustesse kohaldama, võivad euroorganid mitmed võtmeküsimused mugavalt lahtiseks jätta. Nii ei ole kuskil kirjeldatud mehhanisme, mille abil teoste kasutust kokku rehkendatakse ja litsentsiraha liigutatakse.\nArtiklis 2 antud definitsioonides täpsustab näiteks praegune kompromisstekst, et „teadusorganisatsioon“ tähendab ka ülikooli raamatukogu, „haridusasutus“ on aga jäetud määratlemata.\nVabaduse piirid tõmmatakse järsult koomale ja need muutuvad märksa segasemateks kui senini. Nähtavasti peavad koolid direktiivi jõustumise ja Eestis rakendamise järel – mis võib võtta ligikaudu kaks aastat – investeerima koolitustesse, haridusministeerium peab aga leiutama viisi litsentside propageerimiseks ja kaitstud teoste kasutamise üle arvepidamiseks, eraldama litsentside jaoks raha eelarvest ning võimalik, et valmistama aegsasti ette riigihanke õppeasutuste turvatud sisevõrgutarkvara jaoks.\nKahjuks pole selles kõiges midagi uut. Põhjamaade kollektiivsete litsentside süsteemi toetas Eesti juba Euroopa Liidu eesistumise ajal teiste riikidega läbirääkimisi pidades. Eesti toonane ettepanek sisaldas muidki põnevaid uitmõtteid, nagu näiteks erandi piiramine teoste osalise kasutamisega: homsest õpime koolis vaid veerandit Lutsu „Kapsapeast“, kolmandikku Ehini haikust ja poolt Viiralti „Jutlustajast“.\nNoodki seisukohad kujunesid kodumaisele avalikkusele märkamatult ning senini ei taha ükski asjaosaline tunnistada, kes ja milliste ekspertide soovitusel otsustas, et Eesti koolidele on parim hakata piirama ligipääsu kultuurile ja tasuma selle ligipääsu eest piletiraha. Eesistumise järel pole suhtumine aga muutunud, vakka püsivad nii varasemad seisukohad valitsusele edastanud justiitsminister Reinsalu kui ka haridusminister Reps, kelle ministeerium peab varsti hakkama direktiivi rakendamist oma eelarvesse planeerima.\nKas Eesti riik ikka peaks püüdma sihilikult oma haridussüsteemile uusi autoriõiguse probleeme kaela tõmmata? Praegu on meil veel võimalik haridusvabaduse piiramisele vastu vaielda ja Eesti koolide huve kaitsta. Kui seda tehakse aga vaikuses, ilma aruteludeta ajakirjanduses, riigikogus ja valitsuses, ei võta pärast ükski poliitik ega ekspert vastutust ning kui küsida, kes tegi, on süüdi paha Euroopa. Tegelikult aga on vastus sama mis muinasjutuski: „Ise tegi.“\n2 kommentaari teemale “Haridus ja autoriõigus: mida toob kaasa Euroopa uus direktiiv?”\nArko Okk ütleb:\n6. nov. 2018, 08:11\nHea ülevaatlik artikkel, ent suhtumine autoritesse jätab soovida.\nOn aeg hakata maksma autoritele nende tagasihoidliku panuse eest õiglast tasu ja mitte nimetama seda piletirahaks ega “kultuurile ligipääsu piiramiseks”. Eesti koolidele ja tulevastele põlvedele on parim – teadmine, et töö ja loomingu eest on tasutud õiglaselt ja kompenseeritud ka võimalik haridussüsteemis tasuta kasutamine. Kindlasti ei peaks pidama normaalseks kunstniku näljasurma. Ka ei ole vaja kujutada autoreid elajatena, kes võtavad enestele „puudustkannatavate laste toetuse“. Väga vahva, et võrdluseks said toodud Poola „puudustkannatavad lapsed“ ja mitte „parlamendiliikmete kuluhüvitised“ näiteks. On selge, et tulebki leida „see teine pool summast“ ja tasuda see autoriõigusega kaitstud teoste litsentside eest!\n“Eestis on nootide kopeerimine autori loata praegugi keelatud, põhimõtteliselt on võimalik aga uutegi niisuguste kategooriate teke.“ Ei ole mingit põhjendust, miks muusikale (noodid sh) ja näiteks audiovisuaalteoste kopeerimisele kehtivad erinevad mõõdupuud.\nKunstiteosed on kindlasti jumalast, aga kunstiteosed ei tee ennast ise, nad ei kasva ka internetis! Ja kuna teosed on justkui tasuta, siis ka pingutused autorite mainimiseks näivad juba täiesti liigsed.\n“Pole eriline ime, et autoriõiguse eksperdid soovitavad Eesti vabadust mitte kärpida, vaid eksportida.“ Võiks lisada: põrmustades sellega teiste riikide toimiva autorikaitse ☺#internetikommunism ei tõota ilmselt kellelgi head!\nUued autorikaitseseadused Euroopas võivad sind ilma YouTube'ita jätta ütleb:\n21. jaan. 2019, 17:02\n[…] Õpetajate Leht: “Haridus ja autoriõigus: mida toob kaasa Euroopa uus direktiiv?” […]


Vooremaa Tabiverre hakatakse ehitatama uut koolihoonet\nTabiverre hakatakse ehitatama uut koolihoonet\nTabiveres on ettevalmistustega jõudud nii kaugele, et pärast selle kooliaasta lõppemist hakatakse ehitama uut koolihoonet.\nTartu abivallavanem Tarmo Raudsepp lausus, et uue koolimaja ehituseni jõuti küll alles pärast seda, kui endine Tabivere vald on saanud Tartu valla osaks, kuid peaaegu kogu eeltöö tehti ära Tabivere valla ajal.\nTollal esitati taotlus rahastamiseks gümnaasiumivõrgu korrastamise meetmesse. Samast meetmest rahastatakse ka Jõgeva põhikooli uue koolihoone ehitamist. Algselt oli olemas eskiisprojekt, mis nägi ette olemasoleva koolihoone renoveerimist, kuid spetsialistid laitsid selle mõtte maha ja soovitasid uue koolihoone ehitada. Olemasolev koolimaja on liiga suur, ebafunktsionaalne ja täiesti amortiseerunud.\n„Uue koolimaja ehitushange on riigihangete registrisse üles pandud ning projekt on valmis. Juba sellel kuul, täpsemalt 14. mail on pakkumiste esitamise tähtaeg. Järgmise kuu keskel, 15. juunil anname olemasoleva koolihoone ehitajale üle. Alustuseks tuleb päris palju lammutustööd teha ning seejärel saab ehitama hakata. Kaks õppekorpust lähevad lammutamisele, aga spordihoone jääb alles. Uus koolihoone ehitatakse spordihoonega kokku,“ iseloomustas Tarmo Raudsepp ees ootavaid lammutus- ja ehitustöid.\nPraegune koolimaja ehitati omal ajal umbes 320 õpilase jaoks, kuid nagu igal pool väikestes kohtades, nii on ka Tabiveres tänaseks õpilaste arv langenud ja praegu õpib Tabivere põhikoolis 130 õpilast.\n„Viimasel viiel-kuuel aastal on õpilaste arv tasapisi kasvanud ja seetõttu kavandasime uue koolihoone piisava varuga ning see ehitatakse nii, et sinna saaks õppima asuda 180 õpilast. Meie prognoosid lubavad eeldada, et kolme kuni aasta jooksul kasvab õpilaste arv 150-ni ja peale seda jääb veel reserv 30 õpilase jaoks,“ rääkis Tarmo Raudsepp.\nTabiveres on päris aktiivne elamute ja korterite ostu-müügiturg, mis tuleneb Tartu linna lähedusest. Mõistagi ei ehitata uut koolimaja ühe suvevaheaja jooksul valmis ning lapsed paigutatakse järgmiseks õppeaastaks asenduspindadele. Kolm klassi paigutatakse lasteaiamaja ühte tiiba, kolm klassi leiavad ajutise pinna rahvamajas ja kolm klassi asuvad uuel õppeaastal tegutsema Meie poe hoone teise korruse remonditud ruumides.\n„Kindlasti saab järgmine õppeaasta olema õpilaste jaoks huvitav ja õpetajate jaoks keeruline,“ arvas Tarmo Raudsepp. Tema sõnul on see siiski natuke naljatades öeldud, sest tegelikult saab järgmine kooliaasta olema keeruline kogu koolipere jaoks.\nUues koolimajas asub tegutsema ka huvikool ning samuti rajatakse sinna oma köök. Tänu rajatavale köögile tekib juurde kaks kuni kolm töökohta. „Suvel tahame ära teha veel väiksemad remonditööd asenduspindadel, kus õpilased järgmisel kooliaastal õppima asuvad. Juba järgmise kooliaasta alguses saab Tabivere koolipere õppima ja tegutsema asuda uues kaasaegses ning kenas koolimajas,“ kinnitas Tarmo Raudsepp.


1xbet Rumeenia - online kasiino - Spordikihlveo- Mobile - boonus\n1xbet Rumeenia – Spordikihlveo – online kasiino\nPariuri Sportive1xbet käesoleva Rumeenia\nHasartmänguturust Rumeenia on üks kõige erinevamad nüüd. Me ei saa öelda, et online-hasartmängude saidid on nagu seeni pärast vihma, mis toimub siin ja kohe saada turuosa vaja.\nViimase välimus on 1xbet ja tundub, et eristada, mis on saadaval läbi palju võimalusi pakutakse kui enamik kodus hasartmängud ja kihlveod tegutsevad meie turul.\nKülastage veebisaiti 1xbet kiiresti veenda Kliendid, mis on midagi uut Rumeenia. Esimene näha, See tundub olevat üsna raske kasutada, kuid varsti sa tead uue liidese hasartmänguturul meie riigis. Sealhulgas uued mängijad kiiresti õppida kasutama ja navigeerida kergesti 1xbet arenenud menüü lehele.\nTööstuslik struktuur on laialdaselt kinni, aga, Erinevalt paljude teiste alade hasartmängud, Järgnevalt on imelikum. näiteks, Paljud bettors valida kasutajaliidese keel ülevalt lehe paremas, kuid see keel on valitud, klõpsates hiire vasaku lehe külgribal kus lipuikoonil kus 1xbet on liides selles keeles. Klikk laeb avalehe hetked Kliendid keele või teiste mängijate saadaval kasiino ega hasartmängudega.\nMida peaks teadma kihlvedude 1xBet?\nPilet on suhteliselt uus Moldova turul. rajatud 2007, See toimus hiljuti meie turul ja, tõttu agressiivne edendamise strateegiad, 1xBet oli kiiresti seas meie mängijad. 1xBet pakub erinevaid mitte ainult spordikihlvedude, kuid teistes valdkondades, nagu kultuur ja poliitika.\nRegistreerimine sellel saidil on lihtne ja mugav. siis, Teie mugavuse, Teile pakutakse Venemaa või Rumeenia. Kiiremaks kanne, 1xBet aktsepteerida e-posti või ID et andsite ja selgelt parooli, kuid oma konto. Sul on sotsiaalne võrgustik.\nVajuta siia, et registreeruda 1xBet ja BONUS kõne 130 euro\nEnnustus ja koefitsiendid\nBet heldeid nii resonantsi, ja vähem populaarne spordisündmuste. Aga 1xBet pakkumist saab kiitis peamiselt rikkad asiatique (välja) individuaalne ja meeskonna ennustused. Kõik see on lisatud statistika puudub mängijad ja ei ole vaja külastada muid võimalikke.\nvõimalusi, nagu näete, Nad on veidi kõrgem kui teiste kihlvedude, Aga see ei ole üllatav,, sest 1xBet, sest see on suhteliselt ärritunud, Ta tahab, et meelitada nii palju kliente kui võimalik\n1xBet esitamine / raha väljavõtmine\nEt säästa raha võtta oma mängija konto, 1xBet annab mitmeid lihtsaid viise ja väga mugav. deebetkaardid (viisa, MasterCard), kuni kontot kustutada Qiwi makseterminali või Bpayl Moldova.\nRegistreerimine ja vastuvõtt Moldova\nKui on tehnilisi probleeme, mis on ebaselged või erinevad, võite võtta ühendust administraatoriga konto teistmoodi: vestelda elada, e-posti või helistada vabalt ühest operaator. turvalisus, kooskõlas eeskirjadega, 1xBet lastakse on ainult konto. nii, kui avate palju kontosid, teie akrediteerimine. lukustatav.\n1Bonus registreerimise xBet\nilmne, kõige tähtsam neile, kes on registreeritud konto 1xBet on kontrollida kätte boonus, mis on praegu meie suurim turg – 130 euro\n1xbet uurides saidi paljastab oma unikaalsust seni.\nRuumiline ja kohandatud menüü on isegi funktsiooni autohide ja on aktiivne ainult siis, kui liikuda hiirega üle. Nende funktsioonide, leht on väga dünaamiline ja aitab kuvada teavet, mida vajate õiges kohas ja kõige mugavam koht töödelda neid.\nseoses sport, me ei saa kurta, et meil ei ole valikut, siin on mitmeid kihlvedude, kus me ei ole täidetud mujal, nagu “kihlvedude bingo”, Aasia panustamise või muu panustamise te leida navigeerimise menüü.\nLisaks spordikihlvedude, Selle asemel on meil platvormi, mis võimaldab teil võtta osa kodu teistele Kliendid kihlveo, vaid ka midagi uut Kliendid, kihlvedusid valuutade krüptograafiliste leiad rohkem infot erilisi platvorme.\nseal, ka, virtuaalse sport, see, bingo, loterii, pokker, osavusmängud, TV mängud, Classic lauamängud ja kasiinomängud esindajad teenindusajad, blackjack ja rulett. Slots mängud on seda funktsiooni, sest 1xbet valida platvormi valida oma lemmik mäng lõbu.\nkokkuvõtteks, 1xbet soovitame, kui te soovite muuta monotoonsus, et näete iga päev teha mängu ja panustamise mis tähistas meie.\npeagi tulekul, 1Xbet ennustused alustada nii populaarne kui Bet365. loomulikult, Bet365 on absoluutne liider paljudel turgudel, kuid kui võrrelda boonuseid ja pakkumised, Bet365 on rohkem. Me ei saa võrrelda pakkumisi Bet365 pakub alternatiivi liimimine lingid. Kindlasti Bet365 ja 1xBet praegu parim Bet365 kihlvedude Ungari.\nTööstuslik struktuur on laialdaselt kinni, aga, Erinevalt paljude teiste alade hasartmängud, Järgnevalt on imelikum.\nnäiteks, Paljud bettors valida kasutajaliidese keel ülevalt lehe paremas, kuid see keel on valitud, klõpsates hiire vasaku lehe külgribal kus lipuikoonil kus 1xbet on liides selles keeles. Klikk laeb avalehe hetked Kliendid keele või teiste mängijate saadaval kasiino ega hasartmängudega.


eelmine sissekanne | Tigu Tegemised\non kaitsutud parooliga ja sõbrad-tuttavad saavad seda avada, kui kirjutavad sinna Prantsusmaa linna nime, kus ma elasin ja õppisin.\n← Ja nüüd ma filosofeerin(räägin klientidest)\n9 responses to “eelmine sissekanne”\nmargit juuli 9, 2009, 2:24 p.l. · · Vasta →\nOh, anna issand sooja suvetuult mõnedele neidistele. Jõudisin läbi lugeda ja tundsin vajadust punt midagi hästilõhnavat ja maitsvat saata ja siis kadus klõpsti ära. Ma pole sõber-tuttav, aga igapäevaselt vaatan siit ikka läbi ja oleks hirmus kahju, kui lukku läheb. (No sööma jõuame ka ikka vahest.)Kuigi hetkel oli tõesti vist parim kinni panna, tutvusringkond jne… Ühesõnaga, kui vähegi sobib, palun parooli.\nps kuis teil salveiga? mul vohab pööraselt, kui vaja võiks minna tooks suvitamast tulles vihatäie\ntiguteek juuli 9, 2009, 2:29 p.l. · · Vasta →\nSalveid tahame väga ja saadan parooli maili peale\nLiina juuli 9, 2009, 2:57 p.l. · · Vasta →\nLinn Prantsusmaal, kus Kristel elas ja õppis. No muidugi Nef Jork.\ntiguteek juuli 9, 2009, 3:00 p.l. · · Vasta →\nLiina juuli 9, 2009, 3:08 p.l. · · Vasta →\naaa niimoodi kirjutatakse… seepärast ma sisse ei saandki 😀\nIti juuli 9, 2009, 8:08 p.l. · · Vasta →\nKristel, kas saadad parooli mulle? Ma palle alandlikult 🙂\nprofa juuli 9, 2009, 9:43 p.l. · · Vasta →\nSiin käib huvitav jutt, seepärast palun parooli, kui sobib.\nAga mis ma tahtsin rääkida – on Tallinnas selline koht nagu “Bikers Pub” Praegu ma seal ei käi, küll aga olin kümmekond aastat tagasi püsiklient. Kunagi oli see koht poole väiksem, Tanel Padar, keda keegi veel ei tundnud mängis õhtuti pisikesel ümmargusel stripipostiga laval. Osanik oli ka ise leti taga tihti, valas viina, suits hambus, õllepudeliga koos klaasi küsimine oli solvamine. Lipsuga sisenejal lõigati see eest – hoiatussilt oli ukse peal. Sealt baarist lahkusid paljud virilalt, aga rohkem oli neid kes tulid ja jäidki. Sest kus mujal oleks mind kui püsikundet pandud stripivõistluste žüriisse, kus mujal võisin ma purjus peaga mahaunustatud nahktagi nädal hiljem samast nagist võtta ja selga tõmmata? Mulle igatahes meeldivad sellised kohad, sest püsikliendile orienteeritud kohti tuleb niigi tänapäeval tikutulega otsida. Siinkohal lõpetan oma uitmõtted.\ntiguteek juuli 9, 2009, 10:25 p.l. · · Vasta →\nJah aga nagu üks neiu ütles- Eesti on nii väike, siin tuleb ühesuguseid kohti teha…\ntiguteek juuli 9, 2009, 10:40 p.l. · · Vasta →\nTegelikult on asi väga lihtne: reeglid teen mina, mitte klient. Seda eriti selles osas, mis meil menüüs on. Kui ei meeldi, siis ei meeldi, miskit pole teha! Kui kliente enam ei tule, panen koha kinni. Punkt! See on minu koht ja ma võin endale sellist hullust lubada. Küll ei tohi seda lubada endale mingid Swedliisingu tädid või kindlastuse juures kahjukäsitlejad. Aga üks tädi minuga eile just nii püüdiski käituda, nagu ta oleks Swedbanki omanik ja ma talle raskelt närvidele käin, sest ta tahab hoopis mingeid muid asju teha. Kuna olen endine pangatöötaja, siis seda seisundit ma mõistan- liiga kauaks nõmedale tööle tiksuma jäänud inimese närvid lähevad läbi, aga ta ei ole vaba… Kui ma oleks kaevanud, oleks järgnenud karistus! Kas saab hullemat elu olla? Ja vot sellised inimesed peavad ennast väga heaks klienditeenindajaks samas ja käivad mujal teenust nõudmas. Meilt aga nõudmise peale ei saa midagi! Mul on kahju, et ma pole Bikersis kunagi käinud- tundub, et elasin sel ajal Prantsusmaal kui see koht kuum oli! Mulle oleks meeldinud- mulle lihtsalt meeldivad kiiksuga kohad. Kiidan siiani taevani Argo baari- meie naaber Vilmsi tänaval!\n#tigu #caracol #instaphoto\nViva o 25 abril! #25abril #revolucaodoscravos #HJ\nLõunamaisel vaatel peab alati olema kuivav pesu😁 #gardenchill\nJuba ujume! #praiadabarra #beachseason2018\nLapstööjôud on Vista Alegres alati hinnas olnud. #gardenchill #tiguteek #bordallopinheiro\nKus must leib on? #grilling #blackbread #estoniansinportugal #tiguteek\nNoi palju külalisi korraga polegi mul veel olnud #estoniansinportugal #tiguteek #guesthouse 3\nAjaloolised restoranid Alsace Artichoke Assoorid Avallone Aveiro Aveyron Baskimaa Beaujolais Best foodie destinations Bio Burgundia Castilla y Leon Coimbra Crémant du Jura Deli pood Douro org food trends Franche-Comté Gascogne Gers Hala Haute Garonne Heidelberg Herault IGP/AOC Ilhavo Jura wines Kalanimed Karlsruhe Kataloonia Kaunviljad Kokteil korsika Kuri urin Kuulsad kokad La vie est belle Loba Looma lõigud Lot Maailma parandamine Mahe Mehhiko toit Michelin Oliivid Paastutoit Porto Portugali retseptid Prantsuse kokaraamaat Provence restoran Retseptid Rheinland Pfalz Saint Tropez Saksa väikelinnad Schwarzwald Sete Slow Food Sõpradel külas Sügis Talv Tarn et Garonne Teadus Tervislik toitumine Tigu suvepäevad Tigu talvepäevad Toidutargutused Top restoranid Traditions Vegge Veinitargutused Vin jaune Weingarten Wolfberger ÖKO\nTalvine näidisprogramm Tigus\nPuhkus Tenerifel &emdash; Arts, me and cookies


Raivo Mänd: kiimased kassid ja hoolivad issid - Tänane leht\nRaivo Mänd Tartu Ülikooli loomaökoloogia professor, zooloogia osakonna juhataja\n18. veebruar 2017, 14:11\nMerihobu. FOTO: PICHI CHUANG/REUTERS\nSooline võrdõiguslikkus ja niinimetatud soorollide küsimus on kuum teema. Loomariigis on näiteid sugupoolte rollijaotusest lausa seinast seinani. Kas säärane mitmekesisus on paljalt juhus, küsib käitumisökoloog, Tartu Ülikooli loomaökoloogia professor Raivo Mänd.\nKui aeg-ajalt puhkeb avalikkuses jälle vaidlus mingi inimühiskonda või inimkäitumist puudutava teema üle, küsitakse minult kui loomade käitumise uurijalt tihti, kuidas selle asjaga loomariigis on. Tundub, et osa küsijaid oletab, et loomade seas valitsevad mingid rikkumata ja loomulikud seadused ning et inimkonnal oleks viimane aeg oma jõledatest kalduvustest, näiteks homoseksuaalsusest, lahti öelda ning looduse harmoonia juurde tagasi pöörduda. Teine osa küsijaist seevastu loodab, et kui teatavat inimestes vastakat suhtumist põhjustavat käitumist kohtab laialt ka loomariigis, siis just viimane õigustab selle aktsepteerimist ka inimestel. Kolmas osa inimesi peab aga selliseid võrdlusi mõttetuks või lausa lubamatuks, kuna inimene olevat loomadega võrreldes sedavõrd kõrgem ja vaimsem, et viimaste madalad instinktid ja kombed ei tohiks meisse mitte kuidagi puutuda.\nTänapäeva maailmas on üks kuumi teemasid sooline võrdõiguslikkus ja niinimetatud soorollide küsimus. Järgnevalt annan põgusa ülevaate soorollidest loomadel, seejärel räägin, millega bioloogid teadasaadut seletavad, ja lõpuks arutlen pisut, kas inimestel loomariigilt midagi õppida ka on.\nLoomariigis, ja tegelikult ka inimestel, tuleb sugudevaheline rollijaotus selgeimalt esile selles, milline sugupool hoolitseb järglaste eest. Tõsi, väga paljud liigid on vanemlikust hoolitsusest üldse loobunud ja panustavad selle asemel ohtrale sigimisele – lootuses, et vähemalt mõned arvukatest noorjärkudest suureks kasvavad ja suguküpseks saavad. Selliste kilda kuulub arutul hulgal vee-elukaid ja maismaal elavaid selgrootuid loomaliike, keda tavainimesed pisimutukatena tunnevad. Kui selliste puhul soorollidest rääkida saab, siis niipalju, et isased püüavad viljastada võimalikult palju emaseid ja nood omakorda võimalikult palju kudeda, muneda või poegida.\nTeine äärmus on liigid, kellel mõlemad sugupooled ühiselt laste eest hoolitsevad. Parimad näited sellistest on umbes 90 protsenti lindudest, aga neid leiab ka paljude kalade ja koguni putukate seast, võtame kasvõi sitasitika. Kui võtta aga luubi alla imetajate loomarühma kuuluvad liigid – tavainimeste jaoks need «päris» loomad –, selgub, et rõhuv enamik ehk üle 90 protsendi nende isastest ei taha oma järglastest midagi teada. Näiteks on arvatavasti igaüks kohanud tänavatel või hoovides kräunumas kiimas ja emaste pärast kaklevaid isakasse, kuid vaevalt küll olete neid kunagi näinud oma järglasi hellitamas. Üks väheseid erandeid imetajate seas on koerlased, nagu näiteks hundid-rebased, samuti mõned hiireliigid ning üksikud liigid ahvide hulgast, kelle isased mõningal määral oma järglaste kaitsmise ja neile toidu hankimisega tegelevad. Kuna ka inimene kuulub bioloogiliselt imetajate hulka, siis paistab meeste suur panus laste kasvatamisse, mis ei jää karvavõrdki maha isaslindude omast, loodusteadlaste silmis üsna erakordne.\nKõige tavalisem on loomariigis siiski olukord, kus vanemlik hool, juhul kui see üldse esineb, on täielikult emassugupoole õlgadel. Selliste liikide isaste roll on võistelda paaritumisvõimaluste pärast, emaste roll aga tuua ilmale ja kasvatada üles väheste võitjaiks tulnud isasloomade järglased. Nagu öeldud, iseloomustab see ka imetajaid – inimeste lähisugulasi loomariigi hulgas. Mingil põhjusel on inimene suur erand.\nÕigluse nimel tuleb lõpuks märkida, et loomariigis leidub siiski ka liike, kellel just isassugupoolel lasub ainsana vanemaroll. Kõige rohkem esineb selliseid veeloomade, eriti kalade hulgas. Näiteks meie hariliku kalaliigi, ogaliku isane ehitab veekogu põhja pesa, kuhu tema kallim koeb marja ja seejärel lahkub teadmata suunas. Isasogalik viljastab marja niisaga ning kaitseb ja õhutab pesas arenevaid marjateri seejärel niikaua, kuni neist saavad iseseisvaks eluks küpsed kullesed. Loomariigi eeskujulikem üksikisa on aga merihobukese isaskala, kes kasvatab kullesed üles erilises kõhutaskus, kus koguni paikneb imetajate platsentaga sarnanev organ.\nNiisiis kohtab loomariigis näiteid sugupoolte rollijaotusest lausa seinast seinani. Kas säärane mitmekesisus on paljalt juhus? Juba eelmise sajandi 70ndail aastail leidis USA käitumisökoloog Robert Trivers, et juhusest on asi kaugel. Samuti nagu on lood elusolendite muudegi omadustega, mõjutab ka soorolle eelkõige see, mil määral toetab vastav omadus või käitumine isendite sigimisedukust ehk järgmistesse põlvkondadesse jõudnud geenikoopiate arvu. Tulevik kuulub paratamatult edukatele sigijatele. Niisugused eluvormid, kes selle ülesandega viletsasti hakkama saavad, hääbuvad ja kaovad peagi elu areenilt, nagu seda on ajaloos juhtunud juba loendamatuid kordi. Samuti nagu ootab vältimatu pankrott ees firmasid, mille ükskõik kui mitmekesine tegevus ei suuda kokkuvõttes toota piisavalt raha.\nSõltuvalt konkreetsetest asjaoludest võib eri firmadele edu tuua täiesti erinev äristrateegia. Sama lugu on elusolenditega: erinevate eluvormide jaoks erinevates elukeskkondades tasuvad ära erinevad sigimisstrateegiad. Soorollid pole siin mingi erand.\nRollijaotuse mimekesisuse põhjused\nMiks hoolitseb loomariigis pere eest valdavalt emassugupool? Selle algpõhjus on sugurakkude erinev hind isas- ja emasloomade jaoks. Isassugurakud on imetillukesed ega sisalda suurt muud peale geenide. Nad on järelikult odavad ja isane jõuab neid toota arutul hulgal. Üks ebaõnnestunud viljastamiskord ei maksa isasele kuigi palju. Seevastu munarakud on suhteliselt suured, energia- ja toitainerikkad, kindlustades arenevale lootele esialgse stardikapitali. Paraku jõuab emane neid sellepärast toota üksnes piiratud arvu ja iga sigimiskord on emasele väga hinnaline. Eelnevast tulenevalt suurendab sigimispartnerite arv isase sigimisedukust tunduvalt rohkem kui emase oma. Ja vastupidi – ühe sigimiskorra õnnestumine suurendab emase sigimisedukust palju rohkem kui isasel. Seepärast ongi nii paljudel liikidel isased pühendunud emaste tagaajamisele ja emased järglaste eest hoolitsemisele. Teisiti käitujaid ootaks ees väljasuremine.\nSellist rollijaotust on soodustanud muudki tegurid. Kuna enamikul liikidel toimub viljastamine emasorganismi suguteedes, on isasel võimalik pärast paaritumist esimesena lahkuda, jättes järglaste kantseldamise emase õlgadele. Pealegi ei saa isane sada protsenti kindel olla, et just tema on bioloogiline isa. Võib-olla on munarakkude tegelik viljastaja hoopis mõni teine sama emasega paaritunud isane. Võõraste geenikoopiate eest hoolitsemine oleks aga bioloogilises mõttes selgelt kahjulik.\nÖeldu pakub ühtlasi võtme mõistmiseks, miks leidub tublisid «üksikisasid» just veeorganismide seas. Veekeskkonnas väljutatakse sugurakud ju vastupidises järjekorras. Näiteks emane kala koeb kõigepealt vette oma marja, mille isane seejärel viljastab. Sellise asjakäigu puhul on aga emane see, kes sündmuskohalt esimesena jalga saab lasta. Samas võib mahajäetud isane marja viljastades seekord kindel olla, et on tulevaste laste pärisisa.\nMillal aga soostuvad mõlemad sugupooled ühiselt laste eest hoolitsema? Ühest küljest seostub see ressursivaese ja ebastabiilse elukeskkonnaga või väga abitute vastsündinutega teatud liikidel, mispuhul ühe vanema hoolitsusest järglaste ellujäämiseks ei piisaks. Lisaks on leitud, et suure ja targa aju ülalpidamine kulutab hämmastavalt palju energiat (näiteks inimaju moodustab vaid 2,5 protsenti kehakaalust, ent kulutab viiendiku kogu keha energiabilansist), mistõttu suure ajuga liikide kummalgi sugupoolel üksinda ei piisa energiat järglaste üleskasvatamiseks. See seletab, miks lindudel, kelle aju on suhteliselt suurem ja keerukam kui imetajatel, hoolitsevad laste eest mõlemad sugupooled, imetajatel aga valdavalt emasloom üksinda. Eriti hästi seletab «kuluka aju teooria» ära paradoksi, miks erakordselt suure ja targa ajuga inimliigil esineb imetajate kohta nii erandlik paarabielu koos mõlema vanema hoolega. Kokkuvõttes, mida rohkem vaeva nõuab eluvõimeliste järglaste üleskasvatamine, seda tõenäolisem on, et paarilised seda tööd omavahel jagavad.\nVanemliku hoolitsuse ulatus ei varieeru mitte üksnes liigiti ja sooti, vaid ka isendite vahel. Vähe sellest, isegi ühe ja sama isendi puhul sõltub osutatava hoole hulk suuresti sellest, kui palju järglased seda parajasti tegelikult vajavad, ehk et kui keerukad on sel hetkel nende elutingimused. Näiteks tegi siinkirjutaja hiljaaegu eksperimentaalse uuringu, kus ühe linnuliigi poegi hoiti pesades paar tundi toitmata, imiteerides looduses sageli ette tulevaid vihmahoogudest või külmalaineist põhjustatud nälgimisperioode. Näljased linnupojad hakkasid seepeale järjest valjemini kisades toitu manguma. Videofilmimise abil selgus, et kui enne näljutamist olid isalinnud emalindudega võrreldes oluliselt vähem järglaste toitmisse panustanud, siis näljaste poegade puhul tõstsid nad oma panuse emaste omaga võrdseks.\nMida on inimesel loodusest õppida?\nTänu suurele ajule on inimese elu teiste loomadega võrreldes erakordselt rikas ja mitmekesine. Väga suure osa inimeseks olemisest ei määra mitte geenid, vaid üksteiselt õppimine, teadmised, uskumused, tavad, ühesõnaga kultuur. Kuid sealjuures ei tohi unustada, et algolemuselt on inimenegi bioloogiline, geneetiline olend, kelle kohta kehtib samasugune sigimisedu imperatiiv nagu ülejäänud elusolenditegi kohta. Kultuurilised, paljalt inimeste vabast fantaasiast või tahtest sündinud normatiivid, mis lähevad vastuollu elu olemusega, saavad nende järgijaile hukatuslikuks. Üksnes kirjapandud normatiivide jõusse ei maksaks üldse liialt uskuda. Mõelgem näiteks, miks enamikul lindudel hoolitsevad oma pesakonna eest palehigis mõlemad sugupooled, püsides paaridena koos sageli terve pika elu, ja seda kõike ilma igasuguste perekonna- ja abieluvaraseadusteta! Samas ei püsi inimeste abielud miskipärast enam koos ka lõpututele seaduseparandustele vaatamata.\nKa inimene on oma olemuselt valdavalt paarabieluline, mõlemapoolse vanemhoolega liik. See, et meestele on pere eest hoolitsemine ajalooliselt tähendanud rohkem piisoniküttimist, sõjapidamist või põllukündmist ning naistele lapseimetamist, toiduvalmistamist ning kodu eest hoolitsemist, ei puutu asjasse – tööjaotust ei maksa segi ajada ebavõrdsusega. Mis on siis tänapäeval soorollidega lahti? Miks leiavad nii paljud, et sugude võrdsus on paigast ära ja maailma valitsevad ebaõiglased soostereotüübid?\nIlmselt nii ongi. Pole ka ime, sest tehnoloogiline revolutsioon on inimeste maailma imelühikese ajaga tundmatuseni muutnud. Alles hiljuti kõikjal domineerinud agraarühiskonnas välja kujunenud rollijaotus on ajale jalgu jäänud ega sobi tänapäeva linnastunud industriaal- ja infoühiskonda. Paljud varasemad «meeste- ja naistetööd» on sootuks minevikku kadunud, kuid selle asemel, et asuda otsima ja omandama uusi, eelistavad paljud mehed-naised pugeda iganenud soostereotüüpide kaitsva kilbi varju.\nUue rollitasakaalu väljakujunemine loomulikul teel võtab kaua aega ja mõistagi tekib kange tahtmine seda tagant tõugata. Suures maailmaparandamise tuhinas ei tohiks aga hetkekski ära unustada inimese bioloogilist tagapõhja, et kogemata mitte põhjustada soovitule hoopis vastupidiseid tagajärgi. Näiteks on kahtlane, kas pikas perspektiivis on ikka kuigi palju abi tähelepanelikust jälgimisest, et kumbki kaasa igal õhtul täpselt võrdse arvu kartuleid kooriks ja nõudepesumasinasse ühepalju musti nõusid tõstaks (kuigi parema puudumisel hea algus ehk seegi). Edasi, kõiksugu pere-, laste- või üksikvanematoetuse süsteemide väljamõtlemisel tasuks igaks juhuks meenutada ka eespool mainitud seaduspärasust, mille kohaselt vähemalt looduses kaldub kahe vanema hool ja paarabielu üldiselt olema seda ebatõenäolisem, mida vähem vanemlikku eneseohverdust järglaste kasvatamiseks parajasti vaja läheb. Näiteid sellest, mida elevant portselanipoes teha saab, võiks tuua terve hulga. Seepärast lõpetaksin üleskutsega, et mistahes seadusloomesse ja reeglite väljatöötamisse kaasataks alati ka loodusseaduste süvitsi tundjaid.


🔴 KINO TECHNOLOGY OÜ (14774917) - Ülevaade @ Inforegister.ee\nKINO TECHNOLOGY OÜ\nKINO TECHNOLOGY OÜ: Palgarallilugu 04.05.2021\n2021 aasta I kvartalis kuulus KINO TECHNOLOGY OÜ meeskonda 1 töötajat, kellele maksti hinnanguliselt keskmist brutotöötasu 1 100 EUR/kuus. Võrdlus eelmise kvartaliga Võrreldes IV kvartaliga meeskonna suurus ei muutunud ja töötasu tõsteti summas keskmiselt 450 EUR töötaja kohta (41%). Aasta kokkuvõte Aasta lõikes saab töötaja ühes kuus keskmiselt palka 857 EUR ja teeb...\nKINO TECHNOLOGY OÜ alustas peaaegu 2 aastat tagasi, mil juhatuse liikmed, Tatiana Vsevolodovna Tolstaya ja Andaç Bagioglu , seda juhtima hakkasid. Tatiana Vsevolodovna Tolstayal oli selleks ajaks ettevõtluskogemust ligikaudu 7 aastat ja Andaç Bagioglul 6 aastat. KINO TECHNOLOGY OÜ valdkond on enda või renditud kinnisvara üürileandmine ja käitus. Samas ...\nKINO TECHNOLOGY OÜ on asutatud 2 aastat tagasi.\nDeklareeriti - riiklikult tasutud maksud 4 961 €, tööjõumaksud 1 105 € ja maksustatav käive 70 663 €.\n1 14774917 02.09.2019 03.09.2019 EE102185234\nKäive (2021) 243 608 €\nTelefon (+372) 6277277\nMobiiltelefon (+372) 55571534, (+372) 58857753\nLogi sisse Juhatuse liige (+372) 55571534\n2021 II 70 663 € 4 961 € 1 105 € 1 840 €\n2021 I 66 196 € 10 496 € 1 474 € 1 1100 €\n2020 IV 97 880 € 6 998 € 737 € 1 650 €\n2020 III 111 102 € 10 291 € 1 105 € 1 840 €\n2020 II 56 203 € 0 € 1 105 € 1 840 €\n2020 I 91 827 € 0 € 2 035 € 1 1390 €\n2019 IV 747 006 € 0 € 0 € 1 0 €


Foto liige 22 cm. Riigikogu Toimetiste 41. numbri esitlus\nRahvariietes neiu, pärjaga. Negatiivide ilmutamiseks kasutas ta Rodinali. Väikese pikslite arvuga pilt jääb liiga suurele paberile uduse või ruudulisena. Esimestele medalitele järgnesid uued, kuni teenistuskohustused viisid ta Neiu Kose kihelkonnast. Mere vaikus.\nKoolitus on mõeldud igapäevaselt fotopärandiga tegelevatele spetsialistidele, nii konservaatoritele kui koguhoidjatele. Osalejate arv on piiratud, kuid mõned vabad kohad on veel alles. Vanimat laiemalt levinud fotomenetlust — dagerrotüüpiat — tutvustati avalikkusele esmakordselt Teade pöördelisest leiutisest jõudis ajakirjanduse vahendusel üllatavalt kiiresti ka siinsete inimesteni.\nUued, nelja ja viie miljoni piksliga digikaamerad tagavad kvaliteetse tulemuse ka suurtel, 15x20 cm x mm formaadis piltidel. Traditsioonilise, 10x15 cm x mm pildiformaadi kasutamisel peaksite toimima nii: kui teie kaamera võimaldab pildistamiseelselt muuta pildi külgede suhet, siis valige pildifaili külgede suhteks Tootjate müügijutud kaamera võimaliku pildisuuruse kohta on sageli liialt optimistlikud. Neiu Kose kihelkonnast.\nHeinrich Tiidermanni klaasnegatiivid Fotomuuseumis[ muuda lähteteksti ] Foto ja fotonegatiiv: Heinrich Tiidermann. Anija talumees Ants Kentmann, kes sai Klaasnegatiivid, 16,5 x 12 ja 18 x 13 cm. Negatiivid on pildistatud ajavahemikul — ning hästi säilinud.\nRahvariietes noormees Koselt. Naine Kose kihelkonnast. Mulgi riietes mees selja tagant. Setu mees.\nRahvariides neiu mütsi ja kinnastega. Rahvariietes neiu, pärjaga. Rahvariietes neiu Jüri kihelkonnast, pruudikrooniga. Neiu Jüri kihelkonnast, pruudikrooniga.\nKaks rahvariides naist Suure-Jaanist. Repropildistus kabinet-formaadis fotost.\nRahvariides naine. Repropildistus visiit-formaadis fotost. Rahvariides naine aida ees Toris, Liivimaal.\nHeinrich Tiidermanni autoportree suvise linase pikk-kuue ehk rüüga ja puuvillase tuttmütsiga. Vene muusikakoor.\nSetu naised. Kaks setu naist talu õuel. Rannarootslastest pruutpaar Ruhnu saarelt. Pärast sõda teenis Vanaveski tankikompanii ülemana ja Kaitseväe Staabis jaoskonnaülemana. Selle polgu koosseisus sattus ta sama aasta juulis Porhovi all Saksa vägede kätte vangi, kust ta aasta lõpul kõigi eesti päritolu sõjavangidega vabastati.\nSeejärel viibis ta mitmes laagris Eestis ja Irkutski oblastis kuni Selle ameti kõrval õppis ta kergesti selgeks kogu praktilise päevapildikunsti, olles seega kunstfotograaf Jurichi õpilane. Alex Jurich oli enne esimest maailmasõda suurim autoriteet professionaalsete fotograafide hulgas. Kui vangilaagris valitses toidunappus, siis fotograafiakaupu liikus seal piisavalt.\nOmandatud maalimisoskus reproduktsioonidest hiljem kaugemale ei ulatunud, ent tuli kindlasti kasuks fotograafiaga tegelemisel. Selles klubis oli ta koos Johannes Mülberi ja Richard Olbreiga põhijõuks,  kuulus pidevalt juhatusse, algul abiesimehena —  ja hiljem laekurina .\nTa võttis osa EFK korraldatud fotovõistlustest, pälvides Soome-Eesti esimesel fotomaavõistlusel Heade Lootuste karikale Teisel maavõistlusel Esimestele medalitele järgnesid uued, kuni teenistuskohustused viisid ta Samuti tegi ta ka fotosid kirjastustele raamatute ja albumite illustreerimiseks.


GRAAFIK | Vesipüksid ja tolmukuradid: milline oli aasta 2017 ilm? - Ilmateade\nGRAAFIK | Vesipüksid ja tolmukuradid: milline oli aasta 2017 ilm?\n2017. aasta oli Eesti keskmisest pisut soojem ja sajusem, ent päikesepaistet oli siiski normist veidi vähem. Maksimaalseks tuule kiiruseks mõõdeti 38,2 m/s.\n2017. aastal oli Eesti keskmiseks õhutemperatuuriks 6,5 kraadi. Keskmiselt sadas 708mm ja päiksepaistelisi tunde lausa 1759.\nMöödunud aastal oli mai kõike päikselisem kuu, kus päikesepaistelisi tunde lausa 323,2. Lisaks sellele, et maikuus saime nautida päikesepaistet oli see ka kõige kuivem kuu, sadas pelgalt 35 protsenti normist ehk 15mm. Ööl vastu 11. maid sadas üksikutes kohtades üle Eesti ka lund.\nKõige soojemaks kuuks oli august, mil keskmiseks õhutemperatuuriks mõõdeti 16,5 kraadi. Pealinnas oli august erakordne ka sademete hulga poolest. Sadas 180mm, mis on 209 protsenti normist. 17. augustil põhjustas äikesevihm Tallinnas ka üleujutusi.\nKui mai oli kõige kuivem, siis oktoober oli sajuseim kuu. Keskmiseks sajusummaks mõõdeti 115mm, mis oli lausa 156 protsenti normist. Oktoobris sadas ka esmakordselt lund, kui 22. oktoobri õhtul kattis Lääne-Virumaal maad hele lumevaip. Paraku oli lumi hommikuks sulanud.\nSügis oli mullu rekordiliselt sajune arvestatuna 1961. aastast: sadas 268mm, kui norm olnuks 201mm.\nVesipüksid ja tolmukuradid\nMöödunud aastal esines ka erakordseid loodusnähtuseid. Vesipükse (ehk rahvakeeli vee kohal tekkivat tornaadot - toim) oli näha lausa kolmel korral: 18. juulil Suures väinas, 21. juulil Vilsandi lähistel ja 13. augustil Pärnu ranna lähedal. Tolmukuradit (ehk tolmupööris - toim) võis silmata 14. mail Kehras.\n(Allikas: Riigi Ilmateenistuse veebileht)


Müügi teema: - CB Foorum\nLiitunud: E Veebr 11, 2008 9:11 am\nAsukoht: Raplamaa,Tamme KO28HW\nPostitusPostitas Leopold » R Jaan 02, 2009 2:49 pm\nMüügi-ostu teemas võiks olla veel eraldi teema -Muu staff..\nKindlasti on peale minu veel kedagi kes tahab foorumi kaaslastele miskit müüa,osta,vahetada jne.\n(Kõik mis mujale ei sobi)-siin saaks ka mainida et soovin seda ja seda,et kust saaks ja siis abivalmilt soovitatakse-mine sinna foorumi,mine teise foorumi jne,et mul seal asjad müügis.....\nViimati muutis Leopold, R Jaan 02, 2009 7:36 pm, muudetud 1 kord kokku.\nEnne kui teed miskit,mõtle järgi ja ära käkerda!!\nPostitusPostitas vanapagan » R Jaan 02, 2009 4:55 pm\nJa, miks mitte. Nii mõneski foorumis on see võimalik.\nLiitunud: T Jaan 29, 2008 1:33 pm\nAsukoht: Norway, Ørnes\nVõta ühendust rudolf´ga\nPostitusPostitas rudolf » L Jaan 03, 2009 4:20 am\nNo kui foorumi reeglid ka seda lubavad, siis miks mitte\nKENWOOD TH-F7E+NW-2000,Presitent Taylor,PMR Maxon S1\nLiitunud: T Okt 30, 2007 4:06 pm\nVõta ühendust YRracing´ga\nPostitusPostitas YRracing » L Jaan 03, 2009 8:14 am\nÜldjuhul peaks selle foorumi idee olema ikka side ju.\nHetkel pole aktiivne, kuna otsin uut jaama.\nPostitusPostitas Ambur » L Jaan 03, 2009 9:59 am\nKui oma inimesed (registreerunud CB huvilised) pakuvad vahel siin ka midagi muud müüa (osta), pole asi hull.\nPostitusPostitas Marco » L Jaan 03, 2009 5:53 pm\nEi näe probleemi. Kaubeldakse siin ju ka mandariinidega.\nPostitusPostitas goodeye » L Jaan 03, 2009 11:45 pm\nja kuna nende teemade juures ei ole kuskil silti et aind raadiotehnikaga võib kaubelda ei näe ma mingit probleemi miks mingi mats ei võiks näiteks võtmehoidjat müüa\nPostitusPostitas vanapagan » P Jaan 04, 2009 9:38 am\nAusalt õeldes, et kui ma tahan müüa midagi huvitavat ja odavat, siis pakun kõigepealt oma foorumi inimestele ja ma ei usu, et keegi selle üle pahane on. Kui keegi ei soovi, siis on müügifoorumeid küllaga, kuhu edasi minna. Proovime tõesti, mitte võtmehoidjaid müüma hakata. Las läheb vanat moodi edasi.\nLiitunud: R Apr 22, 2005 11:28 am\nVõta ühendust es1dc´ga\nPostitusPostitas es1dc » E Jaan 05, 2009 11:57 am\nPole nagu jah probleemi, kui keegi talvekartulit , küttepuid või silmukala tahab müügiks pakkuda. Elu ei koosne ainult sidepidamisest, teinekord jääb üht-teist üle või puudu. Foorum tekitab teatud ostja-müüja vahelise usaldatavuse eelselektsiooni, pettuse võimalus väheneb. On ju vaks vahet, kas ostad vana tegija "Kuusalu Jüri" käest (nimi välja mõeldud) või kusagilt mujalt suvalise artz632889 käest.\nNii et müügikuulutusele subjekt juurde, mida müüakse ja tuld!\nPostitusPostitas Marco » E Jaan 05, 2009 3:59 pm\nes1dc kirjutas: Pole nagu jah probleemi, kui keegi talvekartulit , küttepuid või silmukala tahab müügiks pakkuda. Elu ei koosne ainult sidepidamisest, teinekord jääb üht-teist üle või puudu. Foorum tekitab teatud ostja-müüja vahelise usaldatavuse eelselektsiooni, pettuse võimalus väheneb. On ju vaks vahet, kas ostad vana tegija "Kuusalu Jüri" käest (nimi välja mõeldud) või kusagilt mujalt suvalise artz632889 käest.\nKrt ajasid silmukala isu peale\nAga muidu jah, et kui soovi on, siis võib eraldi müügiteema teha a'la muu mant, oleks võibolla vähe selgem, aga samas, kas on vaja? Juurdleme selle üle.\nPostitusPostitas Evo » E Jaan 05, 2009 4:17 pm\nKui seal omad mehed omadele meestele mõnel korral ühte- teist pakuvad, mis omal üle on jäänud, siis pole selle asja vastu.\nPostitusPostitas Leopold » E Jaan 05, 2009 4:49 pm\nVõibolla oleks teemad korrektsemad,jaamade vahel poleks kartuleid ja silmusi...\nKes jaamu tahab M,O,kindlasse teemasse kohe pauhti... Ühes kohas läheks nimekiri väga pikaks ja kõik segi..


Mismoodi Vilde, revolver kingas, Balkanil ja Türgis käis - Maaleht\nMismoodi Vilde, revolver kingas, Balkanil ja Türgis käis\n1903. aastal, kui Eduard Vilde viibis Konstantinoopolis (nüüd Istanbul), pakkus talle kõige rohkem huvi linnamelu. Foto: Istanbuli moodsa kunsti muuseum---\n“Minu kohvritest leiti hirmsaid asju: neli Teataja numbrit, mille peale ametnikud tegid näo,\nnagu näeksid Serbia kuningatrooni kõikuvat,” annab ajalehe Teataja korrespondent Eduard Vilde teada.\n1903. aastal avanes Eduard Vildel võimalus sõita ajalehe Teataja kulul korrespondendina Balkanile ja Türki.\nTürgi provintsis Makedoonias olid pead tõstnud mässumeelsed sõltumatuse eest võitlejad, Serbia siseriiklik olukord kääris, rahvas ja sõjavägi olid oma valitseja vastu tõusnud. Ärevad ajad valitsesid ka Bulgaarias.\nKõigest sellest kirjutas Vilde Teataja välispoliitika rubriigis. Teda huvitas väga välispoliitika ja ilmselt ei olnud ühtegi teist välispoliitikas nii pädevat eesti ajakirjanikku kui seda oli Vilde.\nTiheda päevatöö kõrvalt jõudis ta öösiti ka romaane kirjutada: 1902 valmis ülimenukaks osutunud “Mahtra sõda” ja 1903. aasta alguses “Kui Anija mehed Tallinnas käisid”.\nTeataja, kelle palgal Vilde ajakirjanikuna 1901. aastast oli, sai sellest loomulikult tublit kasu. Ilmselt seetõttu oligi ajaleht lahkelt nõus kirjaniku Kagu-Euroopa teekonda rahastama. Eeldusel muidugi, et teekonnalt reisikirju saadetakse.\nMärtsis annab Teataja oma lugejaile teada, et Vilde võtab ette teekonna Balkani poolsaarele ja Itaaliasse ning et tema reisikirjeldused hakkavad aprillikuus ka lehes ilmuma.\n“Meie kaastööline sõidab muu seas ka Makedoonia mässulistest paikadest läbi ning saab Teataja lugejale jutustada, mis ta sealsest liikumisest näeb ja kuuleb,” kirjutas ajaleht.\nTeekond Balkani suunas kulges esmalt mööda eelmistest reisidest tuttavat marsruuti: Tallinn–Riia–Berliin–Praha–Viin–Budapest. Kesk-Euroopa linnad olid kirjanikule kõik tuttavad, Berliinis oli ta 1890ndate alguses ka mitu aastat elanud.\nEnt Tsaari-Venest tulnule oli elu Kesk-Euroopa pealinnades väga kallis. Iseäranis kallis oli majutus. Vilde teekonna odavaimad peatuspaigad olid Balkani maades ja Itaalias.\nTeelt saadab ta Teatajale reporterstiilis telegramme, mis avaldatakse pealkirja all “Mööda maad ja merd” reisikirja järjejutuna.\nPeatuspaikades kuulamas käidud poliitiliste kõnekoosolekute kohta saadab ta lisaks reisikirjale veel ka artikleid rubriiki “Poliitika päeva ringvaade”.\nPõhjalikumad reisimuljed lubab aga lugejale naastes kirja panna, kuna reisil olles ei jää selleks lihtsalt piisavalt aega.\nNii tekibki olukord, kus Vilde reisikiri “Mööda maad ja merd” ilmub ka veel aasta pärast reisi lõppu.\nRongiga ja laevaga\nPeamiselt liigub Vilde ühest paigast teise odavaima liiklusvahendi rongiga. Ent kus võimalik, kasutab laeva (nt mööda Doonau jõge).\nTallinnast teele asudes vahetab ta Vene rublad Prantsuse kullaks, sest seda saab kõikjal kohalikuks rahaks lihtsalt ümber vahetada. Reisi jooksul tuleb kokku kaheksa korda raha vahetada.\nPeale pesu ja Teataja numbrite, mida Vildele peatuspaikadesse järele saadetakse, on tal reisikohvris enesekaitseks ka revolver. Õnneks ei pidanud ta, vaatamata kriisipiirkonnas liikumisele, revolvrit siiski kunagi kasutama.\nViinist saab ta küll Türgi viisa, ent lootus ajakirjanikuna Makedoonia mässupiirkonda pääseda jääb aina väiksemaks. Välisriikide kodanike julgeoleku eest ei võta keegi vastutust ja seega ei väljasta konsulaadid ka sissesõidulubasid. Vildele on see väga suur pettumus.\nReisikirjas kirjeldab ta eriti süngetes toonides just Serbias, ennekõike Belgradis nähtut. See oli esimene n-ö mitte euroopapärane linn, kus ta viibis, pealegi ääretult räpane ja vaene.\nKuna olukord riigis oli kriitiline ning iga võõrast käsitleti ohuna, pidi ka Vilde teel Türgi pealinna üle elama mitmeid ülekuulamisi, pagasi- ja passikontrolle.\nNaljakal kombel tekitasid enim sekeldusi pagasist leitud eestikeelsed Teatajad. “Minu kohvritest leiti hirmsaid asju: neli Teataja numbrit, mille peale ametnikud tegid näo, nagu näeksid nad Serbia kuningatrooni kõikuvat. Kirglik lugemine ja uurimine algas. Mul tükkis naer vägisi peale, teades, et mõni tark punnik ennemini pühapäeva tunneb, kui Serbia tolliametnik eesti keelest jagu saab. Eks hakatigi pärima, et mis keel see olla,” kirjeldab Vilde oma reisikirjas.\nHumoorikas seik lõpeb sellega, et Vilde kohalikele ametnikele pisut eesti keeles ette loeb ja üritab selgeks teha, et seal midagi tsensuurivastast olla ei saagi, kuna ajaleht on Venemaa tsensuuri alt juba korra läbi käinud.\nKõige enam kartis Vilde oma kaasas olnud revolvri pärast, ent õnneks jäi tühja kinga sisse peidetud relv tolliametnikel avastamata. Küll aga konfiskeeriti teel Türki taas kord Teataja numbrid.\nTolleaegsesse pealinna Konstantinoopolisse jõudis Vilde 1903. aasta 28. aprillil. Läänest pärit inimesena annab ta reisikirjas hinnangu Türgi traditsioonilisele saunale, söökidele-jookidele, idamaiselt mustale ja kirevale tänavaelule.\nTürgist viib Vilde tee Kreeka kaudu Itaaliasse, Napolisse ja Rooma. Just Rooma kirjelduste juures reisikiri “Mööda maad ja merd” mai lõpul 1904. aastal katkeb. Seda kahel põhjusel. Esiteks oli aasta pärast reisi üpris keeruline kirjeldusi värskena hoida ja teiseks suundus Vilde tööle ajalehe Uudised toimetusse.\nBalkani ja Kagu-Euroopa reisiga seostub ka Vilde teine, vähetuntud reisikiri “Läbi tahma ja tolmu”. See on “Mööda maad ja merd” kõverpeeglisse asetatud variant, mis hakkas ilmuma paralleelselt esimesega Teataja naljaosas. Vilde naeris seal välispoliitiliste päevateemade üle, läbi lillede ka Eesti poliitiliste ebakõlade, ja mis peamine, ka iseenda üle.\n1930ndate alguses “Kogutud teostesse” reisikirju valides ei pidanud ta “Mööda maad ja merd” reisikirja taasavaldamise vääriliseks ning tegi selle põhjal kärbitud variandi, mis on 1934. ja 1956. aastal avaldatud pealkirja all “Reisielamusi Kagu-Euroopast”.\nPõnevaid seiklusi, reisi praktilist kulgu ja Euroopa päevakajalisi kommentaare täis originaalreisikirja ei ole seega kunagi peale Teataja joone all ilmumist täismahus avaldatud.\nEduard Vilde — „Kirjanik kohvriga“\n- Mai lõpuni on avatud koguperenäitus „Kirjanik kohvriga“, mis räägib XX saj alguses enim reisikirju kirjutanud ning ise kokku 20 aastat välismaal elanud eesti kirjaniku Eduard Vilde reisidest ja reisikirjadest.\n- 16. aprillil toimub näituse raames Tallinna Ülikoolis eesti reisikirjanduse teemaline konverents „Kirjanik kohvriga“.


ÄRge unustage seda Essential Bachelorette'i partei eset - et.inspirationclassic.com\n7 Meeste rõivad Paistab koopia meeste moenädalast\nBachelorette'i pooled saavad (ja peaks!) Pisut välja saama kontrolli all. Kui teate, et teie meeskond kavatseb tõsta katuset, hõlbustada üleminekut päikesevalgusele ellujäämise pohmeluskomplektiga. Me räägime valuvaigisteid, rohelisi mahlasid, silmamassi - sõna otseses mõttes, mida gal võib-olla peaks kogu nädalavahetusel olema pikk. Sirvige, et osta oma eelmise käävi üheainsa leedina valmis- ja DIY ellujäämiskomplektide segu.\n1. BHLDN Bachelorette Emergency Kit ($ 24): Selle sobiva märgistusega komplekti tegijad mõtlesid sõna otseses mõttes kõike seda. Seal on tavaline valuvaigistaja ja kompaktne, kuid sehemagentaalkaabel, tõde või julge mäng, ja vaba kõrvarõnga seljad löövad teie daamid ära.\n2. Pinch sätted Micro Mini Kit ($ 14): Kuigi see aastatuhandet roosa kott ei olnud piisavalt jumalik, on see "šampanja kampaania" komplekt kaasas KÕIGI põhiprintsiibid, sh blisterpakend ja hingetõmbeid.\n3 DRINKWELL Party Hangover Kit'i elu (15 dollarit): Enne linna löömist libistage see väike tina oma parimates tüdrukute klemmides. See pakub tervislik toidulisandeid ja näpunäiteid, mis aitavad neil püsida õnnelikul ja näljane hommikul.\n4. Urban Remedy Hangoveri komplekt ($ 4 +): Rohelise mahla fännid LOVE seda mix-and-match hangover komplekti. Te ei ole kindel, aga pärast Poole segu porganditega, õunte, peedi, ingveri ja sidruniga kõlab nagu * The One. *\n5. Mõõdukalt Hangoveri taastumiskomplekt (60 $): See imelibade komplekt hõlmab abimeetodeid, et alustada pidulike sündmuste käivitamist nagu Bloody Mary segamine, aga ka pärast joomist parandusi nagu hiiglaslik jäätis. Pidu, taastage, korrake.\n6. DIY Hangoveri komplekt: Selle super lihtsa DIY taastamiseks alustage HSM Boutique'i haigla ja tervisekotid (13 dollarit). Seejärel lööge apteeki kõigi teie toodete jaoks. (Tessi poolt Knotti abil)\n7. Happy Box Pühapäeva Hangover Box ($ 18): See beebi kaasas on nutikad must-õlakad, nagu roosa geele silma mask ja STFU ukse nupu riider. Gorgi pakend ja konfetti voodi võib teie meeleolu veelgi suurendada.\n8. DIY Hangoveri komplektid: Andke oma komplektidele veidi apteekerialt inspireeritud vibe klassikaliste paberkottidega. Natuke Moon Juice Beauty Dust ($ 20, komplekt 10) hoiab su tüdrukud hõõguvana, isegi kui nad ei tunne end hästi. (FASHIONLUSH kaudu)\n9. DIY Bachelorette Hangoveri komplektid: Nende DIY totesi pitsutamine alustatakse mõnusalt armunud Pink Gingham Favor Boxidega (8 dollarit, nelja komplektiga). Seejärel isikupärastada neid erinevate laskurite ja küünelakkide varjundiga iga oma besties. (läbi aiaülikooli)\n10. Põletamise sätted Hangoveri komplekt ($ 14): Selle koopia koti kasulik sisu muudab selle võitjaks - kuid see on tähelepanu haaratav värv, mis muudab täiskasvanutele sobiva aja möödumisel täiuslikuks.\nTahad veelgi rohkem bachelorette'i parteideid ? Jälgi meid Pinterest!\n4 Hämmastavad treeningut, et pingutada oma tohutut ja tonaalset käiku Eluviis\nSiin on tõendeid selle kohta, et varjatud aktivism suudab juhtida reaalset maailma. Meelelahutus\n2 Uusi asju, mida saate nüüd teha Twitteris Eluviis\nNaised kogu maailmas on nördinud selle meikunooli õpetuseks\n6 Tervislikke näpunäiteid, mis aitavad teil töölt haigestuda.\nINFOGRAAFILINE: 8 Terved iidsed terad, mis täidavad


Mis mõtted tekkisid? Selles tükis oli päris palju põhjendamatut, mida oleks saanud lahendada teisiti. Näiteks algus, kus rahvas aeti korraks sinna "Tõe ja õiguse" kõrtsituppa seisma. Näiteks tegelaste ennast tutvustavad monoloogid, eriti Gerly oma - noor Jessica Agneta Kari oli ikka erakordselt vapper seda pissi- ja kakajuttu ette kandes, aga ütleme ausalt, oma mõtet sinna taha panna ta ei osanud ja ilmselgelt ei olnud ka lavastaja osanud talle teeotsa kätte anda. Selleks, et sellisest tekstist laval midagi teha, on vaja Andrus Vaariku elukogemust ja ellusuhtumist. Andrus Vaarik oli väga vahva, võiks peaaegu öelda, et tema huumor ja andekus päästsid selle etenduse. Liis Lass on imekaunis ja mängis oma osa suurepäraselt. Teised näitlejad olid minu jaoks neile kahele taustaks. Aga jah, selle etenduse puhul peaks eraldi hindama näitlejatööd (9), lavastamist (6) ja teksti (3). Keskmine nende kolme peale kokku tulebki 6.\nPilt on natuke eksitav, sest Vaarikul ei olnud etenduses sellist valehabet, aga kuna see oli alles kontrolletendus, siis pole veebist veel paremaid pilte võtta.\nOsades: Jassi Zahharov, Triin Ella, Janne Ševtšenko, Juuli Lill, Reigo Tamm, Priit Volmer, Ita Ever jt\nSisu: Jaan Kruusvalli "Pilvede värvide" järgmise põlvkonna lugu 1980-90-ndate Eestis. Ell ja Kaarel on tütre ja poja vanemad. Tütar on punkar, saab armusuhtest lapse ja sõidab temaga Rootsi elama. Poeg on abielus venelannaga, hakkab ajama hämarat äri, parseldab lõpuks isatalu võlgade katteks maha ja kaob kantpeade eest Venemaale pakku. Ema-isa eest hoolitsema jääb last ootav venelanna.\nMulje: Hästi kirju, emotsionaalne, kuidagi ebaooperliku keelekasutusega naiivsevõitu lugu. Ninaluristamist oli publikus omajagu kuulda.\nMis mõtted tekkisid? Kui nägin kavalehelt, et Juuli Lille kõrval mängib venelanna Mariat ka Aule Urb, siis tekkis kohe tahtmine näha, kuidas tema seda rolli teeb - millegipärast arvan, et hoopis teises võtmes. Sama isu tekkis Kristel Pärtna kohta, kes dubleerib Janne Sevtšenkot, sest nad on nii vastandl…\nLavastaja: Kersti Heinloo, Raho Aadla\nOsades: Eva Püssa, Arolin Raudva\nSisu: "Sõnadeta lavastus “Emilie Sagée” pakub sissevaadet nimitegelase olemisse koos iseendaga varjudes ning helisevalt peegelduvate elukaadrite kaudu paneb vaataja kahtlema meie maailma reaalsuses ning tajus." (Kellerteatri FB-st) Ma tõesti ei tea, mis asjad on "helisevalt peegelduvad elukaadrid". Tegelikult oli Emilie Sagée 19. sajandi kooliõpetaja, kes töötas 16 aasta jooksul 19 koolis, kuna õpilased hakkasid varem või hiljem nägema teda n-ö kahekordselt. On avaldatud kahtlust, et tal oli nn Doppelganger ehk paranormaalne aurateisik.\nMulje: Kellerteater on keskendunud õudusetendustele. Ka “Emilie Sagée” oli klassikaline õudustükk, kus püüti vaatajaid klassikaliste võtetega hirmutada: äkilised helid, pimedus, üksisilmi vaatavad liikumatud tegelased, ilma näota tegelased, laua alt ilmuv valge käsi jne, jne. Kõike seda on juba nähtud.\nMis mõtted tekkisid? Mulle ei meeldi, kui…\nRežissöör: Marta Pulk Osades: Alissija-Elisabet Jevtjukova Kino: Kosmos Sisu: dokumentaalfilm Kinoteatri eksperimendist palgata teatrivaataja, kes peab aasta jooksul ära vaatama kõik uuslavastused\nMulje: põnev eksperiment, köitev noor peategelane ja ilus lugu. Mis mõtted tekkisid? Head lugu ei ole raisku lastud ja valminud film peaks mingil moel kõnetama küll vist iga vaatajat, igaüht eri moel. Minule läks kõige enam korda, kui intelligentne oli see Valgas purunenud peres kasvanud lapsepõlvetraumadega noor vene naine (üks stereotüüp ajab teist taga, ma tean), aga ka tema puhtus, ausus ja südameheadus. Filmist ei puudunud ka peategelasele kaasa tundmise moment, mis küllap tabab samuti igat vaatajat ise ajal - mina näiteks tundsin Alissijale kaasa siis, kui ta hakkas oma teatrivaatajatööst väsima. Kultuurimürgituse võib saada ka palju väiksema koguse juures. Ja mulle meeldis väga see, kui teatrist ei räägita ülespuhutult ja mingite teooriate kaudu, vaid otse ja ausalt sellest, kuidas üks või…


TOOL ACTONA MITZIE, HALL HIND | kaup24.ee\nTool Actona Mitzie, hall\nToote kirjeldus: Tool Actona Mitzie, hall\ndekoratiivsed õmblused seljatoel ja käetugede välisküljel;\ntooli värv - hall, tamm (jalad);\ntooli mõõdud: kõrgus - 80 cm, laius - 63 cm, sügavus - 46,5 cm;\nistumisosa mõõdud: kõrgus - 47 cm, laius - 44 cm, sügavus - 42 cm;\nkäetugede kõrgus – 32 cm;\nseljatoe kõrgus – 46,5 cm;\nVõib öelda, et Tool Actona Mitzie, hall – on ajatu klassika. See esineb pikki aastaid kõige populaarsemate tendentside nimekirjas. Täispuit on eriti populaarne siis, kui moes on looduslikud motiivid, loomulikkus ja keskkonnasõbralikkus, – kõik need omadused on puitmööblil olemas.\nSelle materjali pikisuunalised niidid on paksemad, kuid haruldasemad kui koelõngal, seetõttu võib pealispinnal näha üsna märgatavaid värvi segunemisi, mis näevad välja kui lõiked. See annab nendele toodetele juurde unikaalsust. Lisaks peidab selline kirju muster paremini mustust, seega on Tool Actona Mitzie, hall praktiline valik.\nKõik need modernse mööbli omadused kinnitavad asjaolu, et selle stiili tooted on lihtsad ja samal ajal väga universaalsed. Seega on neid lihtne sobitada igas suuruses ruumidesse. Tool Actona Mitzie, hall meeldib neile, kes soovivad luua minimalistliku ja avara ruumi korraliku ja värske olemusega.\nÜldine informatsioon tootest: Tool Actona Mitzie, hall\nSoovitame osta koos: Tool Actona Mitzie, hall\nSoovitame osta koos Tool Actona Mitzie, hall\nKüsimused ja vastused toote kohta: Tool Actona Mitzie, hall