Про хід виконання програми діяльності Кабінету міністрів України | Еженедельник АПТЕКА\nАптека online » Фармацевтика и фармация » Про хід виконання програми діяльності Кабінету міністрів України\nУ п’ятницю, 14 липня Кабінет Міністрів України звітував перед Верховною Радою про хід виконання своєї Програми. Звіт Уряду надруковано в 125 числі газети «Урядовий кур’єр» від 13 липня 2000 р. Один з його розділів — «Охорона здоров’я» — пропонуємо вашій увазі.\nУряд зосереджував увагу на питаннях ефективного управління та використання ресурсів у сфері охорони здоров’я, законодавчого та нормативного регулювання бюджетного фінансування медицини.\nВдалося стабілізувати і останнім часом знизити в Україні показники дитячої смертності з 14,7 у 1996 році до 12,6 відсотка у січні — травні 2000 року. Збільшилися на 36,8 відсотка обсяги лікування хворих у денних стаціонарах та у 2 рази — кількість ліжок у них для дітей. Поліпшились умови надання медичної допомоги в госпіталях ветеранів війни за рахунок збільшення в 2,7 разу норм на харчування та придбання медикаментів.\nУ сфері охорони здоров’я здійснено фінансування: 100 відсотків на заробітну плату, близько 20 відсотків на придбання медикаментів та харчування. Придбано на 3,3 млн гривень інсуліну, на 4,5 млн гривень — протитуберкульозних препаратів та частково профінансовано закупівлю ендопротезів і кардіостимуляторів. Вживаються заходи для формування єдиного медичного простору незалежно від форм власності за рахунок передачі відомчих медичних закладів до сфери управління Міністерства охорони здоров’я, перетворення сфери охорони здоров’я із соціально затратної в соціально інвестиційну. Урядом розроблено Концепцію реформування медичної галузі, яка базується на державно-комунальній моделі функціонування. Ведеться робота з установлення гарантованого рівня безоплатної медичної допомоги населенню. Визначено необхідні обсяги фінансування гарантованого рівня за групами витрат. Опрацьовується нормативна база щодо принципів та механізмів визначення і впровадження гарантованого державного рівня безоплатної медичної допомоги. Вирішувалося питання про нові види і механізми оцінки та контролю за якістю медичної допомоги (стандартизація, ліцензування, акредитація медичних закладів). Продовжувалося формування системи закладів недержавної форми власності. На сьогодні налічується 3,5 тис. таких закладів і близько 30 тис. індивідуальних медичних підприємців.\nУрядом затверджено комплексні заходи щодо впровадження сімейної медицини в систему охорони здоров’я, в яких передбачено підвищення якості та ефективності медичної допомоги, поліпшення стану здоров’я населення, зниження захворюваності, передчасної інвалідності, смертності, насамперед дитячої, що сприятиме продовженню тривалості життя, забезпеченню структурної реорганізації спеціалізованої амбулаторної, стаціонарної та швидкої медичної допомоги, зменшенню до 30 відсотків потреби відповідного фінансування. Зараз в Україні налічується понад 675 тис. хворих на туберкульоз, в тому числі 118 тис. з активною формою. Смертність від туберкульозу зросла у 2,5 разу. Проблема захворюваності на туберкульоз набула загальнодержавного характеру. Урядом впроваджені комплексні заходи боротьби з туберкульозом, Україна включена до програми подолання епідемій туберкульозу та СНІДу для кредитування Міжнародним банком на 2001 рік.\n3абезпечення правових механізмів гарантування медичної допомоги в належному обсязі Уряд здійснював шляхом прийняття ряду нормативно-правових актів. 3 початку року Верховною Радою прийнято 6 законів, які наблизили законодавство України до міжнародних вимог та сприяли поліпшенню надання медичної допомоги населенню. Серед них «Про державну допомогу сім’ям з дітьми», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про захист населення від інфекційних хвороб», а також прийнято у першому читанні два проекти законів України «Про курорти» та про «Охорону дитинства».


Політолог: Є ймовірність, що Тимошенко взагалі не звільнять (Якщо питання про звільнення Юлії Тимошенко не буде вирішено найближчим часом, то вона цілком може залишитися у в'язниці і після підписання Угоди про асоціацію, вважає керівник центру прикладних політи)\nПолітолог: Є ймовірність, що Тимошенко взагалі не звільнять\n28.10.2013 13:22 135\nЯкщо питання про звільнення Юлії Тимошенко не буде вирішено найближчим часом, то вона цілком може залишитися у в'язниці і після підписання Угоди про асоціацію, вважає керівник центру прикладних політичних досліджень «Пента» Володимир Фесенко.\n«Сценаріїв насправді залишилося вже небагато. Якщо на наступному пленарному тижні, останньому перед звітом місії Кваснєвського-Кокса, не буде прийнятий якийсь законопроект щодо так званих «тюремних канікул», залишається тільки два варіанти: або Тимошенко взагалі не звільнять, або в останній момент може бути застосовано щось на зразок так званого «часткового помилування» без можливості балотуватися в президенти у 2015 році. Але варіант, що Тимошенко не звільнять, залишається актуальним. І чим ближче до моменту проведення саміту у Вільнюсі, якщо нічого не зміниться, Тимошенко залишиться там, де зараз знаходиться», - сказав Фесенко.\nКоментуючи позицію низки країн, зокрема Великобританії, Швеції та Нідерландів, які ставлять підписання угоди про асоціацію в пряму залежність від звільнення Тимошенко, експерт припустив, що їхня позиція ще може змінитися.\n«Ця позиція ще може трансформуватися. У кожної країни свої обставини, тому я б не говорив, що підписання Асоціації може зірватися через позиції цих трьох країн. Європейці теж можуть спробувати знайти якісь компромісні варіанти. Наприклад, підписати, але з певними застереженнями. Я впевнений, що «план Б» зараз розглядають обидві сторони. Не тільки Європа, але й українська влада також», - сказав Фесенко.\nНагадаємо, раніше як компромісний варіант для звільнення екс-прем'єра Юлії Тимошенко був запропонований варіант, що вона залишає в'язницю умовно-достроково якщо компенсує країні $200 млн. Але в разі умовно-дострокового звільнення вона позбавляється права на участь у президентських виборах 2015 року.\nпопередня новина Лавров: Активісти «Грінпіс» знали, на що йшли наступна новина Лавров: РФ готова обговорювати з Україною ситуацію після Асоціації


Садові пилососи купити в Києві, Україні недорого | Ціни від виробника в інтернет магазині Сантехо\nсуміш бензину А-92 з маслом для двотактних двигунів 25: 1 (40 мл олії на кожен літр палива)\nРегулювання оборотів;Максимальний об'єм повітря при всмоктуванні: 3 куб.м / хв;Максимальна швидкість повітря: 65 м / с;Поставляється без акумулятора і зарядного пристрою;\nПоставляється без акумулятора і зарядного пристрою;Воздуходувка, насадки - 2 шт;Інструкція з експлуатації;\nПовітродувка бензинова Vitals LP 77100a\nХарактеристики Тип двигуна 2-тактний повітряного охолодження Тип палива суміш бензину з маслом 25: 1 Робочий об'єм двигуна, куб. см 77,0 Потужність, кВт / к.с. 3,6 / 4,9 Швидкість холостого х..\nВ основу повітродувки входить відцентровий вентилятор, що працює від бензинового (або електричного) двигуна, всмоктуваність повітря викидається через довгий патрубок під потужним повітряним потоком, т..\nОпис повітродувки-пилососа Vitals LP 2573aПовітродувка-пилосос Vitals LP 2573a призначена для оперативного та ефективного здування потоком спрямованого повітря опалого листя, скошеної трави, дрібного ..\nУніверсальний пилосос Енергомаш ПП-72016\nПотужний промисловий пилосос Енергомаш ПП-72016 якісно виконає суху і вологе прибирання підлоги і килимових покриттів, а також дасть чудову можливість підключити електроінструмент і виконати необхідні..\nЕЛЕКТРИЧНИЙ САДОВИЙ ПИЛОСОС ZIPPER ZI-SBH2600 Основне призначення садового пилососа ZIPPER ZI-SBH2600 - це збір садового сміття, такого як листя, суха трава та інше. У даній моделі передбачено два реж..\nОпис товару: Садовий пилосос VITALS LP 2412Y розроблений на базі продуктивного 2.4 кВт-ного електродвигуна. Модель відзначилася своєю універсальністю, так як може працювати в двох режимах: на всмоктув..\nПилосос YATO YT-85170 потужністю 600 Вт з функцією всмоктування полегшує підтримання порядку на робочому місці. Дозволяє очищати від пилу і стружки столярні, будівельні та електричні інструменти за ..\nПовітродувка акумуляторна 36B Sturm GBE2230CL\nПовітродувка акумуляторна Sturm GBE2230CL призначений для швидкого та ефективного прибирання опалого листя, скошеної трави, снігу і дрібного сміття з газонів, патіо, тротуарів, дитячих і спортивних ма..\nСадовий пилосос LP 2572b\nХарактеристики Тип двигуна 2-тактний повітряного охолодження Тип палива суміш бензину з маслом 25: 1 Робочий об'єм двигуна, куб. см 25,4 Потужність, кВт / к.с. 0,75 / 1,02 Швидкість холостого ходу, об..\nПовітродувка-пилосос Vitals LP 2572d\nХарактеристики на Повітродувка Vitals LP 2572dТип двигуна2-тактний повітряного охолодженняТип паливаСуміш бензину з маслом 25:1Робочий об’єм, куб. см25,4Потужність, кВт/к.с.0.75/1.0Швидкість холостого..\nВ арсеналі кожного садівника повинні бути присутні інструменти та обладнання, що дозволяють вирішувати завдання з прибирання присадибної ділянки максимально швидко й надійно. До таких агрегатів варто віднести садові пилососи та повітродувки. Ці пристрої здатні істотно полегшити роботу на ділянці, скоротивши час та сили на збір опалого листя та сміття на стежках, верандах, біля двору та гаража.\nІнтернет-магазин Сантехо пропонує споживачам України широкий асортимент пристроїв, представлених в каталозі компанії. Ми реалізуємо техніку перевірених брендів, з якими співпрацюємо близько 10 років без посередників. Це дозволяє формувати доступну цінову політику та гарантувати придбання сертифікованого товару з гарантією від виробника. У нас можна недорого купити садові пилососи з доставкою на максимально вигідних умовах.\nСадовий пилосос нічим не відрізняється від роботи традиційного побутового пристрою. У корпусі обладнання встановлено двигун, за допомогою якого забезпечується обертання вентилятора. Лопаті вентилятора в процесі обертання здійснюють забір повітря в одну або іншу сторону. Тобто, при включенні функції повітродувки сміття можна згрібати в одну купу, а функція пилососа дозволяє позбавлятися від нього.\nЗа типом приводу садове обладнання буває електричним і від бензинового двигуна.\nПереваги пилососів для саду, що працюють від мережі:\nЯкщо говорити про недоліки, то наявність прив'язки до мережі електроживлення підходить далеко не всім, хто хоче працювати з пилососом далеко від дому.\nБензинові моделі мають наступний ряд переваг:\nВисока потужність роботи.\nМожливість працювати на віддалених територіях.\nНедоліком є велика вага та розміри конструкції, необхідність в періодичному техобслуговуванні та регулярній заміні палива.\nЯк пилисоси садові купити та не помилитися у виборі\nЗверніть увагу на параметри пристроїв, перш ніж оформити покупку:\nЄ можливість регулювати потужності повітряного потоку. Ця опція дозволяє справлятися з прибиранням дільниць різного ступеня складності.\nЗаміна насадок для реалізації різних операцій.\nНаявність функції зворотного потоку повітря. Повітродувка може прибирати сніг, а не тільки листя.\nТранспортувальні колеса дозволять легко переміщати пристрій по ділянці.\nДодаткова опція мульчування для забору та подрібнення листя.\nРанцеві прогумовані ремені для зручності транспортування.\nМіцний корпус, що захищає деталі та вузли устаткування.\nОцінивши переваги експлуатації пилососів і повітродувок, ви зможете замовити оптимальну модель, що відповідає вашим індивідуальним вимогам. Крім того, зручний пошук сайту дозволяє провести порівняльний аналіз параметрів декількох пристроїв.\nЦіни на садові пилососи в Києві\nНаша компанія протягом довгих років реалізує техніку побутового, напівпрофесійного та професійного призначення за доступною вартістю. За цей час нам вдалося зарекомендувати себе як перевіреного та надійного продавця в Україні, де найвигідніші ціни на садові пилососи та є гарантія придбання сертифікованої продукції від виробника.\nКрім цього, ми пропонуємо незаперечні переваги роботи з інтернет-магазином:\nШирокий вибір товарних позицій.\nРегулярне оновлення продукції в каталозі.\nОптимальна цінова політика компанії.\nОперативна доставка в Київ та інші міста України.\nВигідні знижки та пропозиції для гуртових і постійних клієнтів.\nКонсультування споживачів в телефонному режимі.\nЩоб оформити покупку, дотримуйтесь інструкцій на сайті. Якщо у вас виникли запитання або зацікавила додаткова інформація щодо актуальності пристроїв, зв'яжіться з менеджерами інтернет-магазину або залиште особисті контактні дані для зворотного зв'язку. Наші фахівці допоможуть вибрати оптимальний пилосос для роботи в саду та в найкоротші терміни оформлять відправку замовлення за вказаною вами адресою в будь-який регіон країни.\n💰 Які Садові пилососи найдешевші?\nТОП-3 недорогих товарів з даної категорії є: Повітродувка акумуляторна 36B Sturm GBE2230CL з ціною 1070грн, а також Повітродувка Yato YT-85170 з ціною 1250грн, Садовий пилосос VITALS LP 2412Y з ціною 1676грн.\n🍀 Які Садові пилососи найпопулярніші у 2022 році?\nНайкращі та найпопулярніші цього року в Santeho - це Повітродувка бензинова Vitals LP 77100a з ціною 7411грн, Садовий пилосос VITALS LP 2412Y з ціною 1676грн, Повітродувка Vitals Master LP 43100a з ціною 5549грн.\n💎 Які Садові пилососи актуальні в 2022 році?\nУ 2022 році найбільш актуальні товари це: Повітродувка-пилосос Vitals LP 2573a з ціною 4432грн, Повітродувка акумуляторна 36B Sturm GBE2230CL з ціною 1070грн, Повітродувка акумуляторна Einhell GE-LB 36/210 Li E - Solo з ціною 3228грн.\n🔥 Яка ціна на Садові пилососи в 2022 році?\nСередня вартість на товари з категорії Садові пилососи: 4241грн. Діапазон цін від 1070грн до 7411грн.\nЦіни на Садові пилососи в Santeho 2022\nПовітродувка бензинова Vitals LP 77100a 7411грн\nПовітродувка Vitals Master LP 43100a 5549грн\nПовітродувка-пилосос Vitals LP 2573a 4432грн\nУніверсальний пилосос Енергомаш ПП-72016 3218грн\nАкумуляторна повітродувка (каркас) Zipper ZI-LBR40V-AKKU 2990грн\nНа що звертати увагу при виборі садового пилососа\nДоглянутий сад і присадибна територія - мрія будь-якого домовласника або дачника. Для швидкої і зруч...


Із Запоріжжя в Англію під видом палива намагалися переправити партію... бурштину - Стрічка новин Запоріжжя\nВ Запорізьку митницю ГФС від одного з підприємств регіону для митного оформлення в режимі «Експорт» надійшла електронна митна декларація. У документі було вказано товар: паливні гранули (пелети) пресовані, гранульовані, циліндричної форми різного розміру з тирси хвойних порід дерева, упаковані в мішки з пластикової тканини на дерев'яних піддонах, без зазначення виробника. Цей товар повинен був відправитися до Великобританії.\nЯк повідомив начальник Запорізької митниці ГФС Олексій Мужев, з метою відпрацювання всіх ризиків, було вирішено провести митний огляд продукції. І митники замість палива виявили партію... бурштину.\nПідприємство, таким чином, зазначає прес-служба ГФС в області, «вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів і способів, що утруднюють виявлення таких товарів».\nЗа даним фактом співробітники митниці склали протокол про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Санкція цієї статті передбачає накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів з їх конфіскацією.\nТовар вилучено, його вартість буде встановлена додатково.


бадьорості, здатності підвищення тонусу нервової та м'язової систем, працездатності, її потрібно виконувати кожного дня всім студентам.\nЗавданням ранкової гігієнічної гімнастики є стимулювання ряду фізіологічних функцій організму, які, звичайно, під час сну трохи послаблюються, загальмовуються. Це, насамперед, стосується діяльності серцево-судинної і дихальної систем. У результаті проведення РГГ швидко підвищується загальний тонус організму, пожвавлюється діяльність серцево-судинної системи, внаслідок чого ліквідуються вогнища застійної, депонова-ної крові, зокрема, у черевній порожнині. Посилюється функція дихання: збільшується його глибина, поліпшується легенева вентиляція. Покращується також і діяльність шлунково-кишкового тракту, нирок, поліпшуються процеси обміну речовин тощо.\nЗагальний принцип побудови комплексу полягає в тому, щоб забезпечити участь основних м'язових груп в русі, що в свою чергу активно впливає на роботу внутрішніх органів. У комплекс РГГ потрібно також включати вправи як надихання, так і на гнучкість. Потрібно уникати виконання вправ статичного характеру, із значним обтяженням, на витривалість (наприклад, тривалий біг до втоми).\nОсновною умовою позитивного впливу занять РГГ на організм є їх системність. У процесі регулярного виконання фізичних вправ виробляються умовні рефлекси або певні рухові навички, а потім і динамічний стереотип. Тривалі перерви призводять до втрати вироблених рухових навичків. У цьому випадку відновлення занять рекомендується розпочинати з найпрості-ших вправ комплексу.\n1.\tГігієнічні засади фізичної культури. - К., 1994.\n2.\tЕнциклопедія здоров'я. - М., 2000.\n3.\tФізична культура і спорт. - К., 2001.


Блоги / Соломія Кривенко\nНема зле, щоб не вийшло на добре Чим загрожує високопосадовцям відверте сприяння російському втручанню в справи України. // 25 Липня 2011\n"Невер мор" або реквієм за націоналізмом // 12 Травня 2011\nНастрій лютого // 10 Лютого 2011\nДобро? Зло? Яка різниця? За людину борються дві сили. Так пишуть, кажуть і кричать. Добро і зло – як дві вічні протилежності, які стикаються в затятій боротьбі на полі бою в нашому мозку, чи в серці, чи в інших органах. Та зараз це вже вчорашній день. Ні для кого це не є новиною. От коректність – оце нова проблема. Особливо політична. Для її розв’язання навіть добро і зло зупиняються, чухають потилицю і розмішують ногами сіру речовину, щоб вона не підвела у відповідний момент, і нам не довелося чекати десять секунд, поки в голову прийде відповідне слівце. // 25 Січня 2011\nМоя Маланка // 13 Січня 2011\nЗимового вечора // 04 Січня 2011\nРоздуми в кав'ярні // 27 Грудня 2010\nПро нас, неповторних // 22 Грудня 2010


Донбасівці - жертви пропаганди - MediaSapiens.\nМісцевий олігархат що є сил втовкмачував донбасівцям їхню антагоністичність до України — а точніше, буцімто засадничу антагоністичність України до Донбасу. Але ми не хочемо поставитися до них як до жертв. Тієї самої російської пропаганди, зокрема. Ми надто часто змальовуємо їх так, ніби самі вони ту пропаганду й творять\nРано чи пізно, але війна в Донбасі завершиться. Рано чи пізно, але Донбас повернеться до України. Й нам треба буде жити разом в одній країні — відтоді й надалі.\nҐрунт для того треба готувати вже сьогодні. Оце запитання: «Що далі?» — воно вже сьогодні мусить бути предметом активного обговорення й у політикумі, й у суспільстві, й у ЗМІ. Що ж натомість?\nКоли почитаєш інтернет-форуми й коментарі до публікацій в інтернет-виданнях, єдине, що залишається — схопитися за голову й вигукнути по-тимошенковськи: «Пропало всьо». Ненависть, концентрована ненависть, згустки ненависті.\nПоза всяким сумнівом: серед авторів коментарів та форумних постів — чимало штатних тролів і ботів, чимало й афектованих особистостей. Але хіба ж ненависть виходить лише від них? Гаразд: хай не ненависть, а «всього лише» неприхована неприязнь, маркування як апріорі «чужих» та «ворожих». Хіба ж усі ми не відчуваємо проявів усього того, його наявності — буквально в повітрі?\nТак, останнім часом чимало інтернет-ЗМІ відмовилися від підтримування читацьких коментарів до матеріалів. Деякі не відмовилися. Але, як на мою думку, навіть їм краще було б закривати коментування особливо конфліктогенних тем або хоча б ретельно вичищати ті коментарі, які не містять нічого, окрім концентрованої злоби й тупого репродукування стереотипів. Не стирається з пам'яті коментар до новинного повідомлення в одному з інтернет-ЗМІ про аварію, в якій постраждала (без небезпеки для життя) дитина, чия сім'я є переселенцями з Донбасу: «Та давити його треба було — сепарівське байстрюччя!»\nПринагідно ще про тролів. Кілька разів протягом останнього року з різних комп'ютерів намагався зареєструватися для подання коментарів в «Українській правді». Щоразу вигулькувала одна й та сама автоматично генерована відповідь: реєстрацію тимчасово припинено. А коментарі, чиє авторство явно належить кремлівським ботам, під новими й новими ніками все з'являються. Чомусь після всіх невдалих спроб на думку спадає улюблений штамп Дмитрія Кисельова: «Совпадение? Не думаю» — й за цих обставин навряд чи мене можна звинуватити в упередженості.\nБа більше: незрідка не лише коментарі, а й самі публікації поважних ЗМІ бездумно ретранслюють стереотипи й неприязнь. Удаючись до надто вже категоричних узагальнень, малюють донбасівців як якихось примітивних істот, геть однакових і позбавлених найменшої індивідуальності.\nТак от: поза всяким сумнівом, донбаські (як, рівною мірою, й усі інші) нелюди, бузувіри й головорізи на інше ставлення не заслуговують. Але хіба лише на них ця ненависть поширюється? Ні, далеко не лише на них.\nПоширюється вона на переселенців. Мовляв, ми тут їхню землю боронимо, а вони поприїжджали й права качають, у найкращому разі байдикують — замість брати зброю й іти відвойовувати Донбас. Але стриваймо. Міркувати таким чином дуже легко, сидячи за комп’ютером і попиваючи каву. Що ж до тих, хто залишив свої домівки й утік світ за очі, то… Навіть за палкого бажання взяти до рук зброю й піти воювати — чи так уже легко їм наважитися кинути напризволяще свої родини, своїх дітей, яким невідомо де й невідомо на що жити? Які через війну фактично опинилися класичними «без певного місця проживання»? Яким сьогодні добрі люди допомогли, а завтра — хто зна?\nГоловне ж: чи всі 100% киян та львів’ян захищають українську землю зі зброєю в руках? Чи всі 100% кинули все та пішли чи то в добровольці, чи то у волонтери? Ні, далеко ні — бо інакше не було б кому злі коментарі й пости у блогах писати. З іншого боку, у складі добровольчих батальйонів зовсім не мало донбасівців. От і виходить: насправді «ми» та «вони» не так уже разюче й відрізняємося. Відсоткове співвідношення між активними й диванними патріотами «в нас» і «в них», звісно ж, не є однаковим, але чи таким уже нездоланно відмінним?\nПереселенців, як і жителів прифронтових територій, донедавна не мобілізували до Збройних сил? Відомий факт: до армії Ізраїлю не беруть арабів. Хоча чимало громадян цієї країни — етнічних арабів є щирими патріотами, ще більше тих, хто гостро критично ставиться до палестинських радикалів і мріє про дружнє й добросусідське співжиття двох близькоспоріднених народів. Так, близькоспоріднених: однокурсники-палестинці зізнавалися, що вони зі своєю палестинською арабською мовою краще розуміють іврит, ніж побутову мову єменців або марокканців.\nАле арабів до армії Ізраїлю не беруть, і крапка. Зовсім не через засадничо погане до них ставлення, а з перестороги, з класичного «як би чого не вийшло» — й, мабуть, мають рацію. То чи мусимо ми зважати на цей випробуваний десятиліттями досвід, а чи гнути своє: хай, мовляв, мобілізують переселенців із Донбасу, а то й першочергово їх?\nПоширюється ненависть на переселенців — точніше біженців — до Росії. Мовляв, от вони, ідейні вороги, проміняли Батьківщину на путінський рай. Ніби втікати від війни — це круїзи в турагенції замовляти. А реальність полягає в тому, що дуже часто люди обирали напрям, куди втікати, не з високих міркувань, а просто туди, куди легше. Туди, куди вийшло. Як карта лягла. Обирати, власне, доводилося між двома можливостями: або до Росії через тил — або ж до України, але через фронт.\nТак, чимало хто поїхав до Росії з принципу. Ще чимало хто — просто тому, що саме в Росії — родичі й знайомі, ті, хто може бодай якось допомогти. Зрештою, чимало хто оцінював шанси вижити на новому місці — або в Росії, де сяка-така стабільність, або ж в Україні, де змінилася влада, йде війна й невідомо, що буде. Так, хтось утікає від можливої мобілізації — своєї чи рідних. Меркантильність? Так, меркантильність — але чи можемо ми її, таку й за таких умов, засуджувати?\nПоширюється ненависть і на тих, хто не став переселенцем і залишився на Донбасі. Мовляв, от вони — зрадники: залишилися, мовляв, лише ті, кому сепаратисти до вподоби. І знову ж таки: міркувати так дуже легко, сидячи за комп’ютером і п’ючи каву. Адже виїхати — це не просто кинути будинок. Це — кинути все, посеред чого прожив усе життя. Усе дороге серцю, усе те, без чого людина втрачає себе. Це — перервати зв’язок поколінь, закреслити пам’ять. Поставити на всьому житті, що було, хрест — достеменно знаючи, що, найімовірніше, все подальше життя доведеться тинятися по притулках та гуртожитках. Виїхати — це ніби зізнатися самому собі: війна — це назавжди, й повернення до мирного життя вже не буде.\nА в когось же малі діти! А в когось — старенькі батьки! А в когось, а в когось…\nА нова «влада» Донбасу, за свідченнями місцевих жителів, погрожує відбирати будинки й квартири в тих, хто виїхав — ну таке своєрідне, «нефашистське» й «нехунтівське», в неї ставлення до приватної власності. А пенсіонерів, що зареєструвалися задля отримання пенсій на контрольованій Україною території, як мені розповідали, позбавляють не лише деенерівських подачок, а й гуманітарної допомоги. Сепаратистська «влада» дуже чітко знає, хто отримує пенсію від України. Вона дуже чітко знає, хто зареєструвався як переселенець в інших регіонах. От цікаво: звідки в неї ці дані, яких, за ідеєю, в неї не повинно бути? Та ще й вельми оперативно оновлювані?\nТож чимало родин, покинувши окуповані території, залишають там когось одного — щоб було кому за квартирою наглядати. Щоб не відібрали. Щоб було куди повернутися.\nНас переповнює праведний гнів, щойно ми чуємо, як жителі Донбасу кажуть: «Аби лише скоріше скінчилася війна!» Тим паче коли вони додають: «Нам уже байдуже, на яких умовах — аби лише скоріше». Так, це типова несвідомість, відсутність громадянської позиції, совкове мислення, що там іще? Але чи можемо ми за даних обставин так беззастережно засуджувати людей, які багато місяців поспіль живуть в умовах, порівняно з якими пекло видасться курортом? Які щомиті ризикують життям і, на відміну від комбатантів, не мають найменших засобів захистити себе, а просто віддають себе на волю фатуму? Яким не світить ані ротація, ані демобілізація, ані навіть просто перепочинок у базовому таборі, трохи далі від лінії фронту?\nНенависть поширюється на всіх донбасівців, хоч би як вони повелися. Ми ніби ставимо на всіх них тавро «контра неблагонадійна» — й це в найкращому разі; добре, коли не «вороги» й «сепари». Визначати наперед людину, її характер, переконання та наміри, за одним-єдиним рядком із її формальних анкетних даних — цю радянську й суто радянську звичку ми ніяк не хочемо облишити, плекаємо й плекаємо її. Ми ліпимо з усіх жителів Донбасу образ ворогів, з усіх без розбору. А потім дивуємося: й чого це вони не стають до нас прихильнішими?\nТак, за свідченнями — й баченими у ЗМІ, й чутими особисто — чимало жителів Донбасу, які ще рік тому були налаштовані проукраїнськи, сьогодні змінили свої погляди на протилежні. А ще частіше — на байдужо-апатичні: мовляв, усі вони буцімто однакові — що ті, що ті. Чимало просто розгублених, які вже нічого не лише не розуміють, а й не прагнуть. Чимало впевнених: Порошенко й Путін просто розважаються, по-дружньому грають у живі шахи. Й у даному разі проглядає пряма провина нашої влади. ЗМІ широко повідомляли, що російські війська вдерлися на територію України 24 серпня минулого року, а безпосередньо напередодні, 23 серпня, Порошенко мав тривалу телефонну розмову з Путіним і нібито про щось із ним домовився. Що негайно мала б робити за такої ситуації влада? Чи то в публічних виступах, чи то ще в якийсь спосіб, який не залишав би простору для різнотлумачень, акцентувати увагу громадськості на підступності й віроломстві російського лідера. На тому, що вторгнення російських військ відбулося всупереч, а не як прямий результат тієї телефонної розмови. Натомість влада вирішила взагалі обходити цей момент мовчанням у святій вірі, що ніхто нічого не помітив і, відповідно, не став домислювати те, про що йому не розповіли.\nЧимало хто на Донбасі переконаний: усі олігархи мають вірні їм підрозділи з обох боків лінії фронту, по обидва боки протистояння. Україна програє інформаційну війну на Донбасі ще й от у чому: якщо лідери сепаратистів, їхні мета й дії видаються місцевим жителям зрозумілими, то зрозуміти мету й дії української сторони вони не можуть. Українські ЗМІ, навіть досяжні для них, їм у цьому не порадник, бо й самі малюють надто розмиту й надто невизначену картину, де запитань більше, ніж відповідей. Тож тільки й залишається донбасівцям, що покладатися на російські або сепаратистські ЗМІ, які змальовують події в чітко-розжованому вигляді — піди ж дізнайся, що змісти в тій картині є неправдивими.\nНаша упередженість навряд чи виведе донбасівців із інформаційного заціпеніння, навряд чи змусить їх прозріти.\nМи не хочемо поставитися до них як до жертв. Тієї самої російської пропаганди, зокрема. Ми надто часто змальовуємо їх так, ніби самі вони ту пропаганду й творять.\nКомунікуючи з жителями Донбасу, не зле мати на увазі: чимало з них (дуже й дуже чимало) упевнені: всі слова про свободу, демократію, громадянське суспільство — вони красиві слова й є, красиві казочки. І не лише через те, що коли люди тужать за совком, розмовами про свободу й демократію їх не відігріти: в їхній системі координат ці чесноти є зайвими, надлишковими, коли не шкідливими.\nПросто донбасівці впевнені: скрізь в Україні, по всіх її усюдах — такі ж самі відносини між владою та суспільством, що й звичні для них, донбаські. Тобто є вождь, хазяїн, який як не прямо віддає накази, то вказує, «рекомендує», що слід робити — й є слухняні маси, що ті «рекомендації» виконують; скрізь в Україні — свої «партії регіонів», такі самі. Чимало донбасівців упевнені: Майдан відбувся не з волі громадян, а за наказом когось із місцевих «сильних», місцевих аналогів чи то Януковича, чи то Ахметова, бо інакше й бути не може.\nРаніше це було характерним для жителів усього Сходу: ще на початку 2004 року я з подивом слухав освічених мешканців Дніпропетровська, які переконували: тут, у Києві, все відбувається з волі «київських» (Суркіса та Медведчука) так само, як у Дніпропетровську з волі «дніпропетровських» (Пінчука), а в Донецьку — з волі «донецьких» (Ахметова). Відтоді уявлення дніпропетровців істотно змінилися, донеччан — ні. Бо у Дніпропетровську змінилися суспільно-політичні реалії, тоді як у Донецьку вони застигли, законсервувалися. Де тепер Суркіс, де Медведчук, де Пінчук — у сенсі політичного впливу та політичної ваги? А Ахметов 2013 року не просто був там само, де й 2003-го, а й поширив свій політичний вплив із Донецької області на цілу Україну.\nУкраїнський олігархічний неофеодалізм із територіально-регіонального розвинувся до галузевого: тепер «удільними князівствами» олігархів є монопольно або олігопольно контрольовані галузі, а не регіони (казус Дніпропетровська й Коломойського останнього року має дещо іншу природу: монопольним володарем думок і душ на Дніпропетровщині він так і не став, та й влада його була офіційною, а не позалаштунковою). Й тільки донбаський олігархат так і залишився передусім регіональним — можливо, тому сприяла економічна моногалузевість (якщо вже бути точним, олігогалузевість) Донбасу, коли слова «регіон» та «галузь» є практично синонімами.\nІз цим є тісно пов'язаною й пропаганда, що домінувала в Донбасі протягом останніх десятиліть. Галузева несхожість Донбасу на інші регіони України просто провокувала тлумачити її як економічну вищість, економічну самодостатність і окремішність від решти країни. Для місцевого олігархату це було «теоретичним обґрунтуванням», а отже, й запорукою свого всевладдя в регіоні й претензій на таке саме всевладдя в масштабах усієї країни.\nДо того ж, треба було якось пояснювати місцевим жителям очевидний факт: Донбас — індустріальний регіон, що «годує всю Україну», але в жодному іншому регіоні не було такої кричущої розрухи. Причому пояснювати так, щоб відводити звинувачення від себе. Найзручнішим поясненням було й є: «Україна грабує Донбас».\nМісцевий олігархат що є сил втовкмачував донбасівцям їхню антагоністичність до України — а точніше, буцімто засадничу антагоністичність України до Донбасу: відстала й архаїчна сільська Україна проти модерного й передового, урбаністичного, оберненого у вугільно-чавуноливарне майбутнє Донбасу. «Метрополія й колонія» — в такому й лише в такому дискурсі пропаганда змушувала донбасівців розглядати відносини свого регіону з Україною. Звісно, природним для них видається стан, коли метрополією є «передовий» Донбас, а колонією — «відстала» Україна. Протилежне видавалося й видається протиприродним, регресивним — і наявна розруха ніби підтверджувала це наочно. Острах перед «бендерівцями», «націоналістами» — це насправді острах перед тим, що Україна стане метрополією, а Донбас — колонією.\nСаме під таким кутом зору було сприйнято в регіоні й Майдан, Революцію гідності — в очах донбасівців це був акт замаху на їхній статус монополії, акт їхнього поневолення. І сьогодні — за інших умов можна було б досхочу з цього сміятися — чимало донбасівців щиро, цілковито серйозно стверджують: це «відстала Україна» 2010 року обрала президентом «дрібного урку» й нав'язала його Донбасові, це був суто український вибір, а Донбас тут геть ані до чого, він — жертва. Так, жодної суперечності, жодної нелогічності в цьому твердженні чимало хто в Донбасі сьогодні не вбачає.\nРосійській пропаганді залишалося тільки підспівувати пропаганді регіоналівській, використовувати її — що вона давно вже й робила. Ще 2004 року мене вразив факт, про який я вже згадував: якщо в Києві й скрізь в Україні клони російських газет мали назви «Известия в Украине», «Комсомольская правда в Украине», то в Донецьку — «Известия в Донбассе», «Комсомольская правда в Донбассе» тощо. У Києві воліли не звертати на це уваги.\nА тепер я висловлю те, що багатьом видасться антипатріотичним — але такою є реальність, а від замовчування її мало користі. Так от: пригадаймо 1991 рік, те суспільне піднесення, що вирувало просто в повітрі після проголошення незалежності України: «Відтепер нарешті почнеться нове життя, колоніальну сторінку перегорнуто». Хоч як це прикро, але таке саме піднесення було й рік тому в Донбасі, точнісінько таке. Так, підігріте російською брехнею, так, базоване на вигаданих фактах і фобіях — але нас у даному разі цікавить результат, а він був саме такий. А тепер уявімо собі, що тоді, 1991 року, Москва кинула б до Києва війська — як би розгорталися подальші події?\nТак, події квітня — травня 2014 року відрізнялися від подій 1991 року передусім тотально поширеним у Донбасі насильством проти інакодумців, узагалі ескалацією насильства, використанням чужих прапорів і підтримки іншої держави, захопленням владних установ та зброї. Юридично події в Донбасі 2014 року виглядають зовсім інакше, ніж події 1991 року в усій Україні — але ж пересічні донбасівці цього не розуміють! Вони питають: «Чому вам було можна, а нам тепер ні?» І — за інших обставин це теж було б смішно — ніхто їм цього не пояснює: «От не можна, й усе!»\nДонбасівці є жертвами тривалої, постійної й наполегливої — багаторічної — пропаганди місцевого олігархату та російської. Й сьогодні перед усіма нами стоїть надзавдання — розбити її чаклунство. Але складається враження, що наша інформаційна політика існує зовсім не для того, щоб переконувати донбасівців у брехливості російської пропаганди, у викривленості їхніх уявлень про те, що відбувається в Україні — переконувати хоча б жителів контрольованих Україною територій. Вона існує для того, щоб переконувати нас усіх у тому, як там, на Донбасі, з нашого боку все правильно й безпроблемно.\nА тепер уявіть собі вояка, що наслухався й начитався матеріалів на кшталт «усі донбасівці — гади», а тепер бере участь в АТО. Уявили? Ото ж бо й воно.\nНенависть не склеїть суспільство. Ненависть не склеїть країну — ніколи й ані за яких обставин. Ненависть може породити лише ненависть у відповідь. «Вони нас люто ненавидять просто через те, що ми народилися й жили тут, у Донбасі», — міркують донбасівці й умикають той самий понятійний ряд, який так дбайливо надає їм місцева, вона ж російська, пропаганда: «карателі», «душителі» — й далі за списком. Сліпа й примітивна ненависть із нашого боку править їм за найкраще підтвердження правдивості всього, що їм про нас розповідають.\nНі, мова не про толстовство. Мова лише про те, щоби не примітивізувати складну — ой же яку складну! — ситуацію. Щоби спробувати зрозуміти. Поглянути на речі якщо не очима, то з позиції донбасівців — укотре підкреслю: не бандитів і головорізів, а звичайних людей. У чомусь темних і затурканих, у чомусь обдурених і, вже поза всяким сумнівом, доведених до краю відчаю. До того стану, коли зовсім не до високофілософських роздумів про життя та його сенс.\nБудьмо просто великодушними. Бо правда — на нашому боці. Ненависть правди не несе.


У Великобританії знайшли найрозумнішу дівчинку у світі\nДнями у всесвітню організацію найбільш інтелектуальних людей планети Mensa був прийнятий ще один вундеркінд. 4-річна Хейді Хенкінс вже в два роки своїми силами навчилася читати і батьки задумалися, а чи не перевірити обдарування своєї дочки.\nТест на IQ показав приголомшливі результати: малятко виявилася майже така ж розумна, як Альберт Ейнштейн і творець теорії великого вибуху Стівен Хокінг. Її IQ виявився 159, що всього на один пункт менше, ніж у самих визнаних світил світової науки.\nЯк пише Бі-бі-сі, дівчинка відрізняється феноменальною памяті, а її няня вже кинула всі спроби чогось її навчити - Хейді просто не сприймає традиційні методики навчання і вимагає більшого. Як кажуть батьки найрозумнішою дівчинки на світі, вона перестає задавати питання тільки коли захоплена своїми Барбі, конструктором лего або книжками з квантової фізики.


ВС: Чергу на житло можна прискорити через суд » Медиагруппа Адвокат-Консалтинг - официальный сайт\nДо суду звернувся інвалід 2 групи, учасник бойових дій, який з 1992 р. перебував на обліку як особа, що першочергово потребує поліпшення житлових умов. На момент подання позову, позивач проживав в орендованому житлі з дружиною - інвалідом 3 групи та дочкою - інвалідом 2 групи. Тож він просив суд зобов’язати посадовців врешті надати йому житло.Суд першої інстанції зобов’язав посадовців ухвалити рішення та надати позивачу житло відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів його сім'ї. Рішення було мотивоване тим, що ненадання позивачу як інваліду війни житла протягом 24 р. перебування на обліку є грубим порушенням його прав та охоронних законом інтересів. Апеляційний суд залишив вердикт без змін.Чиновники поскаржились до касаційного суду, мотивувавши ремство тим, що позивач у списку осіб на першочергове отримання житла не є першим, перед ним у списку є інші особи і житло має надаватись в порядку черговості.У постанові №203/1784/16-ц ВС вказав, що доводи касаційної скарги про те, що міська рада не має на цей час житла, переданого державною адміністрацією, для подальшого передання його позивачу, а з державного бюджету не виділено коштів для таких цілей, не можуть бути взяті до уваги, оскільки відсутність матеріального забезпечення не є підставою для порушення прав позивача.\nРішення про спадщину не може прийматись без участі усіх заінтересованих осі ...\nВАСУ: Спори про зобов'язання взяти на квартирний облік громадян, які потре ...\nБеріть кімнати у власність\nCтягнення збитків, заподіяних позивачу несвоєчасним виконанням рішення суду ...


Країні потрібні робочі руки. Діємо! - Сергій Лабазюк / ЛІГА.Блоги - LIGA\nКраїні потрібні робочі руки. Діємо!\nНе секрет, що ринок праці України дав збій.\nСьогодні катастрофічно не вистачає працівників робітничих спеціальностей, а молоді випускники спеціалізованих закладів, банально, не адаптовані до сучасних умов виробництва. Насправді, це не лише проблема для бізнесу. Це - серйозна проблема на рівні всієї держави. На підприємствах не вистачає кваліфікованих робочих рук. І про це бізнес «б’є в набат» абсолютно в усіх регіонах країни.\nНе хочу нагнітати ситуацію, але коли спілкуюся із підприємцями, вони в один голос підтверджують: робочих рук катастрофічно не вистачає...\nВсі роки Незалежності ми мали надмірну престижність вищої освіти серед молоді. При цьому престиж робітничих професій був утрачений. Саме це - одна з головних причин незбалансованості ринку праці. До того ж, спостерігаємо парадоксальну ситуацію: за останніми даними Держкомстату, в країні понад 70% безробітних з вищою освітою.\nЯкщо говорити в розрізі регіонів, рідна Хмельниччина не стала виключенням. За статистикою обласного центру зайнятості, 70% вакансій – робітничі спеціальності. Разом з цим, серед людей, які звертаються до центру зайнятості у пошуках роботи, 70%, знову ж таки, з вищою освітою. Така тенденція - пряма загроза економіці держави.\nБо при цьому - чверть підприємств мають недоукомплектований штат на 25-30%. Як наслідок – вони не працюють на повну потужність. Через брак робочих кадрів частина з них може взагалі закритися.\nРазом із командою, експертним середовищем ми проконсультувалися і вирішили діяти. Протягом останніх двох років ведемо активну роботу щодо впровадження системи дуальної освіти на рівні Хмельницької області.\nПроведено багато зустрічей із роботодавцями, закладами профтехосвіти та студентами. Спільно вибудували план змін з цієї проблематики. Підготували проект постанови №9173 (про проведення експерименту у Хмельницькій області з запровадження дуальної форми навчання). Він давно розглянутий профільним комітетом ВР і рекомендований для голосування в Парламенті.\nКрім цього, у співпраці з департаментом освіти Хмельницької ОДА нам вдалося напрацювати перелік закладів професійно-технічної освіти, професій та роботодавців, які готові розпочати впровадження елементів дуальної форми навчання у освітній процес вже з 1 вересня 2019 року.\nІ ось – перемога! Результатом мого звернення до Міністерства освіти і науки стало розширення переліку закладів професійної (професійно-технічної освіти), професій та роботодавців Хмельницької області для впровадження дуальної форми навчання у освітній процес. Зокрема, серед них 22 заклади Хмельницької області, які будуть здійснювати підготовку робітничих кадрів за 36 робітничими професіями.\nЦе - гарний приклад і для інших регіонів піти шляхом впровадження на місцях елементів дуальної освіти і забезпечити регіони країни робітничими кадрами. Що головне - питання повернення цінності робітничих професій допоможе і бізнесу, і країні в цілому вибратися із економічної ями.


На факультеті туризму триває серія заходів релігійно-просвітницького спрямування під назвою «Хресна дорога». 28 березня 2018 року після завершення занять з ініціативи керівництва факультету та студентського активу викладачі та їх вихованці мали змогу звернутись до Бога, Ісуса Христа й Святого Духа під час спільної молитви, очистити свої помисли, торкнутись нетлінних християнських традицій українського народу.\nВарто відзначити, що даний захід проводиться на факультеті туризму щосереди в період передвеликоднього посту. Також у рамках заходів «Хресна дорога» відбуваються бесіди отця Володимира Духовича із студентами на годинах академнаставника. Люб’язно відгукнувшись на запрошення з боку організатора з виховної роботи, доцента Лесі Польової, він приділяє чимало часу спілкуванню з молоддю, відповідаючи на їх запитання та даючи мудрі життєві поради.\nПопередня Попередня публікація: СТУДЕНТИ ФАКУЛЬТЕТУ ТУРИЗМУ ПРОВЕЛИ ПРАКТИЧНЕ ЗАНЯТТЯ НА БАЗІ ОБЛАСНОГО ТЕАТРУ ЛЯЛЬОК\nНаступна Наступна публікація: ІV ВСЕУКРАЇНСЬКА НАУКОВО-ПРАКТИЧНА КОНФЕРЕНЦІЯ «Стан та перспективи розвитку культурологічної науки в Україні»


Статті на love.vash.ua\nЯк визначити характер дівчини за її житлом Квартира дівчини - це місце, що може розповісти чоловікові багато секретів, які приховує його обраниця. Тож під час візиту до своєї подруги на філіжанку смачної львівської кави Вам не ...\nЗнайомство в режимі он-лайн: переваги та недоліки Останнім часом все більш актуальною стає тема інтернет-знайомств. Багатьом мешканцям Львова доводиться проводити вечори на самоті. Прикро, коли немає поруч коханої людини. А так хочеться ...\nЯк здивувати коханого? Зробити приємне своєму хлопцеві в якийсь момент відносин хоче будь-яка жінка, не залежно від того, скільки ви вже разом. Сюрприз може бути як з нагоди свята, так і в звичайний будень. Існує ...\nСервіси знайомств: кілька порад для новачка Сервіси знайомств: кілька порад для новачка Знаходити свою другу половинку в режимі он-лайн уже давно не новинка. Незважаючи на те, що Львів – це місто сповнене романтики та ...\nПоради по анкеті\n6 кроків до серця жінки Завоювати прихильність дами не просто, а отримати її серце ще важче. Сьогодні ми розповімо, як не зіпсувати друге побачення. Адже перше, по суті, нікого ні до чого не зобов'язує. ...\nСпілкування на першому побаченні Життя - дуже непередбачувана річ, тому досить складно вгадати, в якій ситуації знадобляться ті чи інші знання. Молоді дівчата часто задаються питанням: про що можна поговорити з хлопцем, якщо ...\nЯких чоловіків можна знайти на сайті знайомств? Перше побачення - це, безумовно, дуже важливий і романтичний момент в стосунках пари. Однак не варто забувати, що знайомлячись в інтернеті, ви вже задовго до зустрічі, будете знати всі звички ...\nЗнайомство з його батьками: правила поведінки У кожних відносинах настає дуже відповідальний для обох партнерів момент – знайомство із батьками. Для кожної дівчини, як і для її коханого важливо справити хороше, а головне – ...\n10 типів дівчат, від яких тікають чоловіки Бажання вийти заміж виникає у багатьох дівчат, тільки хтось отримує заповітну пропозицію, а кому-то ніколи не судилося почути довгоочікуване «виходь за мене». Ми вивели 10 ...\nЧого не можна пробачати чоловікові? У житті бувають різні ситуації та обставини через які люди ображають та завдають болю один одному. Зазвичай закохана жінка здатна пробачити все, але існують вчинки, на які просто не можна ...


Заявка замовлення виготовлення доставка оплата задоволений клієнт\nЗаявка замовлення виготовлення доставка оплата задоволений клієнт Вазони Замовте вазони в компанії «Еліт Стоун» Вони являють собою декоративну вазу-клумбу для квітів. Це чудовий винахід для озеленення міських вулиць і прикраси прибудинкової території.\nЗа гороскопом знаку зодіаку Козеріг (23 грудня-20 січня) відповідають рослини\nЗа гороскопом знаку зодіаку Козеріг (23 грудня-20 січня) відповідають рослини Вашингтония потужна (Washingtonia robusta) і нитчатая (Washingtonia filifera), як виростити пальму в міській квартирі Іноді жартують: щоб опинитися у тропічній або субтропічної країні, досить завести у себе в квартирі пальму, адже переважна більшість пальм росте саме там.\nБагато садівники переживають ситуацію, коли на ділянках саду з гарним сонячним освітленням достаток квітучих рослин вражає своєю красою і зразковими, а тіньові кути або порожні, або заростають бурянами.\nЯкий же сад без квітів? Саме квіти у всьому своєму різноманітті і надають здатні перетворити навіть самий звичайний дачну ділянку у царство краси і гармонії.\nЯкий же сад без квітів? Саме квіти у всьому своєму різноманітті і надають здатні перетворити навіть самий звичайний дачну ділянку у царство краси і гармонії. Клумби: форми, види, правила оформлення і колірного поєднання\nБагато рослини, наприклад заміокулькас, втративши все листя, можуть знову почати розвиватися після відновлення мінімального догляду за рахунок погрузившейся в сплячку, але здорової кореневої системи.\nЗ приходом квітня в саду починають розквітати весняні первоцвіти. І серед них особливий шарм і привабливість привносять мелколуковічние рослини, такі як крокус, сцилла, кандик і білоцвітник .\nЗ приходом квітня в саду починають розквітати весняні первоцвіти. І серед них особливий шарм і привабливість привносять мелколуковічние рослини, такі як крокус, сцилла, кандик і білоцвітник . Весняні первоцвіти\nУ розділі, присвяченому правильному підбору рослин з урахуванням особливостей ваших житлових умов, ми вже познайомились з вимогами до тепла основних великих груп рослин, тому тут більше уваги приділено правильного температурного режиму.\nКвіти на балконі. . ОРАНЖЕРЕЯ\nКвіти на балконі. . ОРАНЖЕРЕЯ Квіти на балконі. Балкон – це невідємна частина наших квартир, де можна відпочивати, насолоджуватися видом навколишньої природи, а так само вирощувати улюблені квіти.\nОднорічники для тіні, вибираємо.\nОднорічники для тіні, вибираємо. Однорічні квіти для дачі — види і сімейства Однорічні квіти дозволяють створювати різні візерунки і написи, за рахунок постійного цвітіння і широкої колірної гами.Вибираючи квітники з однорічників, можна миттєво перетворити ландшафт ділянки.\n-Я, форум для спілкування кожної жінки -> Енциклопедія квітникаря Сама\n-Я, форум для спілкування кожної жінки -> Енциклопедія квітникаря Сама Сімейство — аралієвих. У природних умовах плющ росте в багатьох місцях. Являє собою вічнозелене повзуча ліану з трьох або пятилопастными зеленим листям.\nPage 1003 of 1337


22 жовтня 2020, Київ 15:42\n04 травня 2019, 23:58\nАльона Каравай з донькою\nП’ять років тому, у травні 2014 року, Альона Каравай з дитиною вимушено виїхала з Донецька. Зрозумівши, що надії на швидке закінчення конфлікту немає, вона переїхала на роботу та навчання до Німеччини. Вже через три з половиною роки вона повернулася до України та стала співзасновницею громадського ресторану Urban Space 500 у Києві. Радіо Свобода поговорило з переселенкою про те, як громадські активісти покидали Донецьк, чому спрацювала ідея соціального підприємництва в Україні та що варто побороти українській бюрократії.\nМи зустрічаємося у ресторані Urban Space 500 у Києві. Тут досить гамірно та багато відвідувачів. Героїня спускається до мене з другого поверху, там розташований офіс ГО «Інша освіта», де вона є також співголовою наглядової ради.\nЯ навчалася у Донецькому національному університеті на факультеті романо-германської філології. Зараз важко сказати, чи це було виважене рішення, бо мені було 16 і я не дуже розуміла, що означатиме ця спеціалізація у майбутньому. Паралельно із навчанням я займалася аматорськими театрами і театральними фестивалями, що загалом дало мені більше, ніж саме навчання у виші.\nОднак, якби не університет, все склалося б зовсім інакше. Ще під час навчання я часто їздила по різних студентських програмах та проектах за кордон, і зокрема до Німеччини. Згодом закінчила тут і магістратуру, а потім почала викладати в технічному університеті, і паралельно працювати у фонді «Ізоляція» в Донецьку.\nМісто було різне, не завжди воно приймало з першого разу. Тут потрібно було показувати, хто ти є, і що ти можеш зробити. Вже у 2008-2009 роках тут з'явилося багато громадських ініціатив, зокрема, «Ізба-Читальня», активісти з кожним роком все легше комунікували між собою. Донецьк важко порівняти з будь-яким іншим містом. Він інший, простий, зокрема в архітектурному плануванні та в плані людей. Там я завжди розуміла, хто мій друг, а хто ні. Тому що люди дуже прямі та не будуть приховувати, якщо ти їм не подобаєшся. В жодному з міст, у яких мені згодом довелося жити, я такого не зустрічала, але іноді сумую за тою ж прямотою. Донецьк мені був схожий на Wild West, бо там чимало речей ставали можливими.\nАльона Каравай у 2012 році у Криму в Судаку під час презентації проекту «Тролейбус громадської активності»\nПро досвід роботи за кордоном\nПід час перших поїздок за кордон у мене не було культурного шоку. Бо мені було цікавіше навчитися не побутовій, а робочій культурі. Наприклад, що конкретно розуміється під продуктивністю в одній країні та іншій. Ще працюючи у різних організаціях у Донецьку, у мене з'явилася можливість переїхати працювати до Берліна.\nТут я працювала у міжнародній організації MitOst проектною менеджеркою три з половиною роки. Коли вирішила повернутися до України, розуміла, що отримала величезний багаж знань, який можна впевнено застосувати вдома. Я приїхала до Донецька та продовжила роботу у фонді «Ізоляція».\nПро другу вищу освіту у Європі\nПід час роботи у Німеччині вирішила здобути ще одну освіту та подала документи до Технічного університету Кайзерслаутерна на спеціальність «Організаційний розвиток». Мені здається, що на курсі зі 100 людей я була єдиною мігранткою та не німкенею. До німецьких вишів не складно вступити, потрібно добре знати англійську, а краще й німецьку. Тут є низка магістерських програм для людей, які працюють та вже мають одну магістерську – berufsbegleitend або «супроводжуючу професію». Семінари та лекції проходили на вихідних, також багато інформації отримували через інтернет. Згодом успішно склала іспити, а магістерську роботу досі дописую віддалено з України.\nАльона Каравай під час проведення тренінгу\nПро вимушений переїзд із Донецька\nВостаннє в Донецьку я була 11 травня 2014 року, тоді з донькою вивезла на автомобілі все, що змогла – документи з офісу та власні речі з орендованої квартири. Під час виїзду з міста я дізналася, що на блокпостах фільтрують тих, кого можна випускати, а кого ні. Нас, громадських активістів, першочергово занесли у списки на заборону виїзду. Тому я була змушена виїхати через Костянтинівку. Перетнувши блокпост, ми поїхали до родичів у Запоріжжя, там ціле літо жили з надією, що через місяць-два все закінчиться. Але сюрпризу не сталося, і увесь серпень я пересувалася по сходу України та вивозила наші організації, а вже у вересні знову переїхала до Берліна.\nВдруге після повернення із Німеччини мені вже не було куди повертатися – бо Донецьк був захоплений, тому я переїхала до Івано-Франківська. Там є відчуття дому та затишку, яке важко пояснити.\nУ ролі спікера на конференції TedX у Івано-Франківську, 2017 рік\nДосі пам'ятаю захоплення міліцейського відділку в Краматорську, який розташований десь за 500 метрів від моєї школи. Там були групи організованих людей, в уніфікованому спецодязі, без шевронів та розпізнавальних елементів. Було дуже страшно. Бо одна справа – коли ти бачиш протести на вулиці, а інша – коли ти приєднуєшся до цих процесів.\nУ 2004 та 2013 роках я була на Майдані і пам'ятаю, що відбувалося зокрема під час Помаранчевої революції в Донецьку. Тоді ми з друзями брали участь в помаранчевих демонстраціях і нас просто зносила анти-демонстрація... Щодо війни, то мені здається, що люди тоді і навіть зараз бояться сказати вголос, що так, там були і є російські військові.\n13 березня 2014 року, площа Леніна в Донецьку\nЧитайте також: Донецк, который сопротивлялся\nІдея створення Urban Space 500\nУ 2015 році ми разом із компанією MitOst організовували фестиваль в Івано-Франківську. Там я вперше дізналася про ресторан Urban Space 100, яким опікується ГО «Тепле Місто». Ідея Urban Space мене зацікавила як кейс успішної самоорганізації та системи, яка може працювати автономно. У чому сенс? Певна кількість людей з різних сфер та різних вікових категорій інвестують по одній тисячі доларів у гривневому еквіваленті у бізнес, прибутки з якого далі йдуть на фінансування соціальних проектів. Тоді я задумалась, чи це одиничний франківський успіх зі щасливим збігом обставин, або все ж таки успішна бізнес-модель соціального бізнесу. Згодом разом із ГО «Простір 500» почали шукати команду та інвесторів для запуску франшизи у Києві, але вже у п’ять разів масштабнішої – зі стартовим капіталом у 500 тисяч доларів.\nОдним з найважчих моментів якраз були пошуки 500 інвесторів, цей етап зайняв найбільше часу та сил. Однак, нам і це вдалося, інвесторами стали люди різних професій – лікарі, вчителі, програмісти та різних вікових категорій – від 19 до 78 років.\nРесторан ми відкрили 19 грудня минулого року, а працювати над ним почали ще у 2016 році. Зараз тут працюють волонтери, які керуються цією системою, професійна команда менеджерів, яка отримує зарплатню, та робочий персонал.\n80 відсотків чистого прибутку фінансуємо на проекти розвитку Києва, а залишок – 20 відсотків – отримує як винагороду управлінська компанія «DRUZI Cafe & Bar» за те, що займається цим проектом. Цього року також плануємо запустити грантову програму для підтримки проектів. Тобто, система Urban Space приносить виграш усім.\nНімеччина – це країна, яка добре розуміється на систематизації процесів та бюрократизації. Але тут все вміють робити так, щоб зайвий раз не ускладнювати життя людей. Ще є партиципація – тобто тут співробітники долучені до рішень керівництва. Що ж в Україні? У нас проблема з початковим етапом – як побудувати структуру та запустити зрозумілі процедури. Бо працівників часто закидують у спонтанні рішення, або ж заганяють у рамки, в яких важко рухатися вільним проектним менеджерам.\nАльона Каравай під час навчання та роботи у Берліні\nПро зміни після 2014 року\nУкраїнська система поки не готова до нових креативних проектів, бюрократія впадає у ступор\nРозвиток таких проекті був можливий і до Майдану. У нашому менталітеті є особливість чекати до останнього, поки нас хтось не клюне. І ось ці 2013-2014 роки були для багатьох моментом розуміння – зараз або ніколи. Ця криза у країні стимулювала щось робити, можливо з такою мотивацією і було запущено Urban Space 500.\nУкраїнська система поки не готова до нових креативних проектів. Бо якщо зробити крок лівіше, ніж зазвичай, то бюрократія впадає у ступор. Формальна та законодавча модель поки взагалі не готова до подібних проектів. Цей проект йде всупереч їй, бо у нас немає юридичної форми для соціального підприємництва в Україні. Те, що ми тут робимо, було б зрозуміло в одній юридичні формі у Німеччині, а тут воно поки не так працює.\nМайбутнє в Україні\nЯ планую залишатися в Україні. Але також вважаю, що кожна людина може їхати туди, де їй зручно та комфортно. Тим паче, у сучасному світі людина повинна подорожувати та бути мобільною заради здобуття нових знань та вміння.\nДуже важливою є ідея, яка виникла ще з часів президентства Віктора Ющенка про створення паспорта українця для українців, які набули громадянства іншої країни. У мене є чимало друзів, які отримали німецьке громадянство та міцно повязані із Україною, але ні на що тут не можуть впливати. Також є ті, що отримали німецьке громадянство, але повернувшись до України та спробувавши тут офіційно працевлаштуватись, мусять отримати дозвіл на роботу. А це займає у кращому випадку декілька місяців бюрократичної тяганини. Тобто, розрекламовані гасла на кшталт «повертайтесь з-за кордону додому», розбиваються об камені нашої бюрократичної системи. Ми самі закриваємо можливість українцям повернутися додому та будувати країну з новим досвідом.


Гендиректор Carlsberg Ukraine провів дискусію від UNIC: «Комплаєнс – етика майбутнього: до чого готуватися» - European Business Association\n19 жовтня Євген Шевченко, генеральний директор Carlsberg Ukraine, став модератором дискусії «Комплаєнс – етика майбутнього: до чого готуватися». Захід організувала Всеукраїнська мережа доброчесності та комплаєнсу (UNIC) за підтримки Антикорупційної ініціативи ЄС (EUACI). UNIC розпочала широку програму про комплаєнс як здорову норму ведення бізнесу в Україні. Лідери українського бізнесу хочуть працювати доброчесно та за єдиними правилами, адже це робить бізнес стійким, системним і зрозумілим, а країну – успішною. Тому UNIC об’єднала керівників провідних компаній і світових експертів для обговорення й надання інструментів, як зробити компанію сильною, залучити інвестиції та вивести бізнес на глобальний ринок. Дискусія «Комплаєнс – етика майбутнього: до чого готуватися» об’єднала чотирьох спікерів, серед яких: Андрій САМОЙЛОВИЧ, генеральний директор Sandoz Ukraine, Сергій МІЛЬМАН, засновник і СЕО компанії YouControl, Дмитро БОРОДАЙ, принципал інвестиційного фонду Horizon Capital, Андрій РОЖДЕСТВЕНСЬКИЙ, виконавчий директор Центру лідерства УКУ, член Правління Transparency International. Мета заходу – донести ідею про те, що комплаєнс – це невід’ємна норма успішного бізнесу. Учасники дискусії наголосили на тому, що комплаєнс – насамперед самопозиціонування бізнесу. Компанія має одразу проводити так звані «червоні лінії» та показувати, що для неї переступати межі доброчесності неприпустимо. Політика доброчесності – це основа для сталості, захищеності й можливості працювати успішно. За даними YouControl, прогрес комплаєнсу в Україні вже зафіксовано, оскільки зростає затребуваність перевірки контрагентів. У 2020 році контрагентів перевіряли понад 50 млн разів, а в 2019-му – близько 40 млн. «Комплаєнс – це універсальний підхід для ведення відповідального бізнесу. Його основа – налагодження прозорих взаємин з партнерами, співробітниками, контрагентами, громадськістю. Це дещо більш широке, ніж просто боротьба з корупцією та хабарництвом. Ідеться і про ділову етику, і права людини в найширшому розумінні. У Carlsberg Ukraine комплаєнс діє. Саме це дає мені змогу говорити, що компанії в Україні можуть працювати прозоро й успішно. Завдяки системності та відповідальності Carlsberg Ukraine вдається бути лідером ринку, одним із найкращих роботодавців країни та входити до списку 30 платників податків уже не перший рік», – коментує Євген Шевченко, генеральний директор Carlsberg Ukraine. У Carlsberg Ukraine діє глобальна стратегія SAIL’22. Вона визначає загальні правила етичної поведінки, які стосуються усіх працівників та партнерів. Програма складається з трьох ключових елементів: кодекс етики та поведінки; анонімна система Speak up, через яку можна повідомляти про будь-які підозри у вчиненні неправомірних дій; політики та інструкції, які стосуються провідних сфер діяльності компанії. Це допомагає компанії вести бізнес ефективно та прозоро. У 2020 році Carlsberg Ukraine посіла друге місце в Індексі прозорості українських компаній. * * * Carlsberg Ukraine є частиною Carlsberg Group, однієї з провідних пивоварних груп у світі з великим портфелем брендів пива та інших напоїв. До складу Carlsberg Ukraine входять заводи в Запоріжжі, Києві та Львові. В портфель Carlsberg в Україні входять пиво, алкогольні та безалкогольні напої таких торговельних марок, як «Львівське», Robert Doms, Baltika, Carlsberg, Tuborg, Kronenbourg 1664, «Арсенал», «Квас Тарас», Somersby, Guinness, Seth&Rileys Garage, Warsteiner, Grimbergen тощо. Більш детальну інформацію можна отримати на сайті https://carlsbergukraine.com/


Образ землі в однойменній повісті Ольги Кобилянської (V варіант) | Українські твори\nГоловна ⇒ 📕Твори з літератури ⇒ Образ землі в однойменній повісті Ольги Кобилянської (V варіант)\nзамальовок із сільського життя, правдиво відтворюючи дійсність у її філософському розумінні. Можна висунути багато припущень щодо того, який персонаж є головним героєм повісті, але, можливо, авторка підказала нам відповідь на це питання, давши твору назву “Земля”.\nДійсно, земля постає у творі ніби живою істотою, такою собі вершителькою доль, яка може обдарувати чи покарати, дати життя чи відібрати його. Так, Михайло говорить про неї: “Неначе чув і бачив, як земля з задоволенням розходилася, розкошувала, як її соки відсвіжувались, і як вона, насичена, віддихала важкими пахощами”. В іншому\nмісці повісті сказано: “Земля розтягнулась, немов ожидала кого і віддихала землисто-вогким віддихом…\nЗемлі було миле те розорювання її маси, вона не противилась йому в жодному місці, була м’яка й крихка і гріла свої освіжені сустави в сонці, а її вогкий віддих розходився у воздусі і зраджував її глибоке вдоволення”. Отже, земля змальована у творі майже живою істотою, яка може відчувати, бути вдоволеною, чи, навпаки, невдоволеною, приймати когось чи не приймати. З іншого боку, земля є мірилом людських доль, цінності людської особистості. Так, для Івоніки та Марійки вона є єдиною цінністю життя, їй вони підкорюють всі свої сподівання. І для сина свого хочуть перш за все не особистого щастя, а вдалого одруження з хорошою господаркою, яка матиме добрий наділ землі.\nЗдається, що й для Михайла немає нічого кращого у світі, ніж працювати на землі, мати її й обробляти. Однак життя міняє Михайлове уявлення про цінності, поставивши перед вибором: земля чи кохана дівчина. Михайло вибирає кохання і ладний навіть покинути рідне село й оселитися в такому обридлому йому місті, яке здається чужим і ворожим.\nТа земля наче не відпускає його, перетворюючись на таку таємничу силу, яку ніхто не може подолати. Якщо він не хоче підкоритися їй, вона воліє краще покласти його тут мертвим, зробивши вічним своїм рабом. Земля карає і Саву, який нібито зовсім байдужий до неї як до цінності. Сава не хоче працювати коло землі, обробляти її, не отримує від цього насолоди. Та земля потрібна йому як майно, як засіб існування, як підвалина родинного щастя. І вона манить його, обіцяючи дати все і обдурюючи.\nСава повністю віддається своєму бажанню мати землю, задля цього вдається до братовбивства, ніби вбивши одночасно й себе самого, позбавивши сподівання на щастя. І знову як найстрашніше покарання батько вибирає йому таке: “Тої чорної, пожаданої, дорогої землі, без якої йому годі було як слід проживати, в якій був би день і ніч грібав, життя своє добував, – її не давав він йому”. І мати, не пробачивши молодшого сина? промовляє: “Землі?…Хіба на те, щоб ліг із нею в роті, та щоб вона навіки здавила, як здавив мене через нього жаль на сім світі!”. Після смерті Михайла батьки раптом відчули, як знецінилися їхні цінності, що ніяка земля не зможе повернути їм сина, скоріше навіть синів, бо другого вони теж втратили, але морально. Івоніка і Марійка не хотіли більше збагачення, не хотіли землі, хотіли тільки молитися й плакати за втраченим молодим життям. Виявилося, що ціннішим на світі є все ж таки людське життя, яке не можна класти ні на який алтар.\nЗрозумів це й Сава, хай не так гостро. Він втратив можливість бути людиною, бути щасливим, крім того, він не отримав батьківського прощення, був покараний прокляттям і позбавлений землі. Земля виступає у творі і живою істотою, і мірилом цінностей, і бажаною мрією, і покаранням, і засобом існування. І це не випадково, бо саме такою була вона для селянина XIX століття, без неї, дійсно, не могло бути життя. І через неї творилися нещастя, руйнувалися життя.\nPrevious Post: Переказ роману Злочин і покарання Достоєвського Ф. М\nNext Post: Тарас Григорович Шевченко (1814-1861)


Чи варто продовжувати стосунки, якщо хлопець просить почекати? «Вечірній чай» | CREDO\n31 Березня 2021, 20:00 779\n00:02 Початок трансляції\n02:49 Чи можна робити зображення Ісуса на пасках?\n10:28 Чи оголене тіло може бути виправдане як мистецький образ?\n22:41 Чи можна дивитись фільми, які знімають оголені тіла?\n23:36 Чи можна знімати оголене тіло?\n24:20 Як покаятись режисеру, який знімав порнографію?\n27:14 Чи варто продовжувати стосунки, якщо хлопець просить почекати?\n36:26 Чи можна запобігати плідності, маючи слабке здоров’я?\n38:40 Чи можна носити перевернутий хрестик?\n40:38 Як церква ставиться до об’явлень у Треньяно Романо в Італії?\n40:50 Читання коментарів\n42:08 Чи можна гратись іграшковими зміями?\n45:27 Читання коментарів\n48:25 Звідки походить духовне усиновлення дитини?\n50:13 Чому люди не всі одягають маски на Літургію?\n51:20 Читання коментарів\n53:20 Чи може людина ходити на Службу й сповідатись у різних конфесіях?\n54:00 Штовхають люди, що робити?\n55:13 Чи потрібно одруженій жінці молитись вдома із покритою головою?\n56:43 Чи потрібно на молитву вдома одягатись пристойно?\n57:30 Чи можна розвінчатись?\n1:00:24 Чи можна читати Біблію в перекладі І. Огієнка?\n1:01:06 Чи можна з чоловіком жити окремо?\n1:04:16 Чи потрібно радити молитись про швидку смерть?\n1:06:42 Що означає “гидота спустошення”?\n1:07:19 Як допомогти людині, яка пережила смерть подруги?\n1:08:42 Чи може чоловік одружитись із жінкою – хрещеною матір’ю його дитини?\n1:09:24 Св. Йосип чи св. Йосиф?\n1:12:03 Покинув хлопець, який обіцяв завжди любити. Що робити?\n1:14:41 Чи є залежність від ситості?\n1:15:58 Читання коментарів\n1:17:13 Знайома перейшла до протестантів. Що робити?\n1:17:53 “Якщо похресник перехрестився у православній церкві, то я вже не хресна мама?”


Уреаплазма 10 у 4 ступені: умови для розвитку\nЩо означає уреаплазма 10 у 4 ступені?\nНерідко в організмі здорової людини виявляються представники умовно-патогенної мікрофлори. Якщо в результаті аналізу виявлено уреаплазма 10 у 4 ступені, то багато хто починають бити тривогу, так як наслідки від розмноження цих бактерій можуть бути дуже серйозними для всього організму.\nУреаплазма — це дрібний мікроорганізм, що викликає деякі серйозні захворювання:\nнепрохідність маткових труб, що в результаті призводить до безпліддя;\nперевищення допустимих значень уреаплазми в організмі вагітної жінки нерідко призводить до передчасних пологів і викиднів.\nНайпоширенішими видами уреаплазми є Ureaplasma urealyticum і Ureaplasma parvum. При початковій лабораторній діагностиці фахівці не поділяють ці види, підраховуючи загальну кількість хвороботворних бактерій, яке в нормі повинно бути менше 10 у 4 ступені. Особливість цих мікроорганізмів полягає в тому, що найчастіше вони передаються статевим шляхом. Інфекція може вразити і чоловіка, і жінку. В жіночому організмі уреаплазма може існувати без шкоди для здоров’я досить тривалий час, якщо її кількість нижче припустимого значення.\nПриблизно кожна п’ята жінка може бути носієм цих бактерій, особливо якщо веде активне статеве життя. Це не означає, що наявність такої умовно-патогенної флори обов’язково призведе до розвитку якого-небудь захворювання.\nУреаплазма проявляє свою активність і переходить до активного зростання тільки за сприятливих умов, до яких можна віднести:\nзниження загального імунітету, у тому числі під час вагітності;\nвідсутність регулярної гігієни;\nперіод після абортів, пологів, хірургічних операцій;\nнаявність гінекологічних або венеричних захворювань;\nчаста зміна статевих партнерів і незахищені статеві акти;\nдисбаланс мікрофлори інтимної зони.\nУ цих випадках ризик розвитку уреаплазмозу дуже великий. Тому при перших симптомах порушень в сечостатевій сфері необхідно обов’язково звернутися до лікаря. Симптоми активного росту бактерій уреаплазми складно визначити, адже до уреаплазмозу часто приєднуються інші інфекційні захворювання різного характеру. Але такі ознаки, як свербіж і печіння при сечовипусканні, оперізуючі болі в нижній частині живота і попереку, почервоніння шкіри в інтимній зоні, слизові виділення з неприємним запахом можуть свідчити про перевищення допустимої кількості умовно-патогенної мікрофлори в організмі.\nЦікаве по темі: Зішкріб на яйцеглист: показання до проведення аналізу\nЛікар не може визначити наявність або відсутність уреаплазми в організмі людини тільки за зовнішніми проявами, так як ризик прийняти іншу інфекцію за уреаплазмоз дуже великий. Такий діагноз можна поставити тільки після проведення лабораторних досліджень. До них відноситься бактеріологічний посів мікрофлори. Біологічний матеріал береться з допомогою мазка з уретри у чоловіків і з піхви і уретри у жінок.\nДля уточнення діагнозу точкою відліку прийнято вважати кількість бактерій уреаплазми 10 у 4 ступені. Це число є фізіологічною нормою. Якщо титр уреаплазми нижче цього значення, то лікування не потрібне. Людина є носієм мікроорганізму, який в даний момент не сприяє розвитку захворювань сечостатевої сфери.\nЯкщо в ході дослідження виявлено, що в організмі міститься рівну або більшу кількість уреаплазми, ніж 10 у 4 ступені, то це серйозний привід для повторних аналізів, уточнення кількості бактерій, їх видів і чутливості до антибактеріальних препаратів.\nКількість бактерій уреаплазми, що перевищує фізіологічну норму 10 у 4 ступені, говорить про перехід цих мікроорганізмів у розряд патогенної мікрофлори та розвитку уреаплазмозу.\nЯкщо значення уреаплазми більше 10 у 4 ступені виявляється у жінки під час вагітності, то багато лікарі рекомендують починати лікування з 2 триместру. Раніше цього терміну прийом сильнодіючих ліків може нашкодити розвитку плода. Але залишати без уваги досить великий титр містяться в організмі бактерій під час вагітності теж не можна. Адже шкідливі мікроорганізми на тлі гормональних змін і послаблення імунітету можуть перейти до активного росту. А уреаплазмоз може негативно позначитися на майбутній дитині.\nАле якщо уреаплазма виявляється в результаті аналізів, навіть якщо її значення нижче десяти до 4 ступеня, приводи для занепокоєння все одно залишаються, адже будь-який стрес, ускладнення після хвороби чи переохолодження можуть викликати ріст бактерій і розвиток уреаплазмозу. Тому необхідно уважно стежити за своїм здоров’ям і не нехтувати профілактичними візитами до лікаря.\nЦікаве по темі: Уреаплазма парвум: ознаки і методи лікування\nMAXCACHE: 0.44MB/0.00407 sec


Инфоурок / Директору, завучу / Другие методич. материалы / Батьківські збори на тему: «Чому дитина стає «чужою»: як досягти взаєморозуміння»\nА. О. Кадров – спеціаліст ІІ категорії, учасник національної програми в Україні «Lions-Quest», член Асоціації творчих педагогів Донецької області, організатор роботи з учнівськими об’єднаннями та самоврядування в Донецькому НВК № 16 Калінінського району м. Донецька.\n«Чому дитина стає «чужою»: як досягти взаєморозуміння»\nОсновою метою статті є сприяння формуванню культури спілкування батьків і дітей в процесі соціалізації. Матеріал допоможе батькам\nу виборі методів і засобів виховання власних дітей.\nКлючові слова: соціалізація, учні, дитина, спілкування.\n• допомогти батькам у виборі методів і засобів виховання власних дітей;\n• сприяти формуванню культури спілкування батьків і дітей;\n• тренувати комунікативні вміння батьків.\nОформлення кабінету: столи необхідно розставити "по колу", в центрі столу - горщик із кущовий трояндою, перед кожним батьком - чистий аркуш паперу, ручка і листочок для записів, на дошці - ватман з написом «ідеальна дитина».\n1. Метод занурення.\nДоброго дня, шановні батьки! Я радий знову бачити Вас. Перш, ніж я оголошу тему наших батьківських зборів, прошу Вас взяти в руки чисті аркуші паперу, закрити очі і уважно слухати мене. Зараз треба буде виконати певні дії з папером. Ваше завдання - точно слідувати інструкції.\n- Зігнути аркуш навпіл;\n- Ще раз навпіл;\n- Відірвати верхній правий кут;\n- Відірвати нижній правий кут.\n- Відкрийте очі і подивіться, що у Вас вийшло.\nШвидше за все, візерунки у всіх будуть різними. Безумовно, знайдуться схожі «творіння», але однакових ви не зустрінете, хоча інструкція звучала для всіх однаково.\nВисновок: Ми всі дуже різні, різні характери, різні погляди на життя, але є одне, що об'єднує нас, - це наші діти. Фігури, зроблені Вами, не схожі один на одного. Ось так само і наші діти всі різні.\nЯк важливо для кожного з нас, щоб люди, які поруч з нами, розуміли нас. Розуміли наше слово, жест, міміку, наші погляди. На превеликий жаль, не завжди так виходить в реальному житті. Нам, дорослим людям, некомфортно, якщо нас не чують і не розуміють. А яке дітям? Багато труднощі сімейного виховання безпосередньо пов'язані з невмінням батьків увійти в світ речей і взаємин дитини, у світ дитинства.\nСьогодні ми будемо міркувати про те, наскільки ми з вами відбулися як батьки, що нам потрібно зробити, щоб професія бути батьком була в радість і нам, і дітям.\nОтже, тема нашого батьківського зібрання «Як досягти взаєморозуміння з дитиною?».\n3. Особливості підліткового віку:\nУ швидкому темпі сучасного життя не знаходиться часу, часом, і настрою, щоб поговорити по душах, без формальної критики оцінити вчинки, ситуації та людські цінності. Давайте спробуємо сьогодні це зробити на папері. Подумайте і в одній колонці запишіть хороші, позитивні якості вашої дитини, а в іншій - погані, негативні. Ці записи нам ще знадобляться до кінця нашого заняття.\nПідлітки схильні критично оцінювати слова і вчинки дорослих, зокрема своїх батьків. Ось чому дорослим у цей період життя дитини потрібно більш критично ставитися до себе і своїх вчинків.\nЗ одного боку, підліток у цей період прагне самостійності, протестує проти дріб'язкової опіки і контролю, з іншого - він відчуває тривогу і побоювання, стикаючись з новими для нього проблемами і чекаючи від батьків допомоги і підтримки, не завжди бажаючи в тому їм зізнатися.\nОсь як про це основному протиріччі підліткової психології спілкування\nсказав В. О. Сухомлинський : «Не опікали мене, не ходіть за мною, не пов'язуйте\nкожен мій крок ... Я самостійна людина. Я не хочу, щоб мене вели за руку.\nПереді мною висока гора. Це мета мого життя. Я бачу її, думаю про неї, хочу\nдосягти її, але зійти на цю вершину хочу самостійно. Я вже піднімаюся,\nроблю перші кроки, і чим вище ступає моя нога, тим ширший горизонт\nвідкривається мені, тим більше я бачу людей, тим більше пізнаю їх, тим більше\nлюдей бачать мене. Від величі і безмежності того, що мені відкривається,\nробиться страшно. Мені необхідна підтримка старшого друга. Я досягну своєї\nвершини, якщо буду спиратися на плече сильного і мудрого людини. Але мені соромно і боязно сказати про це. Мені хочеться, щоб всі вважали, що я самостійно, своїми силами доберусь до вершини».\nНа основі розуміння складності і суперечливості внутрішнього світу підлітка дорослий і повинен будувати свої відносини з ним, інакше дитина буде прислухатися до думки друзів, будувати відносини з друзями на вулиці, там, де він може все висловити і його вислухають, і дадуть «потрібну» пораду.\nПовага до особистості підлітка робить нас дійсно потрібним своїй дитині. На жаль, деякі батьки представляють це тільки так: забезпечити матеріально, дати освіту, захистити від неприємностей.\nАле бути потрібним - це означає і розділити з ним його тривоги і сумніви, його радості і печалі, це означає завжди бути «налаштованим на його хвилю», чуйно вловлюючи найменші, але такі важливі перепади його емоцій. Зробіть так, щоб відповіді на свої питання дитина шукала у вас, а досягти цього можна лише в тому випадку, якщо ваші хвилювання і тривоги теж будуть відкриті дитині.\nАле часто , щоб навчитися розуміти і відповідати своїм дітям, треба навчитися проявляти пильну увагу до своєї дитини, до його проблем. Але це так важко! Чому? Та тому, що це вимагає часу! А його постійно не вистачає. Дуже важко буває, відсунувши побутові проблеми, спробувати побачити нові риси у своїй дитині, помітити, що його хвилює і тривожить.\n4. Освоєння техніки «Я - висловлювання»\n(теоретична частина і практична робота в групах).\nКоли ми спілкуємося з дитиною, він, природно, звертає увагу на наші слова, надаючи особливого значення тому, яким тоном вони сказані. Адже саме в тих випадках, коли щось нас дійсно сильно хвилює, ми найменше здатні за собою стежити.\nУ такі моменти нам не завжди вдається керувати мімікою, жестами, тоном голосу, ми вихлюпуємо свої емоції на дитину. Найчастіше це трапляється, коли дитина стає підлітком. Адже саме для підлітків характерні емоційна нестійкість, психологічні зриви, грубість, небажання нічого слухати.\nЯ хочу познайомити вас з технікою «Я - висловлювання». Для цього розглянемо досить знайому ситуацію: при невиконанні деяких домашніх обов'язків від нас, від батьків, можна почути: «Це просто егоїзм з твого боку! Ти зовсім перестала що-небудь робити по дому!» Це «Ти - висловлювання». Ось таким «Ти - висловлюванням» ми відразу створимо бар'єр у спілкуванні з дитиною (не забувайте, що діти в цьому віці особливо уразливі й ранимі) . "Я - висловлювання " - це такий прийом, за допомогою якого співрозмовника (дитині) повідомляється про свої почуття і переживання, а не про нього і його поведінці, яке це переживання викликало. Воно рідко викликає протест. "Я - висловлювання " завжди починається з особистих займенників : "Я", "мені", "мене".\nДавайте спробуємо перетворити «Ти -висловлювання» в «Я -висловлювання»:\n«Я останнім часом не відчуваю від тебе колишньої турботи. З чим це пов'язано? Може, ти образилася на щось?».\nДавайте потренуємося оформляти свої думки і почуття в «Я - висловлювання». Для того щоб це у нас вийшло, необхідно точно визначити своє почуття в цій ситуації і вказати причину, яка його викликала. Для зручності роботи я приготував ось таку невелику методику, яка допоможе вам.\n- Чому все повинна робити я? (Образа)…. Я відчуваю себе такою втомленою. Мені потрібна твоя допомога ... (Без образи).\n- Ти виконав свої домашні завдання? Мене турбує твоя алгебра. …… Може, ти втомився в школі, і я можу тобі чимось допомогти?\n- Хіба важко було прийти додому раніше?!..... Я так хвилювалася, поки тебе не було, і мені було прикро, що ти мені не подзвонив.\n- Ти ніколи мене не слухаєш! ….. Коли я бачу, що ти мене не слухаєш, мені неприємно, адже я кажу досить важливі речі. Мені дуже важливо твоя увага, тому, будь ласка, будь уважний до того, що я говорю.\n- Тобі все одно, що я думаю з цього приводу! ….. Коли я бачу, що тебе не цікавить моя думка, я засмучуюся. Я сподіваюся, що наступного разу ти прислухаєшся до моєї поради.\n- Ти завжди жахливо себе ведеш! …. У даній ситуації ти поводився негарно. Мене ображає така поведінка. Ти вмієш бути іншим, тому, будь ласка, наступного разу будь більш стриманий.\n- Ти що, без царя в голові? …. Ти начебто тямущий, а говориш не зрозумілі речі.\n- Ти завжди без попиту береш мої речі! …. Коли з мого столу без попиту беруть речі, мені неприємно. Попередньо запитай мене, чи можна це взяти.\n5 . «Гра в м'яч » (як ставитися до конфлікту).\nУявімо, що в вас кинули м'ячем. З яких причин це може статися. За різними: може, людина хотіла привернути до себе вашу увагу, або образити або пограти, а може м'яч потрапив у вас випадково.\nПоведінка людини в конфліктній ситуації схожа на гру в м'яч. Ситуація розвиватиметься залежно від того, як ви поведете себе в конкретному випадку. Відповісте агресією, тоді неминуча сварка. Спробуєте з'ясувати, чого кинув? У цьому випадку можливе вирішення ситуації, з'ясування відносин. Образиться і піде, підете скаржитися? Тоді ситуація залишиться невирішеною і відносини будуть ще більш загострюватися. Коли не враховуються причини виникнення конфлікту, не беруться до уваги інтереси обох сторін, відбувається або марне перекидання м'ячика, або кидки навмисно хворобливі. Хоча насправді, конфлікт не така вже погана річ. Якщо його правильно оцінити, він придбає конструктивний характер, призведе до розвитку сприятливих відносин. Пам'ятайте про ці «секрети», коли шукаєте вихід з конфліктної ситуації.\n6. Розбір проблемних ситуацій.\n- А зараз, шановні батьки, ми з вами проаналізуємо проблемні ситуації. Кожна група батьків витягує ситуацію. Хвилини дві ви її обговорюєте в групі, а потім зачитує і пропонуєте свої варіанти її вирішення. Якщо хтось із батьків іншої групи не згоден із запропонованим варіантом, він може запропонувати свій варіант вирішення проблеми.\nСитуація 1 . Ваша донька просить вас відпустити її на вечірку. Вечірка проходить за містом, на дачі. У ній беруть участь не тільки однолітки - подруги вашої доньки, а й молоді люди старшого віку. Як ви вчините?\nСитуація 2. Вам повідомили про те, що ваша дитина спіймана в школі на дрібній крадіжці. Від вас вимагають негайно прибути до школи для з'ясування ситуації. Як ви поступите в такій ситуації?\nСитуація 3. Ваша дитина кілька днів прогулювала уроки. Щоранку ви з повною довірою проводжали її в школу. Тепер же з'ясувалося, що вона вас жорстоко обманювала і замість уроків гуляла у парку, ходив у кіно. Передбачуване рішення проблеми.\nСитуація 4. Ви багато працюєте, часто дуже зайняті, тому просите своєї дитини зробити необхідну роботу по дому. Дитина знаходить тисячі відмовок, але при цьому встигає поговорити з друзями, подивитися телевізор. Як тільки батьки починають її лаяти, йде до себе в кімнату і на прохання батьків не реагує. Ваші дії?\nРезультати навчання погані і ваша дитина вас обдурила. Як ви поступите в такій ситуації?\n- Чи є інша думка?\n- Хто вважає інакше?\n- Ваше рішення в подібній ситуації?\n- Чи є інше рішення в даній ситуації?\n7. «Ідеальний дитина».\n- Шановні батьки, я сподіваюся, що ті ситуації, про які ми з вами говорили сьогодні, допоможуть вам вибрати правильну лінію поведінки зі своїми дітьми, а найголовніше, змусять вас задуматися про те, що потрібно зробити для того, щоб між вами і дитиною було розуміння.\n- У наших дітях є багато хорошого. Давайте в цьому переконаємося. Спробуємо визначитися, яким має бути ідеальна дитина.\n- На аркуші ватману написано «Ідеальна дитина». Шановні батьки, назвіть, будь ласка, якості ідеальної дитини»?\n- А тепер повернемося до тих листів, які ви заповнювали на початку зборів: чи є які-небудь названі якості у ваших дітей?\n- Бачите, виявляється, наші діти теж мають деякі ідеальні якості і наше завдання ці якості в них підтримувати і розвивати.\nЗверніть увагу на цент нашого круглого столу. Ви, напевно, давно помітили, що в центрі - квітка, троянда. Троянда - прекрасна, благородна квітка. Недарма вона вважається царицею у квітковому світі. Буває різною, і за кольором, і за розмірами, але завжди має шипи. Вимагає до себе дбайливого ставлення. Її легко можна зламати, засушити. Щоб троянда розцвіла і радувала око, вона повинна вирости з здорового насіння, її потрібні міцні корені, благородний ґрунт, її потрібно любити, за нею потрібно доглядати. Будь-яка дитина прекрасна, як прекрасна троянда. Дитина має свої недоліки, так само як троянда має шипи. Але все залежить від того, як ви берете цю троянду: різко, швидко і необережно, або ж легко невимушено, люблячи...\nЯ дякую вам за роботу. Чи є у вас питання? Як рішення зборів кожна сім'я отримує «Пам'ятки для батьків». Нехай вони допомагають вам у важкі хвилини нерозуміння і відчаю.\n(Усім батькам роздають пам'ятки для аналізу. Батьки можуть взяти пам'ятки додому і обговорити ще раз вдома, якщо в цьому є необхідність.)\nПам'ятка для батьків № 1.\nНехай ці правила, вивірені життям, допоможуть Вам у вихованні дитини, у налагодженні добрих взаємовідносин з ним, у зміцненні Вашого авторитету, взаємної поваги і любові. Це можливо, якщо у Вашій родині:\n• Довіра - основне правило.\n• Завжди дитині Ви говорите правду.\n• Чи намагаєтеся бути прикладом для дитини.\n• Поважаєте дитину як особистість, котра має право на свою точку зору.\n• Радьтеся з дитиною.\n• Не обманюйте дитини.\n• Навчайте правильно оцінювати свої вчинки і вчинки інших людей.\n• Не розміщувати метою домогтися повної слухняності з першого слова, дайте можливість переконатися дитині в чому він правий чи не правий.\n• Якщо дитині потрібна допомога, справи відкладайте на потім.\n• Вихід із безвихідного становища - жарт.\n• Телевізор добре, а природа краще.\n• Пізнання, читання - радість для всієї родини. Постійно читайте вголос.\n• Засуджуючи дитину за вчинок, згадуйте себе в його віці.\n• Знайте друзів своєї дитини і запрошуйте їх у будинок.\n• Увечері всією родиною обговорюйте, як пройшов день.\nПам'ятка для батьків № 2.\nДля того, щоб розвинути в собі вміння бути хорошим батьком чи матір’ю, необхідно дуже сильно цього хотіти і любити свою дитину вже тільки за те, що він у вас є.\nРекомендації пам'ятки можуть бути такими:\n- Для того щоб ваша дитина виросла здоровою, щасливою і впевненою в собі людиною, ви повинні відповісти на наступне питання: Чи завжди те, що я хочу для нього, буде йому добре?\n- Будьте гранично відверті з дитиною з усіх питань його сьогодення і майбутнього, не малюйте йому райдужні горизонти, які можуть не виправдатися.\n- Зробіть так, щоб ваша дитина знала, що ви від неї хочете.\n- З самого раннього дитинства вчіть вашої дитини розуміти слова: «можна», «не можна», «треба».\n- Пам'ятаєте! Дитина повинна дуже рано розуміти, що є речі, які категорично не можна робити, бо за цим піде обов'язкове покарання.\n- Розповідайте про себе, своє дитинство, свої бажання і інтереси, планах і вчинках, про те, що вийшло, і що не вийшло.\n- Говоріть про себе правду, не малюйте себе кольоровими фарбами.\n- Розвивайте у своїй дитині відповідальність за його справи і вчинки, що не перекладайте їх на чужі плечі.\n- Дайте своїй дитині зрозуміти , що вона вам необхідна, що вона не тягар, а радість, як би важко матеріально і морально вам в житті не було.\nПам'ятка для батьків щодо виховання культури поведінки у дітей\n1 . Не демонструйте своїй дитині показну ввічливість і чуйність. Дуже скоро він почне вам наслідувати і чинити так в першу чергу по відношенню до вас.\n2 . Не грубіть і не сквернословте самі. Ваша звичка стане звичкою вашої дитини.\n3 . Не говоріть про чужих людей погано і нешанобливо. Якщо ви покажете в цьому приклад своїй дитині, чекайте, що дуже скоро він скаже те ж саме про вас.\n4 . Будьте тактовні по відношенню до інших людей. Це хороший урок добра і людяності для вашої дитини.\n5 . Не бійтеся вибачитися перед кимось в присутності своєї дитини. У цей момент ви нічого не втрачаєте, лише купуєте його повагу.\n6 . Проявляйте благородство навіть тоді, коли вам дуже не хочеться його виявляти, вчіть благородству своєї дитини. Пам'ятайте, що поведінка - це дзеркало, в якому відбивається справжній вигляд кожного!\nДесять помилок у вихованні, які всі коли-небудь здійснювали.\nВсі батьки виховують дітей у міру свого вміння і розуміння життя і рідко замислюються про те, чому в певних ситуаціях надходять так, а не інакше. Однак у кожної мами бувають у житті моменти, коли поведінка улюбленої дитини ставить її в глухий кут. А може бути, самі дорослі, застосовуючи радикальні методи виховання, роблять щось таке, через що потім буває соромно. У своїх помилках ви не самотні, всі батьки їх час від часу здійснюють. Але завжди краще вчитися на чужих помилках, ніж на своїх, чи не так?\nОбіцянка більше не любити\nДумка батьків. Чому діти так часто сперечаються з приводу будь-якого нашої прохання? Може бути, вони роблять це нам на зло. Як бути? Закликати до здорового глузду? Та вони просто не чують, що дорослі їм кажуть. Загрожувати? Це більше не діє. У таких випадках багато хто використовує своєрідну козирну карту: «тепер матуся більше не буде любити тебе». Як часто багато з нас використовують цю фразу!\nДумка психологів. Обіцянка більше не любити свого малюка - одне з найсильніших засобів виховання. Однак ця загроза, як правило, не здійснюється. А діти чудово відчувають фальш. Одного разу обдуривши, ви можете надовго втратити довіру дитини - малюк буде приймати вас як людей брехливих.\nНабагато краще сказати так:\n«Я буду все одно любити тебе, але твою поведінку я не схвалюю».\n2. Байдужість «Роби що хочеш, мені все одно»\nДумка батьків. Навіщо напружуватися? Сперечатися, шукати аргументи, доводити щось малюкові, нервувати? Дитина має навчитися вирішувати свої проблеми. І взагалі, дитину треба готувати до дорослого життя, нехай вона скоріше стане самостійною. А нас залишить у спокої.\nДумка психологів. Ніколи не треба показувати малюкові, що вам все одно, чим він займається. Дитина, відчувши вашу байдужість, негайно почне перевіряти, наскільки вона «справжня». І, швидше за все, перевірка полягатиме в здійсненні вчинків спочатку поганих. Дитина чекає, чи послідує за вчинок критика. Словом, замкнуте коло. Тому замість показної байдужості треба постаратися налагодити з дитиною дружні відносини, навіть якщо його поведінка вас абсолютно не влаштовує.\nМожна сказати, наприклад, так: «Знаєш, в цьому питанні я з тобою абсолютно не згоден. Але я хочу допомогти тобі, бо люблю тебе. У будь-який момент, коли тобі це знадобитися, ти можеш запитати у мене поради».\n3. Занадто багато строгості\n«Ти повинен робити те, що тобі сказали, тому що я в будинку головна»\nДумка батьків. Діти повинні слухатися старших беззаперечно - це найважливіший у вихованні принцип. Дискусії тут не допустимі. Неважливо, скільки дитині - 6 або 16 років. Дітям не можна давати поблажок, інакше вони остаточно сядуть нам на шию.\nДумка психологів. Діти обов'язково повинні розуміти, чому і навіщо вони щось роблять. Занадто суворе виховання, засноване на принципах, які не завжди зрозумілі дитині, нагадують дресирування. Дитина може беззаперечно виконувати все, коли ви поруч, і «плювати» на всі заборони, коли вас поруч немає. Переконання краще строгості.\nУ разі необхідності можна сказати так:\n«Ти зараз робиш так, як я кажу, а ввечері ми все обговоримо - чому і навіщо».\n4. Дітей треба балувати «Мабуть, я зроблю це сама.\nМоєму маляті це під силу».\nДумка батьків. Ми готові все зробити для нашого малюка, адже діти повинні отримувати найкраще. Дитинство така коротка пора, тому воно повинно бути прекрасним. Моралі, невдачі, незадоволення - в наших силах позбавити малюків від усіх труднощів і неприємностей. Так приємно вгадувати і виконувати будь-яке бажання дитини.\nДумка психологів. Розпещеним дітям дуже складно доводиться в житті. Не можна тримати єдине чадо під ковпаком батьківської любові, в подальшому це може призвести до безлічі проблем. Повірте коли батьки прибирають буквально кожен камінчик з дороги малюка, від цього дитина не відчуває себе щасливіше. Швидше, навпаки - він відчуває себе абсолютно безпорадним і самотнім.\n«Спробуй зробити це сам, а якщо не вийде, я тобі із задоволенням допоможу», - ось один з варіантів мудрого ставлення до доньки чи сина.\n5. Нав'язана роль «Моя дитина - мій найкращий друг».\nДумка батьків. Дитина - головне в нашому житті, він такий тямущий, і з ним можна говорити про все. Він розуміє нас, прямо як справжній дорослий.\nДумка психологів. Діти готові зробити все, щоб сподобатися своїм батькам, адже тато і мама для них найголовніші люди на світі. Малюки навіть готові зануритися в світ складних дорослих проблем, замість того, щоб обговорювати свої інтереси з однолітками. Але при цьому їх власні проблеми так і залишаються невирішеними.\n6. «Більше грошей - краще виховання»\nДумка батьків. Ми занадто обмежені в засобах, тому не можемо собі навіть дозволити побалувати дитини, постійно доводиться йому в усьому відмовляти, він доношує старі речі і т.п. Словом, будь у нас більше грошей, ми б були кращими батьками.\nДумка психологів. Любов не купити за гроші - звучить досить банально, але це так. Часто буває, що в сім'ях з невеликим достатком дорослі роблять все, щоб дитина не в чому не потребував. АЛЕ ви не повинні відчувати докори сумління за те, що не можете виконувати всі його бажання. Насправді любов, ласка та спільні ігри і проведене разом дозвілля для малюка набагато важливіше зміст вашого гаманця. І, якщо розібратися, зовсім не гроші роблять дитину щасливою, а свідомість того, що він для вас самий найкращий.\n7. Наполеонівські плани «Моя дитина буде займатися музикою (тенісом, живописом), я не дозволю упустити свій шанс».\nДумка батьків. Багато дорослих мріяли в дитинстві займатися балетом, вчитися грі на піаніно або грати в теніс, але у них не було такої можливості. І головна мета батьків - дати дітям кращу освіту. Неважливо, якщо малюкам цього не дуже-то й хочеться, пройде час, і вони оцінять старання дорослих.\nДумка психологів. На жаль, діти не завжди оцінюють зусилля батьків. І часто блискуче майбутнє, намальоване дорослими в своїй уяві, розбивається об повне небажання дитини займатися, скажімо, музикою. Поки малюк ще маленький і слухається дорослих, але потім, бажаючи вирватися з клітки батьківської любові, починає висловлювати протест доступними йому способами - це може бути і прийом наркотиків, і просто захоплення важким роком в нічні години. Тому, заповнюючи день дитини потрібними і корисними заняттями, не забувайте залишити йому трохи часу і для особистих справ.\n8. Занадто мало ласки\n«Поцілунок і всякі там ніжності не так вже й важливі для дитини».\nДумка батьків. Приголубити молодшу сестричку? Яка нісенітниця! Поцілувати маму? Пообнімається з татом? Та на це немає часу. Багато дорослих вважають, що ласки в дитячому віці можуть привести надалі до проблем в сексуальній орієнтації. Коротше, ніяких обіймів і поцілунків - є більш потрібні й серйозні речі.\nДумка психологів. Діти будь-якого віку прагнуть до ласки, вона допомагає відчувати себе коханими і надає впевненість у своїх силах. Але пам'ятайте, бажання приголубити має все ж таки, в більшості випадків, виходити від самої дитини. Не нав'язуйте дітям свою любов активно - це може відштовхнути їх.\n9. Ваш настрій «Можна чи ні? Це залежить від настрою».\nДумка батьків. Неприємності на роботі, поганий настрій в сім'ї, як часто дорослі «випускають пару» на дитину. Багато впевнені, що в цьому немає нічого страшного. Досить потім запросити дитину і купити давно обіцяну іграшку, і все буде в порядку.\nДумка психологів. Батьки повинні показувати дитині, що їх радують його хороші вчинки і засмучують погані. Це створює у дітей свідомість в непохитності життєвих цінностей. Коли дорослі на догоду своєму егоїзму і настрою сьогодні дозволяють щось, а завтра це ж забороняють, дитина може зрозуміти тільки одне: все одно, що я роблю, головне який у мами настрій.\nОднак якщо ви відчуваєте, що себе не переробити, краще заздалегідь домовитися з дитиною: «Отже, коли у мене гарний настрій, тобі не буде дозволено робити все, що ти захочеш. А якщо він поганий, постарайся бути до мене поблажливим».\n10. Занадто мало часу для виховання дитини\n«На жаль, у мене абсолютно немає часу для тебе».\nДумка батьків. Багато дорослих дуже завантажені на роботі, але кожну свою вільну хвилинку намагаються проводити з дітьми: вони відводять їх в сад і в школу, готують для них, перуть, купують все, що їм потрібно. Діти повинні самі розуміти, що у батьків просто немає часу пограти і почитати з ними.\nДумка психологів. Дорослі часто забувають просту істину - якщо вже народили дитину, треба і час для нього знайти. Малюк, який постійно чує, що у дорослих немає на нього часу, шукатиме серед чужих людей споріднені душі. Навіть якщо ваш день розписаний по хвилинах, знайдіть увечері півгодини (у цьому питанні якість важливіша за кількість) посидіти біля ліжечка дитини, поговоріть з нею, розкажіть казку або почитайте книжку. Дитині це необхідно.\nНЕ балуйте мене, ви мене цим псуєте. Я дуже добре знаю, що необов'язково надавати мені все, що я звертаюсь. Я просто відчуваю вас.\nНЕ покладайтеся на силу в стосунках зі мною. Це привчить мене до того, що вважатися потрібно лише з силою.\nНЕ давайте обіцянок, яких ви не можете виконати; це послабить віру в вас.\nНЕ турбуйтеся занадто сильно, коли я кажу: «Я вас ненавиджу» . Я не маю це на увазі. Я просто хочу, щоб ви пошкодували про те, що, зробили мені.\nНЕ поправляйте мене у присутності сторонніх людей. Я зверну набагато більше уваги на ваше зауваження, якщо ви скажете мені все спокійно віч-на -віч.\nНЕ намагайтеся обговорювати мою поведінку в розпал конфлікту. Мій слух притупляється в цей час, і у мене залишається мало бажання співпрацювати з вами. Буде краще, якщо ми поговоримо про це трохи пізніше.\nНЕ змушуйте мене відчувати, що мої вчинки - смертний гріх. Я повинен навчитися робити помилки, не відчуваючи при цьому, що я ні на що не придатний.\nНЕ чіпляйтеся до мене і не бурчіть на мене. Якщо ви будете це робити, то я буду змушений захищатися, прикидаючись глухим.\nНЕ піддавайте дуже великому випробуванню мою чесність. Будучи заляканий, я легко перетворююся на брехуна.\nНЕ звертайте занадто багато уваги на мої маленькі хвороби . Я можу навчитися отримувати задоволення від поганого самопочуття, якщо це привертає до мене стільки багато уваги.\nНЕ намагайтеся від мене звільнитися, коли я ставлю відверті запитання. Якщо ви не будете на них відповідати, ви побачите, що я взагалі перестану задавати вам питання і буду шукати інформацію на стороні.\nНіколи навіть не натякайте, що ви досконалі і непогрішні. Це дає мені відчуття марності спроб зрівнятися з вами.\nНЕ турбуйтеся, що ми проводимо разом дуже мало часу. Значення має те, як ми його проводимо.\nНЕХАЙ мої страхи і побоювання не викликають у вас занепокоєння. Інакше я буду боятися ще більше. Покажіть, що таке мужність.\nНЕ забувайте, що я не можу успішно розвиватися без уваги і підбадьорення.\nСтавтеся до мене ТАК САМО, ЯК ВИ СТАВИТЕСЯ ДО СВОЇХ ДРУЗІВ. ТОДІ Я ТЕЖ СТАНУ ВАШИМ ДРУГОМ.\nНомер материала: ДБ-192863