Albion Reisid | Reisilugu – Suriname reisipäevik I osa\nSuriname reisipäevik I osa\nKertu Bramanis / Suriname,\nMiks ma olen Suriname lummuses? Kui mainisin oma sõpradele, et seekordne reis viib mind Suriname siis enamik neist kehitas õlgu ja küsis ilma häbenemata „Kus see üldse asub?“. Lõuna-Ameerika põhjarannikul asetseva Guajaana platoo kolm riiki Suriname, Guyana ja Prantsuse Guajaana peidavad ennast paksu vihmametsa teki alla nii hästi, et isegi paljudel üsna kogenud reisilistel jääb see paik tahes või tahtmata kahe silma vahele. Kartmatud rännulised, kes siiski otsustavad need üsna eraldatud paigad üles otsida, saavad unustamatu kogemuse võrra rikkamaks. Guajaana nimi tuleb põliselanikelt ja tähendab „paljude vete maad“. Guajaana tähistab kogu maa-ala Orinoco ja Amazonase jõe vahel. Piirkond ei ole massiturismi sihtkoht, siin ei ole maailmakuulsaid linnu ja vaatamisäärsusi, türkiissiniseid laguune koos kuldsete liivarandadega, kasiinosid või ostlemise paradiise. Seevastu on siin võimalik kohata Lõuna-Ameerika mandri kõige haruldasemaid elukaid, hingata kopsudesse ürgse vihmametsa õhku ning puutuda kokku väga eheda ning turistide jaoks silumata kultuuriga. Suriname pakub võimaluse tundma õppida kohalike põlisrahvaste triode, wayanade, maroonide iidsuse, püsimajäämise ja lihtsuse saladusi. Eelkõige saab siin aga nautida puutumatut vihmametsa olles ümbritsetud sellise bioloogilise mitmekesisusega, mille sarnast pole kusagil mujal maailmas. Ligi 80% Surinamest, Guyanast ja Prantsuse Guajaanast on kaetud Amazonase põliste vihmametsadega. Kreeka naissõdalaste järgi nime saanud ajatu Amazonas on planeedi elu algallikas. Suur osa õhust, mis me hingame, veest, mis me joome, kliimast, millest me sõltume, saab alguse just siit. Vihmametsa tõde pole võimalik edasi anda sõnades või pildis, seda on vaid võimalik kogeda jalutades hallide puusammaste vahel, mis sirutavad oma loendamatutes rohelistes toonides kroonid otse taevasse, või võrkkiiges tukkudes võpatada ärkvele möiraahvi ebamaise kisa peale, või maitsetes hapnikurikast, veest ning kõdulõhnast rasket õhku. Looduse lopsakus ajab siin üle ääre, pakatab, põimub, ronib ja roomab igas suunas.\nLend Pariis (Orly) – Cayenne\nMaandume pärastlõunal Cayennes, mis on Prantsuse Guajaana pealinn. Prantsuse Guajaana on Prantsusmaa ülemere territoorium ning seega ka osa Euroopa Liidust. Guajaanast sai Prantsusmaa asumaa 1604.aastal ja alates 1964.a. sai paigast suurim Prantsusmaa departemang. Prantsuse Guajaanas kehtib Euroopa õigusruum ja euro on olnud kasutusel juba alates 1999. 5 eurose tagaküljel on see ka eraldi näha väikese täpina. Tänapäeval asub siin kõrvuti kolm riiki: Guajaana (endine Briti Guayana), Suriname (endine Hollandi Guayana) ning Prantsuse Guajaana.\nEsimeste indiaanlastest asunike kohta on üldiselt vähe teada aga esimesed eurooplased külastasid piirkonda juba Kolumbuse kolmandal ekspeditsioonil 1498.a. Hispaania maadeavastajad ignoreerisid paika kuna pidasid piirkonda liiga vaeseks ja palavaks. Möödus 200 aastat kui piirkond sattus itaallaste huviorbiiti, kes tegid siia paar ekspeditsiooni ja rajasid Cayenni lähedale koloonia. Nad lootsid et koloonia varustab emamaad troopilise puidu ja muude eksootiliste kaupadega. Toscana suurhertsogi Ferdinand I surres katkes itaallaste huvi kolooniate vastu. Seejärel hakkasid teised Euroopa riigid omavahel pusklema kes siin peale jääb. Omavahel nügisid Portugal, Suur-Britannia, Holland ja Prantsusmaa. Pidevad rahutused põliselanike hulgas ning kemplemine kolonisaatorite vahel kestab kuni 19.saj alguseni. Siis jääb kontroll prantslastele.\nElanikke on siin 250 000. Enamik on mustanahaliste orjade järeltulijad, siis on siin peotäis eurooplasi ja asiaate. Põliselanikke on arvestuslikult vaid 3-4%. Enamik rahvast elab linnades. Räägitakse prantsuse ja kreooli keelt. Kreooli keel on siin prantsuse keele põhine moonutatud keel selleks, et orjapidajad oma orjadest aru ei saaks. Loomulikult on siin ka immigrante naaberriikidest Surinamest ja Brasiiliast. Elanikud elavad enamasti vaid rannikul. Asustus sisemaal on üks maailma hõredamaid. Pindala on 83000km².\nSiin ei tegeleta praktiliselt üldse põllumajandusega. Vähesel määral on kunagi siia tööle asunud vietnamlased rajanud mõned aiad või väiksed istandused. Kõik vajalik veetakse sisse. Majandus ja laiemalt veel mitmedki elualad on seotud kosmosega. Cayenni ligidal on sadam, kuhu tuuakse ka kosmoserakettide jaoks kõik vajaminev. Suured veoautod viivad need kosmosekeskusesse, kus suurtes angaarides pannakse raketid kokku.\nTeeme väikese lühivisiidi Cayenni. Cayennis elab umbes 122 000 inimest. Cayennist Pariisi on 7100 km. Vaatame ühe vana kindluse juurest ookeanile ja imestame, et kuigi oleme Kariibi mere ääres ei ole siin kuskil türkiissinist vett ja sätendavat liivaranda. Vesi on siin sogane, sest Amazonase tohutud veemassid toovad endaga kaasa setteid. Kõik majad on siin madalad, silma torkab puidust majade koloniaalstiil. Keset linna on palmidega ääristatud park ja ilus Lunastaja kirik. Põikame korraks kiriku jahutavasse sisemusse. Rahvas on just õhtuseks missaks kogunemas. Peame oma giidi Normanit kurvastama – eestlased ei ole üldiselt väga suured kirikus käijad ja religioossed. Kiiremad jõuavad ka suveniiri poest soetada endale suured ilusad värvilised liblikad ja putukad. Cayenni järgi on saanud nime Porche Cayenne, Cayenne pipar.\nSööme ka kohalikus kreooli restoranis. Menüü on väga huvitav- sisaldab peamiselt pilte eksootilistest loomadest. Agouti liha maitseb täitsa hästi. Veel on menüüs pekaar (kohalik metssiga), suur näriline kapibaara jne. Ooteaeg on üsna pikk, mis natuke annab meile aimu, et kuigi oleme ametlikult Euroopa liidus siis siin enam Euroopa aeg ei kehti.\nSõidame bussiga Kourousse, kus asub ESA (European Space Agency – Euroopa Kosmose Agentuur). Ööbimine Hotel des Roches (***)\nPärast hommikusööki sõidame katamaraaniga Illes du Salut saartele. Hommikul särab pimestav päike. Meie hotell on kohe väikse sadama kõrval, kus saab saartele sõita. Võtame kingad jalast ja istume pisikesse mootoriga kummipaati. Valged hambad välkumas juhatab paadipoiss meid katamaraanile. Katamaraan on moodne ja puhas, kingad on endiselt korvis. Meri on vaikne ja sõit saartele igati mõnus viis veeta päeva Kariibi merel.\nVulkaanilise tekkega saared asuvad Prantsuse Guajaana rannikust 11km kaugusel Atlandi ookeanis. Saari kutsutakse Lunastuse saarteks, sest elanikud põgenesid sinna maismaal möllava katku eest. Saarestikus on kolm saart: Île du Diable, Île Royale ning Île Saint-Joseph. Saared on väga raskesti ligipääsetavad ning seetõttu kasutas Prantsusmaa neid alates 1852. aastast kurjategijate kolooniatena. Arvati, et saartelt on võimatu põgeneda. Île Royale ning Île Saint-Joseph saartele saadeti sunnitöölaagritesse asumisele vaid Prantsusmaa kõige hullemad kriminaalid. Saatana saarena tuntud Île du Diable oli poliitiliste vangide jaoks. Siia saadeti ka kapten Alfred Dreyfus poliitilisele asumisele. Kuuldused saartel valitsevatest troopilistest haigustest, vangide omavahelistest tapatöödest ning kohutavast brutaalsusest levisid Prantsusmaale väheste ellujäänud vangide kaudu. Sellised tõsielul põhinevad õudusjutud pidanuksid toimima ennetustööna ning hirmutama potentsiaalsed kriminaale. Tänapäeval on saared avatud turistidele. Kuigi saared on tänapäeval looduskaitsealad ripub sünge karistuskoloonia minevik tänaseni saarte kohal. Veedame saartel terve päeva.\nEsimesena külastame Île Royale saart. See oli vangla administratiivne keskus. Kunagi elas siin 800 vangi. „Vangid ise ehitasid endale vanglat“ tundub tuttav saatuse iroonia. Saarel näeme vanglaülema maja, haiglat, laatsaretti, laste surnuaeda (vangivahtide lapsed), võdistame ennast üksikkongide juures. Sisehoovis asub alus, kus kunagi oli olnud giljotiin. Vangidel oli keelatud omavaheline vestlemine ja neid sunniti jälgima hukkamisi. Üksikkongides on alles seintel rippuvad raudlatid, millele kunagi kinnitati lavatsid. Kuuleme lugusid inimeste jõhkrusest. Kuigi seadusega keelati see kohutav vangla ära juba enne II maailmasõda, siis siiski oli reaalsus erinev ja vangla suleti alles 1950tel. Sarnaseid kolooniad olevat siin piirkonnas olnud mitmeid. Vangide põgenemine oli siit võimatu väga range korra jms põhjustel aga üks lisa ettevaatusabinõu oli haid! Nimelt visati vangidele söögiks mõeldud loomade sisikond jms jäänused merre. Vere lõhn meelitas siia suure parve haisid. Haidest kubisevas meres ei olnud mõeldav ujumine. Meid lohutatakse, et nüüd enam siin haid näha ei ole.\nKeset saart on ilus suur mangopuu, mille ümber levib tugev käärimislõhn. Keegi peale näriliste mangode vastu huvi ei tunne. Meie aga küll. Saarel inimesi ei ela, siin tegutsevad vaid ajutiselt restorani töötajad . Meie peade kohal puudevõras mängib suur ahvikari, puude all võsas jooksevad kartmatult ringi aguutid. Aguuti on umbes 3,5 kg ja 50 cm pikkune näriline. Kohalikud tunnevad teda nimega Akuri. Tal on üsna pikad jalad ja näeb natuke välja nagu jänes ainult ilma pikkade kõrvadeta. Nende tagumine ots on punakas pruun ja muidu sellised pruunikad hallikad. Nad söövad pähkleid, seemneid ja vilju. Puude otsas möllavad kaputsiini ahvid. Nad on Guyanas üsna levinud liik. Kohalik nimi Keskesi. Kaputsiinid on keskmist ja ja väikest kasvu (45cm-3kg) . Neil on must karvane “müts” ja mustad bakenbardid. Merel näeme merekilpkonni. Kogenematu silmaga ei suuda neid liigitada. Siin aga elavat kolme liiki.\nSööme lõunat restoranis ja mõtiskleme, kas keegi sooviks veeta öö endistes vangivalvurite majades. Kuigi need majakesed on ümberehitatud hotellilaadseks asutuseks on siin ikkagi vangla atmosfäär tugevasti säilinud. Kosmoserakettide õhkulennutamise ajaks peavad kõik saartelt lahkuma turvalisuse kaalutlustel.\nIlle de Diable saar on väga raskesti ligipääsetav. Sinna turiste tänapäeval ei lubata. Tugevad lained ja hoovus purustavad teravatel kividel kerge vaevaga ka üsna vastupidavad meresõidukid, inimestest rääkimata. Ille de Diable oli see saar, kus hoiti Dreyfussi 20 valvuri valvsa pilgu ja püssitoru all. Sõidame ning Île Saint-Joseph saarele. See on palju metsikum. Seda saart nimetatakse ka „vaikuse saareks“, sest see oli kõige rangema korraga vangla kuhu saadeti mässumeelsemaid vange. Saarel oli rääkimine absoluutselt keelatud. Vangid pidi terve päeva püsti seisma aheldatuna oma katuseta kongides. Ühes kongis on grafiiti „ adjöö mama“. Saartel ei ole ühtegi vangide surnuaeda, sest kõik vangid leidsid endale märja haua. Üks kuulsamaid vange siin oli Henri Charrière, kelle 1969.a. ilmunud raamat Papillon kirjeldab saartelt põgenemist. Raamatust sai ülemaailmne bestseller ja hiljem ka film peaosas Steve McQueen. Teeme saarele ringi peale ja käime ka korraks karastamas meres. Teravad kivid ja tugevad hoovused lubavad teha vaid väga kontrollitud suplust.\nTagasiteel Kourosse silmame Ariane, Vega ja Sojuz rakettide üleslähetamise kohti. Mõnusal moodsal katamaraanil džinni kokteili juues unub ka vanglasaarte süngus. Oleme ikkagi Kariibi merel ja päike sillerdab merelainetel!\nPärast hommikusööki tutvume põgusalt Euroopa Kosmoseuuringute Organisatsioonile kuuluva kosmose keskusega. Amazonase vihmametsa piiril asuv Euroopa kosmose jaam on Singapuri suurune (750km²). Kosmose keskus asub ekvaatori lähedal 5˚3’ põhja laiuskraadil ning on ideaalne paik rakettide üleslennutamiseks. Kahjuks on pühapäev ja Jupiteri kontrollruumi, kus toimub Ariane 5 kanderakettide üleslennutamine, me ei pääse. Kosmosekeskus opereerib siin aastast 1968. Koht täidab 2 peamist geograafilist nõuet:\nAsub ekvaatori ligidal, mille tõttu kosmoselaevadel kulub vähem energiat manööverdamiseks ekvatoriaalsele orbiidile. Paik on 500 km ekvaatorist põhjas. Maakera rotatsioon ida poole annab vajaliku boosti rakettidele 463m/s\nVaba meri ida poole, mis on sobilik just see tõttu et lennutamise ajal tekkiv prügi jms ei lõhu inimeste asulaid.\nSiin saadab rakette üles ESA (European Space Agency), CNES (National Centre for Space Studies, Prantsusmaa), Arianespace (kommertslik), Azercosmos (kommertslik). Algul valis paiga Prantsuse kosmosagentuur ja siis pakkus ka Euroopale. Meie pääseme kontrollruumi esisele väljakule, kus lehvib teiste Euroopa lippude hulgas ka uhkelt Eesti lipp. Keskuse ees on ka üks täissuuruses Ariane raketi makett. Kaugemalt vaateplatvormilt näeme distantsilt ka lennutamise paika. Viimane lennutamine olevat toimunud nädal tagasi kui Mohammed VI-A satelliit Vega kanderaketiga üles lennutati. Lennutamise erinevad ettevalmistus etapid (3) võtavad kokku vähemalt viis nädalat. Meil tekkis tõeline isu üht raketi lennutamist oma silmaga näha. Rakettide üleslennutamine on siinse paiga majanduse nurgakivi.\nPärastlõunal sõidame Guajaana lääne piirile. Ületame kanuuga Guajaana ja Suriname piiriks oleva jõe. Piirikontrollist välja astudes lainetab meie ees pruunikas lai Marowijne jõgi. Normani käeviipe peale on kohal innukas kanuujuht. Meid koos kohvritega laotakse üsna kõvasti kõikuvasse kanuusse. Laia valge naeratuse ja süsimusta nahatooniga paadimehed manööverdavad oskuslikult jõel, vahepeal on neil lõunasöök vaja kaldalt kaasa haarata. Paat-taksost välja astudes ulatab paadijuht meile kõigile elegantselt oma fotoga visiitkaardi. Sellist naljalt Euroopas ei leia! Selline Euroopa piiri ületus oli kahtlemata üks ainulaadsemaid piiriületusi. Surinamel pidi olema oma piirivalve, millel on 3 lennukit, 6 laeva ja 4 helikopterit. Jõuame Albina piirilinna, mis on täis kihavat tegevust. Albina pidavat olema mitteametlik varjupaik Brasiiliast ja mujalt sisserännanud illegaalsetele immigrantidele. Pikalt meie piiriületus protseduurid aega ei võta. Esimesed jahutavad õlled joodud hakkame Paramaribo poole sõitma (140km).\nJätkame teekonda Suriname pealinna Paramaribo poole. Buss on märgatavalt lihtsam kui kõrval Euroopa liitu kuuluvas Prantsuse Guayanas. Teed tunduvad ka pisut konarlikumad, aga esmamulje Surinamest selline ehe, soe ja sõbralik. Suriname riigikeeleks on küll hollandi keel aga see ei tähenda et kõik seda räägivad. Meiegi õpime selgeks kaks tähtsamat kreooli keelset sõna\nFAWAKA – kuidas läheb\nBUNG - hästi\nTeel arutame Suriname ajalugu.\nSuriname on väikseim iseseisev riik Lõuna-Ameerika kontinendil. Endist Hollandi asumaad Suriname kutsuti aastani 1948 Hollandi Guajaanaks. Suriname esimesed asunikud olid eeldatavasti viimasel jääajal Aasiast sisserännanud hõimud, seejärel asutasid end siia elama arawakid – migrandid Amazonasest. Esimene dokumenteeritud kontakt eurooplastega oli Christoph Kolumbuse kolmanda reisi ajal 1498.a. Läks ligi sada aastat enne kui 1593.a Suriname „avastasid“ uuesti Hispaania maadeuurijad. See oli aeg kui eurooplasi vaevas raskekujuline kullapalavik. Läänemaailm hakkas selle piirkonna vastu huvi tundma. 17.sajandil jõudsid kohale inglased, kes lootsid loomulikult kulda leida. Kulda nad ei leidnud aga avastasid, et maa sobib suhkruroo istandusteks. Inglased tegid indiaanlastega äri – kaup kauba vastu. Merereisid tõid kaasa viiruseid ja relvad, mis olid kohalikele eluohtlikud. Indiaanlased surid grippi.\n1667.a. tegid inglased hollandlastega vahetuskaupa – New Amsterdam (ehk tänapäeva New York) vahetati Suriname alade vastu. Hollandlased hakkasid oma istandusi rajama. „Punased orjad“ surid. Indiaanlased hakkasid orjastamisele vastu – oli ebaõiglane olla orjastatud omal maal. Vastuhakk oli pikk ja lõpuks sõlmiti rahu. Indiaani hõimud taandusid vihmametsadesse ja kolonistid loobusid indiaanlaste kasutamisest orjadena. Surinamet hakkasid üles ehitama uued sisserändajate hordid. (Tänapäeval indiaanlasi vaid 2%. Nad elavad hõimudes – arawaki, trio, kariibi, wayana, akurio suguharud).\nIstandustesse oli vaja uut tööjõudu. Hakati sisse tooma orje Aafrikast, enamasti Lääne Aafrika rannikult. Orjade suremus oli väga suur ja järglasi oli neil minimaalselt. Hinnanguliselt toodi kuni 500 000 orja. 1/6 ei elanud merereisi üle. Kohale jõudes oli neil umbes nädal toibumiseks ja siis läksid orjad müüki. Tänapäevalgi on mitmete kindluste müüride vahel märgid orjaturust. Orje koheldi väga ebainimlikult (eriti juutidest istanduste omanikud). Hirmunud orjad põgenesid metsa. Nad säilitasid oma kultuuri ja keele. Tekkisid hõimud keda kutsutakse tänapäeval maroonideks. (Ci tähendab karilooma, maroon tähendab lahtipääsenud. Ci jäeti sõna eest ära kuna pole tegemist kariloomadega. Bush negroes pole ilus öelda). 1863.a. keelustati orjakaubandus Hollandi kolooniates.\nKreoolid on Aafrikast tulnud orjade Surinames sündinud järeltulijad. Kuigi 1863. a. orjakaubandus keelati ei tähendanud see orjade jaoks kohe vabanemist. Nad pidi veel 10 aastat töötama. Uue elu otsinguil läksid nii mõnedki neist linna, kus „panid kingad jalga“, See väljend rõhutab vabadust, sest orjadel oli kingade kandmine keelatud. Heledal nahavärvil oli kreoolide hulgas suur tähtsus. Heledad moodustasid koorekihi. Erineva heledusastme järgi kutsutakse kreoole: mulatt, mestiits, casties, poesties. Kreoolid moodustavad tänapäeval 1/3 Suriname rahvast. Kirjanik Cynthia Mc Leod kajastab istanduste elu orjaajal „Mis on suhkruhind?“. Kuuleme kuulsat lugu ka orjatar Alidast, kelle rinna lõikas maha armukade istanduse omaniku naine. Tänapäeval korraldatakse Alida mälestuseks festivale ja iludusvõistlusi.\n1873. a oli vaja uut tööjõudu. Tulid purjelaevad koos Briti Indiast pärit töölistega. India päritolu inimesi ongi tänapäeval Surinames palju. Nad on töökad ja kokkuhoidlikud ja ühtehoidvad, mille tagajärjel on nende elujärg Surinames üsna hea.\nPärast ligi 300 aastat kestnud Hollandi ülemvõimu saavutas Suriname 1975. aastal iseseisvuse. Riigi sünnipäeva tähistatakse iseseisvuspäevana igal aastal 25. novembril. See päev jääb ka meie reisikava sisse!\n1990.aastal toimusid Suriname sisemaal kodusõja lahingud. Sõja algataja oli toonane rahvusarmee juht Desi Bouterse. Teisalt võitles geriljaarmee, mille eesotsas oli metsaneeger Ronnie Burnswijk. Burnswijki armees oli paarsada metsaneegrit ning teda võrreldi Robin Hoodiga. Ta oli kunagi olnud Bouterse ihukaitsja. Sõja üks oluline küsimus oli Ida-Suriname ja illegaalne kokaiinikaubandus. Suriname sisemaa külades toimusid lahingud Rahvusarmee ja džunglikomando vahel. 1992. sõlmiti vaherahu. Pärast 1980. aasta sõjaväelist riigipööret sai Desi Boutersest riigi de facto liider. Teda on süüdistatud muu hulgas 15 inimese tapmises 1982. aastal. (Hollandis on ta tagaselja kokaiiniga kauplemise eest süüdi mõistetud ja rahvusvaheliselt tagaotsitavaks kuulutatud. 2010 valis Suriname parlament Dési Bouterse presidendiks. 2015 valiti ta uueks ametiajaks tagasi. Kohalik giid Norman tundub presidendiga üldiselt rahul olevat. Kindlakäeline president olevat piiri pannud vohavale korruptsioonile. )\nKodusõjal oli laastav mõju – 50% sisemaaelanikest põgenesid linna. Nad ei läinudki pärast koju tagasi ja palju külad surid lihtsalt välja. Sõda pani suure põntsu ühiskonna eetilistele ja moraalsetele väärtustele. Riigi majanduses toimus tohutu taandareng. Kui kunagi oli Suriname Lõuna-Ameerika üks tuntumaid loodusturismi sihtkohti ja paljud noored mehed valisid metsagiidi elukutse siis kunagine turismiparadiisi maine oli kadunud. Sisemaaturism langes 0%-le kuna riiki peeti väga ohtlikuks.\nSurinames elab vaid veidi üle poole miljoni inimese, kellest pooled elavad pealinnas. Riigi värvikas põhielanikkond moodustub kreoolidest, hindudest ja Jaava saare indoneeslastest, kelle esivanemad olid saare istandustesse tulnud orjade või lihttöölistena. Sügaval sisemaal vihmametsa varjus elavad maroonid ehk metsaneegrid ja põlisrahvas indiaanlased. Loomulikult on siia tulnud kaupmehe hingega hiinlasi, kullaotsijaist illegaale Brasiiliast ning kunagiste kolonistide järeltulijaid hollandlasi. Kõikide erinevate rahvaste järeltulijad õpivad koolis ja suhtlevad omavahel hollandi või Sranan Tongo (Suriname keel) ehk Taki-taki (talkie talkie) keeles. Sranan Tongo kreoolikeel on segu inglise, hollandi, portugali ja lääne-aafrika keeltest. Kodus räägivad erinevad rahvusrühmad oma emakeelt. Tänu sellisele keeltekompotile on suhtlemine kohalikega väga põnev\nPealinn Paramaribo on tegelikult meie mõistes seal ainuke linna moodi linn. Paramaribos on huvitavad ostupaigad, ööelu ning võrratud restoranid. Siinne kulinaaria on vürtsikas ja rikkalik nagu maa isegi. 17. ja 18. sajandist pärit endise Hollandi koloniaallinna ajaloolise keskuse algne ja väga iseloomulik tänavavõrk on rikkumatult säilinud. Siinsed ehitised osutavad, kuidas hollandi arhitektuurimõjud on aegamööda sobitunud kohalike traditsiooniliste ehitusvõtete ja materjalidega. Suuremad avalikud hooned, nagu Fort Zeelandia, presidendipalee, rahandusministeerium, reformeeritud kirik ning roomakatoliku katedraal, on püstitatud kivist ja tellistest traditsioonilises hollandi stiilis. Ent aegamisi leidsid rakendamist ka pärismaised ehitusviisid. Nii on presidendipalee esimene korrus kivist, kuid ülemised korrused puidust. Paramaribo tänava üldpildis püüavad pilku kenad koloniaalstiilis rõdudega uhked elamud. Siin on Hindu tempel, sünagoog, mošee, roomakatoliku Peeter –Pauli katedraal (kontinendi suurim puidust ehitis) sõbralikult üksteise kõrval. Siselinna tänavavõrgus kulgeb peatelg Fort Zeelandia (linnplaanis kesksel kohal asuva avalike hoonete kogumi) taga loodesse, tänavad lõikuvad sellega täisnurkselt. Fort Zeelandiast põhjas asub suur avalik park, mida nimetatakse Palmide pargiks. Laiu tänavaid ja avalikku ruumi ääristavad puud, nõnda on kujundatud rahulik ning avar linnamaastik.\nÖöbimine Torarica hotellis.\nHommikul varakult läheme Guyana saatkonda. Peame olema viisakalt riides, sest tegemist on Inglise pärase institutsiooniga. Kingad peavad olema viksitud ja lips ees. Naerda ei tohi ja ühtegi liigset asja sh rahakott ja telefon saatkonda kaasa võtta ei tohi. Peame vaikselt ja viisakalt rivis ootama oma korda. Seina peal on pikkuse mõõtmise puu ja Guyana presidentide pildid. Ükshaaval käime justkui pihitoolis ja jätame oma passid Guyana saatkonda viisat ootama.\nDžunglisse saame kaasa võtta täpselt 8 kg! Hommikul pakime kogu ülejäänud nädala jaoks vajamineva seljakottidesse. Õnneks on ilm soe ja suuri riideid vaja pole. Pisike teadmatus on ees, et mis meid džunglis ootab. Suured kohvrid jätame hotelli hoiule. Sõidame Zorg en Hoop (Hool ja lootus) kohalikule lennuväljale, kus lendudega toimetab mitu perefirmat. Meie lennufirmaks on GUM. Meid kaalutakse hoolikalt koos kottidega. Lennule teeb turva instruktsiooni üks kahest lendurist.\nAsutame ennast pisikesele lennukile ja alustame umbes tunnist lendu Palumeusse. Lendame üle Paramaribo linna. Näeme kuidas pruun Suriname jõgi vonkleb läbi rohelise vihmametsa nagu madu. Jõel on näha II maailmasõjas uppunud Saksa laeva vrakk. Näeme suurt alumiiniumi vabrikut Paranam, Johan Adolf Pengeli nimelist rahvusvahelist lennujaama. Meie all vihmametsas haigutavad oranžid laigud nagu hambutud suud. Need on illegaalsed kullakaevandused. Kullakaevandustes on maa üles songitud ja pinnas reostatud. Enamik kullakaevureid kasutab tänapäeval kemikaale näiteks elavhõbedat. Suur hulk kullarikast ja peenestatud pinnast kuhjatakse kokku ja seejärel valatakse tsüaniidilahusega üle. Pinnases olev mikroskoopiline kuld seostub tsüaniidiga ja saadud ühend pestakse maagist välja. Hiljem eraldatakse tsüaniidiga seostunud kuld järgmiste keemiliste protsessidega. Mõistagi tekib hulk mürgiseid jäätmeid, tsüaniid kipub lekkima ja tagajärjeks on suur kahju keskkonnale. Allavoolu elavad inimesed saavad suurima löögi. Tänapäeval on Surinames lisaks illegaalidele ka suured rahvusvahelised kullakaevandamise firmad. Näiteks Kanada IAMGOLD. Mingi jabura leppe tagajärjel saab Suriname vaid 5% kaevandatavast tulust. Suriname on maa, mida tuntakse kui totukest, kes kõik oma kulla tasuta ära annab?! Kullakaevandusi on ülevalt lennukiaknast kurb vaadata.\nLendame üle järve uppunud metsa. Kunagi plaaniti rajada Suriname tähtsaima maavara boksiidi kaevandamise jaoks võimas elektrijaam. Tekitati hiiglaslik Brokopondo paisjärv , mille pindala on 1600 km². Järve äärde paigaldati suured turbiinid. Järve veetase aga langes. Turbiinid ei saanud piisavalt vett peale ja kogu projekt oli hukule määratud. Alumiiniumi peamist toorainet boksiiti kaevandatakse endiselt aga seda enam Surinames ei töödelda, sest töötlemine on mujal odavam. Boksiit on siiani riigi suurim ekspordiartikkel.\nLendame umbes 50 minutit mööda Suriname jõge. Meie alla jääb suur Brownsbergi rahvuspark, Suriname jõe ääres paistab Saramacca, Laduani, Botopasi, Dyumu. Ülevalt on kergesti märgatavad ka pisikesed maandumisrajad keset džunglit. Kaugemal paistavad mäetipud. Kõrgeim ja silmatorkavaim neist on Roosewelt. Laiem ja imposantsem on Kasikasima.\nMaandume rohutirtsuna ühel kitsal murusel lennurajal keset džunglit. Oleme Palumeus. Kohalik lennujaam koosneb kahest palmilehtedega kaetud katusealusest. Üks saabuvatele ja teine lahkuvatele külalistele. Eco-resorti kohale jõudes tervitab meid kohalik töötajaskond. Meiega koos saabub ka üks Saksa noorpaar ja kolmeliikmeline hollandlaste seltskond. Nemad lähevad homsest Kasikasima mäe matkale. Meie jääme eco-resort’i ainukesteks külalisteks. Meie kohalikeks giidideks saavad kohalikust külast pärit noormehed Espanjo ja Ramien.\nPalumeu küla on keset Amazonase vihmametsa Tapanahony jõe alguses asuv kohalike indiaanlaste küla. Palameu külas elab umbes 300 inimest. Erinevalt teistest indiaani küladest elab siin rahulikult koos mitu erinevat hõimu. Hõimude kooseksisteerimine muudab selle küla väga ainulaadseks. Vaatamata keele jms erinevustele elavad siin trio, wayana ja akurio hõimu liikmed sõbralikult koos. Küla valitseb traditsiooniliselt Kapten ja tema paar abilist (basja). Just nagu nende esivanemadki elatuvad külaelanikud sellest, mida pakub neile vihmamets. Süüa saadakse küttimisest, kalastamisest ja pisut ka põllumajandusest. Neil on metsas pisikesed istandused, kus kasvatatakse maniokki ja õige pisut puuvilju (banaani ja pomelot). Lisaks süüakse liha ja kala. „Roheline“ (kapsad, salat, tomat jms) ei ole indiaanlaste menüüs. Peamiseks toiduaineks on maniokk, millest küpsetatakse leiba ja valmistatakse kääritatud jooki cassiirit. Tänapäeval ostavad külaelanikud paljud asjad pealinnast Paramaribost – köögitarbed, tööriistad, muusika, mootorid, kütus. Külas poodi ei ole. Küla jaoks on tähtis lisatulu ka turism ehk siis meie. Külaelanikud on rõõmsad, et neid on kaasatud turistidega tegelema. Külas toimib ka kool, kirik ja meditsiini keskus. Küla keskuseks on koosolekumaja´Tukusipani ning elutoovateks „peatänavateks“ lennuväli ning jõgi. Küla tekkis siia alles pärast lennuraja rajamist. 1959.a. algatati Surinames lennuradade projekti „Grasshopper“, mille eesmärgiks oli pääseda sügavamale vihmametsa uurimaks kohalikke maavarasid. Suriname tihedasse džunglisse rajati eri paikadesse seitse maandumisrada. Palumeu maandumisrada on nime saanud piloot Vincent Fajks’i järgi, kes hukkus lennuõnnetuses Palumeusse toitu ja ehitusmaterjale tuues.\nAkurio hõim „avastati“ 1980. aastal. Vihmametsas elav hõim oli haigeks jäänud ja neid oli väga vähe alles jäänud. Nad saatsid paar oma hõimuliiget abi otsima. Otsijad jõudsidki Palumeusse. Alguses ei tahtnud nomaadi eluviisiga harjunud akurio hõimu liikmed teistega seguneda, ent pikapeale jäid neist mõnedki siia paikseks.\nPärast resorti sisseseadmist sõidame kaunile Palawa saarele pikniku pidama. Pärast lõunasööki on võimalus supelda jahutavas jõevees. Palumeu tähendab kohalikus keeles suur vaim“. Jõevesi on pehme ja soe. Siidise liivaga pisikeses rannas domineerib üks suur kivi. Jõgi on ujumiskohas ligi 100 meetrit lai ja põhi liivane. Veest ei taha välja tulla. Liiva sees paistab midagi helkivat ja oleme kui väikesed lapsed haaratud kullaotsimise mängust. Unustame end Suriname jõe embusesse. Pikk kümblus aitab minema peletada kõik reisiväsimuse ja paneb unustama kogu muu maailma. Jõevesi lõõgastab meeli ja silitab ihu. Metsast kostuvad lindude hõiked ergastavad vaimu.\nMööda jõge sõites teeme väikese peatuse kaljudele kinni jäänud lennuki rusude juures. 1959. aastal operatsioon Grasshopperi lendurid Vincent Fajks and Ronald Kappel tõid kohalikele töömeestele toidupakke. Varsti nähti suitsu ja käis kõva pauk. Lendurid kukkusid surnuks. Nende auks ongi kohalik lennurada nime saanud.\nPärastlõunal läheme koos kohaliku giididega Palumeu külla. Siin tutvume Amazonase vanimate asukate tänapäevase eluviisi ning oskustega. Enne külla minekut palutakse meid mitte ilma loata inimestest fotosid teha. Ega meilegi meeldiks kui turistid meid järjepanu pildistaks. Meie paadi randudes käib külas tavapärane elu. Külanaised pesevad jões imikuid, hambaid, juukseid ja pesu. Lapsed kilkavad ja sukelduvad täis elutervet naudingut. Külamajakesed on kõik jalgadel nagu Baaba-jagaa onnikesed. Ühe pisikese toaga onnid on kokku klopsitud lihtsatest hööveldamata laudadest. Onni jalgade külge on riputatud võrkkiiged ja onni alune on täis igasugu elamise kilakola. Onni alune pakub varju päikese eest. Kõrged vaiad pakuvad kaitset külasse eksinud džungliasunike eest (maod jms) ning kui kevaditi on vihmaperiood siis tõuseb jõevesi 6 meetrit. Tuleb tunnistada, et sellised vaiadel onnid on siin kliimas igati sobilikud . Onnide ainsaks „mööbliks“ on võrkkiiged. Keegi loomulikult ööseks öösärki selga ei pane. Öösel magatakse võrkkiikedes samades riietes, mis päevalgi seljas. Üldiselt kannavad külaelanikud tänapäevaseid erksavärvilisi riideid, T-särgid, teksad, nailonist retuusid. Meie noortel giididel on ka mobiiltelefonid. Külas ei ole mõeldud iluhaljastuse peale. Ei märka ühtegi lilleõit. Kui kellelgi midagi maha kukub siis sinna see üldiselt ka jääb. Majade vahel on mõned puuvilla taimed, mõni pomelopuu. Milleks peakski lilli istutama kui suursugune vihmamets koos kogu taimeriigiga on siin käega katsuda!?\nMeid juhatatakse ühe argliku naisterahva onnikese alla. Tagasihoidlik naine pakub meile maniokist küpsetatud leiba. Leival ei ole meie mõistes mingit erilist maitset ja paljalt suhu pistes on leib nii kõva, et murraks hambad. Leiba tulebki süüa kohalike kombel sogase pipravee sisse kastes. Kohalike jaoks on see kindlasti sama hõrk kui meie jaoks ahjusoe must leib. Pähklikoore sees pakutakse meile ka kahte sorti cassiirit. See on kohalik viis külalistele teretulemast soovida. Üks katusealune ongi kohalik cassiiri valmistamise koda. Kõigepealt maniokk kooritakse ja riivitakse, seejärel asetatakse riivitud mass taimelehtedest ja puukoortest tehtud torusse. Toru pingutades voolab vedelik välja. Ettevaatust, see vedelik on mürgine sisaldades tsüaniidi. Kui mass on piisavalt kuiv siis saab sellest lahtise tule peal laial pannil leiba küpsetada. Osa maniokimassist pannakse suurde plekktünni. Seda massi kääritatakse ja keedetakse ööpäev pidevalt segades. Nii saadakse cassiiri. Jook on umbes õlu kangusega aga ühegi tuntud alkohoolse joogi maitset selles tabada ei suuda.\nKülanaised on need, kes käivad igapäevaselt istandustes tööl, valmistavad süüa ja hoolitsevad laste eest. Naised tassivad raskeid manioki mugulaid istandustest koju puukoorest punutud, peakülge riputatavate „seljakottidega“. Meeste tööks on istanduse ettevalmistamine. Metsalapile pannakse lihtsalt tuli otsa – tegemist on kõige ehedama alepõllundusega. Mehed käivad ka kalal ja jahil ning enamasti saadavad oma päevad mööda võrkkiiges tukkudes. Ühist söögikorda peres ei ole. Igaüks nokitseb midagi omale sobivas kohas ja siis kui isu tuleb. Õhtuti rõkkab külas CD mängija ja juuakse cassiirit\nPalumeu mehed ja naised ei sõlmi omavahel ametlikke abielusid ja seega pole ka lahutusi. Lapsi on naise kohta 3-4. Oma sünnipäeva või sünniaastat keegi ei tea. Kui vanematelt inimestelt küsida nende vanust siis nad kindlasti ei tea. Siin pole see oluline. Kui vanasti oli tavaline, et igal mehel on mitu naist siis tänapäeval on mehel enamasti üks naine. Mitme naise puhul ei tohiks naised elada samas külas. Mees peab kõiki oma naisi kohtlema võrdselt siis ei tule pahandust. Kui ühele naisele kingib kanuu siis peab kinkima ka teisele ja kolmandale. Kui ühele naisele teeb istanduse siis peab tegema ka teisele ja kolmandale. Kui ühele naisele ehitab onni siis peab tegema seda ka teisele ja kolmandale.\nMeie majakesed on ehitatud kohalikele omases traditsioonilises stiilis vaiadele ja lihtsatest hööveldamata laudadest. Majakeste nimed on trio ja wayana keelsed linnu ja looma nimed. Näiteks Kirikipisi (papagoi), Tukui (koolibri), Kiriapoko (tuukan), Kinoro (aara), Meu (kaljukukes), Pai (tapir). Toas on kaks puidust nari ja lihtne dushinurk koos wc-ga. See on siin tõeline luksus. Dušist tuleb mõnusat jahutavat jõevett. Toas on plastikust karpi pandud teetass ja suhkur. Plastikkarp on tugev ja käib kõvasti kinni, ilmselt selleks, et suhkrusõbrad öösel seda nahka ei pistaks. Kes kunagi spordilaagris käinud siis tuleb üsna tuttav tunne. Kuna õhtud on suhteliselt jahedad pole konditsioneere ja ventilaatoreid vaja. Öösel on voodi ümber kaitseks sääsevõrgud.\nÕhtusööki pakutakse eraldi katusealuse all. Seal on ka pisike baarilett, kus januste jaoks on Paramaribost kohale lennutatud õlled ja veinid külmas. Söögid on siin lihtsad ent maitsvad. Toitu valmistatakse kohalikust toorainest. Enamasti küpsetatud kana või kala riisiga. Magustoiduks puuvilja viil - pomelo. Dekoratsiooniks on tähistaevas ja taustamuusikaks linnud, ritsikad, möiraahvid.\nTänaseks hommikualarmiks on möiraahvide hõiked. Stardime varakult enne kui päike tõuseb. Istume paatidesse ja sõidame mööda siledat, pruuni Tapanahony jõge. Siin seal on näha kalavõrkude märgistused. Ilm tundub isegi pisut jahe ja pilves. Pärast umbes 30-minutilist paadisõitu randume ühes liivases rannas ja sööme hommikueinet. Teeme endale moosi ja pähklivõiga saia. Ronime uuesti kanuudesse ja jätkame rännakut mööda jõge. Jõgi on siin tõeline eluallikas – söök-jook, pesemine, liikumine jne on võimalik ainult jõel. Ilma jõeta poleks inimestel siin võimalik eksisteerida. Teel märkame puulatvades möiraahvi peret oma hommikusi toimetusi tegemas. Tuukanid lendavad üle puulatvade. Nende lend on naljaka nurga all – nokk on lihtsalt nii suur ja raske nende jaoks, et kisub neid üha alla.\nPärast tunnist sõitu juhib paadimees äkki kanuu võsasse. Meie jaoks oli matkaraja alguspunkt täiesti märkamatuks jäänud. Hea kindel tunne, et kohalikud iga puud ja põõsast nii hästi tunnevad. Jätame üleliigsed asjad kanuusse ja võtame kaasa vaid kaamerad ja veepudelid. Meie sihtkohaks on Potihilli graniidist mägi kuhu on matkata umbes 3 km. Bush-police (lind kelle eesti keelset nime kahjuks ei tea) unustamatud hõiked saadavad meid. Bush-police hoiatab kõiki teisi metsaelanikke, et metsas on külalised. Teel tutvustavad kohalikud giidid meile kohalikke olulisi ja kasulikke taimi: Kapoki puu – džungli uhkus ja ilu, džungli kroon; küüslaugu puu – lõhn peletavat madusid; telefoni puu – tüve vastu koputades kostab heli väga kaugele, vanasti kasutati mobiiltelefoni asemel sest heli on kilomeetrite kaugusele kosta; parafiini puu – valgest puuvaigust saab tõrvikut teha, monkey ladder liaan, kõndiv palm; joodi puu.\nTeeme pausi koos trepipuu (step plant) maitsmisega . Abielupaari ühe poole surma puhul pannakse lahkujale taime tipu poolne osa hauda kaasa, elus abikaasa saab juurepoolse osa, mille paneb vaasi mälestamaks oma abikaasat. Koorime puu ära, säsi sisaldab vett, džunglisse eksinu jaoks on see elupäästev õlekõrs. Säsi võib ka ära süüa ning see kustutab esialgse nälja.\nPotihilli otsa jõudes avanevad imelised vaated džungli puulatvade kohal. Siit märkame Rooswelti mäge, Mama Buubi (näeb välja nagu rinnad), Tepu, Tafelberg, kaugel Kasikasima.\nLõunat sööme tagasi Palumeu resordis. Pärast lõunat hakkab meie jaoks kõige olulisem õppetund – kuidas lihtsalt olla ja mitte midagi teha. Jõekaldal on treeningväljak – katusealune koos võrkkiikedega. Siin on mõnus pärastlõunase leitsaku ajal tukkuda. Mõni meist on väga usin ja asub jões pesu pesema, kala püüdma ja Normanit kalaõnge otsast päästma. Televiisorit pole kindlasti vaja. Küll on hea, et siin pole ei internetti ega telefonilevi. Muidu istuks nii mõnigi meist oma argitoimetustes kinni ninaga ekraanil ja kogu see võlu meie ümber jääks tundmata. Siinsed päevad tunduvad olevat nagu pehmest soojast kummist.\nPärastlõunal on võimalus harjutada vibulaskmist. Meie juhendajaks on kogenud vibulaskmise instruktorid – kaks vanemat härrat külast. Kõigepealt harjutame pekaari (metssiga) ülemise lõualuu ja kihvaga vibu jaoks sobiliku puu lihvimist-hööveldamist. Vibu jaoks leitakse džunglist sobilik painduv puu. Bambusest nooled on linnusulgedega ehitud. Noole otsa on peenikese nööriga seotud teravik. Märklauaks on papist tahvel ja eestlased tõstavad panuseid proovides pihta saada õllepurkidele. Meestel tuleb proovida märklauale pihta saada pisut kaugemalt kui meie kaunitel daamidel. Vibulaskmine võib esmapilgul tunduda lihtne ent tegelikult nõuab teatud annet. Saame oma anded siin proovile panna.\nHommikul asutame ennast jälle mööda jõge matkama. Jõevesi on viimaste nädalatega kõvasti langenud. Oleme vihmametsas aga vihma pole veel kordagi sadanud. Veest väljaulatuvad suured kivid näitavad veetaseme langust väga selgelt. Sõidame kanuudega umbes 1,5 tundi. Jõuame Mabuka koskede ja imekauni laguuni juurde. Koskedest me enam oma kanuudega alla sõita ei saa. Laguuni servas on üks väiksem korjaal (puutüvest tahutud kanuu). Kohalik paadimees võtab kanuu suure päramootori õlale, keksib plätud jalas kivilt kivile läbi kärestikulise jõe ning ronib mööda libedaid kive alla laguuni juurde. Lõpuks kinnitab mootori pisikese korjaali külge ja hakkab meid ja kogu meie lõbustamiseks ja toitmiseks vajaminevat kraami korjaaliga üle laguuni transportima. Pahisevate koskede juures on mõnus teha tunde ja tunde kestev suplus. Mõnus on lasta end loodusega ühte sulada. Puude külge riputatakse meie jaoks võrkkiiged, et saaksime oma „mittemidagitegemise“ treeningut jätkata.\nTeeme džunglimatka. Täna õpime et rajalt kõrvale, eriti mitte auku, astuda ei tasu. Oleme Normani telefonis näinud kohaliku kõige mürgisema ja röövellikuma mao pilte. See hiiglaslik (2-3) meetrine jäme madu on saanud nimeks Bushmaster. See on kohalik rästik, kelle arvel on kõige rohkem maohammustusest põhjustatud surmasid. Väga mürgine. Pruuni kolmnurkse mustriga beežikas bushmaster elab aukudes koos armadilloga (vöölane). Oma mürgi saabki madu armadillo väljaheidetest. Madu kaitseb vöölast kiskjate (jaaguaride) eest. See kooselu on huvitav looduse sümbioos. Keegi enam auku astuda ei taha!!\nNatuke positiivsemate džunglitegelaste hulgas märkame imelisi sügavsinise värviga peopesa suurusi morfo liblikaid hõljumas. See vaatepilt on imeline täideläinud unistus. Metsas rabistab ka džunglikana, raagritsikad. Ramien ja Espanjo püüavad meie lõbustamiseks kinni ühe pisikese pruuni mao. Pidavat olema mitte mürgine. Järgmisena avastame erksa punase keha ja siniste jalgadega pisikese konna, kes näeb välja nagu tal oleks teksapüksid jalas . Konn üldiselt inimese jaoks ei ole mürgine va kui konna lima satub suhu, haavale või silma. Seda pöidlaküüne suurust konna ehk pisipuukonna tuleb otsida suurte puutüvede juurest maapinnalt.\nMeie seltskonna mehed on justkui ära tinistatud kui Norman näitab oma telefonis kuidas ta poseerib koos kohaliku hiigelkala arapaimaga. See sisemaa jõgedes elav kala on maailma suurim magevee kala. Hiigelisend võib kasvada 150 – 200 kg suuruseks ja on vahel koguni 2-3 m pikk. Kalamehe kirge ei ole võimalik ravida muud moodi kui kalale minnes. Mehed istuvad lõõskava päikese käes tunde ja tunde. Kahjuks kaladel on õngekonksu otsa jäämise asemel mingid muud plaanid. Ei jää muud üle kui uuesti ja uuesti proovida.\nTäna on meie mehed jälle kala püüdmas. Kahjuks on õnged valed?! Läheme külasse kohalikega kaupa tegema. Külas pole poodi aga meie auks on külanaised Tukusipani kokku tulnud. Tukusipan on palmilehtedest katusega, suur, ümmarguse põhiplaaniga varjualune. Tukusipanil saab terve küla kokku selleks, et tähtsamaid teemasid arutada ja külalisi vastu võtta. Kuulame küla vanapapide tasast muusikat. Muusikat teevad nad paaniflöödil ja kilpkonnakilbil. Imetleme käsitööd. Meie imestuseks on mõned ehted tehtud Hiina päritolu klaashelmestest. Indiaanlastel ei ole erilist kauplemissoont ja nad on väga väga arglikud. Enamasti meile otsa ei vaata aga sellegi poolest tunduvad nad väga sõbralikud.\nÕhtul läheme jalutama ja peaülesandeks on tarantli jaht. Lennuraja kõrval, loojuva päikese aegu mängivad külapoisid ennastunustavalt jalgpalli. Nad on paljajalu ja väiksemate poiste pallist pole enam aru saada, mis värvi või materjalist see algselt valmistatud on. Poisid on osavad ja hoiame pöialt, et kunagi saavad nendest tulevased Frank Rijkaardid. Jalutame terve lennuraja läbi ja tasuks ongi tarantel suure puu peal.\nÕhtusöögil on laua all üllatus. Ilus peenikene roheline madu. Ilus roheline madu õnnestus saada ka fotole. Norman vaatas mao peakuju ja lohutas meid, et see ei ole väga mürgine. Maole millegi pärast meie seltskond nii väga meeldib, et hiljem luusib ta baaris ringi. Ikka ja jälle on maosaba kuskil jalge valge vilksamisi näha.\nTeeme lahkumiselõket koos Espanjo, Ramieni ja kooliõpetajatega. Oleme tänulikud, et meie eest siin teistsuguses maagilises reaalsuses on nii hästi hoolitsetud. Õhtuses laagris saame ringi liikuda vaid taskulampide abil, sest kuukiirgus ja tähesära ei ole meie linnainimese silmade jaoks piisavaks valgusallikaks öises troopikas. Meie majakeste ees jäi taskulambivihku mitte nii tore üllatus: suur sisisev kerratõmbunud madu. Meie onnide alla on pesa teinud suured konnad. Konnad eritavad vastupandamatut aroomi. See aroom on madude jaoks sama vastupandamatu kui kohvisõltlase jaoks hommikul värskelt jahvatatud kohvi aroom. Selle aja peale kui suurem seltskond madu imetlema jõuab on madu osavalt peitu pugenud. Kõigi kirjelduste kohaselt on tegemist Bushmasteriga. Tänane öö on kuidagi rahutu?!\nHommikul jalutame kooli juurde. Igal hommikul kell 7.55 heisatakse kooli ees Suriname lipp koos hümni laulmisega. Meie kõrvu kostuvad vaid õpetajate hääled kuigi lapsed püüdlikult suud kaasa liigutavad. Kooliõpetajatega olime juba eelmisel õhtul koos lõket teinud. Nad kirjeldavad oma tööd väga keerulistes tingimustes. Õpetajad on pärit Suriname erinevatest paikadest. Kaks neist on hindud ja kaks kreoolitari. Õpetajad ei oska sõnakestki kohalikku trio või wayana keelt. Õpetus toimub kõik hollandi keeles, mida enamik lastest pole enne kooli minekut kuulnudki. Tasapisi hakatakse üksteisega harjuma. Klassis istuvad korraga kahe vanuserühma lapsed – näiteks esimene ja kolmas klass on koos. Koolimajal ei ole seinu ees ja kahe klassi vahel on madalad vaheseinad. Lapsed näevad koolis viksid ja viisakad välja. Tüdrukutel kenasti juuksed patsis ja poistel pead kammitud. Seljas kõigil puhtad riided. Kogu kool on parajasti ametis iseseisvuspäeva teemaga. Täna proovib temperamentne kreoolitarist õpetajanna õpetada neljanda klassi indiaani poisile hollandi keeles tooli peal istumist. Kui õpetaja küsib kas poiss sai aru vastab poiss siiralt „ei“. Neljanda klassi lapsed joonistavad küla kõige tähtsamat ehitist: TUKUSIPANI. Nooremad lapsed on väga rõõmsad kui saavad meie telefonidega selfisid teha ja seejärel ennast imetleda. Nad on väga sõbralikud, särasilmsed ja suhtlemisaltid. Täna on iseseisvuspäeva puhul teinud õpetajad ka süüa. Õpilastele manioki leivast erinevate roogade pakkumine on oluline osa siinsest kooliharidusest. Õpetajate peamine mure on aga see, et nii kui lapsed koolist koju lähevad toimub nende ajus ümberlülitus ja kogu õpitu (sh hollandi keel) ununeb täielikult.\nPärastlõunal lendame Isadou sisemaa kuurordi poole.


Küsimus õigest õigusest on olnud ja on jätkuvalt aktuaalne igas kultuuri- ja õigusruumis. Tänapäevaste, üha enam industrialiseeruvate ja globaliseeruvate ühiskondade toimimiseks on hädasti vaja jõuda toimivamate õigusnormide loomiseni, vältimaks elukaugete seaduste mittejärgimisest tulenevaid teravaid konflikte seadusandja ja õiguse adressaatide vahel.\nJätkuvalt aktuaalne on uurida õiguse tekkemehhanisme ja allikaid ühiskondlikus elus, samuti selgitada välja, millised ühiskondlikud suhted vajavad õiguslikku reguleerimist, mis liiki regulatsiooni kasutada ning milliseid sotsiaalseid nähtusi (suhteid) peavad jääma reguleerima teised sotsiaalse korra elemendid.\nÕigusest arusaamise seisukohalt on õigusnormide loomise objektiivseks aluseks sotsiaalsetes normides väljenduvad vabaduse ja võrdsuse üldised elemendid. Sotsioloogia seisukohalt on oluline välja selgitada nende sotsiaalsete normide olulised jooned, mis on saanud või saavad seaduse staatuse, ning see, miks ühed normid väärivad seda staatust, teised aga mitte.\nÕige õigus peaks aitama enam kaasa õiguse ühe olulisema ülesande täitmisele, milleks on ühiskonna turvalisuse, inimeste turvalise kooselu tagamine antud sotsiaalses ruumis. Selle saavutamiseks tuleb luua praegusest paremini toimiv kommunikatsioonivõrgustik sotsiaalsete subjektide endi (indiviidide, gruppide jne) ning seadusandja ja ühiskonna vahele. Ühelt poolt saab sellega tagada ühiskonna sidususe, teiselt poolt anda subjektidele selged orientiirid enda asendi määratlemiseks ühiskonnas ning siit tulenevalt normipäraseks käitumiseks.


Kriis: Venemaa positiivsemad suhted Euroopaga võiks parandada Eesti olukorda - Kaubandus\nAutor: Kaubandus.ee • 12. detsember 2007\nKriis: Venemaa positiivsemad suhted Euroopaga võiks parandada Eesti olukorda\nLissabonis toimunud BusinessEurope kohtumisel arutasid Euroopa tööandjate keskorganisatsioonide presidendid koostöö võimalikkuse üle Venemaaga, positiivsete suhete varjus võiks paraneda ka Eesti suhted idanaabriga.\nEestit esindasid BusinessEurope’i koosolekul volikogu esimees Enn Veskimägi ja juhataja Tarmo Kriis.\n„Arusaadavalt on Venemaal tõsine huvi, et investeeringud Euroopa Liidust üha suureneksid ning nende püüdlusi toetavad aktiivselt nõnda öelda vana Euroopa töösturid. Ühiselt lepiti kokku, et Venemaa tööstureid ühendava organisatsiooni juhtidega kohtutakse veebruari teises pooles Brüsselis,“ kommenteeris arutelu Enn Veskimägi.\nKriisi sõnul oleks meeldiv, kui positiivsete suhete varjus paraneks ka Eesti suhted Venemaaga. „Üldises plaanis on tervitatav, kui ettevõtlussuhted Venemaaga põhineksid seadustel ja partnerlusel. Ei ole normaalne, et ühtedel on eelised seoses paremale poliitilisele läbisaamisele,“ lisas ta.\nKüll on Lääne- ja Ida-Euroopa ettevõtjad Venemaaga suhtlemisel kergelt erimeelel. Suuriigid, eriti Saksamaa on eriti huvitatud ettevõtlusest Venemaal. Bulgaaria ja ülejäänud ida on skeptilisem. „Oleks normaalne, kui Euroopat võetakse ühe tervikuna,“ lisas ta.\nEttevõtjad on siiski skeptilised ja ootavad Venemaa presidendivalimise tulemusi.\n„Teise olulise teemana oli arutluse all kliimasoojenemine ning CO2 emissioonide piiramine ning selles küsimuses näitasid kõrget initsiatiivi üles eelkõige Briti töösturid, kes on CO2 emissioonide piiramise tõstnud väga kõrgele oma agendas. Kliima soojenemise vastasele võitlusele on ettevõtjate hulgas Euroopas väga kõrge toetus ning ettevõtjad püüavad olla nii proaktiivsed, kui või vähegi võimalik,“ lisas Veskimägi.


ELEKTRIK - RSS Uudised\nTere tulemast meie lehele | Registreeru siin...\nAvaleht Foorum Kontakt Viited Failid Juhendid Kuulutused Pildid RSS Uudised\nPEX kaablite koormatavus\nERR Uudised Eesti Energia AS\nEesti Ekspress ETV24\nELFA Elektroonika Konkurentsiamet\nUuendatud Mon, 18 Dec 2017 23:57:00 +0200\nWebmaster sos@err.ee (Eesti Rahvusringhääling)\nGeneraator Eesti Rahvusringhääling\nUSA sprinter Justin Gatlin sattus taas dopinguskandaali\nLühikirjeldus: Tänavu meeste 100 meetri jooksus maailmameistriks kroonitud USA sprinter Justin Gatlin on jälle kistud dopinguskandaali. Sedapuhku ei andnud ameeriklane ise positiivset proovi, aga keelatud tegevusega jäid vahele tema treener ja agent. veel...\nZenjov lõi Poolas pärast augustikuud esimese värava\nLühikirjeldus: Üle nelja kuu kestnud väravapõua lõpetanud Eesti koondise ründaja Sergei Zenjov tegi Poola kõrgliigas skoori. veel...\nPurjus Soome rahvasaadik haaras alkoholidebati ajal naiskolleegil kaelast\nLühikirjeldus: Põlissoomlaste rahvasaadik Teuvo Hakkarainen haaras eelmise nädala neljapäeva õhtul parlamendihoones jõuliselt kaelast kinni oma koonderakondlasest kolleegil Veera Ruohol. Hakkarainen on ka ise purjuspäi tehtud tegu tunnistanud, parlamendis aga arutatakse, kas alkoholitarvitamisega jõuluüritusi peaks üleüldse Eduskunnas korraldama. veel...\nKaristada saanud sportlaste nimekirja lisandus Sot?is kaks kulda teeninud venelane\nLühikirjeldus: Rahvusvaheline olümpiakomitee määras Sot?i mängudel algselt kaks kuldmedalit võitnud Aleksei Vojevodale eluaegse olümpiamängudel osalemise keelu. veel...\nMäesuusataja jõudis 29-aastaselt viimaks MK-etapivõiduni\nLühikirjeldus: Rootsi mäesuusataja Matts Olsson tuli 29-aastaselt esmakordselt MK-etapivõitjaks, kui triumfeeris Itaalias Alta Baldias peetud paralleelsuurslaalomis. veel...\nAstana pikendas Giro liidriga lepingut\nLühikirjeldus: Tanel Kangerti koduklubi Astana pikendas 2020. aasta lõpuni lepingut Supermani hüüdnime kandva Miguel Angel Lopeziga. veel...\nKategooria ETV uudised\n"Välisilm" tegi ülevaate Eesti eesistumise ajal käivitunud PESCO-st\nLühikirjeldus: Euroopa Liidu liikmesriigid tahavad teha koostööd. See pole kunagi kerge olnud, olgu selleks siis välispoliitika või püüe tagada kõikidele võrdne kohtlemine. Eesti eesistumise ajal käivitus üks uus koostöövorm ja selle nimi on PESCO. veel...\nUkraina ajakirjanik: Saaka?vilil pole võimule saamiseks mingit perspektiivi\nLühikirjeldus: Juba paar kuud näeb Ukrainas mingil huvitaval põhjusel vaeva Gruusia ekspresident Mihheil Saaka?vili. "Välisilm" uuris, kas Saaka?vilil on ka mingit lootust Ukraina poliitikas kuhugi jõuda. veel...\nEesti suursaadik Hilpus: Venemaa ei piirdu vaid pealinnaga\nLühikirjeldus: Eesti ja Venemaa suhted püsivad jahedad ning suuri poliitilisi edusamme kajastada pole. Eesti suursaadik Venemaal Arti Hilpus ütles saatele "Välisilm", et mida kaugemal Moskvast, seda sõbralikum suhtumine Eestisse on. veel...\n2 kasutaja(t) kodulehel (1 kasutaja(t) hetkel RSS Uudised)\nElektrikute koduleht Xoops


Kirjed kus märksõnaks on "mudellennundus" (45)\nLennuasjanduse vastu narvalastel suur huvi. Lennuasjanduse vastu tunnevad narvalased suurt huvi. Niipea kui sai teatavaks, et linna lennuühing saab lennuki ja maleva purilennuki, on rida isikuid käinud soovi avaldamas lennuühingusse astumiseks. Eriti suurt huvi tuntakse lennukursuste vastu, mis lähemal ajal maleva poolt korraldatakse. Narvas on terve rida noori, kes soovivad lenduriteks saada. Huvitav on ka see, et isegi Narva naised tunnevad elavalt lennuasjanduse arenemisele kaasa.\nTallinna ÜENÜ asub purilennule. ÜENÜ Tallinna osakond moodustas hiljuti purilennu klubi, milline nüüd hoogsasti tegevusse on astunud. Purilennu tutvustamiseks hakatakse korraldama igal nädalal vastavaid loenguid, milliseid peab klubi esimees V. Vunn. Ühtlasi asutakse ka oma purilennuki ehitamisele, et klubi liikmeil juba kevadel võimalik oleks esimesi praktilisi lennukatseid tegema asuda. Klubi liikmeks on astunud ka naissoost isikuid.\n797.5 + 323.248ÜENÜ, Tln.\nÜlemaaline Eesti Noorsoo Ühendus (Tallinna osakond) / õhusport / langevarjusport / mudellennundus / purilennundus / sportlennukid (lendamine) / sportlennukite töökojad (kohtadel, konkreetsed) / vigurlennud\nTartu maleva juures asutatava lennuringi üldkoosolek peetakse 5. skp. kell 18 maleva staabi ruumides. Kuna see tohiks huvitada igat malevlast, palutakse kõiki, kes asja vastu huvi tunnevad, sellest koosolekust osa võtta. Koosolekul tuleb vastuvõtmisele ühtlasi uue lennuringi põhikiri, mis komisjoni poolt vahepeal välja töötatud.\nKaitseliit tõuseb õhku. Kõigi malevate juures on purjelennuringid.\nPaljude kaitseliidu malevate juurde on loodud purilennuringid ja otsitakse võimalusi purilennukite ehitamiseks.\nõhusport / Kaitseliit / langevarjusport / Merekaitseliit vt. Kaitseliit / mudellennundus / Omakaitse Sihtkapital (annetused Kaitseliidule relvade muretsemiseks) / purilennundus / sportlennukid (lendamine) / sportlennukite töökojad (kohtadel, konkreetsed) / vigurlennud\nLäti eralennuasjanduse esindajad. Tänaseks saabusid Tallinna Läti eralennuasjanduse esindajad. Lätlased tulid siia tutvunema Eesti eralennuasjandusega ning eralennuasjanduse juhtidega. Külalised on kol. Indan, kapten Bulmanis, kapten ltn. Jankevitsch ja kapten ltn. Minuk.\nJako - uus Rakvere purilennuk. Pühapäeval [13.X] võeti rakvere õhu- ja gaasikaitse ühingu juhatuse poolt ehitajatelt vastu uus purilennuk, milline oli ristitud "Jako'ks". See on esimene purilennuk Rakveres... lennuki ehitusega tehti algust juba möödunud aastal, ... Tööd viidi kõik läbi vabatahtliste tööjõududega, ...\n797.5 + 797.5(06)Rakv. ÕÜ\nJärva malev saab purilennuki. Järva maleval on ehitamisel purilennuk, mis valmib umbes 1½ kuu pärast. Purilennu vastu tuntakse üldiselt ümbruskonnas suurt huvi. Nii on Paides asunud ka üks eraisik purilennuki ehitamise ettevalmistamisele.\n797.5 + 351.743KL,Järvamaa\nõhusport / Järvamaa / kaitseliitlased (tegevus kohtadel) / langevarjusport / mudellennundus / purilennundus / sportlennukid (lendamine) / sportlennukite töökojad (kohtadel, konkreetsed) / vigurlennud\nKodijärve noored hakkavad ehitama purilennukit. Kodijärve Noorte Maatulunduse Klubi otsustas ehitama hakata purilennukit. Lennuki jaoks tarvisminevad summad arvati hangitavat ühiselt. Lennuk tahetakse valmis teha sügiseks, et välja panna oma näitusel.\n63(06)Kodijärve NMK + 797.5\nõhusport / Kodijärve Noorte Maatulundusklubi / langevarjusport / mudellennundus / purilennundus / sportlennukid (lendamine) / sportlennukite töökojad (kohtadel, konkreetsed) / vigurlennud\nLeedu lennuekskursioon Balti riikidesse. Kaunasest, 4. augustil. Leedu aeroklubi korraldab augusti lõpul lennu Rootsi, Soome ja Balti riikidesse. Lennust võtab osa üks moororlennuk, kellel puksiiris üks mootorita lennuk. Lennukid külastavad Klaipedat, Stokholmi, Helsingit, Tallinnat ja Riiga.\nLeedu stipendiumid Eesti lenduritele. Kaunasest, 16. juulil. Leedu aeroklubi määras mitu stipendiumi Läti, Eesti ja Soome lenduritele, kes soovivad õppida Nida mootorita lennukoolis. Nidasse on juba saabunud kaks Eesti lendurit.\nLennuk Põltsamaale. Põltsamaal on kerkinud üles mõte luua Põltsamaa Õhuasjanduse Ühing, mis koondaks oma ümber asjasthuvitatuid. Asi on praegu organiseerimisajajärgus, kuid lähemal ajal loodetakse ühingu põhikiri registreerimisele saata. Algatajail on kavatsus esialgu muretseda - kas osta või ise ehitada - purilennuk, millega hakataks korraldama lénnukursusi.\nLennuki kohaletoomine Viljandisse viibib. Teatavasti sai Sakalamaa õhuasjanduse ühing omale uue kahepinnalise lennuki õhu- ja gaasikaitse liidult. Lennuki proovimine on Tallinnas läbi viidud ja nagu vastvalitud lendur Pallas, kes tuleb ühtlasi Viljandi tööbörsi ametnikuks, teatab, võiks ta lennukit toimetada Viljandi, kuid seda on seni takistanud äärmiselt ebasoodne ilmastik. Niipea kui ilm paraneb, toob Pallas uue lennuki Viljandisse.\n355EV.586(06)Vilj., Sakalam. ÕÜ + 797.5\nõhusport / langevarjusport / mudellennundus / purilennundus / Sakalamaa Õhukaitseühing / sportlennukid (lendamine) / sportlennukite töökojad (kohtadel, konkreetsed) / vigurlennud\nBiblioserver 2.8 | tarkvarastuudio | külastajaid: 203887465


Valutav valu vasakul küljel abaluu all - Menisk\nEbameeldivad aistingud vasakul rinnaku all - mis see on ja kuidas seda ravida?\nMõnikord tunneme vasakpoolses osas selja ebamugavust. See võib olla erinevat laadi valu - tõmbamine, õmblemine, valutamine. Nendega võivad kaasneda täiendavad sümptomid. Valud vasaku abaluu all pole tavaliselt ainus sümptom. See on üks kõigi haiguste ilmnemise tunnuseid. Kõik kaebused ja sümptomid koos aitavad arstil valida diagnoosimise suuna. Lõppude lõpuks on sageli vaja viivitamatut abi..\nKui visualiseerime oma keha tagantpoolt, on näha, et vasak abaluu asub rindkere moodustumisega seotud ribidel. Närvid ja veresooned asuvad ribide vahel. Neid ühendavad lihaskiud.\nSkaala täidab siseorganite - südame, kopsu, mao ja kõhunäärme, põrna - kaitsefunktsiooni.\nKeha anatoomilise struktuuri põhjal võib vasaku abaluu all oleva valu tinglikult jagada:\nseotud liikumissüsteemi patoloogiaga,\nseotud mis tahes siseorgani patoloogiaga.\nMiks vasakul küljel ilmnevad ebameeldivad aistingud\nPaljud meist, kui ilmnevad vasakpoolsed valud, arvestavad kõigepealt südame töö probleemidega. Tegelikult on sagedamini põhjus seljaaju probleem. Võimalikud on ka siseorganite talitlushäired..\nMõelgem üksikasjalikumalt valu põhjused vasaku abaluu all. Need võivad tekkida, kui:\nLülisamba ja motoorse aparatuuri probleemid: osteokondroos, rinnanäärmetevaheline neuralgia, abaluu vigastused, ribimurrud, müofascialiline sündroom, Sprengeli tõbi.\nBronhide ja kopsude haigused: vasakul paiknev kopsupõletik, kuiv pleuriit, bronhiit kursuse ägedas staadiumis, trahheiit, vasakpoolne kopsude mädanik.\nSüdame süsteemi haigused: stenokardia, südame isheemiatõbi, südameatakk, klapi prolaps.\nMao- ja sooltehaigused: mao- ja kaksteistsõrmiksoole haavandid, gastroösofagiit, refluks, söögitoru spasm.\nHaiguse psühhosomaatiline kulg vegetatiivse-veresoonkonna düstooniaga.\nPatsiendid saavad iseloomustada valu olemust valutamisest kuni lõikamiseni ja põletuseni. On mitmeid levinud valu tunnuseid, mis eristavad seda teistest seisunditest:\nValulikud aistingud, mis seda iseloomustavad\nVasaku abaluu valu on looduses põletav, põhjustades retrosternaalse ruumi kokkusurumise tunnet. See tekib samas kohas, minnes vasakule küljele - seljale, abaluule, käele. Südame vajutamisega justkui pigistades on müokardiinfarkt võimalik levida. Sel juhul on vajalik kiireloomuline haiglaravi..\nValu on terav, tulistades, kasvab, läheb vasakule seljaosas ja abaluu all. Seisund areneb kiiresti, ohustab patsiendi elu.\nPleuriit Valu on terav ja torkiv, sõltuvalt sissehingamise suurusest. Rahulikus olekus on kipitustunne võimalik, sügaval sissehingamisel tekib abaluu läbistav valu.\nVasakpoolne kopsupõletik Valu on kerge, valutab, võib iseloomustada kui punkti. Võib liikumise ja sügava sissehingamise korral pisut suureneda.\nLülisamba osteokondroos Kõige sagedamini lokaliseerub valu kuklakujulises osas. See avaldub valutavate aistingutega, mis intensiivistuvad pea terava liikumisega. Seda võib anda käele, millega kaasneb peapööritus, jäseme tuimus.Keskaalu all olev valu on nõrk, valutab ja tõmbab, valu sündroom võib intensiivistuda pika istumisasendi korral või pärast füüsilist pingutust. Tavaliselt juhtub see õhtul. Selja lihaste jäikus on tunda hommikul. Erinevalt südamevalust ei kao see pärast ravimite võtmist. Võib tekkida tugev survevalu.\nSeedetrakti haigused, mao ja soolte haavandid Seedetrakti haiguste valu võib olla krampidega hooajaline. Valusündroom võib ilmneda pikaajalise nälja tõttu kohe pärast söömist, paar tundi pärast söömist, öösel. Valulikud aistingud kaovad pärast nälja rahuldamist, pärast toidu lahkumist maost, pärast oksendamist või ravimite võtmist. Kui haavand perforeerib, kiirgab valu vasaku kooreluu all, on äge talumatu iseloom. Selle haiguse kahtlusel peate viivitamatult minema haiglasse..\nHaiguse arengu alguses võib valu pärast emeetilist tungi taanduda. Refluksösofagiidi korral on kaasnevateks sümptomiteks kõrvetised, röhitsemine ja häiritud seedimine.\nInterkostaalne neuralgia Terav tulistamis- või vöövalu on tunda pidevalt või rünnakutes. Võib esineda ühes suunas. See intensiivistub järskude liikumiste ajal - aevastamine, köha, tugev õhupuudus, kõndimine, füüsiline koormus, valu koha palpeerimine.\nVegetovaskulaarne düstoonia ja müofaasiline sündroom\nMüofastsiaalse sündroomiga on valu tuim, tuleneb kudede sügavusest. See võib ilmneda nii puhkehetkel kui ka füüsilise tegevuse ajal. Selle intensiivsus võib varieeruda kergest tugevuseni. Objektiivselt kannatavad VVD-ga patsiendid läbivaatuse ajal ärrituvuse, mäluhäirete, higistamise, tahhükardia ja käte värisemise käes. Südamelihase muutused on tavalised. Valu olemus on sarnane südamega. Kuid südame uurimisel diagnoosi ei kinnitata..\nValusündroomi põhjustanud haiguse diagnoosimine\nRavi algfaasis, kui valu kiirgub vasakule abaluule, peaks olema visiit kohaliku terapeudi juurde. Ta saab teha esmase eksami ja määrata kõik vajalikud eksamid. Ja juba olemasolevate eksamitega saate minna konsultatsiooni kitsate spetsialistidega.\nArst ei suuda haigust diagnoosida ainult valusündroomi kaebuste põhjal. Kaebused suunavad teid suunas, kus on vaja põhjalikumat diagnoosi. Seetõttu on arsti poole pöördudes vaja teada täpselt vastuseid küsimustele, mis käsitlevad valu olemust, selle lokaliseerimist ja sellega seotud põhjuseid - seost toidu tarbimise, füüsilise ja emotsionaalse stressiga.\nHaiguse täpsemaks diagnoosimiseks on vaja läbi viia uuringute kompleks. Esimene väljakutse on välistada meditsiiniline hädaolukord. Nende hulka kuuluvad: mao- ja kaksteistsõrmiksoole haavandid, südameatakk, aordi rebend.\nVasaku abaluu all täpselt haiget tegemiseks peate läbima järgmised uuringud:\nValu lokaliseerimise koha visuaalne kontroll ja palpatsioon. Mõõdetakse kindlasti temperatuuri, vererõhku ja pulssi.\nMitu röntgenikiirt, et kinnitada või eitada lülisamba ja kopsude probleeme.\nEKG südamefunktsiooni kontrollimiseks.\nLülisambaprobleemi asukoha selgitamiseks võib olla vajalik CT või MRI uuring.\nSeedetrakti probleemide kahtluse korral võib välja kirjutada FGS-i - fibrogastroduodenoscopy.\nMõne tüüpi valu korral võib esmaabi anda valuvaigistite ja spasmolüütikumidega. Kuid nende vastuvõtt ei kõrvalda põhjust, vaid uputab ainult vasakust küljest valu rinnaku alt, mis pärast ravimi toimimise lõppu kindlasti taastub. Valu kordumise vältimiseks on hädavajalik välja selgitada selle põhjus..\nIgal juhul, kui vasak vasak abaluu valutab, on pärast esimeste valu märkide taandumist vaja läbi viia täielik eksamikuur. Tõepoolest, üsna sageli võib abaluule kiirgav valu allikas asuda teises kohas. Seetõttu tuleb valuündroomi ilmumisel rinnanäärmesse külastada: terapeuti, neuroloogi, kardioloogi, gastroenteroloogi, traumatoloogi, kui patoloogia on kõigist loetletud spetsialistidest välistatud, on vajalik psühhoterapeudi konsultatsioon..\nValusündroomi põhjustanud haiguse ravi\nRavi sõltub haiguse diagnoosist. Iga konkreetse haiguse jaoks on olemas spetsiaalsed raviskeemid. Need sisaldavad tingimata soovitusi kehalise tegevuse ja toitumise kohta. Ravimite võtmise skeemi kirjeldatakse üksikasjalikult. Neid kombineeritakse vastavalt sümptomitele ja kaebustele, et leevendada ägedaid eluohtlikke sümptomeid.\nIgal juhul tuleb meeles pidada, et vasaku abaluu valu saab leevendada ainult spetsialisti soovitatud ravimitega. Te ei tohiks pöörduda sugulaste ja sõprade poole. Valu olemust on meditsiinilise abita tõepoolest keeruline kindlaks teha. Eneseravimine võib põhjustada südame- või mao patoloogiate hilinemist.\nNäiteks võib pärast läbivaatust tagasivoolu korral välja kirjutada ravimeid mao happesuse vähendamiseks, selle liikumise hõlbustamiseks soolestikus. Sel juhul tasub tarbitud toidu kogust piirata, ärge kummarduge kohe pärast söömist..\nOsteokondroosiga võib terapeutiliste protseduuridena välja kirjutada füsioteraapia harjutused, ujumise, kuiva kuumuse ja kehalise aktiivsuse suurenemise. Kõiki neid abinõusid kasutatakse profülaktikaks pärast valu vaibumist..\nKui diagnoositakse isheemia, tuleb kõigepealt võtta südameravimit. Kui vasakpoolses abaluus olev valu ei kao 10 minuti pärast, peate kutsuma kiirabi.\nKardiovaskulaarsüsteemiga seotud probleemide korral oleks parimaks ennetamiseks vajalike ravimite pidev tarbimine, dieedist kinnipidamine, vaimne stabiilsus ja liigse kehalise aktiivsuse puudumine..\nKui valu reieluus ilmneb lülisamba probleemide tõttu, on vaja pikka aega läbi viia spetsiaalsete harjutuste komplekt ja järgida ravimite võtmise spetsialistide soovitusi.\nKui valu tekkimine vasakpoolses rinnaku all on seotud mao- ja sooleprobleemidega, aitavad dieet ja ravimid hakkama saada. Sel juhul on oluline psühho-emotsionaalne tasakaal, sest sageli muutub stress haavandi ilmnemise põhjuseks stressist. Vajalik on positiivne suhtumine ning lõõgastumis- ja lõdvestustehnikate valdamine.\nKonservatiivse ravi tulemuse puudumisel ning kui on leitud perforeeritud haavand, suur lülisamba song, rebenenud põrn, on vajalik operatsioon.\nPõhimõtteliselt on tõsiste terviseprobleemide vältimiseks vajalik iga-aastane arstlik läbivaatus. Lähiajal haiguste ilmnemise välistamiseks on vaja läbi viia vajalikud uuringud.\nValu leevendamise tavaline mõõdupuu on mitme päeva pikkune paastumine, millele järgneb ravimteraapia.\nLisaks vasaku abaluu all selja all tekkivatele valudele on selgelt väljendatud ka täiendavad sümptomid:\nPatsient peab lamama, ülakeha üles tõstma ja jalgu painutama. Nööbita riided, andke värske õhk. Pange nitroglütseriini tablett keele alla - see ei leevenda rünnakut, vaid leevendab valu pisut.\nErineva intensiivsusega valu ribide ja abaluu tagant tagant, mis on pidevalt inimesega kaasas ja mida süvendab köha, aevastamine, sügav hingamine, näitavad sageli kopsuhaigusi - pleuriiti, kopsupõletikku. See suunatakse haige kopsu, sõltuvalt elundi kahjustuse astmest, võib see olla torkiv, pulseeriv.\nSuurima veresoone rebend põhjustab verevoolu kihtide vahel ja selle kihistumist Tingimus on äärmiselt ohtlik, suureneb südame koormus, areneb kopsuturse, on häiritud vereringe, mis ähvardab surmaga lõppevat verekaotust.\nPahaloomulised kasvajad annavad metastaase, levides mööda vereringet. Haigus areneb väga kiiresti, valu kiirgub selja, abaluu, käe külge, sõltuvalt asukohast.\nRasedus on naise siseorganite ja selgroo tugeva stressi periood, mille tagajärjel närvilõpmeid pigistatakse, võivad tekkida hormonaalsed muutused, kasvava emaka rõhk, vasakpoolsel küljel, sealhulgas selja taga asuva rinnaku all valulikud aistingud;\nLisaks määrab arst sõltuvalt põhjusest ravi. Kuid ägeda terava valu korral, mis näitab müokardiinfarkti, aordi või põrna rebenemist ja muid ohtlikke seisundeid, peate viivitamatult kutsuma kiirabi, loendus võib võtta minuteid.\nAlati liigesehaigustega kaebab patsient tugevat valu, mis isegi piirab tema liikumist. Vitamiinid artriidi ja artroosi jaoks, kuna õige toitumine aitab parandada tervist ja leevendada sümptomeid.\nEmakakaela osteokondroosi hirudoteraapia\nIstuv eluviis ja tegevusetus mõjutavad negatiivselt vaagnaelundite seisundit ja liigeste painduvust. Üks tõsiseid tagajärgi on Urogenitaalsüsteemi haigused.


Weleda on nüüd B Corp - Weleda\nKes on B Lab ja mis on B Corp?\nEttevõtlus kui hea jõud – see on B Labi nägemus. See 2006. aastal USA-s asutatud mittetulundusühing sertifitseerib kasumit taotlevaid ettevõtteid (B Corporations – lühendatult B Corps.). "B" tähistab kasulikku ja kasu ühiskonnale ja nende ettevõtete pakutavale keskkonnale. Täna teevad ülemaailmse B Corpi kogukonna liikmed koostööd, et muuta planeet paremaks kohaks. Kuidas nad seda teevad? Pannes äritavad proovile. Huvitatud ettevõtted peavad läbima range sertifitseerimisprotsessi vastavalt rangetele kriteeriumidele: milliste väärtuste järgi nad oma juhtimisstiilis elavad? Millised õigused on selle töötajatel? Milline on selle mõju keskkonnale, ühiskonnale ja klientidele? Sertifitseeritud B Corp staatusega ettevõte tähendab, et see vastab kõrgeimatele kontrollitud sotsiaalse ja keskkonnategevuse standarditele, tasakaalustades kasumi ja eesmärgi.\nÜlemaailmse liikumise eesmärgid ja väärtused\nB Lab koondab ettevõtteid, mis töötavad ühendava eesmärgi nimel: luua kõigi jaoks kaasavam ja jätkusuutlikum majandus. „Ühise hüvangu poole püüdlemine on paradigma muutus,” selgitab Weleda jätkusuutlikkuse osakonna juht dr Stefan Siemer. "Kasum jääb oluliseks eesmärgiks, kuid me ei tohi seda kunagi saavutada inimeste, loomade või keskkonna arvelt." B-ettevõtted on pühendunud pikaajalisele pidevale täiustamise protsessile: iga kolme aasta järel peavad nad uuesti sertifitseerima ja vastama üha ambitsioonikamatele standarditele. Eesmärk ei ole olla vähem halb, vaid teha eeskujulike äritavade kaudu rohkem head inimestele ja keskkonnale. B Ettevõtted on oma olemuselt sotsiaalsed ettevõtted, mis kasutavad oma kasumit ühiskonnale väärtuse lisamiseks.\nKuidas saavad ettevõtted B-corp sertifikaadi?\nB Corpi sertifikaadi saamiseks teevad ettevõtted koostööd B Labiga, et hinnata oma äri kuni viimse detailini. Protsessi keskmes on B mõju hindamine. See tööriist mõõdab, kuidas äriotsused mõjutavad kõiki sidusrühmi – aktsionäre, töötajaid, kliente ja tarnijaid. Mõju hindamise skoor 80+ punkti võimaldab ettevõttel astuda järgmise sammu sertifitseerimise suunas. Juriidiline vastutus mängib võtmerolli: näiteks Weleda omanike otsusega on ühise hüve ja ökoloogilise heaolu poole püüdlemine nüüd meie põhikirjades ankurdatud. Sertifitseeritud ettevõtted toetavad B Corp liikumist iga-aastase sertifitseerimismaksuga, allkirjastavad B Corp vastastikuse sõltuvuse deklaratsiooni ja nõustuvad lepingutingimustega. Meie positiivset mõju toetab läbipaistvus: üksikasjalik hindamisaruanne on avalikkusele kättesaadav.\nB Corp sertifikaat tunnustab ettevõtteid, mis tegutsevad vastutustundlikult, keskkonnasäästlikult ja sotsiaalselt õiglaselt.\nDr. Stefan Siemer, Jätkusuutlikkuse juht\nMida see sertifikaat Weleda jaoks tähendab\nOleme alati pühendunud jätkusuutlikkusele. Eesmärkidele suunatud ettevõttena püüdleme tuleviku poole, mis on keskkonnasäästlik ja sotsiaalselt õiglane. Investeerime oma raha eetilistesse pankadesse. B Lab kiitis meie sertifitseeritud Weleda looduskosmeetikat ja õiglasi suhteid, mida kasvatame viljeluspartneritega. B Corpi sertifikaadi saamine oli meie jaoks loogiline järgmine samm, et saaksime oma väärtusi veelgi tõhusamalt ellu viia. Selle asemel, et võtta kasutusele palju üksikuid meetmeid nagu varem, oleme nüüd käivitanud ambitsioonika tervikliku kliimakaitseprogrammi.\nLisateavet B Corp & Weleda kohta\n2021. aasta lõpuks tahame muutuda aritmeetiliselt kliimaneutraalseks. Meie jõupingutuste esialgne fookus on meie hoonetele, tootmisrajatistele ja sõidukipargile. Alates 2022. aastast parandame kõigi Weleda toodete keskkonnasäästlikkust. See hõlmab uuenduslike lahenduste leidmist transpordile, tarneahelatele, tooraine põllumajanduslikule kasvatamisele ning pakendamisele, sealhulgas tootmisele ja kõrvaldamisele. Meie eesmärk on 2025. aastaks järsult vähendada nii oma rahalist süsiniku jalajälge kui ka meie toodete keskkonnamõju kasutamise ajal (nt kuuma vee kasutamise vältimine). Oma ühe protsendi programmiga investeerime kliimamuutustega võitlemisse, mulla tervise parandamisse ja bioloogilise mitmekesisuse kaitsmisse.\nMeie pühendumus ülemaailmsele kogukonnale\nOsana B Corpi kogukonnast tahame olla aktiivne eeskuju ja olla eeskujuks. See hõlmab oma kogemuste avalikku jagamist kogu B Corpi liikumisega. Pakume nõu ja tuge teistele sertifitseerimisest huvitatud ärijuhtidele. Loengute, töötubade ja sisemiste töörühmade kaudu aitame oma teadmisi ja teadmisi. Oluline on ka propageerimine poliitilisel tasandil ning me otsime aktiivselt dialoogi otsustajatega. "Me kõik teame selle maailma kõige olulisemaid jätkusuutlikkuse probleeme," märgib Stefan Siemer. "Ülemaailmse liikumisena näitavad B-korporatsioonid, et rahalisi, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid eesmärke on võimalik saavutada üheaegselt ja need on vastastikku kasulikud."\n2020. aasta seisuga on B-corp kogu maailmas kaitsnud\nmiljonit tonni süsinikku\nmiljonit liitrit vett\nFaktid ja verstapostid\nB Lab on 2006. aastal USA-s asutatud mittetulundusühing.\nTänapäeval on maailmas üle 4000 sertifitseeritud B-korporatsiooni, mis esindavad 150+ tööstusharu 77 riigis.\nB Corpi sertifikaadiga rahvusvahelised kaubamärgid on Patagonia, Fairphone, Hootsuite ja Ben & Jerry’s.\nÜlemaailmne B Corpi liikumine teeb ka linnadega koostööd, et Cities Can B algatuse kaudu positiivseid muutusi juhtida. Sellel on ühised projektid Edinburghi, Cordoba, Barcelona, Santiago, Mendoza, Rio de Janeiro, Córdoba ja Asuncióniga.\n2020. aasta seisuga on B-korpus üle maailma kaitsnud 200 000 hektarit maad, kompenseerinud 16 miljonit tonni süsinikku ja säästnud 225 miljonit liitrit vett.\nAlates 2015. aastast on B Lab Europe jälginud kasvavat 400+ sertifitseeritud B-ettevõtte võrgustikku üheksas Mandri-Euroopa riigis, sealhulgas Prantsusmaal, Taanis, Itaalias ja Hispaanias.


Lõbus puhkus kahe ööga Kuressaares kogu PERELE! - Tahan Puhata\n1/15: Kuressaare, Spaa Hotell Rüütli\nMis võiks olla veel mõnusam kui puhkus koos kõige armsamatega? Teid ootab maagiline Saaremaa! 2 ööd mugavas hotellis, rikkalik hommikusöök kogu PERELE!\n2 ööd standardtoas 3-liikmelisele PERELE (2 täiskasvanut + 1 kuni 16-aastane laps);\nLisaks kuni 6-aastasele lapsele TASUTA, kui magab vanematega samas voodis;\nBuffee hommikusöök, 2 korda, 4 in.;\nSoolakamber, 1 kord, 4 in.;\nVautšer kehtib kuni 4-liikmelisele PERELE (2 täiskasvanut + 1 kuni 16-aastane laps ja 1 kuni 6-aastane laps);\nKehtib 23.08.2020 kuni 15.06.2021 | TÖÖPÄEVAD (varaseim saabumine pühapäeval, hiliseim lahkumine reedel)\nTeie paketi sisse kuulub hommikusöök hotelli suurepärase vaatega restoranis. Olete teretulnud!\nTeid majutatakse moodsasse ja hubasesse kahekohalisse tuppa, kus on üks mugav kahekohaline või kaks ühekohalist voodit, lisavoodi lapsele ja kõik vajalikud mugavused nagu televiisor, telefon ja Wifi. Toa juurde kuulub ka duši või vanniga vannituba ning rõdu või terrass, kust avaneb vaade pargile, rannale või keskaegsele lossile.


Mavic 2 Enterprise - Geosoft droonid\nMavic 2 Enterprise on kompaktne, praktiline ja võimsas droon, mis suudab lahendada väga paljusid keerukaid ülesasndeid ning on mõeldud igapäevaseks kasutamiseks erinevates tööstusharudes. Drooni on lihtne käsitleda ja see on koheselt valmis lendama.\nVäike ja kompaktne korpus on varustatud uusimate tehnoloogiatega: dünaamiline suurendusbjektiiv, OcuSync 2.0 süsteem ja DJI AirSense tehnoloogia. Droonil on ere valgustus ja signaaltuled, mis võimaldavad töötamist ka halva nähtavuse korral või suisa pimedas. Kõlarid hõlbustavad meeskonnatöö tegemist.\nMehitamata tehnoloogia tööstuslikuks kasutamiseks\nMavic 2 Enterprise on DJI üks võimsamaid mehitamata õhusõidukeid tööstuslike droonide valikus. Ta on vastupidav, töökindel ja turvaline. Täiustatud tarkvara muudab drooni kasutamise väga kiireks, lihtsaks ja mugavaks.\nTÖÖKINDEL KA EKSTREEMSETES OLUDES\nKui teil on vaja lennata ekstreemsetes oludes – Mavic 2 Enterprise on täpselt see droon, mida teil sel juhul vaja on! Droon on varustatud akudega, mis suudavad end lennu ajal kütta ning hoiavad drooni õhus ja laitmatus töökorras ka -10 temperatuuri korral.\nLIHTSUSTAB KEERUKAID TÖÖPROTSESSE\nMavic 2 Enterprise võimaldab suuremahulisi objekte ja sündmusi paremini hallata. See on väga tõhus abimees avaliku turvalisuse probleemide lahendamisel (tuletõrje, päästeteenistus), samuti energiarajatiste, transpordi, kommunikatsiooni ja paljude teiste suurobjektide tehnokontrolli teostamisel. Droonil on lai valik lisaseadmeid, mis võimaldavad tööprotsesse valdkonnaspetsiifilielt seadistada.\nVEELGI TARGEM JA TÕHUSAM\nMavic 2 Enterprise tarkvara on loodud erinevate tööstusharude keerukaid ja spetsiifilisi ülesandeid lahendama. Droon on võimsam, nutikam ning seda on mugavam kasutada. DJI Pilot ja DJI Flighthub programmid aitavad lendu lihtsalt juhtida ning suuri andmemahtusid kiirelt töödelda.\nOma andmete kaiteks lukustage masin ja andmevood parooliga. Nii saate kindel olla, et tundlikud andmed ei leki ning on kindlalt kaitstud ka drooni kaotsi mineku korral.\nPotentsiaalsete ohtude vältimiseks õhus on droon varustatud ADS-B-vastuvõtjaga. DJI AirSense funktsioon annab teile reaalajas aegsasti hoiatusi läheduses liikuvate õhusõidukite kohta, et jõuaksite neist turvaliselt mööda navigeerida.\nFlightAutonomy on kaheksa kaamera ja kahe infrapunaanduriga tundlik sensortehnoloogia, mis tuvastab takistusi ja aitab tajuda ümbrust pea igas suunas – see võimaldab väga täpselt sihitud lendu ning stabiilset hõljumist objekti kohal ka väga keeulistes keskkondades.\nAdvanced Pilot Assistance System võimaldab droonil tuvastada lähiobjekte ja ennetada kokkupõrkeid ning vältida erinevaid takistusi.\nIsotherm funktsioon võimaldab turvaliselt distantsilt teha väga täpseid temperatuuri mõõtmisi.\nMavic 2 Enterprise’l on kahekordse optilise ja kolmekordse digitaalse suurendusega kaamera, mis võimaldab ohtlikke sündmusi või kaugel asuvaid objekte lähedalt inspekteerida olles ise ohutus kauguses\nMavic 2 Enterprise kaalub ainult 905 grammi, puhkeasendisse kokku panduna on masin üpriski väike. Drooni transportimine eri objektide vahel on seega mugav ning hoiustamine võtab vähe ruumi.\nTöötab ka miinuskraadides\nIsesoojenevad akud võimaldavad tööd teha ka ekstreemsetes oludes ja miinuskraadide korral. Droon jälgib väliskeskkonna temperatuuri ning lülitab soojenduse sisse siis, kui selleks vajadus on (+6 kuni -10 ºC).\nGPS timestamp salvestab alati pildi tegemise täpse kellaaja, kuupäeva ja koordinaadid tagades alati andmete ajalise ja asukohalise täpsuse.\nDJI märkimisväärselt täiustanud oma olemasolevaid tehnoloogiaid ning lisanud ka uusi funktsioone, mis aitavad pilootidel mugavamalt, täpsemalt ja ökonoomsemalt lende planeerida.


Michael Schumacheri naine ehitab kodu ümber haiglaruumiks - Delfi Sport\nMichael Schumacheri naine ehitab kodu ümber haiglaruumiks\n29. detsembri suusaõnnetuse järel endiselt koomas viibiva vormelilegendi Michael Scumacheri naine Corinna tahab nende pere villa ümber ehitada haiglaks, et saaks oma mehe koju tuua.\nKuigi ekspertide arvates ei pruugi seitsmekordne F1 maailmameister enam kunagi üles ärgata, on Corinna võtnud nõuks 12 miljoni euro eest varustada nende kodu Šveitsis Genfi järve ääres vajalike aparatuuridega, mis sakslast elus hoiaksid, vahendab The Sun.\nSchumacheri peret 25 aastat tundnud allikas ütles Briti kõmulehele: "Arstid on Corinnaga otsekohesed olnud. Üha tõenäolisemana tundub, et igasugune paranemine koomast oleks poolik ning kõige tõenäolisemalt jääb ta kogu oma ülejäänud eluks vegetatiivsesse seisundisse."\nArstid alustasid Schumacheri kunstlikust koomast välja toomise protsessi 30. jaanuaril. Tänaseks pole teateid tema üles ärkamise kohta veel tulnud. Traagilisest suusaõnnetusest möödus eile täpselt kolm kuud.


Rannapuhkus Sri Lanka lõunarannikul koos loodusprogrammiga\nReisi hind koos lennupiletitega 1 190 €\nReisi iseloom: loodusreis, rannapuhkus, sobib igas vanuses reisijatele\nEsmaspäev, 02.detsember 2019 – lennud Sri Lankale\nTeisipäev, 03.detsember 2019 – saabumine Sri Lankale, sõit saare lõunarannikule\nSaabumine Sri Lankale ja piiriületusformaalsused. Privaattransfeer saare lõunarannikule Mirissasse, mida loetakse üheks ilusamaks rannaks sellel kaunil saarel. Esmane tutvus ümbruskonnaga.\nKolmapäev, 04.detsember 2019 – tutvumine Mirissaga, surfitund soovijatele\nHommikul teeme väikese jalutuskäigu ümbruskonnas ja vaatame üle, kus asuvad lähimad poed, söögikohad, pangaautomaadid ning rahavahetusvõimalused. Seejärel jääb vaba aeg rannarõõmude nautimiseks ja esimeste päikesekiirte püüdmiseks (ärge endale liiga tehke, päike on siin väga aktiivne).\nNeljapäev, 05.detsember 2019 - delfiini- ja vaalavaatlusreis merel\nReede, 06.detsember 2019 - snorgeldamine koos suurte merikilpkonnadega\nKaasa võivad tulla ka need, kes snorgeldada ei soovi, see rand sobib ka niisama rannas olemiseks. Siin on ilus ilma laineta liivarand.\nKellel enda snorgeldamisvarustust pole, need saavad laenutada varustuse kohapealt, samuti on võimalik seltskonna peale võtta snorgeldamisinstruktor, kes aitab kilpkonni leida.\nLaupäev, 07.detsember 2019 - vaba päev või loodusmatk Sinharaja vihmametsas\nTäna sõidame Sinharaja vihmametsa, mis on saare viimane ürgne elujõuline troopiline vihmamets. Teekond vihmametsa kulgeb läbi kohalike külade, riisipõldude, kookospalmisalude ja kautšukiistanduste vahelt – sõit mööda mägiteid pakub imelisi loodusvaateid.\nSinharajasse jõudes teeme matka läbi vihmametsa, mis tipneb ujumisega loodusliku kose basseinis (ujumisriided on soovitav kohe selga panna või kaasa võtta). Matka jooksul tutvume erinevate taime- ja loomaliikidega, mida leidub just selles piirkonnas, keskendudes eelkõige sisalike, erinevate roomajate, ämblike leidmisele.\nPühapäev, 08.detsember 2019 - päev rannarõõmude nautimiseks\nTäna võtame veidi vabamalt ja naudime päeva rannas. Soovijatega jalutame salaranda, kuhu jõudmiseks tuleb läbida väike tõus (ilusad rannikuvaated on garanteeritud) ning kus tervitab privaatne rannariba koos oma väikese restoraniga.\nKuna täna on ka turupäev, siis võime hommikul teha jalutuskäigu turule ja uurida, milliseid köögi- ja puuvilju seal müüakse ja milleks neid kasutatakse.\nEsmaspäev, 09.detsember 2019 - väljasõit rannikul: teeistandus, kilpkonnakasvandus, tsunami fotomuuseum, kuukivikaevandus ja Galle kindlus\nTeisipäev, 10.detsember 2019 - Udawalawe rahvuspark ja loomavaatlussafari\nTäna on soojatel võimalik minna loomavaatlussafarile Udawalawe rahvusparki. Udawalawe rahvuspargis teeme džiibisafari, kus meil on lootust näha nii elevante, vesipühvleid, metssigu, šaakaleid, hirvesid ja paabulindusid.\nLisaks sellele käime vaatamas elevandibeebide toitmist.\nKolmapäev-neljapäev, 11-12.detsember 2019 – vabad päevad\nReede 13.detsember 2019 – vaba hommik, sõit lennujaama\nVaba hommik, mida saate sisustada oma soovide kohaselt. Pealelõunal viib transfeer lennujaama, kust õhtul väljub meie lend.\nReisi hind 1 190 € ühele täiskasvanule majutusega kahekohalises toas\n*lisatasu ühekohalise majutuse eest 220 €, soovi korral aitame toanaabri leidmisel


OTSE: suur debatt "Elukaar ja Riik" • Eesti Uudised\n20. nov. 2018 20. nov. 2018 karlsander.kase 0 kommentaari\nTeisipäeval toimub Viru Keskuse Rahva Raamatus erakondade noortekogude debatt “Elukaar ja riik”. Noored debateerivad tänase pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse üle ning selle üle, kas ja milliste vahenditega peaks riik iseseisvasse ellu astuvaid noori toetama.\nDebatis põrkuvad klassikalised vasak-parem ideoloogiad.\nIsamaa on teinud ettepaneku muuta II pensionisammas vabatahtlikuks. Ettepaneku kohaselt saaksid inimesed ise otsustada, kuidas oma säästudega ümber käia – kas investeerida iseseisvalt või raha pensionifondist, sõltumata eluetapist, välja võtta. Isamaa Noorteühendus ResPublica usub inimeste õigusesse enda elu eest ise vastutada.\nNoored Sotsiaaldemokraadid usuvad, et riik ei tohi kedagi üksi jätta oma murega – ei hoolt vajavat inimest ega tema lähedast. Pensionisüsteem ei tohi soodustada käitumist, mille tagajärjel inimese pension väheneks ning pension peab tagama vajalikud sotsiaal- ja hooldusteenused.\nKeskerakonna noortekogu näeb lahendusena senisest suuremat tuge noortele peredele eluaseme soetamiseks. Üheks noortele suunatud valimislubaduseks on võimaldada soetada kodu eluasemelaenuga riigi käendusel ja ilma omafinantseeringuta. Nende hinnangul peab pensionisüsteem ajas arenema, kuid teise pensionisamba vabatahtlikuks muutmine ei lahenda ühtegi tänast probleemi, vaid tekitab neid juurde.\nReforminoored leiavad, et riigi ülesanne peab olema eelkõige võimaluste loomine selleks, et tänased noored tulevikus edukalt hakkama saaksid. Tänased noored peaksid juba praegu mõtlema sellele, millist pensioni nad tulevikus saada soovivad ning soodustada tuleb säästmist ja kogumist tuleviku tarbeks. Eesmärk on, et tänased noored peaksid tulevikus lootma võimalikult vähe riigi abile.\nDebatt toimub Viru Keskuse Rahva Raamatus 20. novembril kell 19:00. Väitlustulle astuvad Isamaa Noorteühendus ResPublica, Keskerakonna noortekogu, Reformierakonna noortekogu ja Noored Sotsiaaldemokraatid. Debatti modereerib Eesti Noorteühenduste Liidu esimees Roger Tibar.\n← Previous ÜRO rändepakt läheb sel nädalal riigikogu väliskomisjoni\nPresident Kaljulaid: Ränderaamistikku peab arutama parlament Next →\n6. sept. 2019 karlsander.kase 0


Lugeja küsib: kuidas saada lahti niiskuseputukatest ehk majasoomukatest? - Kodustiil\nLugeja küsib: kuidas saada lahti niiskuseputukatest ehk majasoomukatest?\n26. juuli 2017, 13:20\n«Minu vannitoas on hõbedased ussitaolised putukad. Mis need on, kust nad tulevad ja kuidas ma neist lahti saan?» küsib lugeja.\nVastab entomoloog ja Tartu Ülikooli zoosüstemaatika peaspetsialist Mati Martin:\nTegemist on majasoomukaga, mis on kuni 1,9 sentimeetri pikkune, tahapoole ühtlaselt aheneva, veidi lamenenud kehaga putukas. Oma nime on ta saanud keha katvate väikeste hallide, hõbedaselt helkivate soomuste järgi.\nMajasoomukad on väga vilkad ja väldivad valgust. Päeval peituvad need loomakesed pragudesse ja õõnsustesse, kust ilmuvad välja hämaruses. Nad liiguvad võimalikult varjatult ning kiiresti, aeg-ajalt peatudes ja otsekui arutledes, millises suunas edasi minna. Tänapäeval levivad majasoomukad uutesse elupaikadesse nende munadega saastunud paberpakendite, mööbli või muude esemetega.\nEestis võib teda leida üksnes köetavate hoonete alumistel korrustel, aga ka ülemiste korruste vannitubades, käimlates ja kraanikausside läheduses – seal, kus on tema jaoks piisavalt soojust ja niiskust. Ta vajab elukeskkonda, kus suhteline õhuniiskus on 72–95 % ja temperatuur 22–32 ºC (sobivaim 27 ºC).\nMajasoomuka valmikud ja vastsed söövad igasugust orgaanikat, proteiini- ja valgurikast toitu: paberit, fotosid, karusnahka, orgaanilist mustust, aga ka näiteks suhkrut. Võivad süüa oma väiksemaid suguvendi, peamiselt küll vigastatud või surnud loomakesi ning vastsekesti. Ohtlikud on nad ka paberile ja tapeetidele, mis sisaldavad tärklist, või raamatutele, mille köitmisel on kasutatud kliistrit, dekstriini, kaseiini või kondiliimi.\nSoomukate põhjustatud majanduslik kahju ei ole kuigi suur, rohkem mõjub inimestele väikeste elukate põhjustatud stress, eriti neile, kes putukaid ei armasta. Põrandal puruks hõõrutud majasoomukate kestatükid võivad sissehingamisel tekitada ka allergiat.\nMajasoomukaid aitab eluruumidest eemal hoida jahedam ja kuivem õhk. Et soomukaid vältida, tuleb hoida puhtust: koristada laudadelt ja põrandalt kõik toidujäänused. Ka prügipanged peavad olema kindlalt suletud. Toas tuleb täita kõik praod, kus need loomad saavad varjuda.\nKasulik on sageli puhastada tolmuimejaga põranda servi. Ruumides tuleb mööbel paigutada nii, et mööbli ja seina vahele, toanurkadesse või veel kusagile mujale ei tekiks niiskeid piirkondi. Kondenseeruva veega kattuvad toruosad tuleks korralikult isoleerida ja katta, et sealt ei leviks niiskust.\nSoomukate püüdmiseks soovitatakse kasutada madalat klaasnõud. Selle välispind kaetakse näiteks karedama isoleerpaelaga: loomad ronivad mööda purgi välispinda üles ning kukuvad sisse. Et nad ei saa liikuda siledal pinnal, jäävadki nad purki. Selline püünis pannakse sinna, kus on sagedamini majasoomukaid nähtud.\nLausmürgitamine ei anna tulemusi. Mürki, soovitavalt pulbrilisel kujul, võiks panna ainult eeldatavatesse majasoomuka elupaikadesse nn. kohtmürgina. Tõrjeks on sagedamini kasutatud booraksit, püretriine, deltametriini.\nPildid: Seina külge teibitud banaan, läks müstiliselt suure summa eest haamri alla (1) Loe artiklit\nSotsiaaldemokraatide volikogu uus esimees on Eiki Nestor (1) Loe artiklit\nNoadraama Mustamäel: kaitseväelane murdis maha ostukeskuses teenindajat rünnanud mehe (6) Loe artiklit\nMart Järviku «lutikas» osutus wifi signaali võimendiks (55) Loe artiklit


Naabrid tulekahjus hukkunud perekonnast: Karolina ja Sergei olid nii rõõmsad, kui nad selle maja endale said - DELFI\nKolm pisikest poisipõnni. Ema. Isa. Kolmveerand aastat koduks peetud maja ning elu, mis tundus liikuvat aina ülesmäge. Kõigele eelnimetatule sai kriips peale tõmmatud pelgalt ühe liitmistehtega, kus teguritena esinesid külmkapp, teadaolevalt puuduv suitsuandur ning hiliseks kujunenud kellaaeg.\n27-aastane pereema Karolina Tsvetkova teenis leiba Ihaste Konsumis müüjana. “Kui lapsed tulid tööle külla, olid nad “Mama-mama-mama!” tal kassa juures,” kirjeldas öises tulekahjus traagiliselt lahkunud Karolinaga tööalaselt kokku puutunud inimene tema pisipõnne, keda oli aeg-ajalt abikaasa Sergeiga võimalik naise ametikohast külalistena leida. Karolina võttis alati momendi, et lastele kassaaparaadi tagant tähelepanu pühendada. Isegi pisimaimule, keda noorel emal aeg-ajalt töökohustuste vahelt ka imetada tuli.\n“Ta oli sellise avara vene hingega,” iseloomustas Karolinat üks tuttav. “Tööd tegi hästi - ta oli suhtelmisaldis, naeratav, meeldiv ja kiire. Sulandus kergesti kollektiivi.”\n38-aastane kodune pereisa Sergei Tsvetkov oli naabruskonnas jõudnud juba tekitada endale tragi töömehe maine: üle ristmiku paiknevad naabrid said suveperioodil tema abi osaliseks, mil mees lõi kaasa naabermaja välisfassaadi ehitamisel.\n“Lapsed mängisid meil koos. Kord seal hoovis, kord siin,” meenutas naaber, poeg parasjagu tema ümber siblimas.\nSuur kaotus kõigile\nPõlenud maja aiatara taha oli pärastlõunal kogunenud kuuepealine kamp inimesi. Kõigi pilgud suunatud majale, mille kollane põhi sai surmava tule poolt meelevaldselt söe ja leegijälgedega üle võõbatud. Tegemist oli Karolina kooliaegsete sõpradega.\n“Alustasime koos Raadi gümnaasiumist, edasi õppisime koos Puškini koolis,” jagas lahkunud noore ema kohta mälestusi 27-aastane Oksana, sõbranna koolipõlvest. “Me polnud just alati regulaarsed sõbrannad, ent pikaajalised siiski. Mõnikord oleme näinud, suhelnud ja rääkinud, aga igapäevaselt suhelnud mitte. Viimati kohtusin Karolinaga siis, kui olime veel mõlemad rasedad. Küsisime, kellel mis soost laps tuleb. Rääkisime niisama natuke juttu.”\nKoolipõlvesõbranna laste ja meestega Oksana aga põgusate jutuajamiste raames kokku ei puutunud, mistõttu ei osanud ta nende kohta ka midagi lähemalt öelda. Karolina aadressil pildus ta aga ainult häid sõnu. “Tore, südamlik inimene. Midagi halba pole kindlasti öelda,” märkis naine, silm veekalkvel. “Endal on ka kaks last, nii kahju on. Ilma pisarateta ei suuda seda hoonet praegu küll vaadata.”\nMaja kõrvale on tekkinud päeva jooksul kurb küngasmemoriaal, mis on kaetud Karolina ema toodud kommikeste, mänguasjade ning naabruskonnast pärit elanike hangitud hauaküünaldega. Keskealine paarike, mälestav küünal naise käte vahel, meenutas siit ilmast lahkunud perekonda heade sõnadega.\n“Me ei käinud küll nii palju läbi, aga eks nad olid ikka naabrid, peretuttavad,” märkis mahapõlenud majast paar aeda edasi elav mees. “Nad olid ju nii värsked. Kohtusime rohkem poes, kus Karolina kassalinti teenindas. Ta oli väga viisakas.”\nNaine sõnas, pisar põse pealt alla voolamas, et kevadel majja kolinud noorpere oli nende silmis õnnelik: “Karolina ja Sergei olid väga rõõmsad, kui nad selle koha said. Seda oli näha. Pere oli nii õnnelik. Kui jube. See on suur kaotus kõigile!”


Tallinna Linnavolikogu 10. oktoobri 1996 otsuse nr 106 punktiga 1.1 kehtestatud Vabaõhumuuseumi tee, Kakumäe sadama, Kopli lahe ja Vabaõhumuuseumi vahelise elukvartali detailplaneeringu osaline kehtetuks tunnistamine\nTallinna Linnavolikogu 28.01.2021 otsus number 13\n28.01.2021 nr 13\nPlaneerimisseaduse § 140 lg 1 p 2, lg-te 2 ja 6, kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 33, haldusmenetluse seaduse § 64 lg-te 2 ja 3, § 68 lg 2 ja § 70 lg 1, Tallinna Linnavolikogu 6. septembri 2012 määruse nr 21 „Tallinna linna ehitusmäärus“ § 22 lg 1 alusel, arvestades Merirahu tn 12 kinnistu omaniku avaldust ning järgmisi põhimotiive ja kaalutlusi:\n1.1 Tunnistada Tallinna Linnavolikogu 10. oktoobri 1996 otsuse nr 106 punktiga 1.1 kehtestatud Vabaõhumuuseumi tee, Kakumäe sadama, Kopli lahe ja Vabaõhumuuseumi vahelise elukvartali detailplaneering Merirahu tn 12 kinnistu osas kehtetuks. Detailplaneeringu osaliselt kehtetuks tunnistatava maa-ala skeem on otsuse lisas.\n2.1 Merirahu tn 12 kinnistu omanik esitas taotluse tunnistada Vabaõhumuuseumi tee, Kakumäe sadama, Kopli lahe ja Vabaõhumuuseumi vahelise elukvartali detailplaneering, edaspidi detailplaneering, kehtetuks Merirahu tn 12 kinnistu osas. Detailplaneering soovitakse osaliselt kehtetuks tunnistada eesmärgiga kavandada kinnistule suurema ehitisealuse pinnaga elamu, kui seda võimaldaks kehtiv detailplaneering ja kavandada elamu asukohta, kuhu detailplaneering seda ei võimalda. Detailplaneeringu kohaselt on kinnistu ehitusõigus 190 m2 ja täisehituse protsent 13. Vastavalt taotluse juurde lisatud asendiplaanile, kavandatakse Merirahu tn 12 kinnistule (pindala 1194 m2) kahe maapealse ja ühe maa-aluse korrusega elamut maapealse suletud brutopinnaga 301,0 m2. Kinnistu hoonestustiheduseks on 0,25, mis on kooskõlas Haabersti linnaosa üldplaneeringu hoonestustiheduse näitajaga.\n2.2 Kinnistu on ehitisregistri andmetel hoonestamata. Detailplaneeringuga määratud säilitatav kõrghaljastus on käesolevaks ajaks õiguslikul alusel likvideeritud vastavalt 13. novembril 2007 väljastatud raieloale nr 8231, 2. novembril 2012 väljastatud raieloale nr 15608 ja 2. novembril 2019 väljastatud raieloale nr 36202. Kokku likvideeriti raielubadega sanitaarraie raames 20 puud.\n2.3 Pärast detailplaneeringu kehtetuks tunnistamist Merirahu tn 12 kinnistu osas on võimalik kaaluda kinnistule elamu püstitamist projekteerimistingimuste alusel kooskõlas Haabersti linnaosa üldplaneeringuga. Tallinna Linnavolikogu 20. aprilli 2017 otsusega nr 40 kehtestatud Haabersti linnaosa üldplaneeringu kohaselt jääb Merirahu tn 12 kinnistu pereelamute alale, kus võivad paikneda ühe või kahe korteriga elamud ning väikesed lähipiirkonda teenindavad kaubanduse, teeninduse, lastehoiu ja vabaaja harrastusega seonduvad ettevõtted ja asutused. Suurim lubatud hoonestustihedus kruntidel antud piirkonnas on 0,3 ja hoonete suurim lubatud korruselisus on 2 korrust. Ala on metsalinn, seega haljastuse osakaal krundil peab jääma vähemalt 50%.\n3.3 Planeerimisseaduse § 140 lõike 1 punkti 2 ja Tallinna linna ehitusmääruse § 22 lõike 1 kohaselt võib kehtestatud detailplaneeringu või selle osa tunnistada kehtetuks, kui linn või planeeritava maa-ala kinnistu omanik soovib planeeringu elluviimisest loobuda. Planeerimisseaduse § 140 lõike 2 järgi võib detailplaneeringu tunnistada osaliselt kehtetuks, kui on tagatud planeeringu terviklahenduse elluviimine pärast detailplaneeringu osalist kehtetuks tunnistamist. Antud sätte tõlgendamisel on Riigikohus asunud haldusasjas nr 3-3-1- 63-10 seisukohale, et kui tühistatav osa ei moodusta ülejäänud detailplaneeringu alusel rajatavate objektidega ühtse funktsionaalse eesmärgiga seotud kompleksi, on lubatud tühistada ka detailplaneeringu osa. Tegemist ei ole haldusmenetluse seaduse § 61 lõikes 2 nimetatud olukorraga, kus haldusaktiga antud õigus oleks lõplikult ellu viidud. Seega on detailplaneeringu kehtestamise otsuse kehtetuks tunnistamine võimalik. Vabaõhumuuseumi tee, Kakumäe sadama, Kopli lahe ja Vabaõhumuuseumi vahelise elukvartali detailplaneeringu kehtetuks tunnistamine Merirahu tn 12 kinnistu osas ei avalda mõju kehtima jäävale detailplaneeringu lahendusele, kehtima jäävas osas on detailplaneeringus kavandatu ellu viidav.\n3.4 Detailplaneering on kehtestatud enam kui 24 aastat tagasi ning vahepeal on muutunud nii inimeste tarbimisvajadused kui ka linnaehituslik olukord. Kehtiv detailplaneering ei võimalda Merirahu tn 12 kinnistul ehitusalust pinda suurendada. Uue detailplaneeringu koostamine on ressursimahukas ja ajakulukas ning seetõttu ei ole mõistlik detailplaneeringu koostamine juhul, kui soovitakse uuendada ehitusõigust (ehitusaluse pinna suurendamisega) kooskõlas Haabersti linnaosa üldplaneeringuga.\n3.5 Eeltoodust tulenevalt on põhjendatud detailplaneeringu kehtetuks tunnistamine Merirahu tn 12 kinnistu osas. Pärast detailplaneeringu kehtetuks tunnistamist on võimalik kaaluda kinnistule elamu püstitamist projekteerimistingimuste alusel kooskõlas Haabersti linnaosa üldplaneeringuga.\n4.1.1 teavitada detailplaneeringu osalisest kehtetuks tunnistamisest Merirahu tn 12 kinnistu omanikku;


Eva Bourne Clara Stantoni rollis saates „Kui kutsub südant“ - Tv\nEva Bourne Clara Stantoni rollis saates „Kui kutsub südant“\nEva Bourne raamatust 'Kui kutsub südant'. Pildikrediit: Instagram / @ realevabourne\nClara Stanton on vaikne noor naine, kes elab Hope Valleys, kuid see pole teda takistanud saate ajal fännide südant võitma.\nEva Bourne on Clara Stantoni rollis saates „Kui kutsub südant”, kuid see pole veel kõik, mille poolest Eva Bourne on tuntud. Näitleja on veetnud palju aega oma näitlejakarjääri jätkamiseks.\nEva Bourne'i näitlejakarjäär\nIMDb andmetel kasvas Eva Bourne üles Crestoni linnas, mis asub Briti Columbia idaosas Kootenays. Bourne kasvas üles koos vanematega, kes julgustasid teda jätkama oma loomingulisi kirgi.\nErinevalt paljudest teistest staaridest alustas Eva Bourne näitlemist alles täiskasvanuna. Pärast keskkooli oli Bourne'il plaan saada hambaraviassistendiks, kuid hambaravi polnud tema kirg. Ta võttis riski ja kolis Vancouverisse, et õppida hoopis näitlemist.\nBourne'i õnneks ei läinud kaua aega, kui ta broneeris oma esimese rolli. Esmalt mängis ta USA Network's Psychis ja pärast seda avanesid võimalused tema jaoks.\nPärast Psychit oli Bourne'il rolle paljude teiste võrgusaadetega, sealhulgas The CW, CTV ja TNT. Tal oli korduvaid rolle mitmes saates, populaarseim oli ABC 'Once Upon A Time', kus ta mängis printsess Eva rollis.\nEva Bourne on juba teinud koostööd paljude populaarsete Hollywoodi kuulsustega, sealhulgas Owen Wilsoni ja Juliette Binoche'iga. Selle muljetavaldava jätkamisega pole ime, et ta täidab Clara Stantoni rolli suurepäraselt.\nClara Stantoni ajalugu Hope Valleys\nClara Stanton tuli Hope Valleysse üsna kahetsusväärsetes oludes. Kui helistab südamele, teisel hooajal selgub, et Abigail Stantoni surnud poeg Peter Stanton oli abiellunud vaid päevad enne tema surma.\nAbigail saab Peetruse ja Clara abielust teada, kui viib Vaikse ookeani kaevandusettevõtte kohtu alla. Muidugi, olles Abigail emaema, ütleb Abigail Clarale, et ta võib kolida tagasi Hope Valleysse ja elada koos temaga.\nKuigi Clara aktsepteerib pakkumist, peavad Bill Avery ja Abigail hiljem Clara üles leidma ja aitama tal tööandjast lahkuda, enne kui ta saab rahumeelselt Hope Valley'sse kolida.\nEi lähe kaua, kui Clara tunneb end Hope Valleys koduselt, töötades kõigepealt Abigaili kohvikus ja lahkudes hiljem Dottie Ramsey kleidipoest tööle.\nClara leiab Jesse Flynni vastu isegi uuesti armastuse. Kuigi tema minevik on kahetsusväärne, leiab Clara Stanton Hope'i orus rahu.\nKui helistab süda, jõuab Hallmarki kanali eetrisse pühapäeviti kell 9 / 8c.\nbrittani boren leach go rahasta mind\nnaeratus on jätnud su silmad spoileriks


Lisatud: 27 Märts 2022\nPalvetage püsivalt, valvake tänupalves! Palvetage ühtlasi ka meie eest, et Jumal avaks meile sõna ukse kuulutada Kristuse saladust, mille pärast ma ju olen ahelais, et ma seda oskaksin avaldada nõnda, nagu ma pean rääkima. Käige tarkuses nende ees, kes on väljaspool, kasutades aega õigesti! Teie kõne olgu alati armu sees, soolaga maitsestatud, et te teaksite, kuidas teil tuleb igaühele kosta.\nPalulus kutsub koloslasi üles püsivalt palvetama. Üks eestpalvesoov on tal ka iseenda eest – et ta oskaks õigesti kuulutada Kristust. Paulus oli õppinud Vana Seadust tundma parimate rabide juures. Jumal oli talle näidanud, kuidas kogu Vana Seadus oli seotud Jeesusega ja kuulutas ette Kristuse lunastust. Üsna kohe peale Damaskuse teel Jeesusega kohtumist hakkas ta edukalt kuulutama, et Jeesus on Jumala Poeg. Ei ole kahtlust, et Paulus oli tark ja tundis Jumala Sõna hästi. Kuid evangeeliumi kuulutus ei toetu vaid õpitud tarkusele. Jumal avab võimalused kuulutamiseks. Ja Jumal annab igas olukorras ka vajaliku tunnetuse, kuidas inimestega kõnelda. Nagu Paulus, nii ka meie vajame lisaks Jumala Sõna õppimisele ka eestpalveid ja Jumala juhtimist, et oskaksime anda hea tunnistuse Kristusest.