Gerli ja Lauri Grand Uustalu laste kasvatamisest: väga oluline on omavaheline usaldus - Kroonika\nGerli ja Lauri Grand Uustalu laste kasvatamisest: väga oluline on omavaheline usaldus\nSirli Uustalu ja Gowri Uustalu\nHispaaniast kodumaale naasnud Gerli ja Lauri Grand Uustalu räägivad värskes Kroonikas, kuidas nad kasvatasid oma lapsi. Peamine oli eneseareng ja omavaheline usaldus.\nKuidas te olete oma lapsi suures reisimise laines kasvatanud? Missugused põhiväärtused teil on?\nLauri: Me pole väga oma lapsi kasvatanud, oleme neile andnud vabad käed. See ei tähenda, et me ei paku välja erinevaid variante või ei räägi, mis me ühest või teisest asjast arvame. Eks lapsed ikka alateadlikult kopeerivad vanemaid, pead lihtsalt ise võimalikult ausalt ja vastutus-tundlikult elama.\nGerli: Minu enda lapsepõlv oli täis tabusid ja keelde, Lauril jälle lastekeskne vabakasvatus. Seepärast olen proovinud oma lastele anda palju vabadust ja külluses asju. Samas olen Lauri näitel proovinud vältida ka vabakasvatusega seonduvaid vigu... (Muigab ja vaatab kelmikalt Lauri poole.)\nVäga oluline on ka usaldus\nGerli: Teine tähtis asi, mida me oma lastele oleme õpetanud, on see, et nad räägiks meile kõigest, ka sellest, kui nad on korda saatnud midagi, mille üle ei saa uhkust tunda. Meie lapsed on meile väga avameelselt kõigest rääkinud.\nÜtlesin: kõik suitsud, pudelid, mis teil on, pange ilusti laua peale, nautige oma tobi ja jooge oma klaas veini ära, te ei pea ennast peitma!\nGowri: Ma ei ole kunagi oma vanemate eest midagi varjanud. Vesipiibud, suitsud... Ma pole pidanud kuskil salaja nurga taga suitsu proovima või veini jooma.\nGerli: Mäletan, kuidas Gowri sõbrad tulid meile kunagi maale külla ja me lubasime neil isegi küla vahel juhiloata sõita. Poistel oli tegelikult autojuhtimine juba ammu selge ja nad tegid seda hästi. Meil oli seal ka aiapidu. Ütlesin: kõik suitsud, pudelid, mis teil on, pange ilusti laua peale, nautige oma tobi ja jooge oma klaas veini ära, te ei pea ennast peitma! Mõni suitsetas ja peitis suitsu ikkagi laua alla. (Naerab.)\nPeab ütlema, et meie lastel kadus kiiresti selliste asjade vastu huvi.\nLoe põnevat intervjuud pikemalt SIIT.


Õnneks emadepäev möödas! - Perekooli Foorum\nEsileht › Ajaviite- ja muud jutud › Õnneks emadepäev möödas!\nTeema: Õnneks emadepäev möödas!\nAh mis lauale, saada pakiautomaati, võib mutt ise ka järele longata.\nSa nimetad oma ema mutiks? Oi, tõesti kahju, et teil sellised suhted on. Minu postituse mõttele sa küll pihta ei saanud.\nUnustasid ära, et oled ise sellel koleda teema autor? Perekoolis kui mõtled, et oled siin juba kõike hullu lugenud ja enam nõmedamaks minna ei saa, siis selgub, et saab ikka küll ja kuidas veel!\nAga kui kutsuks ema külla ja veedaks lihtsalt selle päeva koos? Miks sellest peab kohustusliku “tralli” tegema? Usun, et su ema oleks õnnelik, kui saaks vaadata, kuidas sa aias müttad, temal kohvitass käes. Kui jaksu on, paneks ehk temagi millelegi käed külge, nt keedaks kohvi, mida siis saaksite koos juua. Ise olen õnnelik, kui kõik lapsed kasvõi sõnumi saadavad, ei eelda, et keegi end lõhki rebiks või midagi tegemata jätaks minu pärast. Õnneks mõni lastest toob ikka lilleõie(d) ka igal aastal, aga ei arva küll, et sellepärast peaks kohale sõitma teisest Eesti otsast või oma toimetused tegemata jätma.\nKakoine kohvitass? Mis aias ma müttan? Kujutad ette, paljud lapsed ja emad elavad korterites?\nMul depressioon ja sel aastal oli küll väga raske end kokku võtta ja koos lastega emale külla sõita. Samas olen rahul, et siiski selle jaksamise endas leidsin ja läksin. Ema mul ainus pereliige, kellega suhtlen ja läbi käin. Kunagi ei tea, milline nägemine on viimane. Pealegi.. lastele tahaksin ikkagi kinnistada teadmist, et emadepäev on üks armas päev, mil oma emale külla minna, koos aega veeta vms. Kingikuhjadega ei läinud, ainult mõned õied ja suupisted mõnusamaks äraolemiseks. Lapsed tegid armsa kaardi. Ema juures istudes leidsin tema kappidelt ka eelmiste aastate kaarte. Ei arvanud tegelikult, et tal need alles on. Enesele ootamatult tõdesin, et tagantjärgi on neil ilus sentimentaalne väärtus ja meenusid nood eelmised emadepäevad. Nii tänulik, et ema veel on.\nAga jah, teisalt mõistan ka seda kommertsjura ja survet, mis alati tegelikult mistahes tähtpäevadega kaasas käib. See tõesti kuidagi väsitab juba ainuüksi mõttetasandil ära. Lõppkokkuvõttes ei loe asjad, vaid tõesti kui saad ema millegagi aidata, siis piisabki juba sellest, et lihtsalt mine ja aita, kingi talle enda seltsi ja aega.\nIga tähtpäevaga ilmub alati teema, kuidas kedagi see kohe üldse ei huvita, eraldi alamliik on veel need, kes tähistavad kõiki ülejäänud 364 päeva aastas, aga üldtuntud pühasid nimme just mitte. Minule tundub see töörügamine sellisel tasemel, et omaenda emaga kord aastas üks hommikupoolik veeta on aja raiskamine, ikka kohutavalt masendav. Miks mingi peenra kaevamine pole maha visatud aeg, aga omaenda lähedastega suhtlemine on? Kellele neid peenraid vaja on, kui inimestest ei hoolita?\nP.S. Ma ei räägi inimestest, keda on väärkoheldud või on mingid traumaatilised sündmused, mille tõttu pereliikmetega suhelda ei soovita.\nVäga hingeline!! Inimene, ma käin ema juures paaril õhtul nädalas. Mis mõttes on peenrad mulle tähtsamad kui inimesed? Jah, ma ei suuda tõesti pühadele erilist sisu leida. Sama on ka jõuludega. Räägitakse pisar heldimusest laugel, kuidas pered kogunevad laudade taha. Meie pere koguneb laua taha nii tihti, et mingit erilist muud sisu, kui tavalisest parem toit, ei ole pühadel kuidagi. Me näeme pidevalt, oleme ka lähedased. Üksteise uudistega alati kursis. Aga jah, järgmisel aastal olen tõesti targem ja ei arva, et peaks emale terve erilise päeva kinkima – tõesti ei peagi ju, viin õhtul koogi ja asi tahe. Sain läbi selle teema aru, et olen jah ise asja keeruliseks ajanud.\nMul hakkas sinust isegi natuke kahju. Soovitan sul lugeda ja otsida infot sellise nähtuse kohta nagu “traditsioon”, kuidas see mõjutab inimeste kindlus- ja õnnetunnet, mõnedes riikides n(nt Jaapan) lausa inimeste eluiga.\nTead, meil ei ole jõulude ajal laual isegi “tavalisest parem toit”. Vastupidi, oleme suured kokkajad ja meie igapäevane menüü on hästi kirju ja pidevalt uueneb. Aga jõululaual on sealiha ja hapukapsas ja see ongi TRADITSIOON, et seda süüakse ühel päeval aastas.\nSünnipäevi ka ei tähista? Ma helistasin oma emaga igal õhtul, aga sünnipäeval helistasin ikka selleks, et SÜNNIPÄEVAKS õnne soovida.\nJa viimane punkt, millega ei nõustu. Minu meelest on emadepäev just kõige vähemkommertslikum püha kalendris. Miks peab midagi hirmus erilist ostma/tegema? Minu tutvusringkond on küllalt suur ja ei tea kedagi, kes hullult punnitaks/ostaks asju kokku. Just on selline teeme ise kaardi-koogi-aialilled püha.\nMul hakkas sinust isegi natuke kahju. Soovitan sul lugeda ja otsida infot sellise nähtuse kohta nagu “traditsioon”, kuidas see mõjutab inimeste kindlus- ja õnnetunnet, mõnedes riikides n(nt Jaapan) lausa inimeste eluiga. Tead, meil ei ole jõulude ajal laual isegi “tavalisest parem toit”. Vastupidi, oleme suured kokkajad ja meie igapäevane menüü on hästi kirju ja pidevalt uueneb. Aga jõululaual on sealiha ja hapukapsas ja see ongi TRADITSIOON, et seda süüakse ühel päeval aastas. Sünnipäevi ka ei tähista? Ma helistasin oma emaga igal õhtul, aga sünnipäeval helistasin ikka selleks, et SÜNNIPÄEVAKS õnne soovida. Ja viimane punkt, millega ei nõustu. Minu meelest on emadepäev just kõige vähemkommertslikum püha kalendris. Miks peab midagi hirmus erilist ostma/tegema? Minu tutvusringkond on küllalt suur ja ei tea kedagi, kes hullult punnitaks/ostaks asju kokku. Just on selline teeme ise kaardi-koogi-aialilled püha.\nElu on ikka imelik. Alles lõppes see koroona, mil muust ei räägitud kui lähedaste läheduse puudusest. Kui nüüd kõik koroona ajal on püüdnud nakkust ise ka mitte levitada, siis see oleks ju üle kahe aasta taas see emadepäev, mil võis suguvõsa sel puhul kokku saada.\nPigem on perekonnad erinevad ja omavahelised suhted ka erinevad. Usun, et need, kel suhted ei ole nii head, ei kurvastanud ka eemaloleku pärast.\nMõni ei pea vast laste sünnipäevi ka, näeb neid ju niigi kodus pidevalt.


Autor Rahajutud.ee 16/12/2020\n-Urmas Sõõrumaa | Foto: Siim Semiskar\nTaskuhäälingu “Edu Valem” 27. osas käis külas Eesti üks läbi aegade edukamaid ettevõtjaid ja praegune Eesti Olümpiakomitee president Urmas Sõõrumaa. Sõõrumaa tõi välja, et tema pole ainuke edukas ettevõtja oma põlvkonnas, vaid tema aastakäigu tegijaid on teisigi.\nSõõrumaa rääkis saates, et oma karjäärile ettevõtluses tagasi vaadates on koos temaga edukat karjääri teinud mitmed 1960-61 sündinud inimesed. “Siit võib järjest võtta lisaks minule Hannes Tamjärv, Toomas Annus, Hans H. Luik, Ain Hanschmidt ja terve rida veel. Kahe käe sõrmedest jääb kindlasti puudu.”\n“Mis neid kõiki tegelikult iseloomustab, et vaevalt nad kõik olid sellised energeetikateadlikud. Nad lihtsalt tegid oma asju südame ja täieliku kirega. Selliselt õiged asjad tulevadki sinu juurde,” rääkis Sõõrumaa “Edu Valemis”.\nPidevalt Eesti rikaste TOP-is figureerinud Sõõrumaa raha peale liiga palju ei mõtle ja seda mitte seetõttu, et tal pole vaja raha lugeda.\n“Need momendid, kui ma olen elus liialt raha peale mõelnud ja hakanud seda juba lugema… noh, ma tuletan lihtsalt aastaid 2007-08 meelde. Siis juba võimaldas mul niimoodi arvutada, et siin 350 miljonit ja kui veel 20% aastas (kasvu), siis varsti noor miljard juba paistab. Nagu ma selliseid mõtteid mõtlema hakkasin, sain hopsti oma õppetunnid kohe kätte. Sellise näopeksu, et oi-oi-oi. Võtan lihtsalt nii, et mulle on antud ning pean seda usaldust õigustama ja võimalikult õiglaselt käituma.”\nKõigest eelnevast ja paljust muust tuli saates juttu ning üritasime Urmase abiga veel sammukese edu valemile ligemale jõuda. Saadet juhivad Maxim Tuul ja Siim Semiskar. “Edu Valem” sünnib koostöös Manta Maja ja Rahajutud.ee portaaliga.\nEdu Valem · #27 | Urmas Sõõrumaa: kui hakkasid arvutama, et miljard juba paistab, said kohe õppetunnid kätte\nPrevious Post Eesti Panga blogi | Tiit Meidla: keskpanga digiraha tehnoloogia peab turvaliselt võimaldama piiramatut arvu tehinguid\nNext PostKarin Vinkel | 7 ohtu kinnisvarahindadele praeguses kriisis


Leukotsüüdid suurenesid veres - Ravi 2020\nPunased verelibledeks on punaveresoored, mida sünteesib punane luuüdi ja mis täidavad transpordifunktsiooni, kuna nad on võimelised transportima hapnikku kopsudelt kõigisse elunditesse ja kudedesse ning võtma kasutatud süsinikdioksiidi tagasi kopsudesse.\nLisaks hingamisfunktsioonidele osalevad nad vees, soola metabolismis, reguleerivad vere happelisust. Seetõttu on kõikide elundisüsteemide optimaalse koordineeritud töö jaoks vajalik, et nende rakkude tase inimese kehas oleks vanusepiirangus.\nTäiskasvanud mees on täiskasvanud meestel 4,0-5,3 × 10¹2 ühikut liitri vere kohta, naiste puhul - 3,7-4,7 × 10¹². Kui teie analüüs näitas vere punaliblede suure sisalduse, st rohkem kui aktsepteeritud norm, võib see näidata mitmel põhjusel. Vaadake neid üksikasjalikumalt allpool.\nPunaste vereliblede suurenenud sisalduse kindlakstegemiseks on oluline teada kindlaksmääratud normaalseid piirväärtusi. Punaste vereliblede hulk veres varieerub sõltuvalt soost ja vanusest. Seega näeme allpool, kui palju tervete inimestega seotud erütrotsüüte peetakse vastuvõetavaks:\nNaises on punavereliblede hulk 3,7 kuni 4,7 miljonit 1 μl või 3,7-4,7 x 1012 1 liitris.\nPunaste vereliblede tase vereanalüüsil võib rase naise korral oluliselt väheneda, kuni 1-3 korda suurem kui 3... 3,5 x 1012.\nTäiskasvanud meestel on normaalne punaste vereliblede arv vahemikus 4 kuni 5,1 miljonit 1 μl või 4 kuni 5,1 x 1012 1 liitris;\nAlla ühe aasta vanustel lastel on punavereliblede kontsentratsioon pidevalt muutumas, nii et iga kuu (vastsündinutel - iga päev) on norm. Ja kui vereanalüüsist äkki tõuseb kahe nädala lapse punalibled kuni 6,6 x 1012 / l, siis seda ei saa pidada patoloogiaks, vaid vastsündinutel sellise kiirusega (4,0... 6,6 x 1012 / l).\nMõned kõikumised täheldatakse pärast eluaastat, kuid normaalsed väärtused ei erine täiskasvanute omast oluliselt. 12... 13-aastastel noorukitel vastab hemoglobiinisisaldus erütrotsüütide ja erütrotsüütide tasemete korral täiskasvanute normidele.\nKui vereanalüüsid on vereanalüüsis tõusnud, võib see tähendada tõsist dehüdratsiooni, erütreemiat - kroonilist leukeemiat ja muid häireid, mis võivad tõsiselt ohustada tervist. Vaadake üksikasjalikumalt vere üldanalüüsis erütrotsüütide arvu suurenemise põhjuseid.\nErütrotsütoosi etioloogia jagab need esmasesse või pärilikku ja sekundaarset, st omandatud.\nEsmane erütrotsütoos. See on üsna haruldane ja on pärilik haigus. Selle esinemise põhjuseks peetakse neerupeptorite madalat vastuvõtlikkust ja hormooni erütropoetiini kõrget taset. Seda tüüpi sümptomeid peetakse väsimusse, pearinglusse, naha ja limaskesta värvumisel lilla värvusega, vähenenud vere hüübimist.\nSekundaarne erütrotsütoos. Erinevalt eelmisest, on see liik omandatud haiguste tagajärg. Selle põhjuseks on hingamisteede hägustamine, mis on tingitud hingamisteede haigusest, kasvajate arengust maksas ja neerudes.\nPrimaarse erütrotsütoosi ravi puudumisel on võimalikud veresoonte komplikatsioonid, eriti tromboosi tekkimist põhjustava hüübimisfaktori suhtes.\nKõrgenenud punavereliblede põhjused\nMiks on punavereloone tõusnud ja mida see tähendab? Punaste vereliblede arvu suurenemist ühes verehulga ühikutes ravimit nimetatakse erütrotsüütideks. See nähtus on väga haruldane.\nPunaste vereliblede arvu füsioloogiline tõus toimub peamiselt tugeva emotsionaalse stressi korral, organismi ülemäärases dehüdratsioonis, sportlastel pika füüsilise koormuse ajal või mägisel maastikul elavatel inimestel.\nVere punaliblede kõrge tase on patoloogia ja tõelise erütrotsütoosi märk, kui need on tingitud punaste vereliblede suurenenud moodustumisest, mida põhjustab eellasrakkude piiramatu proliferatsioon ja selle diferentseerumine küpsetesse erütrotsüütidesse (erütroomia).\nSelles suhtes põhjustab vere punaliblede taseme patoloogiline tõus veres selliseid haigusi:\nVaisezi tõbi (nimetatakse ka erütreemiaks) on müeloproliferatiivse luuüdi haigus (s.o hemoblastoos või hematopoeetilise organi kasvaja) põhjustatud patoloogia. Selle tulemusena aktiveeritakse teisi hemopoeetilisi kapsasid ja erütrotsütoosi kombineeritakse leuko-ja trombotsütoosiga.\nSüdamefunktsioonid. Kõigi südamefunktsioonide peamine oht on see, et venoosne ja arteriaalne veri, mis ei peaks puudutama, segatakse. Kui hapnikuga rikastatud veri ja veri segatakse süsinikdioksiidiga, muutub hapniku transportimine kudedesse raskemaks. Selle luuüdi puuduse kompenseerimiseks tekib rohkem punaverelisi.\nAegunud vanade punaste vererakkude hävitamise protsessi kaasatakse maks ja neerud. Kasvajate arenguga ja metastaaside esinemisega peatavad nad sageli selle funktsiooni rakendamise, pidades silmas seda, mis veres märgib küpsete vormide ülekaalu. Tuleb märkida, et hingamisteede ja südamehaiguste, erütreemia ja nakkushaiguste korral on erütrotsüütide arvu suurenemine tingitud noorest, sageli retikulaarsest vormist.\nKopsuhaigus. Ebapiisava hapniku hulk ja hingamisteede haigused põhjustavad alati sellist seisundit, erütrotsüütide arv suureneb.\nPahaloomulised kasvajad, eriti maksa, neerude, ajuripatsi ja neerupealiste näärmed.\nAerza haigus (sünonüüm: esmane kopsu hüpertensioon).\nPickwicki sündroom, mis on tekkinud sümptomite triada kaudu: tõsine ülekaalulisus, kopsupuudulikkus ja kõrge vererõhu arv.\nTäiskasvanutel on kõrgenenud punavereliblede puhul vähem ohtlikud põhjused:\nSeedeldamiseks ei ole piisavalt ensüüme, nii et keha peab toidu tootmiseks seedima rohkem punaseid vereliblesid.\nDehüdratsioon või liiga kuum ilm, on see eriti tähtis pikaajaliste raskete koormustega.\nViletsa kvaliteediga vee kasutamine, see tähendab klooritud, määrdunud või karboniseeritud.\nEbapiisav vitamiinide tarbimine või nende puudumine ebatavalise maksafunktsiooni tagajärjel.\nSuitsetamine karboksühemoglobiini liigse koostise tõttu.\nKuna on palju põhjuseid, mis põhjustavad vere punaliblede arvu suurenemist, saab ainult spetsialist kindlaks teha, mis käivitas selle protsessi teie sees ja määrati vajaliku ravi.\nLapse veres on erütrotsüüdid kõrgemad: mida see tähendab?\nKui punased verelibled on lapsena tõusnud, leiavad arstid seda nähtust patoloogiana. Nad seovad seda erinevate elufaktoritega:\nmadala hapniku kontsentratsioon ema veres - kõige levinum põhjus, miks punased verelibled on lapsel (vastsündinud) tõusnud;\nregulaarsed passiivsed mõjud lapse tubakasuitsu kehale. See olukord on tüüpiline peredele, kus üks või mõlemad vanemad suitsetavad.\nLastel on suurte punaste vereliblede suurimad patoloogilised põhjused:\nverehaigused, sealhulgas erüteremia;\nakuutses hingamissüsteemi haigused - bronhiit, riniit, allergiad;\nkeha dehüdratsioon (dehüdratsioon), pikaajaline kõhulahtisus ja oksendamine;\nKõige suurema diagnoosi, mille korral vere punaliblede arv veres suureneb, on maksa- või neeruvähk. Eritrotsütoos pole eraldi iseseisev haigus, vaid see viitab ainult ebasoodsate tegurite esinemisele lapseeas või juba arenenud haigustele. Ainult kogenud spetsialist saab kindlaks teha, mis täpselt põhjustas punaste vereliblede arvu kasvu lapse veres ja määrata sobiv ravi.\nPunaste vereliblede vere tugeva küllastumise tagajärg on peaaegu kõigi inimorganite kudede, organite ja süsteemide ebakorrapärasus. Veri omandab paksema konsistentsi, mis viib rakkude hingamise ja verevarustuse halvenemiseni.\nVerevarustuse häire põhjustab ajukoorte funktsiooni halvenemist. Inimeste punaste vereliblede arvu suurenemisega näidati maksa, põrna ja neerude arvu suurenemist. Kõik tüsistused, mis esinevad inimestel, kellel on vereringe hulga suurenemine, võivad lõpuks viia tema surma.\nErütrotsütoosi ravi peamine eesmärk on eemaldada ülemäärased vere punaliblede hulk, mis ilmnevad liiga, vähendades vere viskoossust. Ravimite kasutamisel ravimeid kasutades kompleksseid meetodeid. Kui erütrotsütoos on seotud hingamisteede või kardiovaskulaarse süsteemi haigustega, siis ravitakse esmast haigust esiteks. Peamine erütrotsütoosi käsitlemise reegel on patoloogilise seisundi põhjuse kaotamine.\nTe saate lisada dieedile rohkem looduslikke puuvilju ja köögivilju, mis on rikas vitamiinide ja mineraalidega. Need on vajalikud punaste vereliblede õigete vormide moodustamiseks, mis hoiab ära nende patoloogiliste vormide arvu veres (sfääriline, sirpjooneline, elliptiline).\nLõpuks tuleb öelda, et saadud analüüs on diagnostilise väärtusega ainult juhul, kui see on kombineeritud haiguse iseloomulike kliiniliste sümptomitega, mida terapeut või hematoloog saab õigesti hinnata ja määrata sobiva täiendava uurimisprogrammi.


Kivi Talu Country Hotel, Otepää – hinnad uuendatud 2019\nPakkumised Eestis – Kivi Talu Country Hotel (Puhkepark), Otepää\nPuhkepark Kivi Talu Country Hotel\nVidrike küla, Otepää vald, Valgamaa, 67301 Otepää, Eesti – Erakordne asukoht – näita kaardil\nHinnanud külastajad pärast oma peatumist majutusasutuses Kivi Talu Country Hotel.\nKindlustage parim hind peatumiseks majutusasutuses Kivi Talu Country Hotel, mis on hiljuti külastanutelt saanud hindeks 9,4.\nArmas majake metsade vahel, ideaalne 8-liikmelisele sõpruskonnale\nOlime täpselt aasta eest samuti Kivi Talus puhkamas, seekord olime omaette majas, sest olime koos teise perega kaheksakesi. Maja on sisustatud hingega, linnainimesele hea hubase õhustiku loomiseks. Ehkki väljast tundus maja väike, on ruumilahendus väga hea.\nVoodi mugav. Majas kõik vajalik olemas. Ilus asukoht Otepää lähedal.\nRahulik maalähedane koht. Kena koht puhkuseks. Olemas hästi komplekteeritud kööginurk, kus saab ise süüa valmistada.\nMulle meeldis võimalus saunast otse järve hüppamise võimalus. Samuti oli tore, et kohapeal sai tellida hommiku ja õhtusööki. Väga palju ruumi oli majas, grillimisvõimalus oli meeldiv ja lamamistoolid.\nEt koha majakesest sai ujuma nii hommikul kui õhtul, vaibad ja linane voodipesu, lemmik maja on Nr 1. Hommikusöök oli super, kindlasti tasub proovida, eriti toredad ja infot andvad on peremehe enda kommenataarid.\nMõnus paik omaette lõõgastumiseks, palju ruumi ja avarust. Elamuslik oli talvine soome kelguga sõit järvejääl.\nThis is a perfect house for a few days in nature. It has all you can possibly need. The owner also was very attentive to all requests, and provided us such extras as duck eggs which we made breakfast from.\nSuch a lovely, cozy place with a wonderful host and relaxing environment. Very convient for accessing Oteppa for the Tartu Loppet\n„Armas majake metsade vahel, ideaalne 8-liikmelisele sõpruskonnale”\n„Looduslikult väga kaunis koht, puhkemajad mugavad ja avarad.”\n„Olime täpselt aasta eest samuti Kivi Talus puhkamas, seekord olime omaette majas, sest olime koos teise perega kaheksakesi. Maja on sisustatud hingega, linnainimesele hea hubase õhustiku loomiseks. ”\n„Voodi mugav. Majas kõik vajalik olemas. Ilus asukoht Otepää lähedal.”\n„Rahulik maalähedane koht. Kena koht puhkuseks. Olemas hästi komplekteeritud kööginurk, kus saab ise süüa valmistada.”\n„Mulle meeldis võimalus saunast otse järve hüppamise võimalus. Samuti oli tore, et kohapeal sai tellida hommiku ja õhtusööki. Väga palju ruumi oli majas, grillimisvõimalus oli meeldiv ja lamamistoolid.”\n„Et koha majakesest sai ujuma nii hommikul kui õhtul, vaibad ja linane voodipesu, lemmik maja on Nr 1. ”\n„Mõnus paik omaette lõõgastumiseks, palju ruumi ja avarust. Elamuslik oli talvine soome kelguga sõit järvejääl.”\n„This is a perfect house for a few days in nature. It has all you can possibly need. ”\n„Such a lovely, cozy place with a wonderful host and relaxing environment. Very convient for accessing Oteppa for the Tartu Loppet”\nKivi Talu asub Lõuna-Eesti metsade ja mägede keskel, väikese järve kaldal. Otepää jääb 8 km kaugusele. Kõikides majakestes on köök ja levib tasuta WiFi-ühendus.\nTartu suusarajad jäävad vaid 2 km kaugusele Kivi Talust. Kuutsemäe suusa- ja snowtubingu nõlvad on 12 km kaugusel. Rentida saab suusa- ja lumelauavarustust, samuti paiknevad Kuutsemäel tenniseväljakud.\nGruppide toitlustamine on lisatasu eest ning eelneval tellimisel. Omanikud kasvatavad hobuseid, lambaid ja teisi taluloomi.\nKivi talu külastajad saavad suvel järves ujuda, paadiga sõita ja kala püüda, talvel on järvel võimalik uisutada. Kohapeal on ka kolm erinevat sauna.\nKivi Talu Country Hotel on Booking.com-i külastajaid vastu võtnud alates 23. juuni 2010.\nMillal soovid peatuda majutusasutuses Kivi Talu Country Hotel?\nKolme magamistoaga puhkemaja (6 täiskasvanule) - Saunaga - #1\nSelles puhkemajas on saun.\nKahe magamistoaga puhkemaja (4 täiskasvanule) - Köögiga - #2\nSelles puhkemajas on 2 magamistuba ning tee ja kohvi valmistamise võimalus.\nKolme magamistoaga puhkemaja (4 täiskasvanule) - #3\nSelles puhkemajas on 3 magamistuba, täisvarustusega köök ning istumisnurk.\nÜhe magamistoaga puhkemaja (2 täiskasvanule) - #4\nPuhkemaja, kus on tee ja kohvi valmistamise võimalus.\nNelja magamistoaga puhkemaja (8 täiskasvanule) - Saunaga - #5\nNelja magamistoaga maja - #7\nSee puhkemaja on sauna, kööginõude ja veekeetjaga.\nNelja magamistoaga maja - Saunaga - #6\nSee puhkemaja on veekeetja, hommikumantli ja istumisnurgaga.\n4 põhjust, et valida Kivi Talu Country Hotel\nMajutusasutuses Kivi Talu Country Hotel pakutavad mugavused Suurepärased mugavused! Keskmine hinne: 9,3\nTähtis teada Kivi Talu Country Hotel võtab vastu erisoove – lisa need järgmisel sammul!\nKivi Talu Country Hotel aktsepteerib neid kaarte ja jätab endale õiguse enne sinu saabumist sinu kaardilt ajutiselt teatud summa blokeerida.\nJuhime teie tähelepanu sellele, et Kivi Talus on palju loomi, kaasa arvatud kassid, koerad, kanad, lambad ja hobused. Seetõttu on lemmikloomad rangelt keelatud. Lemmikloomade kaasavõtmise korral peate maksma trahvi. Trahv on ette nähtud ka puhkemajades suitsetamise eest.\nJuhime teie tähelepanu sellele, et sisseregistreerimine on võimalik ka väljaspool sisseregistreerimise aegasid, kuid hotell peab seda eelnevalt kinnitama.\nPalun võtke arvesse, et saabumisel tuleb tasuda tagatisraha 50 kuni 100 eurot. Kui majutusruumi ülevaatamisel ei ilmne kahjustusi, makstakse tagatisraha lahkumisel täielikult tagasi.\nKõik arvustuse kirjutajad Pered (22) Paarid (15) Sõprade grupid (4) Üksikreisijad (4) Ärireisijad (3)\nKõik hinded Suurepärane: 9+ (59) Hea: 7 – 9 (13) Normaalne: 5 – 7 (1) Halb: 3 – 5 (0) Väga halb: 1 – 3 (0)\n„Olime täpselt aasta eest samuti Kivi Talus puhkamas, seekord olime omaette majas, sest olime koos teise perega kaheksakesi. Maja on sisustatud hingega, linnainimesele hea hubase õhustiku loomiseks. Ehkki väljast tundus maja väike, on ruumilahendus väga hea.”\n„Et koha majakesest sai ujuma nii hommikul kui õhtul, vaibad ja linane voodipesu, lemmik maja on Nr 1. Hommikusöök oli super, kindlasti tasub proovida, eriti toredad ja infot andvad on peremehe enda kommenataarid.”\n„This is a perfect house for a few days in nature. It has all you can possibly need. The owner also was very attentive to all requests, and provided us such extras as duck eggs which we made breakfast from.”\nVaadake kõiki majutusasutusele Kivi Talu Country Hotel kirjutatud arvustusi\nUusimad arvustused majutusasutusele Kivi Talu Country Hotel\n• Nelja magamistoaga maja - #7\n„Tõeliselt võrratu koht peatumiseks.”\n• Ühe magamistoaga puhkemaja (2 täiskasvanule) - #4\n• Kolme magamistoaga puhkemaja (6 täiskasvanule) - Saunaga - #1\nVäga ilus asukoht. Maja oli hubane ja avar.\n„Vaikust ja mugavust hindavale linnainimeste seltskonnale. Sobib mitmele perele, sest toad on eraldi.”\n• Nelja magamistoaga maja - Saunaga - #6\nWC-de uksed ja -lukud olid maja üldisest tasemest kehvema kvaliteediga ja ei toiminud korralikult.\n• Kolme magamistoaga puhkemaja (4 täiskasvanule) - #3\nMikrolaineahi võiks olla ka olemas olemasoleva toidu soendamiseks, sest söögitegemise võimalus olemas.\nMaja kostis läbi, pôranda ôôtsusid, mööbel liikus kôndides\nArvustus esitatud: 17. august 2017\n„imeline puhkis kauni järve ääres”\nMajutuse hind oli päris kallis, koht oli küll imeline, kuid hinnad võiksid odavamad olla.


Hundi ulg: aprill 2013\nÜksinda elamisel on olemas mõned halvad momendid, aga selle kõrval ka mitmeid häid külgi. Viimase alla käib vabadus harjumusteks ja kommeteks, mis kooselu puhul võiks teisi häirida. Minu lapsepõlvekodus, kus meid palju oli ja seepärast ka igale lapsele eraldi võetuna tähelepanu mitte alati vastavalt vajadusele ei jätkunud, põgenesime unistuste maailma muusika abil. Reaalsusest aitas eriti põgeneda kooslus, oma pea või ülakeha liigutamine muusika rütmis - nähtus, mis tuttav ja kõnekas kõigile kutsetööna lastega tegelevatele täiskasvanutele. Öine muusika kuulamine ühelt poolt ühendas meid, lapsi, samas andis vabaduse mõtetes täielikuks eraldumiseks. Selge see, et vendade puhul oli öömuusikaks see, mille valis vanem vend. Nii me siis kuulasime uinumiseks ragisevast eetrist legendaarset Radio Luxembourgi, akent teistmoodi maailma. Olime kursis briti ja ameerika muusika edetabelitega ja saime kätte oma vajaliku annuse unistuste maailmast. Mäletan, et sellel raadiojaamal oli edetabelisaatel isegi vastav pealkiri, Rockin' To Dreamland.\nJärgnevas elus öömuusikale kohta ei olnud. Oleks vist ka kaaslastele olnud imelik kui argistel öödel oleks muusika olnud magamistoa lahutamatu osa, aga mine tea... Korra vaid mäletan, et olin väiksemate lastega suvemajas. Neil oli kaasas veel üks prantslasest sõbranna, mängukaaslane. Kuna tüdrukud pelgasid üksinda teisel korrusel pimedas magada, siis kolisin ka mina üles. Enne ma neid magama ei saanud kui panin mängima muusika. Järgmisel õhtul küsisid juba nemad öömuusikat. Ei tea tagantjärgi hinnata, aga äkki ka nemad tundsid puudust piisavast tähelepanust?\nSiia, pagendusse jõudes olin endaga küllalt puntras ja sassis. Unehäireid ei leevendanud enam miski, ei tabletid ega "looduslikud ravimid". Tühja elatud elu ja purunenud lootused tekitasid ängi. Ja siis kuidagi märkamatult tuli jälle minu uinumiste rituaali öömuusika, võimalus kulgeda unistuste radadele. See on seletamatu seisund, kus magad ja samas oled poolärkvel. Võid näha isegi unenägusid, kuid samas suudad tänu muusikale oma mõtteid suunata. Selline seisund võimaldab unistada isegi luhtunud elu tegelikkusest paremaks, annab jõudu ärgata uueks päevaks.\nMul puudub püsivus ja viitsimine koostada endale mingeid isiklikke muusikaliste. Internet on täis raadiojaamu ja sealt ma siis valin endale ööjaama vastavalt meeleolule. Muusikamaailm on ütlemata kirev ja valikuid meeletult. Tihti lähen aga kergema vastupanu teed ja ööseks jääb mängima selline raadiojaam, mis laseb eetrisse laiatarbemuusikat. Nii, et hittidega olen ma kursis. Ja kahjuks või õnneks ei saagi ma küsida sama, mida see muusik vastas ühes teleintervjuus:\nMa ei saa aga eitada, et elukogenud artist ja osav meediasuhtleja väljendas oma tabava naljaga sügavat mõtet aja kulgemisest, põlvkondade ühtsusest ja erinevusest. Ole sa noor või vana, unistajad oleme kõik. Justin laulab asjadest, mis mind juba ammu ei huvita ja millest ma ei unista. Tema laulude ajal ma magan. Vanainimestel on muud mõtted ja teistsugused unistused pikkadel poolärkvel öödel, ainsaks kaaslaseks muusika ja norskav koer. Aga unistame meiegi.\nPostitaja: Hundi ulg kell 07:46 11 kommentaari:\nPostitaja: Hundi ulg kell 09:37 9 kommentaari:\nMaa saan aru küll, et järgnev võib tunduda rubriigist, et "mul endal probleeme pole, kuid mu sõber tahab küsida...". Panen käe südamele ja kinnitan, et olen vähemalt viimased ikskümmend aastat oodanud, et ka mind tabaks see õnnis tunne, et vaataksin endast paarkümmend aastat nooremaid naisi. Kahjuks seda ei ole sündinud, kuigi lootus sureb viimasena. See ju vist minuealistel peamine põhjus, miks inimene enda välimusele ja ka puudustele äkki erilist tähelepanu osutab. Veelkordse kinnitusena vannun, et järgnev või analoogiline küsimus laiale ringile (nagu seda siin blogis oleks!?) meeldivusest ja väljanägemisest ei ole seotud kuidagi minu enda välimusega.\nÜhesõnaga. Lühidalt. Mingil hetkel, täiesti lambist, küsib üks siinne küla noor kahekümne aastane mees minult, kuidas eemaldada ebasoovitavaid kulmukarvu. WTF! Holy s...! Poiss ise on selline blondide juustega. Kahjuks või hoopis õnneks on ta looduse poolt määratud elama mitte eriti karvase isendina. Heledate juuste kõrval torkavad muidugi silma need vasikalaadsed mustad pikad ripsmed ja tõmmud kulmud. Selgub, et tema kulmudele on iseloomulik pisut kokku kasvada. Mina märkasin seda alles siis kui mure oli välja öeldud ja sedagi vastu valgust hoolikalt uurides. Mitte nagu sellel pildil.\nIgaühel meist on kindlasti midagi, mida me iseenda juures heameelega peeglist ei vaata. Isegi poistel on elus periood, kus tihedamini peeglisse vaadatakse. Tõekspidamised üleüldse on muidugi aegade jooksul muutunud. Kui mina habet ajama hakkasin, siis olid ainult vahupintsel ja seep. Sellega see välimuse eest hoolitsemine piirduski. Nüüd on pisut teisiti. Nägin ise ühes kodumaises modellisaates meesterahvast, kelle meigikott suurem kui minu tööriistakohver. Ega ma ise ka sedagi salga, et mõni hea lõhnavesi on teinekord olnud päris meeldiv kingitus saada. Kuid kulmukarvad ja nende eemaldamine...? Tunnistan ausalt, see pole just minu ampluaa.\nSeega see küsimus suurele ringile. Kuidas siis nende meeste liigsete kulmukarvadega saab? Noorel inimesel ilmselge mure ja mina ei viitsi oma aega raisata, et asjale lahendust endale selgeks teha.\nPostitaja: Hundi ulg kell 21:59 21 kommentaari:\nVõiksin ju siit ääremaalt, puhta õhu ja looduse keskelt küsida, et keda see Tallinn kotib? Aga ma valetaksin endale. Läheb korda küll. See on mu sünni-, lapsepõlve- ja nooruselinn. Seal elasin kogu oma elu. Seal on sündinud mu oma lapsed ja ka lapselapsed. Nähes neid fotosid portaalis, mille külastatavusest võib DELFI ainult unistada, tunnen end ebamugavalt. Vaatamata sellele, et sealse teema algataja on hästituntud eesti ja eestlaste vihkaja.\nÄkki alustaks sellest, et linnapea võiks olla tallinnlane?\nPostitaja: Hundi ulg kell 05:56 13 kommentaari:\nKui ma homme peaksin kellegi mudilase sünnipäevale minema, oleksin kindlasti hädas. Ma ei tea, mida tänapäeval lapsed kingiks saavad ja tahavad. Olen kuulnud, et igal aastal ilmub lelupoodi mõni hitt, mis lapsel "tingimata" peab olema. Selle eest aga hoolitsevad tavaliselt vanemad. Juba järgmine ring: lähisugulased, lapse enda sõprade vanemad, peretuttavad on aga valikute ees. See, mis lapsele kindlasti meeldib ei ole alati kasulik või taskukohane. Ja siis see teistpidi asi. Mänguasi või muidu kink võib olla kasulik ehk õpetlik. See aga ei pruugi tuua sära lapse silmadesse. Tee, mis tahad...\nMeenuvad hoopis vanad mänguasjad. Keegi Nižni-Novgorodist müüb kusagil interneti ostu-müügikeskkonnas vana "Norma" isekallutajat. Tahab saada selle eest 350 rubla.\nMäletan, et olen ise selliseid kunagi kingituseks ostnud. Pannes need ülalmainitud rublad ümber meie rahasse, saame pisut üle kaheksa ja poole euro. Kui mäletaksin selle auto kunagist poehinda nõukogude rublades, siis saaks heietada raha väärtuse üle. Aga see on tühja tuule tallamine. Selline võrdlus. Sest ma ei tea isegi seda, mis rahatähega tänapäeval arvestatakse lapse kingi ostmisel. Et poleks üle pakutud ja et häbisse ei jääks.\nRootslased lõpetasid "Normas", õigemini siis juba peatehase tütarettevõttes, mänguasjade tootmise 1997. aastal. Vene ajal oli aga mänguasjade tootmine Eestis päris võimas. "Normas" endas oli see seismekümnendatel isegi 70% tootmismahust. Lisaks olid aga veel "Tegur" ja "Salvo". Eks neid kunagisi mahtusid ole näha ka interneti müügioksjonitel. Põgus ringkäik meie endi kuulutuste portaalides annab mingisugusegi meenutuse, ettekujutuse kasvõi sellesama "Norma" toodetest.\nSelle kõrval on ikkagi põnev kohata "Norma" mänguasju erinevates müügiportaalides igal pool maailmas. Mitte ainult endise impeeriumi territooriumil, vaid ka mujal. Ning mõnikord on hinnad küllalt muljetavaldavad. Kusagil nägin müüdavat sama tehase Pipi-mängupesumasinat hinnaga 120 eurot. Midagi inimesed nendes, tänaste arusaamade järgi kummalistes mänguasjades leiavad. Eks seepärast on hea külastatavusega ka meie endi vanade mänguasjade näitused, mida teatud regulaarsusega eksponeeritakse ka väljaspool mänguasjade muuseumi.\nPostitaja: Hundi ulg kell 20:15 6 kommentaari:\nÜleeelmisel nädalavahetusel käisin Soomes. Nägin ära väikesed ja suured armsad, nende äsjaostetud maja. Ning esimest korda nägin ka palju väikesi nõidasid, kes ukse taga lugesid oma Virvon varvon... Luuletus, mille mõtte ja sõnastuse täpne tõlkimine eesti keelde paneks proovile mistahes elukutselise tõlgi võimed. Mu lähedased on selles asumis väga värsked elanikud. Seepärast muretsesin ehk pereemast veel rohkemgi kui ta nõidadele kohalikust "külapoest", Rimist, tõi meeleheaks ühe aluse šokolaadimunasid. Oleks ikka hirmus sant värk, eelkõige väikestele, kui ühtegi nõida poleks tulnudki. Õnneks hakkas uksekell jätkuvalt helisema.\nMäletan hästi neid kunagisi esimesi reise välismaale. Minul oli sagedasem reisukoht Kesk- ja Lääne-Euroopa. Aga mingil perioodil oli tööasjade tõttu ka Soome tihedalt asja. Algselt oli nii, et pääs SINNA oli juba elamus omaette, Soome kasvõi lappaja-paadiga. Hiljem tuli rutiin. Mina oma tegemistes selleni ei jõudnudki, et võrrelda, hinnata või arvustada erinevate lennufirmade või laevakompaniide pakutavat. Viimased kümme aastat on juba maakonnalinna minek sündmus iseenesest.\nSeekord sõitsin üle lahe selle, Koreas ehitatud praamiga:\nVaatamata sellele, et ma ujudagi ei oska, see laevade värk mingil põhjusel paelub mind. Arvatavasti "mereriigi" poisi asi. Kasvõi seesama laevakompanii. Eckerö iseenesest on ühe valla nimi Ahvenamaa saarestikus. Meil on küll oma Tallink, aga uhke oleks seegi kui oleks näiteks KärlaLine. Selle Ahvenamaa valla nimi pole laeva peal juhuslik. Üle viiekümne aasta on selles vallas tegutsenud ühele perele, Mansenitele kuuluv reederfirma. Koos teise perega, Dahlmanitega, ollakse täna tuumikomanikud kontsernile, mille üheks osaks on seesama ülalpildil olev mootorlaev, praam "Finlandia" koos kõigi vastavate teenuste ja taristuga. Kontsern ise tegeleb veel reisjateveoga Rootsi suunal, turismindusega, bussitranspordiga. Aktsionäre on kompaniil muidugi rohkem, üksikisikud ja pensionifondid, pea 900 aktsionäri, kuid need kaks peret on tooniandjad.\nFirmal olid keerulised ajad umbes viis aastat tagasi kui omandati sajaprotsendiliselt aktsiad Rootsi vedudega tegelevas ettevõttes Birka Lines. Mõlemad pered omasid enamusosalust selleski firmas, kuid ülevõtmine sisaldas kartusi, et perede mõju- ja otsustusjõud võib väheneda. Selleks tuli teha vangerdusi firma nõukogus, mis Ahvenamaa reeglistikus oli suhteliselt raske. Nimelt on selles autonoomses piirkonnas kehtiv nõue, et nõukogu liikmetest peavad olema vähemalt 2/3 Ahvenamaa elanikud. Lõppkokkuvõttes asi õnnestus. Täna on tõsiseltvõetava kontserni aktsiad ostetavad kohalikul börsil kusagil 45 eurot per aktsia ja dividendide lootus umbes 2 eurot aktsia kohta. Oleks mul raha, ostaksin. Tallinkil on mille üle mõtelda.\nTallinkiga seoses tuleb koheselt meelde nende laevastikku kuuluv "Superstar". Äris on, nagu elus, palju kurioosumeid. Teatavasti on laevad naissoost. Nii on juhtunudki, et samal liinil kurseerivad ja konkureerivad kaks õde, "Finlandia" ja "Superstar", identsed kaksikud. Üks ja sama projekt, kuid nagu öeldud, üks ehitatud Koreas (2001) ja eestlaste oma Itaalias (2008). Seejuures ahvenamaalaased ostsid oma korea laeva secondhandina justnimelt Itaaliast. Nii nagu kaksikute puhul, kui nad just sõnajalad pole, erinetakse teineteisest oma outlooki poolest. Seepärast siia ka pilt "Superstarist":\nSee laevade välisilme on täiesti omaette teema. Tavasõitja nagu mina olen kusagilt vaid lugenud, et Eesti laevu on kujundanud näiteks Navitrolla või Alo Kask. Internetist vaatasin, et EckeröLine "Finlandia" eelmine kujundus, siis kui laeval oli veel nimi "Moby Freedom" ja see seilas Itaalia ja Kreeka vahel, oli see inspereeritud Disney temaatikast, autor Cuny Antoine:\nIgaüks saab ise otsustada, kumb õdedest kaunim. Soomlasest õe puhul veel sedagi, milline välimus huvitavam, varajasem või nüüdne.\nKõrvalpõige läks pikemaks kui see, millest rääkida tahtsin. Nimelt seda, et rootslastest omanike, Ahvenamaa kodanike kontseptsioon "soome" laevast töötab täiega. Enamgi veel kui perussuomalaiste nägemus oma riigist ja rahvusest. Kõik algab juba laeva nimest. Jätkub aga sellega, et kaldateenindus ja laevapersonal püüavad püüdlikult ja igati ignoreerida kasutamast mistahes eestikeelseid viisakusvormeleid nagu palun või tänan. Edasi jätkub asi meelelahutusega kus maksimaalselt on püütud vastu tulla soome iskelmäsõbrale elava muusika baarides. Viimasega seoses jäi silma imearmasad tegelased Nosturi baaris. Selline eelpensionieas või muidu hästisäilinud mees ja naine võtsid istet. Ilma igasuguse võltshäbita vahetas mees oma saapad kingade vastu ja tants koos värviliste kokteilidega jätkus sadamani - armas! Muidugi oli põrandal veel mitmed soomeugrilastest tantsulõvid, kes julgust saanud kraadidega pudelist või need igikestvad "tüdrukud", kelle aeg ja stiil jäänud peatuma aastakümnete taha.\nTagasisõit sama laevaga pühapäeva õhtul oli pisut kummastav. Reisijaid ja autosid oli vähevõitu. Sõitsin oma autoga väikeses järjekorras laeva siis kui viimased autod olid veel mahatulemas. Kuna keegi tekimeeskonnast kohal polnud, siis tekkis selline kodune olukord - pane oma auto kuhu tahes. Otsides kohta, kuhu ennast selleks paariks tunniks istutada nägin sedagi, kuidas laevapersonal püüdis "elustada" väsinud reisijaid: "Tämä on nyt Helsinki - herätys!" - kalevipojad jõudsid töömaale. Ma ise arvan, et EckeröLines "Finlandia" hinna ja kvaliteedi suhe on paigas. Sõita koristamata ja kohati haisvas laevas tagasi kodu poole pole hullu. Ootamas ikkagi oma voodi ja peni, kuigi koju jõudsin alles esmaspäeval. Aga võib olla oli laev kasimatu vaid seetõttu, et peredefirma suuromanik, seismekümneviiene proua Alice Linnea Mansen pole minusuguse pensionärina juba ammu oma jalga sellele laevale tõstnud, kardulad varsti mulda ja muud toimetamised. Või siis veel - laev alles esimesi kuid Tallinn-Helsingi liinil.\nPostitaja: Hundi ulg kell 10:10 2 kommentaari:


Armulauaõpetusest ja -praktikast, 2. osa | K&T\nLoe dokumendi esimest osa siit.\n1. Eksegeetilised arusaamad, oikumeenilised kõnelused ja kohtumised ning arusaamine inimese kogemuse terviklikkusest on viinud erinevates kirikutes armulaua osadusliku ja rõõmsa iseloomu ning selle mitmesuguste dimensioonide uue märkamiseni. Sellega on kaasnenud ka muutunud armulauapraktika, mis avaldub armulauaseadmise sagenemises ning armulaual osalejate kasvus.\nVärsket arusaamist armulauast ja avatud kutset armulauale tuleb tervitada. Siin on armulauamõistmises olulised tahud tagasi võidetud.\n2. Armulaud on meie kirikutes alati ja igas kujus seotud süü andeksandmisega. Seda on võimalik näidata ka meie kirikute põhiliste katekismuste najal. Side süü andeksandmisega oli reformatsioonist saadik kirikutele armulaua olemuse läbivaks tunnusmärgiks. Kuid üha enam kasvas sellest välja kujutlus, et piht, meeleparandus ja andestuse vastuvõtmine on armulaual osalemise eeltingimused. Enne pühapäeval pühitsetavat armulauapüha hakati pidama ettevalmistavat jumalateenistust (seda võidi nimetada ka teisiti); sellel osalemine oli kohustuslik. Nii omandas rõõmupidu ühtlasi range ja sünge joone, mis hakkas üha enam domineerima. See muutis osadele inimestele armulauale tuleku ka raskemaks.\nTeiselt poolt toob aga praeguse aja muutunud praktika endaga kaasa ka küsimusi. Kas ei lähe kaduma – või vähemalt ei kaota tähtsust – tahud, mis olid reformatoorses armulauavagaduses alati keskse tähendusega (põhjalik ettevalmistumine, väärilisuse läbikatsumine, armulauale mineku tõsidus)? Selgelt on tunda, et pihi, pattude andeksandmise ja armulaua seos on lõdvenenud ning piht eraldiseisvas kujus on tõrjutud tahaplaanile. See kurvastab osasid koguduseliikmeid. Meie kirikud peaksid tagama selle, et armulauapühitsemisel võiksid koguduseliikmed sobival viisil tunnistada isiklikult oma süüd ja et neile kinnitataks andeksandmist. Samas ei tohi vaateväljast aga kaduda ka pihi ja meeleparanduse iseseisvad kujud.\nLahus erapihist (individuaalpihist), mis ei pea olema seotud liturgilise korraga, võib palvepäevadel, nädalalõpupalvustel ja palvetundidel, aga erilisel ajendil ka pühapäevaste jumalateenistuste raames lisada osi, mis toetavad rõhuasetust pihile ja meeleparandusele.\n3. Sõnakuulutus ja armulaud kuuluvad kokku kui kaks evangeeliumi edastamise viisi ning neid ei tohi üksteisele vastandada. Selles tähenduses me toetame praktika taaselustamist, mis pühapäevastel jumalateenistustel seob üksteisega jutluse ja armulaua. Tähtis on seejuures, et jutluse olulist positsiooni hoitakse ja rõhutatakse ning et armulaud säilitab oma iseloomu pakkumisena.\n4. Tänapäeval pühitsetakse armulauda sageli täpsemalt piiritletud osaduses – [koguduse] rühmades või koguduse ülesehitusele suunatud projektide raames. Olles mõistev selliste armulauapühitsemiste suhtes, on tähtis osutada sellele, et õige armulauapraktika peab silmas rühma ja koguduse seost. Armulaud on kiriku toiming ning armulauapühitsemises peab saama nähtavaks kiriku kõigi liikmete seotus. Koguduse igal liikmel ja igal rühmal on vastutus kogu koguduse ees, nii nagu kogudusel omakorda on oikumeeniline vastutus.\n5. Kuna armulaud on Jumala rahva ühine pidusöömaaeg, peavad olema kaasatud need, kes haiguse või nõrkuse tõttu ei saa koguduse jumalateenistusele tulla. Kodu- ja haiglaarmulaudade pühitsemisega kinnitatakse [vergewissern] vanadele ja haigetele inimestele osadust Kristusega ja kuulumist tema kogudusse.\n6. Arvestamine alkoholist ohustatute, aga ka näiteks [armulaual] osalevate lastega on viinud sageli selleni, et armulaua pühitsemisel jagatakse veini asemel kõigile osalejatele kääritamata viinamarjadest mahla. Siiski on sel praktikal oma piirid, kui pidada silmas märgi ja seadmissõna vastavust\n7. Uuesti tuleb mõtelda armulaua ja kirikukari seose üle. Põhimõtteliselt kuuluvad armulaud ja kirikukari reformaatorite arusaama kohaselt kokku. Vajalik on aga selgitada, milliste kriteeriumite järgi on tänapäeval selline kirikukari teoloogiliselt asjakohane ja praktiliselt teostatav. Lisaks tuleb selgitada, kuidas argumenteerida kirikukari poolt, kui lähtuda arusaamisest, et armulaual pakutakse pattude andeksandmist ja et Kristus annab andeks kõigile, kes temalt seda paluvad.\n1. Armulaualiturgia kujundamine peab vastama armulaua seadmisele (Augsburgi usutunnistuse artiklid 10, 13 ja 24). Sellest tulenevad evangeelse armulauapühitsemise jaoks järgmised põhiosad:\nseadmissõnad (piibellikkus sõnastuses);\nleiva ja veini ulatamine;\npalve (meieisapalve, kui seda ei ole jumalateenistuses teises kohas juba palutud);\nArmulauaga on lahutamatult seotud Jeesuse Kristuse pääste ja pattude andeksandmise kuulutamine.\nLähtudes neist põhilistest osadest avaneb ruum kujundamise mõttekateks variatsioonideks. See peaks aga arvestama järgmiste põhimõtetega: armulauapühitsemisel peavad seadmisele vastavad põhiosad olema uuesti äratuntavad; kogudust ei tohi liiga paljude ja üllatavate uuendustega üleliigselt koormata; Kujundamisvabadusega peab olema vastavuses kujundamisvõimekus; vastutustundlik kujundamine, mis tugineb põhielementidele, on vajalik ka oikumeeniliselt; armulaua taaselustamine pühapäevastel jumalateenistustel nõuab uuesti mõtlemist jumalateenistuse kui terviku kujundamise üle.\n2. Palve Püha Vaimu pärast ühenduses armulauale kogunenute ja terve kirikuga on reformatoorsele armulauamõistmisele igati kohane. Selles väljendub, et Issanda kohalolu „Püha Vaimu kaudu“ (LK [Leuenbergi konkordia art] 13) toimub meie jaoks üksnes tema armust ja et Issandat vastu võttev usk on tema Vaimu kaudu esile kutsutud (epiklees).\n3. Kaasates armulaualiturgiasse euharistilise palve (anamneesi), tuleb arvestada selle algse tähendusega. Euharistiline palve omandab oma liturgilise tähenduse vahetu sideme kaudu seadmissõnadega (1Kr 11:24). Euharistiline palve on päästeloo palvetav jutustamine, mis teeb selgeks, et seadmissõnad on iseloomult tõotus. Sellega, et seadmissõnad seatakse tänu ja kiituselaulu konteksti, kaitstakse neid vääritimõistmise eest, nagu oleks tegu üksnes ajaloolise tsitaadiga.\n4. Armulaualiturgia hädavajalikele põhiosadele lisanduvate sümboolsete toimingute õigustatus on seotud nende taotlusega kujundada jumalateenistust jõulisemalt terviklikult läbielatavaks. Näiteks on rahutervitus märk rahust Jumalaga ja rahust üksteise vahel ning märk osadusest, mida me armulaual kogeme. Selliseid toiminguid ajendab ka oikumeeniline kohtumine ning seal nähtavaks saav rikkus ja mitmekesisus. Selliste sümboolsete toimingute lisamise piir asub aga seal, kus armulaua lihtne põhitähendus on kaotanud oma hääle ja kuju.\n1. Armulaual osalemise kutse peab olema hoolikalt seotud olukorra ja traditsiooniga. [Armulaua] kujundamine peaks vastama sellele, et armulauda iseloomustab osadus ja rõõm.\n2. Kõik armulauaga seotud küsimused puudutavad inimeste vagadus. Kõiki muudatusi tuleks seetõttu koguduses läbi arutada ja seletada. Selleks on abiks ka õpetusjutlus armulaua üle. Uusi vorme peaks viima sisse üksnes koguduseliikmete või nende esindajate nõusolekul. Ühtlasi tuleks teha muutused arusaadavaks üksnes aeg-ajalt osalejatele ja külalistele teistest kogudustest.\n3. Jagamise vormide osas (liikuv jagamine, ringis põlvitamine või seismine, laua ümber istumine, jagamine pinkides) peaks kujundamine vastama ruumi eripäradele ja armulauakoguduse suurusele; iseäranis tuleb pidada silmas, et armulaud on loomult and, osadus ühe laua ümber ja vastuvõtmine. Ligiastumine võib selgelt väljendada vastuvõtmist ja tunnistamist.\n4. Leiva ja veini jagamisel tuleb kaasata vanemaid, kaastöölisi ja teisi koguduseliikmeid. See näitlikustab, et armulauda pühitseb kogudus [Feier der Gemeinde]. Abilistele tuleb anda teenimiseks juhatust. Armulauapühitsemise juhtimise ülesanne on kirikute poolt selleks volitatutel, selleks ordineeritutel.\n5. [Ühise] osaduskarika jätkuv kasutamine leiva ja veini jagamisel armulaual nõuab praegustes tingimustes hoolikaid hügieeniabinõusid. Need ei tohiks aga varjutada seda, et armulauapühitsemine on loomult vendade ja õdede terviklik osadus. Kasutades individuaalseid karikaid koos valamiskarikaga (ja võib-olla karikasse kastmisega), tuleb mõelda sellele, et seadmissõnade täpset sõnastust ning osaduskarikat kui tugeva sisuga sümbolit võetakse tõsiselt.\n6. Ehkki evangeelse arusaama kohaselt ei toimu elementidega muutust, nõuab ometi austust loomisandide leiva ja veini eriline kasutamine armulaual, aga ka oikumeenilised kaalutlused nõuavad järele jäänud elementide kohast kohtlemist.\n7. Ühised söömaajad koguduses (nt agape) peavad olema kujundatud nii, et erinevad selgesti Issanda söömaajast.\nPikki sajandeid oli armulaud – ühtlasi – märk kirikute ja konfessioonide lahutatusest. Leuenbergi konkordias osalevates kirikutes tunneme ja kogeme me rõõmuga, kuidas osadus armulauas toob meid kokku ning hoiab meid koos kõigis erinevates väljakutsetes, olukordades ja rõhuasetustes, mis on seotud armulauamõistmisega.\n„Reformatoorne oikumeenia mudel“, mis Leuenbergi konkordias sisaldub ja lähtub üksmeelest keskses ning on avatud paljukujulisusele lepitatud erinevuses, on end meie õpetuskõnelustes ja ühises praktikas tõestanud. See on teostatud oikumeenia mudel, mis võimaldab uusi kohtumisi ning ühist tunnistamist ja teenimist (LK 37). Kogemusest ja omandatud arusaamisest julgustatult mõistame me käesolevat nõupidamise tulemust kutsena edasiseks kõneluseks ja oikumeeniliseks kohtumiseks. Tunnetatud ja elatud osadus Sõna all – osadus armulauapühitsemises – on meie jaoks lootuse märk ja ühtlasi ülesanne otsida oikumeenias dialoogi ja ühisosa. Oleme saanud selle kaudu jõudu, et kutsuda sekulaarses maailmas usule, kiriku osadusse, armulauale kui andeksandmise kinnitamisele ja rõõmupeole.\n„Õnnistuse karikas, mida me õnnistame, – eks see ole Kristuse vere osadus?\nLeib, mida me murrame, – eks see ole Kristuse ihu osadus?\nEt leib on üks, siis ka meie, paljud, oleme üks ihu, sest me kõik saame osa sellest ühest leivast.“\n(1Kor 10:16, 17)\n„Sest iga kord, kui te seda leiba sööte ja karikast joote, kuulutate teie Issanda surma, kuni tema tuleb.“ (1Kor 11:26)\nMaapiiskop d. dr Johannes Hanselmann D D, Evangeelne Luterlik Kirik Baieris\nÕp dr Hans-Rudolf Bek, Evangeelne Maakirik Badenis\nPiiskop dr Andrej Beredi, Augsburgi Usutunnistuse Slovakia Evangeelne Kirik Jugoslaavias\nDotsent Michail Biharty, Slovakia Reformeeritud Kristlik Kirik\nDekaan Hans-Heinrich Bornkamm, Evangeelne Maakirik Badenis\nÕp Gino Conte, Valdeslaste Evangeelne Kirik\nÜlemkirikunõunik ülikooliprofessor dr Johannes Dantine, Augsburgi Usutunnistuse Evangeelne Kirik Austrias\nProfessor emeritus d. dr Hans Helmus Eßler, Münsteri Ülikool, Reformeeritud teoloogia õppetool\nProfessor dr Pavel Philipi, Böömi Vendade Evangeelne Kirik\nProfessor dr Alasdair Heron, Erlangeni Üolikool – Reformeeritud teoloogia õppetool\nPiiskop Imre Hódosy, Reformeeritud Kirik Jugoslaavias\nÕp Michal Hromanik, Slovakia Reformeeritud Kristlik Kirik\nÜlemkirikunõunik dr Wilhelm Hüffmeier, Leuenbergi õpetuskõneluste sekretär\nProfessor dr Kalman Huszti, Reformeeritud Kirik Ungaris\nÜlemkirikunõunik dr Harmut Jetter, Evangeelne Kirik Württembergis\nÕp Ludvik Josar, Evangeelne Luterlik Kirik Sloveenias\nPiiskop dr Vladislav Kiedron, Sileesia Augsburgi Usutunnistuse Evangeelne Kirik Tšehhi Vabariigis\nÕp Dieter Kuller, Evangeelne Luterlik Kirik Baieris\nProfessor dr dr Wenzel Lohff, Evangeelne Luterlik Kirik Baieris\nGeneraalpiiskop ja professor d. dr Ján Michalko, Augsburgi Usutunnistuse Slovakkia Evangeelne Kirik Slovaki Vabariigis\nÕp Gottfried Müller, Pfalzi Evangeelne Kirik\nProfessor dr Wilhelm Neuser, Münsteri Ülikool – kirikulugu ja konfessioonilugu\nÕp Klaus Schacht, Augsburgi Usutunnistuse Evangeelne Kirik Austrias\nÕp dr Gerhard Schullerus, Augsburgi Usutunnistuse Evangeelne Kirik Rumeenias\nProfessor dr Manfred Seitz, Erlangeni Ülikool – pastoraalteoloogia\nProfessor dr Janos Selmeczi, Luterlik Kirik Ungaris\nÜlemkirikunõunik em. dr Gerhard Strauß, Evangeelne Luterlik Kirik Baieris\nProfessor dr Joachim Track, Augustana Kõrgkool Neuendettelsaus, Evangeelne Luterlik Kirik Baieris\nÕp dr Jan Vencovsky, Böömi Vendade Evangeelne Kirik Tšehhi Vabariigis\nÕp dr Georg Vischer, Šveitsi Evangeelne Kirikute Liit\nEesistuja Hartmuth Wenzel, Evangeelse Reformeeritud Kiriku Sinod Baieris\nÕp Martin Wyerstall, Evangeelne Kirik Reinimaal\nProfessor dr Eberhard Winkler, Evangeelsete Kirikute Liit Saksa Demokraatlikus Liitvabariigis\n Sks Zusprechen. Võib tõlkida ka „kuulutatakse“. Vt märkus 3. – Tlk.\n Sks Angebot. Eelnevas öeldi, et armulaud on evangeeliumi edastamise viis. Eestikeelne termin „armulaud“ tõstab esile just seda, et toimub millegi pakkumine ehk jagamine. Armulaual toimub evangeeliumi jagamine ja vastuvõtmine. – Tlk.\n Sks Kirchenzucht. Traditsiooniline eestikeelne vaste on „kirikukari“. Võib tõlkida ka „kiriklik distsipliin“ või „kiriklik kord“. Need on abinõud, mis aitavad hoida ja tagada kirikus korda. – Tlk.\n Sks Zuspruch tähendab ’kinnitus’, ’tõotus’. Vt dokumendi esimese osa allmärkust 3. – Tlk.


Zave.ee ostusoovitus: Sportlandi poodides valik kohvreid -60% - Kasulik.ee\nZave.ee ostusoovitus: Sportlandi poodides valik kohvreid -60%\nPlastikkorpusega Dunlopi kohvridFoto: tootja\nSportlandi poodides on valik Dunlopi ja Kangoli kohvreid 60 protsenti alla hinnatud.\nKeskkonnast Zave.ee leiab Sportlandi pakkumised Dunlopi ja Kangoli kohvritele, mis on 60 protsenti tavahinnast soodsamad. Valik plastikkorpusega Dunlopi kohvreid suuruses 17 kuni 31 tolli maksavad nüüd 26 kuni 58 eurot, kui tavahinnad jäävad vahemikku 65 kuni 142 eurot. Väikese 17-tollise kohvri leiab aga suisa 15 euroga senise 38 asemel.\nPakkumine kestab 31. märtsini või kuni kaupa jätkub.\nKõik Sportlandi pakkumised leiab siit.\nKülasta suurimate poekettide parimate pakkumiste portaali Zave.ee ja jälgi meie uudisvoogu!\nZave.ee ostusoovitus: elektrisaag 59% alla hinnatud\nRocca al Mare keskus loosib välja Pariisi-reise\nZave.ee ostusoovitus: valik rehve kuni 30-protsendilise allahindlusega\nZave.ee ostusoovitus: kodukino kõlarite komplekt 40 protsenti soodsamalt\nPrillipoed pakuvad soodustusi\nViru Keskuse ABC Kingas toimub lõpumüük kuni -70%


Enesevigastus ja sellega seotud vaimse tervise seisundid\nEnesevigastus on ebahariliku käitumise tüüp ja kaasneb tavaliselt mitmesuguste vaimse tervise häiretega, näiteks depressioon või piiritletud isiksusehäired.\nÜldine teave enesekahjustuse kohta\nTingimused, milles on näha ennast kahjustavat käitumist\nÄrevus ja / või paanika\nImpulss-juhtimishäire pole mujal täpsustatud\nEnesevigastus kui psühhiaatriline diagnoos\nDSM-IV-s on ainsad diagnoosid, mida mainitakse enesevigastamine kui diagnoosi sümptom või kriteerium on isiksuse piirhäire, stereotüüpne liikumishäire (seotud autism vaimne alaareng) ja fiktiivsed (võltsitud) häired, mille korral on katse võltsida füüsilisi haigusi (APA, 1995; Fauman, 1994). Samuti näib olevat üldiselt aktsepteeritud, et psühhootiliste või petlike patsientide puhul on enesemõistmise äärmuslikud vormid (amputatsioonid, kastreerimised jne) võimalikud. DSM-i lugedes võib kergesti jääda mulje, et ennast vigastavad inimesed teevad seda tahtlikult, et võltsida haigusi või olla dramaatilised. Maloni ja Berardi 1987. aasta raamatu "Hüpnoos ja enesetegijad" sissejuhatavas lauses on näha veel üks viide, kuidas terapeutiline kogukond suhtub nendesse, kes ennast kahjustavad:\nKuna füüsilisest isikust kärpijaid teatati esmakordselt 1960. aastal, on nad jätkuvalt olnud vaimse tervise probleem. (rõhutus lisatud)\nNende teadlaste jaoks pole enese lõikamine probleem, vaid iselõikurid on.\nKuid enesevigastavat käitumist täheldatakse patsientidel, kellel on palju rohkem diagnoose, kui DSM soovitab. Intervjuudes on korduva enesevigastamisega tegelevad inimesed teatanud, et neil on diagnoositud depressioon, bipolaarne häire, anorexia nervosa, bulimia nervosa, obsessiiv-kompulsiivne häire, posttraumaatiline stressihäire, paljud dissotsiatiivsed häired (sealhulgas depersonalisatsiooni häire, teisiti määratlemata dissotsiatiivne häire ja dissotsiatiivne identiteedihäire), ärevus ja paanikahäiredja impulsside juhtimise häire, mida pole teisiti täpsustatud. Lisaks sellele võtavad paljud praktikud enesevigastajate jaoks eraldi diagnoosi nõudmise üles.\nKõigi nende tingimuste kohta lõplikku teavet ei saa anda selle lehe ulatusest. Püüan selle asemel kirjeldada häiret põhikirjeldusena, selgitada, millal ma saan enesevigastamise võimaluse sobivad haiguse mustriga ja annavad viiteid lehtedele, kus on palju rohkem teavet. Isiksusehäirete (BPD) puhul pühendan diskussioonile palju ruumi lihtsalt seetõttu, et silt BPD on mõnikord automaatselt rakendatav juhul, kui esineb enesevigastamine, ja BPD valediagnoosimise negatiivsed tagajärjed võivad olla äärmuslik.\nTingimused, kus nähakse enesevigastavat käitumist\nÄrevushäired ja / või Paanikahäire\nEnesevigastus kui diagnoos\nNagu mainitud, näevad enesevigastamist sageli autismi või vaimse alaarenguga inimesed; selle tervisehäirete rühma enesekahjustuskäitumise kohta leiate hea arutelu Autismi uuringute keskus.\n"Iga kord ütlen midagi neid on raske kuulda, kriidivad nad mu viha ja mitte kunagi omaenda hirmu ees. "\n- Anni DiFranco\nKahjuks on kõige vigasem diagnoos, mis on määratud kõigile, kes vigastavad, piiritletud isiksusehäired. Selle diagnoosiga patsiente käsitlevad psühhiaatrid sageli kui väljunud; Herman (1992) räägib psühhiaatria elanikust, kes küsis juhendavalt terapeudilt, kuidas ravida piirjooni, öeldi: "Sa viitad neile." Miller (1994) märgib, et piiriüleseks diagnoositajateks peetakse sageli oma valu eest vastutajaid, rohkem kui mis tahes muu diagnoosiga patsiente kategooriasse. BPD diagnoose kasutatakse mõnikord teatud patsientide "märgistamiseks", et tulevastele hooldajatele näidata, et keegi on raskendatud või on probleemide lahendaja. Mõnikord mõtlesin BPD-st kui "Bitch Pissed Doc".\nSee ei tähenda, et BPD on väljamõeldud haigus; Olen kohanud inimesi, kes vastavad DSM-i BPD kriteeriumidele. Nad on tavaliselt suure valu käes kannatavad inimesed, kes on hädas ellujäämisega, kui vähegi suudavad, ja sageli põhjustavad nad tahtmatult suurt valu neile, kes neid armastavad. Kuid olen kohanud veel palju inimesi, kes ei vasta kriteeriumidele, kuid neile on antud silt nende enesevigastamise tõttu.\nMõelge siiski diferentsiaaldiagnostika DSM-IV käsiraamatule (First et al. 1995). Sümptomi "enesevigastamine" otsustamise puus on esimene otsustuspunkt: "Motivatsioon on vähendada düsfooriat, vabastada vihaseid tundeid või vähendada tuimustunnet... koos impulsiivsuse ja identiteedihäirete mustriga. "Kui see on tõsi, siis järgib praktik see käsiraamat peaks diagnoosima kellegi BPD-ks puhtalt seetõttu, et nad saavad ülekaalukate tunnetega hakkama ennast vigastades.\nSee on eriti häiriv, arvestades hiljutisi leide (Herpertz jt, 1997), et ainult 48% nende endi vigastada tekitajate valimist vastas DSD kriteeriumidele BPD suhtes. Kui enesevigastamine tegurina välja arvati, vastas kriteeriumidele vaid 28% valimist.\nSarnaseid tulemusi nähti ka Ruschi, Guastello ja Masoni 1992. aasta uuringus. Nad uurisid 89 psühhiaatrilist statsionaarset patsienti, kellel oli diagnoositud BPD, ja võtsid nende tulemused statistiliselt kokku.\nErinevad hindajad uurisid patsiente ja haiglaraamatuid ning näitasid, kui suurel määral olid kõik kaheksa BPD-d määratlevat sümptomit. Üks põnev märkus: ainult 36 patsienti 89-st vastas tegelikult haiguse diagnoosimise DSM-IIIR kriteeriumidele (esines kaheksast sümptomist viis). Rusch ja tema kolleegid viisid läbi statistilist protseduuri, mida nimetatakse faktorianalüüsiks, et välja selgitada, millised sümptomid kipuvad kaasnema.\nTulemused on huvitavad. Nad leidsid kolm sümptomikompleksi: "volatiilsuse" tegur, mis koosnes sobimatust vihast, ebastabiilsetest suhetest ja impulsiivsest käitumisest; "enesehävituslik / ettearvamatu" tegur, mis koosnes enesevigastamisest ja emotsionaalsest ebastabiilsusest; ja "identiteedi häirimise" tegur.\nSDU (enesehävituslik) tegur esines 82 patsiendil, samas kui volatiilsust täheldati ainult 25-l ja identiteedihäireid 21-l. Autorid väidavad, et BPD keskmes on kas enesevigastamine või kasutavad arstid patsiendi BPD märgistamiseks piisava kriteeriumina enesevigastamist. Viimane näib tõenäolisem, arvestades, et vähem kui pooled uuritud patsientidest vastasid BPD DSM-i kriteeriumidele.\nÜks piiriüleste isiksushäirete uurijaid, Marsha Linehan, usub, et see on kehtiv diagnoosi, kuid 1995. aasta artiklis märgitakse: "Diagnoosida ei tohiks, kui DSM-IV kriteeriume ei kohaldata rangelt... isiksushäire diagnoosimiseks on vaja mõista inimese pikaajalist toimimisharjumust. "(Linehan jt. 1995, rõhk lisatud.) Et seda ei juhtu, nähtub teismeliste arvu suurenemisest, kellele diagnoositakse piir. Arvestades, et DSM-IV osutab isiksusehäiretele kui pikaajalistele käitumisharjumustele, mis algavad tavaliselt varases täiskasvanueas, keegi küsib, millist õigustust kasutatakse 14-aastasele negatiivse psühhiaatrilise sildi andmiseks, mis jääb temaga kogu tema elu? Linehani teose lugemine on pannud mõned terapeudid mõtlema, kas võib-olla on silt "BPD" liiga häbimärgistatud ja liiga ülekasutatud ning kui oleks parem nimetada seda selliseks, mis see tegelikult on: emotsionaalne häire regulatsioon.\nKui hooldaja diagnoosib teil BPD ja olete üsna kindel, et silt on ebatäpne ja kahjulik, otsige teine arst. Wakefield ja Underwager (1994) juhivad tähelepanu sellele, et vaimse tervise spetsialistid eksivad tõenäoliselt vähem ning on vähem altid kognitiivsetele otsetetele, mida me kõik kasutame kui keegi teine:\nKui paljud psühhoterapeudid jõuavad inimese kohta järeldusele, ei ignoreeri nad mitte ainult midagi, mis nende järeldusi kahtluse alla seab, vaid ka aktiivselt fabritseerima ja võluma väiteid või ekslikke tähelepanekuid nende järelduste toetuseks [pange tähele, et see protsess võib olla teadvuseta] (Arkes ja Harkness 1980). Kui patsient annab teavet, käivad terapeudid ainult nendel, mis toetavad juba tehtud järeldusi (Strohmer jt. 1990).... Hirmutav fakt terapeutide järelduste kohta patsientide osas on see, et need tehakse 30 sekundi kuni kahe või kolme minuti jooksul pärast esimest kontakti (Ganton ja Dickinson 1969; Meehl 1959; Weber jt. 1993). Kui järeldusele on jõutud, on vaimse tervise spetsialistid sageli uue suhtes vastupidavad teave ja püsib märgistuses, mis on omistatud protsessi väga varakult minimaalse väärtuse alusel teave, tavaliselt idiosünkraatiline üksainus kii (Rosenhan 1973) (rõhutus lisatud).\n[MÄRKUS. Minu lisatud nende autorite tsitaat ei tähenda nende kogu töö täielikku kinnitamist.]\nEnesevigastusi täheldatakse patsientidel, kes kannatavad peamine depressiivne häire ja alates bipolaarne häire. Pole täpselt selge, miks see nii on, kuigi kõik kolm probleemi on seotud ajule kättesaadava serotoniini koguse puudustega. Oluline on eraldada enesevigastamine meeleoluhäiretest; inimesed, kes vigastavad iseennast, tulevad sageli õppima, et see on kiire ja lihtne viis suurepärase füüsilise seisundi leevendamiseks või psühholoogiline pinge ning käitumine võib jätkuda ka pärast depressiooni lahenemist. Patsientidele tuleks hoolikalt õpetada alternatiivseid viise piinavate tunnete ja liigse stimulatsiooni toimetulekuks.\nNii suur depressioon kui ka bipolaarne häire on tohutult keerulised haigused; depressiooni kohta põhjaliku hariduse saamiseks minge lehele Depressiooniressursside loend või Depression.com. Veel üks hea teabeallikas depressiooni kohta on uudistegrupp alt.support.depression, selle KKK ja sellega seotud veebileht Diane Wilsoni ASD ressursside leht.\nEt rohkem teada saada bipolaarse häire kohta, proovige pendli ressursilehte, mille esitasid ühe esimese bipolaarsetele inimestele loodud meililistide liikmed.\nEnda põhjustatud vägivalda täheldatakse sageli naistel ja tüdrukutel anorexia nervosa (haigus, mille puhul inimesel on kinnisidee kaalust alla võtta, dieeti pidada või paastuda ning moonutatud kehapildina - nähes oma luustikku keha rasvana) või bulimia nervosa (söömishäire, mida tähistatakse siduritega, kus süüakse suures koguses toitu, millele järgnevad puhastused, mille ajal inimene üritab oma kehast toitu välja viia sunnitud oksendamise, lahtistite kuritarvitamise, liigse treenimisega, jne).\nOn palju teooriaid, miks SI ja söömishäired esinevad nii sageli. Cross on tsiteeritud ajakirjas n Favazza (1996), öeldes, et kahte tüüpi käitumine on katse omada keha, seda tajuda iseendana (mitte muu), tuntud (kaardistamata ja ettearvamatu) ja läbitungimatu (ei ole sissetungitud ega kontrollitud väljas.. .. [T] metafoorne häving keha ja enese vahel variseb kokku (st pole enam metafooriline): kõhnus on iseseisev toime, emotsionaalse katarsise veritsemine, liigsöömine on üksinduse kinnistamine ja puhastumine moraalne enese puhastamine. (lk.51)\nFavazza ise pooldab teooriat, mida väikesed lapsed samastavad toiduga ja seega varases eluetapis, söömist võiks vaadelda millegi iseenesest tarbimise tarbimises ja see hõlbustab eneseavastuse ideed aktsepteerima. Samuti märgib ta, et lapsed võivad söömisest keeldudes vihastada oma vanemaid; see võiks olla vägivallatsevate täiskasvanute vastu kätte maksmiseks tehtud enesevigastamise prototüüp. Lisaks saavad lapsed oma vanematele meeldida, süües neile antud süüa, ja selles näeb Favazza SI prototüüpi kui manipuleerimist.\nTa märgib siiski, et enesevigastamine vabastab kiirelt pingetest, ärevusest, võidusõidumõtetest jne. See võib olla söömisraskustega inimese motivatsioon endale haiget teha - häbi või pettumus söömiskäitumise ees põhjustab suurenenud pinget ja ärritust ning inimene lõikab või põleb või lööb, et saada sellest ebamugavusest kiiret leevendust tunded. Peale selle, et oleme rääkinud mitme inimesega, kellel on nii söömishäireid kui ka ennast vigastada, on minu arvates täiesti võimalik, et enesevigastamine pakub häireteta söömisele alternatiivi. Paastumise või puhastumise asemel lõikavad nad.\nPole olnud palju laboratoorseid uuringuid, mis tõestaksid seost SI ja söömishäirete vahel, nii et kõik eelnev on spekulatsioon ja oletused.\nOCD-ga diagnoositud inimeste enesevigastamine on paljude arvates piiratud juuste sundimisega (tuntud kui trikhillillomaania ja tavaliselt lisaks peajuustele ka kulmud, ripsmed ja muud kehakarvad) ja / või kompulsiivne nahk korjamine / kriimustamine / ekstsisioon. DSM-IV klassifitseeritakse trikotillomaaniat siiski impulsi kontrolli häireks ja OCD ärevushäireks. Kui enesevigastamine pole osa sunniviisilisest rituaalist, mille eesmärk on hoida ära mõni halb asi, mis muidu juhtuks, ei tohiks seda pidada OKH sümptomiks. OCD DSM-IV diagnoosimine nõuab:\nkinnisideede olemasolu (korduvad ja püsivad mõtted, mis ei pea muretsema lihtsalt igapäevaste asjade pärast) ja / või sunnid (korduvad käitumised, mida inimene tunneb vajadust ärevuse või leevenduse ärahoidmiseks (loendamine, kontrollimine, pesemine, tellimine jne) katastroof);\nmingil hetkel tõdemus, et kinnisideed või sunnid pole mõistlikud;\nülemäärane aeg, mis kulub kinnisideedele või sundidele, nende põhjustatud elukvaliteedi langusele või nendest tingitud märkimisväärsele stressile;\nkäitumise / mõtete sisu ei piirdu sellega, mis on seotud mõne muu praegu esineva I telje häirega;\nkäitumine / mõtted ei ole otseselt ravimite või muu uimastitarbimise tagajärg.\nPraegune konsensus näib, et OCD on tingitud serotoniini tasakaalustamatusest ajus; SSRI-d on selle seisundi jaoks valitud ravim. 1995. aastal OCD-ga naissoost inimeste enesevigastamise uuring (Yaryura-Tobias jt) näitas, et klomipramiin (a tritsükliline antidepressant, mida tuntakse nimega Anafranil) vähendas nii sundkäitumise kui ka SIB. Võimalik, et see vähenemine toimus lihtsalt seetõttu, et enesevigastamine oli sundkäitumine, mille juured olid teistsugused kui SIB-ga mitte OKH-ga patsientidel, kuid uuringus osalejatel oli nendega palju ühist - 70 protsenti neist oli lastena seksuaalselt väärkoheldud, nad näitasid söömishäirete olemasolu jne. Uuring viitab taas kindlalt sellele, et enesevigastamine ja serotonergiline süsteem on kuidagi seotud.\nPosttraumaatiline stressihäire viitab sümptomite kogumile, mis võib ilmneda hilinenud reageeringuna tõsisele traumale (või traumade seeriale). Lisateavet selle kontseptsiooni kohta leiate minu kiirest Trauma / PTSD KKK-st. See ei ole mõeldud kõikehõlmavaks, vaid lihtsalt selleks, et anda aimu, mis on trauma ja mis on PTSD. Herman (1992) soovitab laiendada PTSD diagnoosi neile, kellele on kuude või aastate jooksul pidevalt traumeeritud. Tuginedes oma klientide ajaloo ja sümptomatoloogia mustritele, lõi ta kontseptsiooni kompleksse traumajärgse stressihäire kohta. CPTSD hõlmab eneses vigastamist, kuna see on häireteta regulatsiooni sümptom, mis raske traumaga patsientidel sageli on (huvitaval kombel) Piisab, kui üks peamisi põhjuseid, miks inimesed endale haiget teevad, on näiliselt kontrollimatu ja hirmutav juhtimine emotsioonid). See diagnoos, erinevalt BPD-st, keskendub sellele, miks enesevigastavad patsiendid seda teevad, viidates kindlate traumaatiliste sündmuste esinemisele kliendi minevikus. Ehkki CPTSD ei ole enesevigastuste diagnoosimine kõigile ühesuuruseks kui BPD, aitab Hermani raamat neid kellel on olnud korduvaid raskeid traume, mõistavad, miks neil on emotsioonide reguleerimise ja väljendamisega nii palju probleeme. Cauwels (1992) nimetab PTSD-d "BPD identseks nõoks". Tundub, et Herman pooldab vaadet, milles PTSD on jagatud kolmeks eraldi diagnoosiks:\nKõige silmapaistvamate talitlushäirete piirkond Antud diagnoos\nSomaatiline / füüsioneurotiline (kehaline düsregulatsioon - probleemid keha sõnumite reguleerimise või mõistmisega ja / või emotsionaalse stressi avaldumine füüsiliste sümptomite korral) Muundumishäire (endine hüsteeriline neuroos)\nTeadvuse deformatsioon (võime jaotada ennast ühe katkematu ajalooga üksusena või keha ja teadvuse integreerimise oskuses) Dissotsiatiivne identiteedihäire\nIdentiteedi, emotsioonide ja suhete düsreguleerimine Isiksusehäire piiril\nUskumatul hulgal teavet trauma ja selle mõjude, sealhulgas posttrauma stressi sündroomide kohta, külastage kindlasti David Baldwini traumateabe lehti.\nDissotsiatiivsete häiretega kaasnevad teadvuse probleemid - amneesia, killustatud teadvus (nagu nähtub DID-st) ja deformatsioon või teadvuse muutumine (nagu depersonalisatsiooni häire või dissotsiatiivne häire, mitte muidu Täpsustatud).\nDissotsiatsioon viitab omamoodi teadvuse väljalülitumisele. Isegi psühholoogiliselt normaalsed inimesed teevad seda kogu aeg - klassikaline näide on inimene, kes sõidab sihtkohta tsoneerides ja saabub ega mäleta sõidu hetkest eriti midagi. Fauman (1994) määratleb seda kui "vaimsete protsesside rühma eraldamist teadlikust teadvusest". Dissotsiatiivsete häirete korral on see lõhenemine muutunud äärmuslikuks ja sageli patsiendi piirest kaugemale kontroll.\nDepersonaliseerumine on mitmesugune dissotsiatsioon, mille käigus inimene tunneb end ootamatult eraldatuna oma kehast, mõnikord justkui jälgides sündmusi väljastpoolt ise. See võib olla hirmutav tunne ja sellega võib kaasneda sensoorse sisendi vähenemine - helid võivad olla summutatud, asjad võivad tunduda imelikud jne. Tundub, nagu poleks keha osa minast, ehkki reaalsuse testimine jääb puutumatuks. Mõni kirjeldab depersonalisatsiooni unenäolise või mehaanilisena. Depersonalisatsioonihäire diagnoositakse siis, kui klient kannatab depersonaliseerumise sagedaste ja raskete episoodide all. Mõned inimesed reageerivad depersonalisatsiooni episoodidele, tekitades endale füüsilist kahju, püüdes peatada ebareaalseid tundeid, lootes, et valu viib nad teadvusele. See on SI tavaline põhjus inimestel, kes lahustuvad sageli muul viisil.\nDDNOS on diagnoos, mis antakse inimestele, kellel on mõnede teiste dissotsiatiivsete häirete sümptomeid, kuid mis ei vasta ühegi neist diagnostilistele kriteeriumidele. Inimene, kes tundis, et tal on vaheldumisi isiksusi, kuid milles need isiksused polnud täielikult välja arenenud ega autonoomsed või kes oli alati see kontrollitaval isiksusel võidakse diagnoosida DDNOS, nagu ka inimesel, kes kannatas depersonaliseerimise episoodide all, kuid kellel ei olnud vaja diagnoosimine. See võib olla ka diagnoos, mis antakse inimesele, kes dissotsieerub sageli ilma ebareaalsena tundmata või isiksuseta. Põhimõtteliselt on see viis öelda: "Teil on dissotsiatsiooni probleem, mis mõjutab teie elu negatiivselt, kuid meil pole nime täpselt omamoodi dissotsiatsiooni, mida teete. "Jällegi, inimesed, kellel on DDNOS, vigastavad sageli ennast, üritades endale valu tekitada ja lõpetades sellega dissotsiatiivse. episood.\nDID-is on inimesel vähemalt kaks isiksust, kes vahelduvad patsientide käitumise, kõne jms täieliku teadliku kontrolli all hoidmisega. DSM täpsustab, et kahel (või enamal) isiksusel peavad olema selgelt erinevad ja suhteliselt püsivad viisid tajuda, mõelda umbes ja seotud välismaailma ja iseendaga ning et vähemalt kahel neist isiksustest peab olema vaheldumisi kontroll patsiendi üle toimingud. DID on mõneti vaieldav ja mõned inimesed väidavad, et see on liiga diagnoositud. Terapeudid peavad olema DID diagnoosimisel äärmiselt ettevaatlikud, sondeerima, soovitamata soovitusi teha ja hoolitseda selle eest, et mitte eksida väljakujunenud isiksuse tahkudes täielikult arenenud eraldiseisvate isiksuste jaoks. Samuti on mõned inimesed, kes tunnevad, nagu oleks neil "tükki", mis võtab mõnikord üle, kuid alati, kuni nad on kui nad on ise teadlikud ja võimelised oma tegevust mõjutama, võib teil olla oht, et teda diagnoositakse valesti kui DID, kui ka nemad lahku minema.\nKui kellelgi on DID, võivad nad ennast vigastada teiste inimeste põhjustatud põhjustel. Neil võib olla vihane muutuja, kes üritab gruppi keha kahjustamisega karistada või kes valib enesevigastuse viha vabastamiseks.\nOn äärmiselt oluline, et DID-diagnoosi diagnoosiksid ainult kvalifitseeritud spetsialistid pärast pikki intervjuusid ja uuringuid. DID-i kohta lisateabe saamiseks vaadake jaotist Jagatud südamed. Usaldusväärse teabe saamiseks dissotsiatsiooni kõigi aspektide, sealhulgas DID kohta on heaks allikaks rahvusvaheline dissotsiatsiooni uurimise selts ja Sidrani sihtasutus.\nKirsti esseed teemal "bitid" ja "Keskmaailma imeline maailm" pakuvad rahustavat ja väärtuslikku teavet DDNOSe kohta - ruum tavalise unenäo ja DID-i vahel.\nDSM rühmitab mitmeid häireid pealkirja all "Ärevushäired". Sümptomid ja diagnoosid need varieeruvad suuresti ja mõnikord kasutavad nendega kaasas olevad inimesed enesevigastamist enese rahustava toimetulekuna mehhanism. Nad on leidnud, et see toob kiiresti ajutise leevenduse uskumatust pingest ja ärritusest, mis koguneb, kui nad muutuvad üha ärevamaks. Hea valiku ärevust puudutavate kirjutiste ja linkide jaoks proovige tAPirit (ärevuse-paanika Interneti-ressurss).\nPole teisiti täpsustatud. Lisan selle diagnoosi lihtsalt seetõttu, et see muutub mõnede arstide seas enesevigastajatele eelistatavaks diagnoosiks. See on väga mõistlik, kui arvestada, et impulss-kontrolli häirete määratluskriteeriumiteks on (APA, 1995):\nSuutmatus seista vastu impulsile, ajamile või ahvatlusele sooritada mõni isikut või teisi kahjustav toiming. Impulsile võib olla teadlik vastupanu või mitte. Akt võib olla planeerimata või mitte.\nEnne teo toimepanemist suureneb pingetunne või [füsioloogiline või psühholoogiline] erutus.\nTeo toimepanemise ajal naudingu, rahulduse või vabastamise kogemus. Tegu... on kooskõlas inimese vahetu teadliku sooviga. Vahetult pärast tegu võib ilmneda tõeline kahetsus, enese etteheide või süü.\nSee kirjeldab paljude inimeste enesevigastamise tsüklit, kellega olen rääkinud.\nFavazza ja Rosenthal soovitavad 1993. aasta artiklis haigla- ja kogukonnapsühhiaatrias määratleda enesevigastamine kui haigus ja mitte ainult sümptom. Nad lõid diagnostilise kategooria, mille nimi on korduv enesekahjustus sündroom. See oleks I telje impulsskontrolli sündroom (sarnane OCD-ga), mitte II telje isiksusehäire. Favazza (1996) tegeleb selle idee edasiarendamisega ajakirjas Bodies Under Siege. Arvestades, et see ilmneb sageli ilma ilmse haiguseta ja püsib mõnikord ka pärast konkreetse inimese muid sümptomeid psühholoogiline häire on taandunud, on mõistlik lõpuks teadvustada, et enesevigastamine võib ja võib muutuda ka tervisehäireks omaette. Alderman (1997) pooldab ka enda põhjustatud vägivalla tunnistamist pigem haiguseks kui sümptomiks.\nMiller (1994) väidab, et paljud enesekahjustajad kannatavad selle pärast, mida ta nimetab trauma taastumise sündroomiks. Miller soovitab traumeeritud naistel kannatada omamoodi sisemise teadvuse lõhenemise all; kui nad astuvad enesevigastamise episoodi, võtab nende teadlik ja alateadlik meel kolm rolli: vägivallatseja (see, kes kahjustab), ohver ja mittekaitsja kõrvalseisja. Favazza, Alderman, Herman (1992) ja Miller väidavad, et vastupidiselt levinud terapeutilisele arvamusele on lootust neile, kes vigastavad iseennast. Olenemata sellest, kas enesevigastamine toimub koos mõne muu häirega või üksi, on olemas tõhusaid viise, kuidas ravida ennast kahjustavaid inimesi ja aidata neil leida produktiivsemad toimetulekuviisid.\nAutori kohta: Deb Martinsonil on B.S. psühholoogias, on koostanud laiendusinfot enesevigastamise ja kaasautor on enesevigastamise raamat pealkirjaga "Sest ma haiget". Martinson on "Salajase häbi" enesevigastaja looja veebisait.\nAllikas: Salajase häbi veebisait\nBipolaarse haiguse pikaajaline ravimteraapia\nAlzheimeri tõve all kannatavate patsientide depressiooni juhtimine\nVaimse tervise blogid ja söömishäirete ravimise raskused\nSõnadel on jõud. Ma tean seda, sest olen kirjanik ja olen täiesti võimeline oma sõnadega inimesi ...\nKuidas rääkida oma lastega traagilistest sündmustest\nTraagiline ja traumaatilised sündmused näib juhtuvat sageli. Üha enam on vanematel raskeid vestlu...\nRavimite täitmist kontrollib FDA poolt heaks kiidetud ravim\nRavimitele vastavus inimestele psühhiaatriliste ravimite võtmine on kurikuulsalt löödud ja igatse...


Miks ma käin looduses (ja miks Sina peaksid ka!) - Metaloodus\nPublished by Romet Vaino on jaanuar 27, 2016 jaanuar 27, 2016\nPole selget vastust miks keegi sammud looduse rüppe seab. Ajaveetmist pean rohkem loogiliseks põhjenduseks kui sisuliseks impulsiks. Muide, kas pole veider, et mõtlemine, mis meenutab rohkem haiguslikku seisundit kui kosmilise kulgemise loomulikku osa, tunnistatakse tervele inimesele kohaseks. Kõige jaoks peab olema ratsionaalne põhjus, mis on ühiskonnale vastuvõetav. Iga emotsiooni ja sellest vallandunud teo vahele peab justkui jääma teatav mõttelõng. Kui seda pole, käitume kaaskondlaste arvates liiga spontaanselt või lausa vastutustundetult. Minu mäletamistmööda kõlas Anton Nigov`i “Harjutustes” kuidagi toredalt, et mõtlemine on inimese ebatervislik seisund – me ei mõtle kui kõik on kõigeparemas korras!\nTõenäoliselt ei jää universumi ideaalse toimimise kohaselt mistahes tegevuse/juhtumise ja algimpulsi vahele mitte kui midagi. Mõtlemine näib universaalsel skaalal olevat täiesti irratsionaalne nähtus, mis ei toeta mitte kuidagi kulgevaid protsesse. Ainult meie, väiksed ahvikesed, oleme siin maal ennast suurest tarkusest õnnetuks mõelnud.\nAga tuleme nüüd teema juurde tagasi. Kangesti tahaks öelda, et oleme üks hoomamatu tähetolmu-energia kokteil, mis igavikuliselt kihiseb ja selle looduses uitamisega on nagu on. Et tuleb tunne ja allud! Kuid toogem siiski mõned rohkem või vähem ratsionaalsed põhjused, mida siin planeedil (loodetavasti) tunnustatakse:\nLIIKUMINE – Liikuvad ja sportlikud inimesed taluvad stressi oluliselt paremini kui väheaktiivsed inimesed. Heal juhul on kontorirotid ise seda tajunud, parimal juhul mõistavad seda ka nende tööandjad. Seos ise on täiesti ilmselge. Ometigi ei piirdu rabades-heinamaadel uitamine ainult korduvate sammudega mingis aegruumis.\nLooduses tekib teatav aimdus endast kui liikuvast osakesest ühes suuremas süsteemis. Aastaajad muutuvad. Lilled tärkavad, õitsevad ja närtsivad. Linnud saabuvad, loovad pesad, munevad, kasvatavad pojad üles ja lõpuks lahkuvad taas, et naasta. Öistel jalutuskäikudel annab selge taevas meile loa kosmost vaadata. Meteoorid ja ümber Põhja naela ringlev tähtede mass. Jälle liikumine!\nErinevalt spordisaalis või tänaval jooksmisest loob füüsiline liikumine sellises lõpuni määratlemata keskkonnas mingisuguse veidra otsetee või kanali millegi ülemaga. Peas genereeruvad suured ideed ponnistuse asemel mängleva kergusega. Need ei pruugigi alati siinses maailmakorralduses praktiliselt rakendatavad olla, kuid intuitiivselt suudavad teinekord meie elusid tundmatuseni muuta. Julgen oma ideedega isegi nii kaugele minna, et kui piisavalt pikka aega looduses viibida, siis hakkame ümbritsevaga justkui ühte takti hingama. Sagedused resoneeruvad. Tundub, et jõuame jutuga selle sama tähetolmu-energia kokteilini tagasi?\nTEADLIKKUS JA PERSPEKTIIVID – on palju ülestunnistusi sellest, et astronaudid lahkuvad maalt tehnokraatidena ja naasevad humanistidena. Orbiidil olles unustatakse end tundideks Maad jõllitama. Tajutakse teatud ühtsust või terviklikkust. Sellest tulenevalt on mul ka uskumus, et kui me kõik saaks korraks kosmoses ära käia, siis muutuks maailm paremaks kohaks. Tehnoloogiliselt oleme märkimisväärselt (isegi eksponentsiaalselt!) arenenud viimase 100 aastaga. Kuid meie teadlikkus jääb meile jalgu.\nVõibolla ei suuda looduses viibimine sedavõrd kontrastset muutust meis luua, aga paremaks inimeseks teeb ta meid küll.\nVõtkem alustuseks perspektiivid rabas. 28-aastase mehena 7-meetrisel turbalasundil kõndides tean, et minu alla on talletatud ca 7000 aastat erinevate aegade nägusid. Ma isegi ei kujuta ette kui sageli keegi mõtleb, et läheb turnima kosmilise käsna otsa, mille alumistes kihtides peitub eriti ürgne aura. Asetades end mõõtkavasse, siis minusugune mees oma argimurede ja -rõõmudega võiks olla 7000mm turvasest see viimane 28mm kiht. Murdosa, mikrosekund universumi mõistes. Ja need mured – need ei mahugi ühelegi skaalale. Ometigi suudame oma peas neile võimsad mõõtkavad leida, kas pole?\nKaasaegne keskkond söövitab happena me teadlikkust. Loeme rohkem, mõtleme rohkem, töötame rohkem. Aga universumi mõistes ehk universaalsel skaalal tõmbame järjest rohkem jalgu kõhu alla. Ka siin mõjub loodus teraapiliselt. Loodusmaastikud aitavad meil end tundma õppida. Mitte ainult isiksusena, vaid ka inimesena. Hämardudes haarab meid teatav ebameeldivustunne või lausa hirm. Nägemine halveneb drastiliselt, kuid kuuleme palju teravamalt. Me tunnetame ümbritsevat palju paremini. Hätta sattudes võima endalegi üllatuseks olla erakordselt taibukad. Meie mõtete struktuur on hoopis loomulikum, ütleks isegi et lihtsam. Ja “lõikavam.” Vahel mind valdab tunne, et sellise nn. avanemisprotsessi käigus suudan näha justkui “ümber nurga.”\nKuidas seda selgitada? Värskes õhus metsalõhnade sisse ahmimine mõjub aju tööle kuidagi eriti stimuleerivalt ja mõttelend võtab võimust. See ei ole selline kurnav ja agooniline mõttetorm. Pigem meenutab see kevadliblikate pöörast lendu. See on vaba ja sundimatu. Sellises olukorras juhtub sageli, et jõuad mõne küsimuse osas justkui vastuseni, ent samas jääb midagi vastamata. Vastuse kannataks isegi paberile kirjutada. Kuid midagi jääb märkimata – sisemine vaist ehk?\nNeed on hullud mõtted. Esialgu kindlasti ka segased või isegi arusaamatud. Aga et need saaks hakata vormi võtma, ongi vaja alustada.\nPealegi talv ongi natuke süngem aeg, kus hing kuidagi alasti kooritakse.


Paikseks jäämine muutis inimluud kergemaks - Meditsiiniuudised\nPaikseks jäämine muutis inimluud kergemaks\nTeadlaste sõnul on luutiheduse muutuse põhjuseks asjaolu, et inimene vahetas...\nKaasaegse inimese luutihedus on oluliselt väiksem kui meie esiisadel ja inimese lähimal sugulasel šimpansil. Siiani on teadlased arvanud, et kergem luustik kujunes aeglaselt ja järk-järgult inimese kui liigi arengu jooksul. Kuid uus uuring näitab, et inimese kerged luud on suhteliselt uus nähtus, mis tekkis üsna järsku, kirjutab Imeline Teadus.\nKui meie esiisade luud olid miljoneid aastaid väga tiheda struktuuriga ja püsisid sellisena pikka aega, siis ligikaudu 12 000 aastat tagasi, viimase jääaja lõpupoole, vähenes luutihedus äkitselt olulisel määral. Luud muutusid palju kergemaks ja hapramaks. Selle põhjus oli inimeste eluviisi muutus. Sellise järelduse tegi rahvusvaheline teadlaste töörühm, mida juhtis Brian Richmond USAst George Washingtoni ülikoolist.\nTeadlased uurisid kompuutertomograafiga praegu elavate inimeste, meie lähemate ja kaugemate esiisade ja šimpanside liigeste luutihedust. Skaneerimine näitas, et meie luude tihedus on kõigest pool kuni kolm neljandikku neandertallase ja varase Homo sapiens’i omadest.\n(Tasuline artikkel) Kõrge luumurruriskiga Inimeste arv kahekordistub aastaks 2040 20. veebruar 2016 07:00\n(Tasuline artikkel) Osteoporoosi päev: haprusmurdude arv aina kasvab 20. oktoober 2015 10:00\n(Tasuline artikkel) Kanüülkapsel teeb patsiendile süsti seedekulglas 25. aprill 2015 07:00\n(Tasuline artikkel) 3D-kolju päästis naise elu 10. november 2014 08:23


Berlusconit tabas uus korruptsioonisüüdistus | Korruptsioonivaba Eesti\nTeade tuli Napoli prokuratuurist päev pärast seda, kui Milano kohus jättis jõusse Berlusconile maksupettuse eest määratud üheaastase karistuse ja viieaastase keelu töötada riigiametites, teatas uudisteagentuur AFP.\nNapoli prokuratuuri väitel pakkus Berlusconi altkäemaksu senaator Sergio De Gregoriole. Intsident juhtus 2006. aastal pärast seda, kui Itaalia parlamendivalimised võitis napi eduga Romano Prodi juhitud vasaktsentristlik koalitsioon.\nMõni kuu hiljem liitus De Gregorio Berlusconi opositsiooniga.\n2008. aastal kaotas Prodi parlamendi ülemkojas senatis usaldushääletuse ja esitas peaminister Giorgio Napolitanole oma tagasiastumispalve. Aprillis toimunud valimised võitis Berlusconi, saades seejärel ka kolmandat korda peaministriks.\nUurimine leiab aset Napolis, kuna De Gregorio esindas parlamendis just seda piirkonda.


VALUUTA FUTUURIDE MääRATLUS - FINANTSID - - FX valuuta valikute maaratlused\nVariant Straddle Mis juhtub, kui kaupleja on valuuta suhtes neutraalne, kuid ootab volatiilsuse lühiajalist muutust? See on suurepärane aeg müügioptsiooni jaoks. Kauplemine Forexi töö omadused Loe Edasi.\nEhkki muutmatud nimetused on mõeldud investorite kaitsmiseks, on need vajalikud ka rahvamajanduse kaitsemehhanismina. Valuuta noteerimine konverteerimatuks võib olla väärtuslik vahend, mida kasutatakse arengumaade majanduse kaitsmisel. Need kasvavad majandused võivad olla vastuvõtlikud tema turgude suurtele kõikumistele.\nVahetamatu valuuta võib aidata kaitsta kapitali väljavoolu, mis võib kahjustada majandust laiemalt. Kuid isegi tugevad majandused kasutavad muutmatust majandusliku vahendina. Näiteks Hiina jüaan on traditsiooniliselt olnud vahetamatu valuuta, ehkki Hiina on viimasel ajal töötanud investorite täieliku konverteeritavuse nimel.\nVahetust piirates saab riik oma valuuta vahetuskurssi maailma areenil paremini kontrollida. Välisvaluutadega kauplemiseks on viise, mis rahvusvaheliselt ei vahetata või mille kaubandus on siseturul piiratud või seaduslikult piiratud.\nVäljamakseteta forwardlepingu NDF kasutamine võib anda kauplejale kokkupuute Hiina renminbi, India ruupia, Lõuna-Korea vonade, Taiwani uue dollari ning Brasiilia reaalse ja muu vahetamatu valuutaga. NDF-id on arveldatavad sularahas ja tavaliselt lühiajalised tähtvaluutalepingud.\nPaljud Lõuna-Ameerika riigid kasutavad ajaloolise ülemäärase majandusliku volatiilsuse tõttu konverteerimatut valuutat. Brasiilia reaal, Argentina peeso ja Tšiili peeso on kolm näidet. Kinnitame seda tehnilise topeltformatsiooni abil.\nSee on suurepärane aeg müügioptsiooni jaoks. FX-kaupleja, kes soovib Austraalia dollarit USA dollari suhtes lühemaks muuta, ostab lihtsalt tavalise vanilje müügioptsiooni nagu allpool: ISE suvandite sümbol: AUM Pikk positsioon ostuoptsiooni ostmine : 1 leping veebruar 1. Kuid sel juhul peaks kauplemine olema seatud 0,ni - järgmine peamine tugibarjäär maksimaalse kasumiga südamikku.\nDebiteeritud levitamine Lisaks tavalise vaniljeoptsiooniga kauplemisele võib FX-i kaupleja luua ka levinud tehingu. Kauplejad eelistavad, et levitamistehingud on küll natuke keerulisemad, kuid harjutamise käigus muutuvad need lihtsamaks. Esimene nendest levitatavatest tehingutest on deebetvahe, mida nimetatakse ka pullikutseks või karuputkeks.\nMis on vahetamatu valuuta?\nSiin on kaupleja kindel vahetuskursi suuna suhtes, kuid soovib seda natuke turvalisemalt mängida veidi väiksema riskiga. See on suurepärane võimalus härjakõne levitamiseks, sest hinnatase leiab tõenäoliselt tuge ja tõuseb.\nPullikõne deebet-leviku rakendamine näeks välja umbes selline: ISE suvandite sümbol: YUK Pikk positsioon ostmine sissehelistamisvõimalusega : 1 leping märts Kuid selle asemel väljamaksmine preemia, valuutaoptsioonide kaupleja otsib kasumit preemia levitamise kaudu, säilitades samal ajal kaubandussuuna. Seda strateegiat nimetatakse mõnikord pulli müümiseks või karu kõne levikuks.\nKauplemine vahetamatu valuutaga Mis on vahetamatu valuuta?\nMarket Direction Becomes Meaningless When You Ladder Option Trades\nTuruhindade prognoosimine on teenimise jaoks ülimalt oluline. Näiteks tähendab valik "kõrgem", et hinnapakkumised suurenevad aegumise ajal.\nLepingute liigid Kauplemisvahendi valik on üks peamisi finantsturgudel raha teenimise parameetreid. Algaja kauplejad seisavad vara valimisel sageli silmitsi erinevate probleemidega. Seetõttu on väga oluline õppida, kuidas õigesti hinnata turusituatsiooni kauplemisvahendeid. Valikute jagamine rühmadesse: kiireloomulisus ja aegumistähtaeg; kauplemisvarade kohta.


Mis on võrgustamine:\nVõrgustik on inglise sõna, mis näitab võimet luua kontaktide võrgustik või ühendus millegi või kellega .\nSee kontaktide võrgustik on tugisüsteem, kus jagatakse teenuseid ja teavet üksikisikute või rühmade vahel, kellel on ühine huvi.\nSee on sõna, mis on paratamatult seotud ärikontekstiga ja näitab suhtumist otsida kontakte võimalusega saada karjääri. Sellegipoolest ei ole võrkude loomine isekas tegevus, kus tahad lihtsalt ära kasutada oma isiklikku kasu. Tuleb olla vastastikkuse tunne, kasu peab olema vastastikune, sest isegi kui inimene on kogenum, võib ta alati teisest õppida.\nKui ettevõttel on vaja kedagi palgata, lähenevad nad sageli oma töötajatele ja küsivad, kas nad teavad kedagi oma võrgustikus, kes suudab teatud tööd teha. Mida parem on inimese võrguvõimsus, seda tõenäolisemad on nad kandidaadiks võimaluse tekkimisel.\nVõrgustik ei kasuta kiilu, sest asjaomase isiku pädevus ei ole seotud. Võrgustike loomine õpib õigeid inimesi, kes võivad pöörduda või kohtumised teha.\nOluline on märkida, et võrgustike loomine ei seisne ainult uute kontaktide saamises, vaid ka teadmises, kuidas hoida minevikus kontakte. Lisaks on võrkude loomisel kvaliteet olulisem kui teie kontaktide hulk.\nVõrgustik on isiklik turundustööriist, mis sõltub suurel määral keegi sotsiaalsest sobivusest. Hea kontaktvõrgustiku loomiseks peate olema tõhusad inimestevaheliste suhete kontekstis ja nii on tihendamisel tihti töötatud.\nEttevõtte administraatori ja kõneleja Max Gehringeri sõnul on võrgustike loomine pigem kannatlikkuse kui kiireloomulisuse küsimus, mis tähendab, et ei ole kohane kohtuda isikuga ja esitada oma CV kohe.\nVõrgustik on muutumas järjest olulisemaks praeguses tööturu kontekstis, kus on lihtne leida ülikooliharidusega inimesi. Hea jätkamine või piisav kogemus konkreetses valdkonnas on väga oluline, kuid sageli ei piisa sellest töö saamiseks. Sa pead teadma isikut, kes töötab ettevõttes ja kes tunnistab, et võite olla organisatsioonile kasulik: see on võrgustik .


Arvamus: Apple tuli välja oma krediitkaardiga, kas maailm nüüd muutub? | Rahageenius\n26. märts 2019 kell&nbsp11:14\nLisaks iPhone'is elavale virtuaalsele kaardile saab tellida ka graveeritud "titaanist" füüsilise eksemplari.Foto: Apple.com\nÕhtul ja hommikul olin kindel, et Apple’ist saab korralik fintech-killer.\nEsiteks, paljude moodsate finantstehnoloogiaettevõtete peamine eelis pankade ees on mugavam kasutajaliides. Seda asja Apple oskab, vähemalt oma fännide arust, ja neid on palju.\nTeiseks, kui startupid raporteerivad uhkelt kümnete, parimal juhul sadade miljonite dollarite kaasamisest, siis Apple’il seisab kontol 230 miljardit dollarit vaba raha – tee, mida tahad. Peaasi, et nad fookuse paika saavad.\nKolmandaks, see on Apple. Kui mul on valida, kas hakata kasutama mingi veidra nimega Bulgaaria fintechi krediitkaarti, või [ilusat!] Apple’i oma, siis…\nSiis lugesin Financial Timesi, kus leiti, et Apple’i tootes pole midagi uut. Sarnane raha-tagasi süsteem on paljudel olemas, intressid pole rabavalt odavad, ja üldse. Esialgu plaanitakse välja tulla USAs, ja mis see meid peaks erutama.\nAga ikkagi, Apple on selle sammuga näidanud, et nad tahavad saada kätt vahele eraisikute laenuturule. USAs on krediitkaartide tehingute maht pea neli triljonit dollarit aastas, nii et asi on pingutust väärt.\nApple on ka enne näidanud, et suudavad pealtnäha arusaamatu asja tööle panna. Kas see krediitkaardiga juhtub, mine võta kinni.\nKindel on see, et vähemalt siin maailmanurgas võime lähikuudel rahulikult edasi elada, ilma et Apple meid oma krediiditootega kimbutaks.\nApple teatas eilsel esitlusel, et toob turule virtuaalse krediitkaardi Apple Card, mida saab kasutada kõikjal, kus toimib Apple Pay maksevõimalus.\nMärksõnad: Apple, Apple Pay, krediitkaart\nLHV kliendid saavad nüüd Apple Payd kasutada. Kuidas see käib?


★★★ DIY Rustic Wood Frame - pildistamine mälestustesse ★★★\nPildistamine on minu lemmik asi, mida teha, ja kui ma pildistan oma lapsi, olen ma õnnelik inimene. Olen alati silmas pidades võimalusi oma perekonna piltide kaasamiseks kodus. See DIY maamees puitkarkass on üks hiljutisemaid viise, kuidas seda teha. Viimase paari aasta jooksul tehtud piltide abil olen loonud ükskõikse kujuga kunstiteose DIY puidust raami abil.\nMa valisin oma laste lemmikpildi neli. Kuna need on suured, valisin siiralt, unikaalsed kaadrid, mis ulatuvad kogu nende eluaastatesse. Pildi valimine on võti, kui soovid teha oma pildid kunstiteoseid. Tavaliste positsioonide asemel valib nende tugede ja jalgade pildid nende tunde nagu lapsepõlve tõelised pildid. Digitaalselt redigeerisin fotosid ja tegin need sepia värvi, andes kogu komplektile ajaviite puudutamise. Ma saatsin nad välja, et printida 16 x 20-ndaks, et "kunsti" tegurit tõesti tõsta.\nKuna ma tegin pildid nii suureks, on odavam ja lihtsam minu jaoks raamide tegemine kui uute ostmine. Nii saan täpselt välja, mida ma tahan. Ostsin 4 ruudukujulist vineeritükki ja lõigates need maha suuruseni, mis on veidi suurem kui minu pildid.\nRaami jaoks tahaksin kitsat välimust ja kavatsen lõpetada selle tumeda pähklipuuga, tõepoolest andes sellele maalähedase, kuid kaasaegse tunde. Need plaadid on 1,5 tolli paksused, täiuslik kogus lahtiselt. Raami ülesehitamise viis muudab selle paksemaks, andes sellele kõrgema profiili.\nNeid kaadreid saab luua mitmel erineval viisil. Ma otsustasin teha välimised raamid keskel oleva soonega, nii et raami tugi kiibuks nelja külje külge. Selleks mõõtasin raami servade laiust, seejärel lükkasin oma laua nägema, nii et see ei lõigaks kogu tee läbi puidu.\nRaami sooned tehakse raami läbimõõduga läbi laualaagi, võimaldades lõikamist minna ainult puusse pooleldi.\nKui ma panen pardal raami, siis näete ülaltoodud pildil, et seljaosa on kaadris.\nRaamitükid libistatakse kokku.\nSee meetod võimaldab raami enda nurgas olevat nurka, kasutab minimaalselt küünte arvu ja muudab raami võimalikult turvaliseks. Seda ei pea sellisel viisil üles ehitama ja raami tükkide lõikamine suuruseks ja lihtsalt naelutamine on ka võimalus.\nEnne kui ma lõigatud pikad lauad suurusele, ma tahan veenduda, et kõik sobib hästi.\nKinnitan, et pildi suurust ei ole vaja reguleerida ja tagumist tahvlit pole veel vaja lõigata. Kui ma olen kindel, et see sobib korralikult, võin ma pikemate laudade pikkust vähendada.\nKui kõik küljed on lõigatud, on aeg kleepida kõik kohale.\nNende puidust pildiraamide väljajätmine oleks suurepärane kaasaegne välimus, sest kerge puit on praegu kodus aktsendite jaoks väga populaarne. Minu isiklik eelistus on aga soojem värv, mida saavutada, kasutades tumedat puitu.\nPuhasta puidust plekk puidule, levib ühtlaselt ja kuivatatakse. Mulle meeldib näha puidu tera, nii et ma teen ainult ühe puidust plekki. Suurimaks mõju avaldamiseks ja väiksema esialgse puidu läbimõõduga saab pärast esimest kuivamist teise kattekihti rakendada. See kõik on teie isiklike eelistustega. Teate, et plekk on kuiv, kui see pole enam kleepuv ja ei sisalda märg järjekindlust.\nMa ei pidanud raami kogu kandjat plekitama, sest enamik neist kaetakse pildiga, aga ma tahtsin olla kindel, et kõik avatud osad oleksid samad värvid kui küljed.\nNende pildiraamide plaan peab olema aegumatu, et see kestaks. Ma ei kavatse neid värskendada nii tihti kui mu kodus olevad pildid. Sellest võib öelda, et ma võin lõpuks valida pilte asendada. Selleks, et luua kogu uus pildiraam, kasutan kahekordset linti, et lisada pildile raami. Puhastage üks külg ja kinnitage see raami üla- ja alaosa joonega.\nPuhastage lindi ülemine osa ja asetage see ettevaatlikult lindile, kui teate, et olete selle keskel õigesti, lükake see alla ja sujuge piki pilti. Kinnitus on kõik õigesti kinnitatud.\nNende piltide riputamiseks võite osta enamuses kauplustes pildiraamide riistvara. Keerake see pildi tagaküljel asuvale kohale.\nSee DIY maamees puitkarkass on valmis! Mul on kena lihtne tükk, mitte koristustöö, vaid minu kodukino seinakunst!\nMa seadisin selle oma kodus, kus on palju erksaid värve, et see 4-piltide komplekt tõesti oleks näidendi staar.\nKui plaanite oma kodus selliseid suuri pilte, pidage silmas valitud pilte. Just see muudab selle tunnete ajatuks. Ma valisin oma lapse elus erinevatest aastatest pilte, nii et nad on erinevad ja kõik erinevad ja neid mõjutavad.\nKuna raadiosa asetseb pildi ümber ja pilti ei ole raami sees, saab seda lihtsalt asendada.\nTõsine pildiraam, mis pole liiga ilmselge, tähendab, et ma saan muuta pilte heleda ja värvilise pinti või täieliku mustvalge välimusega. Raami lihtsus on see, et fotod on tõeline fookuspunkt.\nNagu näete, nad istuvad seinast seinast nii kaugele, et kodus on dekoratiivne funktsioon, ilma et see oleks tülikas või midagi, mida inimesed kipuvad.\nMulle meeldivad need raamid, sest neil on väga alahinnatud tunne. Saate oma kodu kleepida teiste lõbusate või valju lisadega. Lihtsate klambrid, nagu kunstiteos või mööbel, võimaldavad teil lisada nende klambritest teisi tarvikuid või neid kustutada. Kogu asjad muutuvad lõbusaks ja dekoratsiooni valimine loob hõlpsate üleminekute. Need DIY maalähedased pildiraamid olid nii lihtne teha ja muutes need ise võimaldavad mul kohandada piltide suurust ja välimust, kõik vähem, kui oleksin ostnud suured raamid poest.