Дмитро МИРОН - «Орлик» - Юрій Борець оун- упа: шляхами лицарів ідеї І чину вічний борець\nУПА І ФРОНТ ПОНЕВОЛЕНИХ НАРОДІВ\nДмитро МИРОН - «Орлик»\n«Смерть революціонера не є вічним сном.\nЙого смерть – це шлях до безсмертя...»\nУ 1992 році минуло п'ятдесят років, коли на вулицях Києва, з рук німців, загинув один з найвизначніших борців за свободу українського народу, член проводу ОУН, керівник ОУН на центральних і східних землях України – Дмитро Мирон - Орлик.\n25 липня 1942 року коло третьої години дня, в Києві, на місці, де Фундуклеївську вулицю перетинає Театральна, гестапівськими агентами був убитий чільний діяч українського визвольного руху, член Проводу ОУН – Дмитро Мирон.\n«Я знаю, що можу загинути й сьогодні чи завтра в боротьбі за незалежну Україну, але я певний, що наша національна ідея є безсмертна. І тому, якщо я загину в боротьбі за неї, мене замінять інші, які продовжуватимуть боротьбу аж до перемоги», – ці слова належать Дмитру Мирону, життя котрого нагадує спалах зірки, чиє яскраве сяйво йде до нас з вічної темряви навіть тоді, як зірка згасла назавжди...\nДмитро Мирон народився 5 листопада 1911 року в селі Раю біля Бережан на Тернопільщині в сім'ї муляра-будівничого Данила і Марії Ковальської. В 1916 році в часі пошесті холери померла мати, осиротивши четверо дітей. Найстаршій Станіславі не було ще й шістнадцяти, наймолодша Антоніна була немовлям. Спершу зайнялася дітьми бабуся, а після одруження батька піклування Тосею і Дмитром перебрала на себе енергійна зарадна і жертвенна сестра Анна, що була на вісім років старша за Дмитра. Анна подбала про їхню освіту, а потім терпеливо вистоювала під ворітьми тюрем з передачами, а Стасі посилала пачки аж до її смерті на засланні в Сибіру в 1982 р.\nУ 1930 р. Дмитро закінчив з відзначенням науку в гімназії і розпочав студії на юридичному факультеті Львівського університету. У Львові продовжував революційну роботу в рядах ОУН, виявив провідницький характер і хист та став визначним діячем серед студентства. Об'єднував людей шляхетністю характеру і незвичайною доброзичливістю. Вперше був арештований польською поліцією в часі зеленосвяткового походу до могил героїв на Личаківському цвинтарі 1931 року. Його висока і струнка постать визначалася гідністю постави серед групи молоді.\nСтудії, заробіткова праця і підпільно-революційна робота займала ввесь його вільний час. У 1932-33 роках був провідником юнацтва при КЕ ОУН, співробітничав у нелегальних виданнях ОУН. У жовтні 1933 року був арештований польською поліцією в зв'язку з атентатом Миколи Лемика на большевицького консула у Львові. Слідство велося брутально. Переслухували його на поліції понад 100 годин безперервно, без їжі й сну. Проте він не визнав приналежності до ОУН, не зрадив друзів. Процес у цій справі розпочався у п'ятницю, 6 липня 1934 року і тривав два тижні. На лаві обвинувачених було 14 молодих хлопців. Першим підсудним був Микола Лемик, вже раніше засуджений за вбивство в консулаті високого большевицького урядовця Майлова. Дмитро був четвертим підсудним. Усім закидали приналежність до ОУН, а Миронові додатково – розповсюдження нелегальної літератури ОУН серед учнів Філії Державної гімназії у Львові. Боронив його д-р Володимир Старосольський. Засудили Дмитра Мирона на 7 років важкої тюрми.\nПокарання відбував у тюрмі в Равічу і на Вронках. Звідти привезли його як свідка на Варшавський процес Бандери і товаришів але, як усі інші, він відмовився свідчити польською мовою.\nУ тому часі польські тюрми були наповнені українськими політичними в'язнями. Але ніхто з них не гаяв часу даремно. Всі поповнювали свої знання самоосвітою, цьому сприяли різноманітні курси, які самі й організували. Дмитро був організатором і викладачем політично-ідеологічних курсів. Він чудово роз'яснював історичні та політичні поеми Тараса Шевченка. Читав та студіював багато, а книжки доставляла йому сестра Анна. За товариську поведінку й розум його любили співв'язні.\nНа підставі загальної амністії з 1936 року Дмитру зменшили покарання на два роки. Вийшов на волю в серпні 1938, виснажений голодівкою, яку проводили в'язні на знак протесту проти скасування польською владою статусу політв'язня.\nПісля короткого відпочинку Дмитро знову поринув у працю. Для заробітку почав працювати в редакції газети «Нове Село», дописував до націоналістичної преси і розпочав роботу над великою ідеологічною працею «Ідея і Чин України», що містила філософську аргументацію необхідності українського націоналізму в якості головного чинника життєздатності української нації.\nУ січні 1939 р. одержав завдання підготовити ідеологічні та політичні матеріали на II Великий Збір ОУН, який запланував ще перед смертю Є.Коновалець. У лютому 1939 р. Дмитро Мирон одержав пост політично-ідеологічного референта Крайової Екзекутиви ОУН та редактора Бюлетеню КЕ, а в серпні виїхав нелегально до Риму, як делегат ОУН на ЗУЗ. На Римському Зборі виступав під псевдонімом «Свянціцький» і брав видатну участь у його праці як член організаційної та політично-ідеологічної комісії. Багато формулювань постанов Зборів належать перу Мирона. В них він стверджує, що ідея Суверенної Української Держави стала в нашому столітті основою українського світогляду та нового політичного руху, руху націоналістичного, що у вогні боротьби проти наїзників оформився в окрему політичну організацію – Організацію Українських Націоналістів.\nУ Римі захопила його II світова війна. Звідти добрався до Кракова, який став осередком масової еміграції українців з теренів, окупованих большевикамн. І знову пірнув в революційно-політичну роботу в рядах ОУН, які згуртувалися в групи, очолені Степаном Бандерою. Провадив політичний і ідеологічний вишкіл членства, а свої виклади оформив у книжку «Ідея і Чин України».\nУ березні 1940 року перейшов нелегально кордон на Сяні, щоб підсилити роботу ОУН під большевицькою займанщиною. Прибув до Львова в найтрудніший час. Саме в тих днях органи НКВД арештували в одному приміщенні на вулиці Кордецькій майже всіх членів КЕ ОУН в часі сходин. Дмитро Мирон мусив організовувати нову Екзекутиву і то на нових конспіративних засадах.\nНКВД все-таки довідався про прибуття Дмитра Мирона і розпочав за ним шалену погоню. Довелося йому ночувати крадькома по стодолах і оборогах, пішки обходити великі терени. Проте він був спокійний і впевнений в собі, вдало обминав засідки, не перериваючи своїх зв'язків.\nУ вересні 1940 року НКВД провів нові масові арешти членів і симпатиків ОУН у Львові і в цілому Краю. В тюрмах НКВД у Львові, особливо на Замарстинові і на Лонцького та в кожному місті і містечку Західної України тортурували в'язнів, чоловіків і жінок, рідко кого обминали муки. Розпочався відкритий геноцид проти українського народу. Рови, ліси, ставки на терені щойно «звільненої» Західної України перетворилися на велетенські могили, де знайшли вічний спокій тисячі, десятки тисяч українців, єдиною провиною котрих була належність до української нації та любов до України...\nДмитро теж пережив особисте горе – арештували його сестру Тосю й наречену. Проте він не здавався – все наново наладнував підірвані зв'язки, як той павук в поемі Лесі Українки «Роберт Брюс». Недаремно вживав він тоді псевдонім «Роберт».\nНезважаючи на жахливий терор, не бракувало охочих ставати в ряди ОУН, з якою солідарно об'єдналося все громадянство Західної України, як ще ніколи досі. Не забракло помешкань, харчів, грошей, люди спонтанно слідкували за рухом агентів НКВД та його сексотів, остерігали перед ними одні одних. Про легендарну ОУН довідалися пришельці зі Східних Земель, шукали зв'язків, вступали в її ряди, охороняли її своїми впливами.\nНаближався день початку німецько-большевицької війни. Готувалася до неї і ОУН. Дмитро Мирон виїхав до Відня, до куреня «Роланд», щоб організувати політичний вишкіл вояків. З вибухом війни курінь «Роланд» виїхав на фронт на Буковину. В містечку Кімполюнг Дмитро Мирон одержав наказ ОУН виїхати до Львова. Прибув 15 липня 1941 року і одержав новий наказ – про виїзд до Києва. У Львові довідався про смерть сестри Тосі в часі масакри в'язнів у Тернопільській тюрмі.\nВ дорозі до Києва, у Василькові, німці його арештували і відвезли до тюрми в Луцьк, звідтіля пощастило йому втекти. Вернувся до Львова на один тиждень перед масовими арештами членів ОУН. Взяв участь у І Конференції ОУН в Сороках біля Львова. 27 вересня одружився, а 29 вересня знову вирушив до Києва. Тим разом мав щастя.\nПобут і діяльність у Києві на становищі Провідника КЕ ОУН Східних і Осередніх Земель – це був вінець його короткого геройського життя, повністю присвяченого боротьбі за волю України. Побутові умови були незвичайно важкі: холод, постійна загроза від агентів гестапо. З горсткою друзів почав шукати дороги до сердець братів, віками відділених ворожими кордонами.\nНапровесні 1942 року Дмитро Мирон ще раз, останній, вернувся додому, до Львова, щоб особисто скласти звіт Проводові ОУН. В квітні був учасником II Конференції, яка відбулася в його рідній Бережанщині. Він був редактором резолюцій цієї Конференції. З них ми бачимо, що Дмитро Мирон – це зрілий політик, який мислить глобальними категоріями і на перспективу. Ось одна із резолюцій: «...в теперішній момент ми вважаємо нашим головним фронтом -фронт боротьби з московським імперіалізмом, під якою б маскою він не виступав (білогвардійщини, керенщини, большевизму, слов'янофільства чи їм подібних)... Московсько-большевицькій міжнародній концепції – інтернаціоналізму – й німецькій концепції т. зв. «Нової Європи» ми протиставляємо міжнародну концепцію справедливої національно-господарської та політичної перебудови Європи на засадах вільних національних держав під гаслом – «Свобода народам і людині!».\nУ травні 1942 року приїхав знову до Києва. Поширював ідеї ОУН, залучав східних братів до спільної боротьби за визволення України. І знайшов там друзів, які його прийняли за свого, стали разом в ряди ОУН.\n...Там, де кулі гестапо обірвали життя Дмитра Мирона, поки що немає меморіальної дошки, (у 1997 році дошку встановлено, прим. ред.) але над містом, яке так любив Дмитро, і над всією Україною уже майорить синьо-жовтий прапор. І хоча недругів у молодої України ще багато, але народ з обраного шляху на побудову Незалежної Соборної України, про яку так мріяв Дмитро Мирон, – не зверне.\n(«Шлях перемоги», 2 серпня 1992 р.)\nЦі дві постаті борців з ОУН – то лише дві краплини у морі народного гніву, це лише дві іскри у полум'ї священної боротьби українців-націоналістів проти коричневого загарбника і більшовицького поневолювача. А ви, не знаючи правди про ОУН і УПА, дозволили собі повторити брехню московських ідеологів?! Ні, ОУН і УПА ні в кого, окрім рідного українського народу, на службі не були!\nПавло: – Вибачте нашому другові, будь ласка. І розкажіть нам ще про боротьбу УПА... проти ворогів України в час війни.\nЄвген: – Звичайно, зі сказаного Вами ми зробимо власні висновки.\nСаша: – Тільки не кажіть, що УПА була вирішальною силою в перемозі...\nОлексій: – Навіщо ж так, Сашо? Мова ж іде про винятково героїчну боротьбу УПА, а не про її винятковий вклад у розгром фашизму.\nВідповідь: – Говорю вам про те, як мужньо і жертовно протиставилася УПА різним окупантам України в часі війни. Розповідаю, що знаю, що пережив особисто й почерпнув із друкованих видань. Роблю це тільки з одною метою, – щоб ви знали правду про УПА, про наш визвольний рух у ті грізні роки. Не думайте, що ми були самотні: нашу визвольну боротьбу розуміли й активно підтримували особистою участю сотні й тисячі неукраїнців: грузинів, вірменів, молдаванів, узбеків і навіть росіян. Вони масово утікали до нас, в УПА, в ліси – хто з німецького полону, хто з власівської армії, так званої Русской Освободітельной Армії (РОА). Чому ці юнаки різних націй, що у воєнній круговерті опинилися «під німцем», ні в кому іншому – ні в «червоних партизанах», ні в польській Армії Крайовій (АК) – не бачили ідеалу й порятунку для себе, а тільки в нашій УПА?\nБо тільки Українська Повстанська Армія вела боротьбу під гаслом: «Свобода народам! Свобода людині!»\nБо тільки в УПА ці юнаки з Узбекистану, Молдавії, Вірменії, Грузії та інших країв могли боротися за визволення своїх народів з-під більшовицького іга.\nБо тільки в УПА цим юнакам не загрожувала мученицька смерть з рук НКВД, СМЕРШу за те, що вони на початку війни потрапили в німецький полон.\nЗавдяки багатонаціональному своєму складу УПА стала організатором фронту поневолених народів, ґрунтом, на якому постав Антибільшовицький блок народів (АБН).\nГК УПА видала в червні 1943 р. свій перший заклик до «батальйонців» – грузинів, російською мовою. Успіх цього звернення був надзвичайний; до відділів УПА голосились грузини й представники інших закавказьких народів із зброєю в руках. Перебіжчики грузини й вірмени зладили заклики мовою своїх народів і ці заклики були надруковані в Одесі, в друкарнях, що мали грузинський і вірменський шрифти. Крім цього, на місці видано заклик російською мовою, до «армян и других народов Кавказа» (червень 1943 р), а також до «узбеків, казахів, туркменів, башкирів, татар, народів Уралу, Волги й Сибіру, народів Азії» та до «русских».\nБійці національних «батальйонів» послухали закликів УПА й почали переходити до неї, спочатку індивідуально, а потім масово. У скорому часі при УПА створено національні відділи грузинів (к-ри Карло й Гогік), узбеків (к-р Шірмат), а також вірменів і північно-кавказьких народів. У липні 1943 р. національний відділ, що існував при загоні к-ра Крука в Крем'янеччині, визначився в боях проти большевицьких партизанів із «соединения» Михайлова в суразькнх лісах коло с. Теремно. В складі цього відділу боролись грузини, вірмени і черкеси.\nНезважаючи на збільшення кількості перебіжчиків в УПА, ГК УПА ні на одну хвилину не припиняла своєї пропаганди серед бійців національних батальйонів. У вересні видано заклики до грузинів і «синів Туркменії», а також до «добровольців». Інша листівка зверталась до «казахів, башкирів й удмуртів». У жовтні проголошено звернення до «армян», узбецьких «аскерів», і до таджиків. У листопаді, до «Кубанців, славних правнуків запорізьких лицарів», до азербайджанців і до горців. Крім існуючих уже листівок грузинською і вірменською мовами, появилась ще листівка до узбеків тюркською мовою. Усі ці листівки нав'язували до героїчного минулого окремих народів, до їх визвольної боротьби проти московського імперіалізму й вияснювали їм, що гітлерівським імперіалістам цілком далеке й чуже їх визволення. Тому УПА закликала ці народи не вмирати за імперіалістичні плани Гітлера й не давати себе використовувати в боротьбі Німеччини проти визвольних рухів європейських народів, поневолених Гітлером, але із зброєю в руках переходити на бік УПА, щоб разом боротися проти гітлерівських і сталінських імперіалістів, найлютіших ворогів волелюбних народів, ворогів демократії і поступу.\nНаслідком цієї пропагандивноі кампанії, а також спільної боротьби поневолених народів у лавах УПА, і дальшим етапом на шляху зміцнення вузлів справжньої дружби поміж поневоленими народами була І-ша Конференція Поневолених Народів Сходу Європи й Азії, що була скликана за ініціативою УПА й відбулася 21-22. XI. 1943 р. на території, зайнятій УПА. В роботі цієї Конференції взяли участь, окрім українських делегатів (5 осіб) делегації: грузинська – 6 осіб, вірменська – 4 особи, осетинська – 2 особи, казахська – 1 особа, черкеська – 1 особа, азербайджанська – 6 осіб, кабардинська – 1 особа, татарська – 4 особи, чувашська – 1 особа, башкирська – 1 особа, білоруська – 2 особи, узбецька – 5 осіб, разом 39 делегатів. Неофіційно брав участь в Конференції ген. Тарас Чупринка.84\nУПА, проти якої з надією її розгрому виступали німецькі дивізії, тисячі вояків АК (Армія Крайова) і московські партизани, – успішно боролась проти ворогів, у боях гартувалась, і число її сотень і куренів росло.\nТим часом назрівали переломні події. Тисячолітній райх Гітлера справляв своє перше і останнє десятиліття. Ще вчора вони возили наш чорнозем в Німеччину, а тепер на тих землях в Україні залишали сотні трупів своїх вояків.\nЧи опише колись хтось, що діялось в Україні, коли більшовицькі дивізії знов здобували Україну в 1943-44 роках, як своє «отєчество»? Як мільйони людей з Харкова, Донецька, Полтави та з кожної місцевості України панічно втікали перед тими «визволителями». Широкими просторами України повторно сунула страшна фронтова руїна. Два роки тому втікаючі большевицькі орди мордували тисячі наших патріотів по тюрмах і все нищили, щоби нічого не залишити німцям. Вони навіть підмінували славні історичні будови в Києві на Хрещатику. Тепер руїни робили відступаючі німці. В теренах – страшна паніка, народ сотнями тисяч втікає від тих страшних большевицьких «визволителів». Всіма дорогами сунуть валки втікачів, одні на возах, інші піхотою. Ці натовпи народу посувалися на захід як польовими доріжками, так головними дорогами. Німецьке відступаюче військо зганяє їх з доріг, нічим не допомагає. На них налітають большевицькі літаки і сильно обстрілюють, бо ці люди є тепер найбільші вороги Москви і вона хоче їх знищити. Біженці при дорогах хоронять забитих, в паніці гублять дітей, майно, припаси, та, незважаючи на це, йдуть на захід, аби тільки далі від тих страшних большевиків. Декому пощастило вміститись у поїзд з товаровими вагонами, вони півдня їдуть, а два дні чекають на потяг. На потяги часто налітають більшовицькі літаки, і тут також катастрофа. Знаю чоловіка, якому в такому налеті загинула жінка, а йому залишила двомісячну доню. Він в дорозі годував її водою з розчиненим цукром.\nХто опише ці страшні переживання, нужди і катастрофи, як пересторогу для майбутніх поколінь, які не сміють допустити жодних ворожих військ на наші землі?!\nУ той час, коли народ масово втікав перед московськими «визволителями» в світ за очі, велась інша підготовка тими, які присягали «здобути або згинути»! Відділи УПА використовували кожний з панічних відступів німців і часто, вже без їх спротиву, забирали від них зброю. Тепер нагода придбання зброї була велика: німці в паніці залишали багато зброї і амуніції, яка тепер мандрує в магазини УПА.\nМогутня німецька імперія валилася на степах України. Московські полчища, обмундировані коштом альянтів, на американських машинах і літаках, здобували територію за територією, заново окуповували Україну, відновлювали старі порядки з терором, репресіями, злочинами НКВД і МГБ проти українців.\nСтати супроти цієї сили, захистити свій народ відважились тільки ОУН і УПА. Сотні тисяч у формаціях: курені, сотні, чоти, роти, боївки Служби Безпеки, кущові боївки, охоронні боївки командирів, лікарів Червоного Хреста, працівників підпільних видань, пробивалися на схід через фронт московської червоної армії. На схід, щоби продовжувати боротьбу з «червоними».\nЩоб дати належний спротив сталінсько-енкаведистському терору над українським населенням. Щоб стати в обороні його перед виселеннями, репресіями. Щоби, врешті решт, цілком і повністю розділити з ним гірку долю, до кінця допить, як писав Шевченко, «з московської чаші московську отруту».\nСаша: – Ну, в цьому питанні Ваші позиції нам зрозумілі. Але скажіть, чи могли здійснити цю ідею розрізнені відділи Вашої УПА? Та і хто, на випадок такої неймовірно щасливої нагоди, мав би представляти керівництво України? Хіба ОУН і УПА мали таких підготовлених «державних мужів»? Я про щось подібне не чув ніколи.\nВідповідь: – Може повторю вже сказане, – ваше незнання правди не є вашою виною, але бідою. Більшовицька система, її пропагандивний апарат старалися з усіх сил, щоб молоде покоління не знало правди своєї історії, щоб на жест «верхів» бездумно, не знаючи істини, плямувало ті святі принципи й ідеали, за які офірували своє життя тисячі найкращих борців – вірних, кришталево чесних синів і дочок України. Тим більше затаювалося від населення правду про організаційні засади ОУН та УПА, про їхні керівні органи та державотворчі дії. Аби широкий загал, а особливо молодь, не мали найменшого уявлення про них. Насправді ж, наш націоналістичний рух, національно-визвольна боротьба мали чітку організаційну структуру і сильне керівництво, що постійно змагало до державності України.\nЧисельні бої Української Повстанської Армії проти коричневого окупанта, розширення впливів УПА на північ, захід, південь і схід України доводять: керівні органи ОУН і УПА діяли успішно.\nКоли ж воєнна ситуація ще більше ускладнилася, тоді ОУН і УПА створюють тимчасовий парламент воюючої незалежної України – Українську Головну Визвольну Раду (УГВР) і Генеральний Секретаріат УГВР, як підпільний уряд України. Це не була воля окремих осіб, а Першого Великого Збору Тимчасового українського парламенту. Відбувся він 11-15 липня 1944 р. в Карпатах під збройною охороною куреня УПА. Результатом нарад Збору і стало утворення УГВР.\nВважаю, що найглибше й найчіткіше про дану ситуацію сказав у своєму творі «До генези Української Головної Визвольної Ради» сам Голова Генерального Секретаріату УГВР – Роман Лозовський - Роман Шухевич.\nПодаємо витяги з цієї аналітичної праці85:\n«...Масове поширення збройної боротьби за Українську Самостійну Соборну Державу, що сталося внаслідок глибокого вкорінення серед якнайширших мас українського народу ідеї українського визвольно-революційного руху: виразно всенаціональний характер цієї боротьби: опанування Українською Повстанською Армією значних територій Українських Земель: наближування до кінця війни між окупантами України – гітлерівською Німеччиною і большевицькою Москвою, та у зв'язку з цим, можливість заіснування догідної ситуації для української визвольної справи: значний зріст ваги української проблеми внаслідок визвольної боротьби українського народу – всі ці моменти спонукали Головне Командування Української Повстанської Армії заініціювати акцію в напрямі утворення загальнонаціонального всеукраїнського політичного центру, який взяв би на себе найвище політичне керівництво визвольною боротьбою за Українську Самостійну Соборну Державу та репрезентував би цю боротьбу назовні.\nТреба підкреслити, що тут йшлося про утворення нового всеукраїнського, загальнонаціонального центру – такого центру, який віддзеркалював би новий стан національно-політичних відносин в Україні – стан широко розгорнутої боротьби та який відповідав би всім потребам такої широко розгорнутої боротьби й був би здібний такою боротьбою дійово керувати та належно її репрезентувати...»\n...Якщо аналізувати стан і уклади українських політичних сил на українських землях напровесні 1944 р. та абстрагуватися від т. зв. КП(б)У, як виразно неукраїнської агентурної політичної сили, то треба ствердити, що єдиною організованою, серйозною і політично-активною силою була тут тільки Організація Українських Націоналістів. ОУН, майже цілком, за винятком хіба тільки деяких середовищ міської інтелігенції, мала за собою народні маси Західних і Північнозахідних Українських Земель. Вона проявила найбільшу активність у кожному відношенні. На всіх політичних акціях Української Повстанської Армії, що їх вона до цього часу провадила, слідний був дуже сильний вплив ідеї ОУН. ОУН посилено готувалася до боротьби з московсько-большевицькими окупантами, залишаючи з цією метою на Українських Землях майже всі свої кадри...\n...Основні пункти політичної платформи, що мала стати основою формування нового політичного представництва українського народу, були такі: 1) беззастережно визнати ідею Української Самостійної Соборної Держави як найвищу ідею українського народу, 2) визнати революційні методи боротьби за Українську Самостійну Державу також доцільними методами визвольної боротьби, 3) задекларувати своє вороже становище супроти московських большевиків та німців як окупантів України, 4) визнати демократію як устроєвий принцип представництва. Пункти 2 і 3 Платформи були зумовлені тією обставиною, що ініціатива творення загальнонаціонального представницького органу вийшла саме від Української Повстанської Армії, яка провадила революційну боротьбу як проти большевицьких, так і проти гітлерівських окупантів, і що цей орган мав очолити і керувати саме такою боротьбою українського народу проти всіх окупантів України...\n...11 липня 1944 року, далеко від непрошеного ока, в Карпатах почалися наради нового Українського Революційного Парламенту. Курінь УПА охороняв місце нарад перед можливим наскоком німців чи большевицьких партизанів. Зібралися представники всіх Українських Земель, при чому особливо численно були представлені Східноукраїнські Землі. Зійшлися люди різних політичних поглядів. Були тут такі, які репрезентували активно діючі організовані політичні партії, а були представники й неактивних в даний момент політичних середовищ, які, однак, могли внести свій вклад у визвольну боротьбу українського народу. Були й представники позаполітичних українських кіл.\nЗбори святочно проголосили себе Тимчасовим Українським Парламентом і назвали себе Українською Головною Визвольною Радою. На Голову Великого Збору УГВР обрано відомого громадського діяча Волині, Ростислава Волошина.\n...15 липня 1944 року відбулися вибори Голови Президії УГВР, членів Президії УГВР, Голови Генерального Секретаріату УГВР, Генерального Судді УГВР та Генерального Контрольного УГВР.\nУрочиста тиша запанувала на залі нарад, коли Голова Президії УГВР став перед Головою Великого Збору УГВР, поклав руку на український державний герб та почав повторяти слова присяги... Це присягав Президент України перед усім Українським народом...\n...Визвольна боротьба, що її провадить в останні роки український народ під керівництвом УГВР, є найкращим підтвердженням того, що ввесь український народ, який бореться проти московсько-большевицьких окупантів та їх українських агентів, беззастережно визнає Українську Головну Визвольну Раду та її цілком підтримує.\nОсобливо яскравою і могутньою маніфестацією єдності українського народу на Українських Землях з УГВР є цілковитий бойкот т. зв. виборів у Верховну раду СССР та бойкот таких же виборів у Верховну раду УССР та місцевих рад, що його на заклик УГВР, незважаючи на найдикіший терор окупанта, перепровадив український народ в днях 10 лютого 1946 р., 9 лютого і 21 грудня 1947 р. Бойкотуючи на заклик УГВР большевицькі вибори, український народ не тільки здемаскував диктаторський, тоталітарно-терористичний, глибоко антидемократичний характер большевицького режиму, але й провів своє публічне масове голосування за УГВР та її Генеральний Секретаріат – за свій Парламент і Уряд...\n...Праця Закордонного Представництва УГВР проходить в іншій обстановці. Воно має можливість виступати відкрито і про нього знають широкі політичні і громадські кола у всьому світі. Заступаючи українську визвольну справу на міжнародному полі, Закордонне Представництво УГВР об'єктивно інформує закордон про становище в Україні...\n...УГВР – всенародне представництво українського народу існує і діє. УГВР кермує визвольною боротьбою українського народу, очолює її та репрезентує. УГВР веде український народ через усі труднощі боротьби до остаточної перемоги – до Української Самостійної Соборної Держави...»\nСаша: – Підпільний парламент і уряд... Це все-таки, не те дійсне керівництво, якому підпорядковувалися всі ділянки життя в повоєнній Україні. Вам не здається це звичайною фікцією?\nВідповідь: – Якщо ви безпристрасно зважите все самі, то вам стане дуже незручно за сказане. Подумайте-но, чи проти «фіктивного» уряду з такою жорстокою впертістю воювали б більшовицькі керівники? Чи міг би мати «фіктивний» уряд таку широку, воістинну всенародну, підтримку в боротьбі проти сталінського режиму? Хіба «фіктивний» уряд зміг би мати у своєму розпорядженні десятки тисяч повстанців, керувати розгалуженою мережею підпілля на величезній території, окупованій ворогом?!\nА підпільний уряд воюючої, нескореної України – УГВР – десятиліттям своєї діяльності довів, що саме він є виразником волі широких мас українців, що він є його оборонцем і керівником, а не катом і гнобителем, яким був більшовицький, наставлений Москвою, уряд «радянської України».\nДіяльність УГВР за своєю широтою, охопленням усіх сфер життя – справді гідна подиву. Її керівництво збройними відділами УПА, в тому числі і їх переходом через лінію фронту на схід, – це лише частка її Чину\nОдні підрозділи УПА пробивалися через фронт на схід з боями, інші переходили без сутичок. Вони знали, якими тернистими стежками їм доведеться пройти, знали, що більшовицький ворог кине супроти них всю свою силу і злобу, і саме тому ішли, щоб менше тієї ворожої люті впало на український народ. Ідучи на видиму смерть, повстанці вірили і знали, що своїм геройським чином і навіть смертю стануть на захисті життя рідного люду.\nМосковські більшовицькі «верхи» були ґрунтовно інформовані про боротьбу УПА проти німців, знали і про великий авторитет повстанців серед населення України, зокрема Західної. Тому першим завданням ставили – пропагандивно очорнювати УПА, обзиваючи повстанців гітлерівськими прислужниками, залишками, нацистами. Про тих небезпечних бандерівців політруки постійно нагадували червоноармійцям, сповиваючи славне ім'я УПА найнеймовірнішими брехнями, аби часом східні українці не пройнялися визвольними упівськими ідеями.\nЗ приходом у кожне село чи місто в Західній Україні політруки та червоні розвідники найперше запитували:\n– Бандєровци у вас єсть?\nПро них вони питали навіть у глибокій Польщі. А як боялися друкованого слова УПА! Знали-бо добре, що наші ідеї, наша справедлива боротьба мали незаперечний вплив, що був небезпечний для імперської Москви. Наше правдиве слово було могутньою зброєю, якої боялася Москва, як і рейдуючих загонів УПА. Наша література, листівки зустрічалися воякам Червоної армії повсюди: ними були обліплені мости, державні будинки, стовпи. Літературу поширювала масово навіть наша дітвора. І це давало дуже поважні результати, що засвідчує «Історія Української Повстанської Армії» Лева Шанковського.\nСвоєю широкою пропагандивною діяльністю серед червоноармійців, УПА, українське підпілля, все українське населення, осягнули значні успіхи. Вони спопуляризували серед широких червоноармійських мас справжні цілі боротьби УПА й вплинули рішуче на прихильне ставлення червоноармійців до УПА. Через червоноармійців, УПА й підпілля спопуляризували визвольну боротьбу українського народу по цілому СССР, вони рознесли відгомін про неї в найдальші закутки СССР. Червоноармійці, що спочатку гляділи з острахом і недовір'ям на змальованих у чорному світлі повстанців, під впливом пропаганди і безпосередніх зустрічей з ними, почали міняти своє наставлення супроти УПА. Уже по кількох днях перебування на терені дій УПА, вони знали, що повстанці не стріляють в червоноармійців, що вони боряться тільки зі зненавидженим НКВД і НКГБ та всякими «тиловими крисами». Ворожі настрої червоноармійців почали мінятися на прихильні: стали створюватися симпатії для УПА. Коли ж до частин ЧА почали вертатися червоноармійці, що тут і там попали були в полон до УПА й оповідали про те, що їх «бандери» накормили, напоїли та пустили свобідно зі зброєю та літературою, червоноармійці твердо рішили про себе, що вони проти УПА воювати не будуть. І цього рішення дотримали.86\nУ звітах УПА й підпілля, в протоколах блокад, у підпільних виданнях УПА є тисячі згадок про те, що частини Червоної армії відмовлялись воювати проти УПА. а коли вони були до цього примушені, то робили тільки вид. що воюють, пильно вважаючи на те, щоб не зробити УПА якої шкоди. Випадки, що частини Червоної армії залишали при відході з села зброю й амуніцію, були частими. Були випадки, що просто з возів кидали селянам скриньки з амуніцією, кажучи: «ти знаєш, что з тим зделать». Були протирежимні виступи червоноармійців і збройні сутички червоноармійців з енкаведистами. Хочемо зазначити, що не завжди мова йде про українців-червоноармійців. У дивізіях так званих «українських фронтів» українці були в значній кількості, але не виключно. Крім українців були в цих дивізіях усі підсовєцькі національності. Усі вони, не виключаючи росіян, у своїй більшості позитивно ставились до УПА й українського підпілля.\nСвітлі ідеї, за які боролася УПА, скликали в її ряди тисячі нових оборонців України, і це множило її силу. Стійкості духу, віри у перемогу над ворогом додавало й те, що в краю залишилися керувати збройною боротьбою визначні постаті ОУН і УПА: Головнокомандуючий УПА і Проводу ОУН – Роман Шухевич (генерал Тарас Чупринка), його заступник, полковник Василь Кук - Леміш, провідник на Закерзонні Ярослав Старух та Орест - Онишкевич, провідник ОУН на ПЗУЗ – Роман Клячківський і його заступник Яків Бусол. Поруч з ними за три минулі роки боротьби виросло велике число командирів і провідних людей, що стали легендою геройства: Петро Федун -Полтава, Осип Дяків - Горновий, Петро Олійник - Еней, Ярема, Дубовий, Грім, Залізняк, Хрін, Рен і сотні інших.\nСаша: – От тепер вирисовується, з якою метою переходила ваша УПА в тили радянської армії...\nЄвген: – Щоб завадити встановленню радянської влади, відбудові народного господарства.\nОлесій: – Бачу, що й ви, друзі, добряче запам'ятали догматичні фрази зі шкільних підручників, не лише я. Але... послухаймо чоловіка.\nВідповідь: – З якою метою відділи УПА переходили в тил більшовицького фронту, вже сказано попередньо. За передовими фронтовими частинами Червоної армії сталінський режим підсував підрозділи або й дивізії, які звірячо-жорстокими методами насаджували, – а не «встановлювали», – свої «порядки». То ж потрібний був захист для населення, і це зробити могла тільки Українська Повстанська Армія. Проти кого спрямовувала вона свої удари, за що била карателів? Ось поміркуйте:\n«Навесні 1944 року на території Західної України (тільки на тій частині, з якої прогнано німців!) були сконцентровані війська НКВС під командою ген-лейтенанта Кірюшина – 26304 чоловіка. А ще – 19-та, з чисельністю 2278 чол., і 21-а (2958 чол.) стрілецькі бригади, танковий батальйон 2-ї мотострілецької дивізії (163 чол.), 22 танки і п'ять бронепоїздів (до 7700 чол.). Крім того, дивізію партизанів двічі героя СРСР Ковпака розформували і весь її склад увійшов до органів НКВС Західної України. Всі ці люди чинили безчинства. За 1944 рік (неповний!) у Західній Україні цими більшовицькими силами було вбито 57405 чол., ув'язнено – 50387, депортовано – 4744 сім'ї. Якщо врахувати, що середня чисельність сім'ї становила 4-5 осіб, то вирваними з рідних місць у сибірську незвіданість стали від 19000 до майже 24 тис. чоловік!)87.\nТак чинила радянська влада, щойно увійшовши в західноукраїнський дім.\nКоли ж під більшовицьким чоботом опинилася вся територія Західної України, то лише за перше півріччя 1945 року було депортовано 7393 сім'ї, вбито каральними загонами НКВС – 34210 і ув'язнено – 51224 чоловіка».88\nОтакі-то прийшли «визволителі» і таку «волю» принесли мирному населенню Західної України. Звичайно, режим, керований кровожадним монстром, запроваджував злочинне беззаконня. Та і цих сліз, крові і людського горя сталінським сатрапам видалося мало. Злочини більшовицьких окупантів стали ще чисельнішими, коли нарком НКВС УРСР Рясний і його заступник ген-лейтенант Строкач ініціювали створення спецгруп лжебандерівців... З повідомлення Рясного... Л.Берії за №8 (15645 від 26 липня 1945 року дізнаємося, що станом на 20.06.1945 року в західних областях України діє 156 спецгруп із загальною чисельністю 1783 чол.).89 Кістяк спецгруп лжебандерівців складають колишні ковпаківці, чекісти НКВС і НКДБ (які знають українську мову) і завербовані місцеві агенти. Ними під маскою ОУН - УПА на 20.06.1945 року вбито 1980 чол. 90\nЩе влітку й восени 1944 року «червоні» робили наскоки на села, щоб ловити чоловіків до Червоної армії. У тих акціях вірним помічником большевиків була польська поліція. Від тих погромів потерпіло майже кожне село в Галичині, але найбільше – с.Грабовець Богородчанського району. Тут «совіти» і польська поліція 29.08.1944 р. спалили 300 господарств, убили 86 українців, арештували понад 70.91\nПо-звірячому розправилися «радянці» та їх польсько-поліційні прислужники з с.Гнильче Підгаєцького району на Спаса 19.08.1944 року. Про цю трагедію наводимо розповіді уцілілих свідків за публікацією «Терновий вінок села Гнильче» Василя Савчука, поміщеною у тернопільській газеті «Відродження» № 108 за 1 жовтня 1991 року.\nМихайло Михайлович Шаюк, пенсіонер, згадує: «На Спаса, 19 серпня 1944 року був я вдома... Вдосвіта почався в селі рух, стрілянина. Люди втікали, кричали, що йдуть солдати з поляками, які палять село і вбивають людей. Сподіватися на їх милосердя я не міг, то ж утік також з іншими гнилецькими людьми».\nОльга Карпівна Шкіра відтворює події того серпневого дня так: «На моїх очах озброєні поляки вбили Онуфрія Сміха. Він дуже просився, навіть показував радянському офіцерові, що був з ними, листи від сина Миколи, який служив тоді в армії. Але поляки шарпнули Онуфрія: «Ану, бандит, – на три кроки!» Листи його один порвав і вистрілив у нього.\nЯ зачала просити за бабусю: «Не вбивайте їх, вони глухі, їм вісімдесят два роки, вони й так помруть. Але на те не зважали. Тоді вбили й бабусю мою, і вуйну, і всю родину Сміхів. Там, у садку, за потічком Княгинею, коло яблуні».\nОчевидці, старожили описують жорстокість, нелюдськість, якими супроводжувався напад, називають і конкретних убивць. «Моєї сестри Лінки (Олександри) чоловіка, Семена Чабаренка, розрізав косою Юсько (Юзеф) Гладковський у неї на очах. Може, і її чекала мученицька смерть, але за неї заступився поляк Слогоцький. Сестра мені потім розповіла про все. Нападники викрикували по-польськи: «Різати й палити!» і робили свою страшну справу», – додає С. І. Климчук.\n«Борсука Пилипа вбили і кинули у вогонь» – каже П. Я. Кільчицька.\n«То було пекло, – зітхає М. М. Шаюк. – Уявіть, що до того дня Гнильче мало до 900 номерів і понад три тисячі мешканців. До того ж на війну, бити німців, пішло близько 200 чоловік. То ж вдовам-погорільцям не було кому нічим запомогти. І не тільки там солдаткам. Бо з цілого села після того Спаса лишилося десь коло 20 хат. Згоріло все – і збіжжя, і худоба в багатьох, і домашні статки».\n«Мені було 14 літ, коли стався напад на Гнильче. Ми жили на Червні (хутір поблизу села), – згадує Євген Павлович Сміх. – На третій день по спаленню був я у Гнильчому. Йшов долом, і в саду над річкою Княгинею бачив трупи людей, декотрі були обгорілі... До речі 19 серпня 1944 року українці тікали із Червня».\nТак чи подібно чинили «визволителі» у багатьох селах Західної України. Але катам українського народу і того видалося мало, вони створюють у 1946 р. винищувальні батальйони, чисельність яких – 56 тис. чоловік.\nЦя сукупна зграя 1944-1946 рр. вивезла з Західної України понад 15 тис. сімей. А в 1947-му для депортації нашого, українського населення використали 44000 товарних вагонів і тільки того року запроторили у сибірську глушину 26 332 сім'ї: у 1948 - му – 2623 сім'ї, 1949 - го – 6469 сімей. За ці ж 1944-1947 рр. в Західній Україні, за офіційними зведеннями МВС МВДБ, було вбито 103313 осіб.\nТимчасом у східних і південних областях України у 1946-1947 р. лютував голод, внаслідок якого померло 102637 чоловік.92 Але «демократії» режиму Москви було не до них, – вмирали ж бо українці, яким волею головного кремлівського ката приречено загибель.\nОтже, помста УПА більшовицьким карателям була священною. Сини українського народу мстили за злочини більшовицької Москви супроти України. Карали катів і кулею, і вогнем.\nНаведу тут лише деякі витяги з «Літопису УПА», що вийшов у Торонто в 1989 р. т. 12.


"Копи" спіймали водія, який у 18 разів перевищив допустиму норму алкоголю : 20:08:2017 - 20 хвилин Тернопіль\n"Копи" спіймали водія, який у 18 разів перевищив допустиму норму алкоголю\nПатрульним надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля Daewoo Lanos перебуває в неадекватному стані, здійснює небезпечні маневрування.\nЗа кілька хвилин інспектори патрульної поліції оперативно виявили та зупинили вказаний автомобіль на вулиці Протасевича.\nУ водія були явні ознаки алкогольного сп’яніння.\nЧоловік розповів, що після сварки з дружиною вирішив поїхати у місто Бучач до родичів.\nОгляд на стан сп’яніння водій пройшов у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.\nЗа результатом тесту у нього виявили 3,64 проміле алкоголю в крові, що перевищує допустиму норму більше ніж у 18 разів.\nНа 29-річного водія патрульні склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 (Керування в стані сп’яніння) та винесли постанову за ч.1 ст.126 (Відсутність поліса обов’язкового страхування) КУпАП.\nУправління патрульної поліції Тернополя закликає водіїв не сідати за кермо у стані сп'яніння!\nТакож звертаємось до мешканців міста із закликом повідомляти на лінію “102”, якщо ви стали свідком того, як водій сів за кермо після вживання алкоголю.


Штора мікровелюр Juvena SVR-909 - купити в Україні, ціни оптом, фото | магазин штор Ланіта\nШтора мікровелюр Juvena SVR-909\nКупити Штора мікровелюр Juvena SVR-909\nЦей товар купили 285 раз\nПортьєри з мікровелюру - щільної, коротковорсистої тканини з м'якою матовою поверхнею. Лицьова сторона тканини володіє ніжними переливами, створеними завдяки різному напрямку ворсу. Тканина виконана в спокійному і насиченому темно-зеленому відтінку, що надає готовим шторам солідний і респектабельний вигляд. До того ж, достатня щільність матеріалу забезпечує комфортну напівтемряву в приміщенні при повному завішуванні вікна.\nУ нас можна купити тюль в інтернет магазині. Ми гарантуємо якісний товар і кращі ціни.


Державне підприємство «Поливанівка» Інституту зернових культур НААНУ\nГоловна → Про Інститут → Державне підприємство «Поливанівка»\nДержавне підприємство «Поливанівка» з 1981 року є дослідним господарством Інституту тваринництва центральних районів Української академії аграрних наук. Провідні галузі – рослинництво і тваринництво.\nТериторіально господарство знаходиться у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, де розташоване у с. Радянське (І відділення) і с. Дубравка (ІІ відділення).\nЗагальна площа земельних угідь господарства становить 3592 га, в тому числі 3338 га сільськогосподарських угідь, що є достатнім для забезпечення галузі тваринництва повноцінними кормами, тому годівля худоби базується на власному кормовиробництві.\nВідповідно до наказу Міністерства сільського господарства України №286 від 26 червня 1972 року господарство було затверджено базовим по створенню української м’ясної породи шляхом складного відтворювального схрещування сірої української, симентальської, кіанської та шаролезської порід. Після розведення «в собі» худоба консолідувалася у напрямку закріплення видатних м’ясних якостей, підвищеної енергії росту та спокійного характеру. Тварини української м’ясної породи добре пристосовані до умов промислової технології вирощування.\nПлемзавод сірої української породи представлений найбільшим в СНД генофондовим стадом, в якому при використанні імуногенетичних досліджень проводиться робота по збереженню генофонду худоби.\nПлемрепродуктор світлої аквітанської породи створений шляхом розведення чистопородних тварин французького походження, завезених на Дніпропетровщину. Світла аквітанська порода добре пристосована до вирощування в умовах степової зони України. В стаді проводиться робота у напрямку підвищення продуктивних якостей та адаптаційної придатності тварин.\nГосподарство є базовим з впровадження нової маловитратної технології вирощування м’ясної худоби - авторської розробки науковців Інституту тваринництва центральних районів УААН.


Труби для зовнішньої каналізації | Ремонт та вироби своїми руками\nЧавунні труби для зовнішньої каналізації\nВиди пластикових труб для зовнішньої каналізації\nКаналізаційні труби з матеріалом виконання насамперед можуть бути чавунними або пластиковими.\nЗ давніх пір каналізаційні труби для зовнішньої каналізації виготовлялися з чавуну. Такий вибір пояснюється тим, що сталь не можна застосовувати для будівництва зовнішньої каналізації. Вони довговічні і міцні. Чавунні труби для зовнішньої каналізації зможуть гарантовано пропрацювати приблизно 80 років. Але і в таких труб не обходиться без недоліків. Чавунні труби, надто матеріаломісткі, важкі і мають досить хорошу внутрішню поверхню. Завдяки останньому властивості, потік води зустрічає помітний опір, до того ж на нерівних стінках труби швидше утворюються нарости. А велику вагу виробів робить не надто комфортним їх монтаж. Не слід забувати і про постійно зростаючі ціни на метал.\nВідносно недавно пластикові труби для зовнішньої каналізації стали чудовою альтернативою труб з чавуну. Пластикові труби мають ряд переваг перед чавунними. Каналізаційні труби з пластику істотно дешевше попередників, мають дуже малу вагу (наприклад, 16м пластикову трубу діаметром 20 см спокійно піднімає один чоловік). Опір потоку стічних вод в таких трубах стає набагато менше завдяки їх гладкій поверхні. Вони дещо поступаються чавунних труб за довговічність (термін служби не більше 50 років). Ще одним мінусом пластикових труб для каналізації є їх мала універсальність. У зв’язку з цим, для вибору оптимального варіанту будівництва зовнішньої каналізації доводиться підшукувати кращий вид пластикових труб, краще працює в цьому середовищі.\nТруби з полівінілхлориду (ПВХ) мають наступні позитивні якості: високу міцність, достатню морозостійкість, хімічну стійкість і стійкий до механічного зносу внутрішню поверхню. Однак цей матеріал не переносить сильний нагрів: робоча температура у них обмежена всього 40 ?С, при цьому допустиме короткочасне підвищення до 80 ?С. Ця різновид пластикових труб може застосовуватися як для обладнання зовнішньої, так і внутрішньої каналізації. Промисловістю випускаються труби ПВХ, мають різні класи міцності:\nлегкі, що знаходять застосування в тих випадках, коли глибина залягання каналізаційного трубопроводу не занадто велика, і він не проходить під автодорогами;\nсередні, що прокладаються під невеликими автошляхами;\nважкі, необхідні у випадках прокладки на промислових підприємствах або під автомагістралями.\nПоліпропіленові труби, як правило, не застосовуються в зовнішній каналізації, для якої потрібно прокладка в грунті. Вони менш жорсткі, ніж труби з ПВХ, тому цілком схильні до пошкоджень, що наносяться різними гризунами. Зате вони більш теплостійкі (робоча температура на рівні 80 ?С). З цих причин труби з поліпропілену знаходять застосування у внутрішніх каналізаційних мережах. Ще одним достоїнством є погана займистість.\nГофровані поліетиленові труби отримали особливо широке застосування для зовнішньої каналізації. Діапазон випускаються діаметрів становить 200-800 мм, Завдяки міцності гофрованих труб, їх цілком можна укласти в землю на 15 м в глибину. Конструкція такого різновиду каналізаційних труб має виготовлену з товстого поліетилену зовнішню гофровану стінку, яка відповідає за міцність труби і більш тонку і гладку внутрішню стінку. Гладка внутрішня поверхня дає можливість стічних вод рухатися безперешкодно. Іноді гофровані труби для каналізації роблять з термостійкого поліпропілену, вони затребувані для таких промислових підприємств, на яких утворюються гарячі рідкі виробничі відходи.


Пам'ятний подарунок колезі при звільненні – ідеї для жінки або чоловіки\nПам’ятний подарунок колезі при звільненні – ідеї для жінки або чоловіки\nЛюди, працюючи разом довгі роки, часто стають приятелями або навіть друзями. Звільнення впливає на всіх, але людині, яка йде, прийнято подарувати презент. Його вибір залежить від того, наскільки довго звільняється працював тут, який привід залишення ним посади, які вік і стать, інтереси. Які подарунки будуть доречні в кожній ситуації, підійдуть для жінок або чоловіків?\nЩо подарувати колезі на пам’ять при звільненні\nРано чи пізно у трудовій діяльності настає момент відходу з роботи. Відбувається це з різних причин: перехід на іншу роботу, вихід на пенсію, скорочення. У кожній ситуації хороший і злагоджений колектив намагається залишити про час спільної співпраці приємний пам’ятний подарунок. Підібрати презент, пропрацювавши пліч-о-пліч в колективі навіть кілька місяців, просто. Колеги за цей час дізнаються звички, риси характеру, захоплення один одного. Розглядаючи варіанти подарунка, врахуйте обставини звільнення.\nПри переході на іншу роботу\nПідвищення по службі, зміна місця роботи – це радісна подія. Як правило, звільняються, знайшовши більш сприятливі умови і заробітну плату. Вибір подарунка колезі залежить від ініціативи та можливостей колективу: це може бути один дорогий або від кожного індивідуальний презент. На поверхню будь-якого предмета можна нанести пам’ятну гравіювання зі словами настанови або вдячності за час спільної роботи.\nВивчіть презенти, які підкреслять новий імідж і статус колеги:\nФлешка або wi-fi-флешка. Продаються різних конфігурацій: злиток, ключ, кредитка.\nАвторучка в футлярі. Вона буде нагадувати про колег, які з теплом проводили в новий колектив.\nЩоденник або органайзер зі стилусом. Корисна річ, яка символізує те, що на новому місці все нового аркуша.\nЗручна або оригінальна миша стане в нагоді на новій роботі офісному співробітникові.\nЯкий іде на пенсію\nПам’ятний подарунок колезі, який виходить на пенсію, може бути з натяком на те, що часу на відпочинок буде більше. Уникайте презентів, які вказують на вік, навіть якщо у людини гарне почуття гумору. До такої нагоди підійде пляшка вина, коньяку або віскі в подарунковій упаковці, а до того ж міні-бар у вигляді книги. Для колеги, які не вживає алкоголь, підійде набір екзотичних сортів чаю, а ідеальним варіантом буде, якщо паралельно подарувати чайний сервіз.\nЩе можна подарувати:\nТермос. Стане в нагоді в побуті на заслуженому відпочинку. За чашкою гарячого чаю, колишній колега, з теплотою згадуватиме трудові будні, проведені в колективі.\nРибальський або садовий інвентар. Він доречний при наявності відповідного хобі.\nКвиток на довгоочікувану прем’єру фільму або спектаклю.\nПам’ятний подарунок при скороченні\nОптимізація виробництва або системи управління передбачає такий неприємний момент, як скорочення. Щоб підтримати колегу у важкій ситуації, є традиція підносити втішні презенти. Що подарувати працівникові при звільненні, щоб він зберіг в пам’яті тільки приємні моменти спільної діяльності? Неважливо, де (в магазинах Москви, інтернет-каталозі) і за якою ціною буде придбано подарунок, необхідно, щоб бажання підтримати було щирим, від чистого серця.\nТаким пам’ятним подарунком колезі при звільненні може стати:\nГодинники. Завжди актуальний подарунок, з натяком на те, щоб колега не упускав часу, засиджуючи будинку.\nІменна гуртка або винний скляний (кришталевий) келих з гравіюванням, який кожен раз буде нагадувати про привітному колективі.\nФутболка з гумористичним колажем або зображенням фотографій співробітників всього колективу / відділу.\nПодарунок колезі жінці при звільненні\nЖінки дуже тонко і глибоко переживають звільнення, якщо воно не пов’язане зі зміною роботи на кращу. Сонячний настрій збереже пам’ятний подарунок колезі. Він може бути символічний від кожного співробітника, але якщо колектив великий можна скластися грошима і подарувати більш корисну значну річ. Виберіть із запропонованих варіантів пам’ятний подарунок колезі при звільненні.\nПодарунок на пам’ять несе в собі частинку атмосфери колективу або відносини окремо взятої людини. Деякі символічні подарунки можуть стати такими:\nВаза. Її можна подарувати з квітами – це завжди приємний презент.\nФоторамка, панно або магнітна дошка із зображенням всього колективу займе гідне місце в інтер’єрі як дорогий спогад про вдячному колективі. Одним з варіантів ще може бути фотокалендар або фототарелка\nКнига тематичного змісту. Наприклад, «Як побудувати кар’єру або Способи пережити звільнення».\nТермостакан з пробкою-замком. Вона доречна, дозволить виключити використання іншими особами, якщо колега переходить в новий ще незнайомий колектив.\nЛанч-бокс для холодних перекусів з фотографіями колег буде нагадувати на новій роботі про дружному колективі.\nПодарунковий шоколад або подбадривающая шоколадна листівка відмінне засіб від стресів.\nБагато хто вважає, що пам’ятний презент обов’язково повинен бути корисним. До таких можна віднести:\nВізитницю, де кожна візитка розташовується в окремій кишеньці.\nШкіряний гаманець або портмоне – необхідний атрибут ділової жінки. Крім того, такий подарунок – з натяком на можливість більшого заробітку.\nСумка популярного бренду. Порадує будь-яку жінку і скрасить негативні моменти від втрати роботи.\nСертифікат в магазин, який колега часто відвідує. Шопінг для жінки – кращий засіб подолати будь-яке переживання, в тому числі звільнення.\nЩо подарувати співробітнику-чоловікові при звільненні\nВибрати й купити пам’ятний подарунок колезі чоловікові при звільненні простіше, ніж жінці. В силу характеру чоловіки менш вибагливі, гідно і стійко переживають неприємності. Вони з гумором сприймають жартівливі, оригінальні і несподівані подарунки. Вивчіть, які варіанти від згуртованого колективу і уважного начальства підійдуть і залишаться на довгу пам’ять.\nНезалежно від віку, захоплень і роду діяльності чоловіки, оригінальні подарунки завжди приведуть в захват і збережуть гарний настрій. Пам’ятні подарунки для колеги:\nУніверсальний набір – мультитул. Стане в нагоді на заслуженому відпочинку, любителям риболовлі, полювання або просто на відпочинок. Вони випускаються різної комплектації: ніж, відкривач, кухонні прилади, викрутки і т.д.\nМетеостанція з акумуляторною батареєю. Це дуже цінний презент для любителів далеких походів і подорожей.\nСертифікат на мийку, сервісне обслуговування автомобіля або запис на чистку двигуна. Такий корисний подарунок оцінить кожен чоловік.\nАвтомобільна термокружка. Напій не проливається навіть при інтенсивному русі і вибоїстих дорогах.\nПам’ятний подарунок колезі при звільненні може бути дуже незвичайним. Популярність набирають багатофункціональні пристрої (для туризму, авто), креативні гаджети. Такий презент стане першим кроком до дружби. Кілька варіантів, які підійдуть чоловікові:\nЛопата-мультіінструмент. «Скаут» або «Останній герой» -практічний подарунок, цінний в походах або на пікніках.\nСпеціальне взуття для занять спортом. Свого роду натяк від колег, щоб такий цінний кадр не засиджувався вдома біля телевізора.\nТримач для телефону. Зручна і незамінна річ для автолюбителя.\nОригінальний подарунок на новосілля – як вибрати кращий для дому та інтер’єру\nЗ переїздом до нової оселі сім'я починає нове життя, тому новосілля - дуже ...\nЩо подарувати жінці на 30 років – ідеї креативних і зворушливих подарунків для привітання на ювілей\nКупувати подарунки жінкам - непросте завдання для будь-якого чоловіка. Особливо ...\nПодарунок новонародженому хлопчику – ідеї корисних і оригінальних презентів для малюка і мами\nВеликою радістю і справжнім дивом для молодої сім'ї є поява на світ малюка. ...\nЩо подарувати дівчинці на 1 місяць – ідеї корисних і оригінальних подарунків для новонародженої і мами\nДля більшості сімей народження малюка - це величезне свято, наступ якого ...\nЩо подарувати братові на 30 років – ідеї незвичайних і оригінальних подарунків на день народження\nЗавжди приємно отримувати подарунки від рідних і близьких людей. Вибирати гідні ...\nНезвичайний подарунок коханому чоловікові на день народження і без приводу\nЩороку мільйони жінок переводять себе пошуками презенту для коханого і при ...


Підсумки 04.11: Держзрада Клінтон і нові пенсії - Korrespondent.net\nПідсумки 04.11: Держзрада Клінтон і нові пенсіїСюжет\nКорреспондент.net, 5 листопада 2016, 06:58\nКандидат у президенти США Хілларі Клінтон\nХілларі Клінтон звинуватили у державній зраді\nЕкс-держсекретар і кандидат у президенти США Хілларі Клінтон зрадила державу, коли, перебуваючи на посаді голови держдепартаменту, стала використовувати для службового листування особистий поштовий сервер, вважає глава комітету з внутрішньої безпеки палати представників конгресу США Майкл Маккол.\nУкраїнцям пообіцяли перегляд пенсій\nУ Мінсоцполітики анонсували перегляд розміру соціальних стандартів у частині пенсійного забезпечення. Про це заявив міністр Андрій Рева.\n"Ми сьогодні маємо дірку, зменшення надходжень по ЄСВ до Пенсійного фонду за 9 місяців приблизно на 23 млрд грн... Ми повинні прийняти комплекс заходів щодо детінізації. Ми повинні забезпечити пріоритет у зростанні заробітної плати, але не чиновників. Зарплата потрібна тим, у кого менше доходів, зменшувати розрив між дуже багатими людьми і дуже бідними", - заявив Рева.\nТакож Віце-прем'єр-міністр України Павло Розенко повідомив, що підвищувати пенсійний вік у країні не будуть.\n"Про підвищення пенсійного віку для українців можна буде говорити тоді, коли підвищиться якість і тривалість їх життя. Адже зараз середній вік чоловіків у нас становить 65 років, тому не можна давати пенсію людині тільки перед смертю", - зазначив Розенко.\nПрем'єр-міністр України запевнив, що зростання мінімалки не вплине на ціни\nПрем'єр-міністр України Володимир Гройсман заявив, що збільшення мінімальної заробітної плати з 1 січня 2017 року не призведе до зростання цін.\nЗ'явився запис розмови пілотів Белавіа з українським диспетчером\n"Подається позов на українську владу у зв'язку з неправомірними діями щодо мене, пов'язаними з інцидентом із "Бєлавіа" 21 жовтня 2016 року", - повідомив Мартиросян на своїй сторінці у Facebook.\nВ Україні очікується недовге потепління\nВ Україні після вихідних буде недовге потепління. Укргідрометцентр прогнозує весняну погоду вже на вихідних, із 6 листопада.\nНа всій території України температура повітря підніметься до +10-15 градусів, а на півдні - до +16-19 градусів.\nТака температура протримається до 10 листопада. При цьому в західних областях вона почне знижуватися з 8 листопада.\nВ СБУ повідомили про нові плани дестабілізації України\nСлужба безпеки України розкрила підготовлені плани з дестабілізації ситуації в регіонах країни. Про це заявив глава спецслужби Василь Грицак на брифінгу в Одесі.\nДелегація Європарламенту відвідала Краматорськ\nЄвропарламентарі на чолі з Ганною Фотигою відвідали Краматорськ на Донеччині.\nДепутати ЄС зустрілися з головою Донецької обладміністрації Павлом Жебрівським та керівником української сторони Спільного центру з контролю і координації питань припинення вогню і стабілізації лінії розмежування сторін генерал-майором Борисом Кременецьким.\nУ Росії проходив мітинг проти політики Кремля\nУ Москві проходив узгоджений з місцевою владою антикремлівський "Русский марш".\nУчасники маршу стверджують, що виступають проти політики Кремля відносно населення.\nКілька сотень людей із націоналістичними прапорами скандували: "Путін у всьому винен", "Кадиров нам не герой", "Чечня нам не указ", "Сталін кат російського народу".\nЗа попередніми даними, в ході мітингу затримали сім осіб за використання піротехніки, носіння масок із прорізами для очей, а також за пронесення ланцюгів, що заборонено на масових акціях.\nУкраїна планує позичити ще 8 мільярдів доларів у 2017 році\nУкраїна розраховує залучити у 2017 році 7,6-7,7 мільярда доларів зовнішніх кредитів. Про це сказано в інфляційному звіті Національного банку України (НБУ) за жовтень 2016 року.\nУ Нідерландах з'явиться перша у світі пластикова дорога\nДо кінця 2017 року в Нідерландах з'являться перші пластикові дороги.\nКонцепт пластикових доріг передбачає можливість створення спеціальних модулів із переробленого пластику для будівництва автомобільних доріг. Ці модулі здатні витримувати таке ж навантаження, як і асфальт, але мають масу переваг.\nВ облраді міста Рівне сталася бійка через бурштин\nУ Рівненській облраді виникла бійка між депутатами та активістами через бурштин.\nКонфлікт виник під час обговорення дозволів приватним фірмам на видобуток бурштину на півночі області. Активісти виступили проти роздачі таких земель.\nУ січні 2017 року - 11 днів вихідних\nПід Києвом знайшли бункер зі зброєю і БТР\nПрокуратура Києва заявила про виявлення на території дачного селища в Бориспільському районі підземного бункера. У ньому знаходилися арсенал зброї та боєприпасів.\nТЕГИ: Россия, кредиты, погода, СБУ, Хиллари Клинтон, пенсии, Европарламент


вівторок, 28 червня 2022, 12:32\nНаступний саміт НАТО, що має відбутися наприкінці червня у Мадриді, розгляне нову Стратегічну концепцію з урахуванням змін у європейській та світовій безпеці, підтвердить єдність союзників та чинність політики «відкритих дверей» НАТО.\nПро це сьогодні під час зустрічі з пресою на початку другого дня неформальної зустрічі міністрів закордонних справ країн НАТО в Берліні заявив заступник генерального секретаря НАТО Мірче Джоане, повідомляє кореспондент Укрінформу.\nАудіозапис виступу оприлюднений на сайті НАТО.\n«Ми (міністри – ред.) сфокусувалися на саміті, який наші лідери проведуть у Мадриді наприкінці червня. Ви знаєте, що генеральний секретар НАТО Єнс Столтенберг запропонував нову Стратегічну концепцію, навколо якої зараз ведуться переговори. Наші міністри закордонних справ у Берліні нададуть подальше політичне керівництво, щоб у Мадриді були прийняті рішучі та далекоглядні документи в Мадриді, які знову підтвердять єдність та надійність НАТО, та той факт, що у Альянсу є майбутнє», - сказав Мірче Джоане.\nВідповідаючи на запитання грузинських журналістів щодо ймовірного впливу поточної агресії росії проти України на перспективи Євроатлантичної інтеграції Грузії, заступник генерального секретаря НАТО зауважив, що Альянс поважає право держав в Європі та по усьому світу обирати власний шлях. За його словами, це не є предметом для вето з будь-якої сторони, і стосується лише обговорення між відповідною країною, та організацією, до якої вона хоче приєднатися.\n«Грузія є поважним партнером НАТО протягом багатьох років. Я також знаю, що лідери Грузії будуть запрошені до участі в (Мадридському – ред.) саміті. Політика відкритих дверей залишається основоположною для НАТО. Грузія є дуже важливим партнером, оскільки Чорне море стає дедалі більш важливим. Ми бачимо фактичну блокаду Чорного моря та спроби росії ослабити економіку України, та створити небезпеку у багатьох інших частинах світу», - наголосив Мірче Джоане.\nВін зауважив, що у поточних складних геополітичних обставинах союзники по НАТО, разом із союзниками у Європейському Союзі, розглядають шляхи зменшення ризиків, що постають перед Молдовою, Боснією і Герцеговиною та перед іншими партнерами.\n«Єдність Альянсу, особливо в останні часи, з моменту російського вторгнення росії в Україну, є непохитною. У цьому всього, що ми робимо. Це стосується бездоганної координації між НАТО і G7, між НАТО і ЄС. Подивіться, що відбулося в Рамштайні (під час зустрічі міністрів оборони – ред.), коли понад 40 держав скоординовано підтримали Україну…. НАТО є платформою для трансатлантичного діалогу у сфері безпеки. Україна може перемогти у цій війні (проти російської агресії – ред.)», - зауважив заступник генерального секретаря НАТО.\n«Ми знаходимося зараз у момент серйозних змін у європейській безпеці. НАТО зберігає сильну позицію у підтримці України та в захисті й обороні близько 1 мільярда людей, що проживають в наших країнах-союзницях», - додав Мірче Джоане.\nЧитайте також: Блінкен переконаний, що НАТО досягне консенсусу щодо вступу Швеції та Фінляндії\nЯк вже повідомлялося, 28-30 червня у Мадриді відбудеться саміт НАТО, одним із головних питань якого буде ухвалення нової Стратегічної концепції НАТО та подальший розвиток Альянсу в умовах сучасних викликів для європейської та світової безпеки.\n24 лютого 2022 року росія розпочала пряме вторгнення проти України та продовжила військову агресію, що почалася з 2014 року. Російські війська проводять масовані бомбардування та обстріли мирних українських міст та селищ, розв’язали масовий терор проти цивільного населення на тимчасово окупованих територіях. Збройні сили України та Сили територіальної оборони чинять запеклий опір російським загарбникам та завдають їм величезних втрат. На боротьбу із агресором піднявся весь народ України.\nНАТО Україна Війна з росією


"Каністерапія" робота з біології учениці 6 класу Бараниківської ЗОШ\nробота з біології на тему "Каністерапія", керівник: Шишлак Ганна Василівна, вчитель Бараниківської ЗОШ, виконала учениця 6 класу Шишлак Вікторія, Каністерапія - лікування за допомогою собак, новий метод альтернативного лікування, який набуває все більшої популярності в наш час\nШишлак Вікторія Олександрівна\nРОЗДІЛ 1 АНІМАЛОТЕРАПІЯ - ПРЕДМЕТ ГЛИБОКОГО ТЕОРЕТИЧНОГО ДОСЛІДЖЕННЯ.\n1.1 Історія анімалотерапії 5\n1.2 Види анімалотерапії 5\n1.3 Каністерапія 6\n1.4 Каністерапія - предмет глибокого теоретичного дослідження. 7\nРОЗДІЛ 2 КАНІСТЕРАПІЯ ЯК МЕТОД КОРЕКЦІЙНОГО ТА РОЗВИВАЮЧОГО ВПЛИВУ\n2.1 Каністерапія в цілому, як метод корекційного та розвиваючого впливу\nмає дуже глибоке історичне коріння. 9\n2.2 Каністерапія: собаки — терапевти лікують людей 11\n2.3 Каністерапія: суть і користь спілкування з собаками 13\n2.4 Які хвороби лікують собаки: показання та протипоказання для\n2.5 На чому заснована каністерапія? 16\n2.6 Як працює каністерапія? 19\nРОЗДІЛ 3 КАНІСТЕРАПІЯ В УКРАЇНІ\n3.1 Каністерапія в Україні 20\n3.2 В Україні стає все популярнішою каністерапія: чим може допомогти прийом у лікаря Бобіка 20\n3.3 Собачий театр 21\n3.4 "Друг героя": безкоштовна програма для ветеранів АТО 22\n3.5 Каністерапія для дітей: відгуки ^ 23\nСПИСОК ДЖЕРЕЛ ІНФОРМАЦІЇ 25\nНетрадиційна медицина, також звана альтернативною медициною або неконвенціональної медициною - умовне поняття, що об'єднує способи діагностики, попередження і лікування хвороб людини, які з тих чи інших причин не отримали загального визнання у лікарів. Основною причиною цього зазвичай є відсутність чітких правил, велика частка суб'єктивності у виборі і застосуванні даних методів, погана відтворюваність результатів у руках різних фахівців і, внаслідок цього, складнощі в проведенні об'єктивних випробувань їх ефективності та широкого впровадження в клінічну практику. Крім того, іноді в поняття нетрадиційної медицини включають свідомо неефективні підходи, засновані на незвичайних ідеях і фантазіях. Поняття виникло в XX столітті в зв'язку з розвитком доказової медицини.\nПостановка проблеми: які лікувальні властивості різних тварин?\n проаналізувати різні підходи в лукуванні нетрадиційними методами;\n розглянути як біоенергетика тварин впливає на людину;\n висвітлити систему лікування людей за допомогою спілкування з собаками.\nЛікувальні властивості різних тварин відомі людству вже досить давно. Існує навіть спеціальний термін «анімалотерапія». Він позначає систему лікування людей за допомогою спілкування з тваринами.\nАнімалотерапія - використання біоенергетики тварин у відновленні здоров'я людини. Анімалотерапія - лікування тваринами.\nДаний вид терапії надає також психотерапевтичну допомогу. Анімалотерапія дозволяє не тільки лікувати, а й профілактувати серйозні захворювання.\nВ ході багатьох експериментів було доведено позитивний вплив тварин на хвору людину. Загальновідомо, що люди, які мають домашніх тварин, живуть довше за інших і хворіють менше. При цьому наголошується, що нервова система цих людей знаходиться набагато в кращому стані.\n1.1 Історія анімалотерапії\nПро лікування тваринами знали навіть печерні люди. Ще в давнину цілителі людям, страждаючим неврозами, прописували холодний душ, ходьбу босоніж і їзду на коні.\nБлизько 3000 років тому стародавні греки помітили здатність собак допомагати людям справлятися з різними недугами. Єгиптяни використовували в цих цілях в основному кішок. У Стародавній Індії велике значення надавали прослуховуванню пташиного співу.\nНині анімалотерапія отримала визнання у всіх розвинених країнах. Скрізь існують спеціальні інститути, які займаються вивченням впливу тварин на людей. Активно проводяться міжнародні конференції та семінари, присвячені методикам лікування за допомогою тварин.\nВ Америці, Британії, Франції та Канаді були створені організації, за допомогою анімалотерапії надають допомогу людям з фізичними або психічними проблемами. У програмах анімалотерапії беруть участь медики, соціальні працівники та психологи.\n1.2 Види анімалотерапії\nІпотерапія. Іпотерапія - це спілкування з кіньми і верхова їзда. Є ефективною лікувальною фізкультурою. Застосовується при порушеннях опорно-рухового апарату, черепно-мозкових травмах, атеросклерозі, поліомієліті, захворюваннях шлунково-кишкового тракту, простатиті, сколіозі та розумової відсталості.\nДельфінотерапія. Дельфінотерапія - спілкування з дельфінами, яке дозволяє поліпшити психоемоційний стан людини і зняти психологічну напругу. Є також відмінною психологічною реабілітацією для людей, які пережили серйозні психологічні потрясіння. Допомагає дітям, які страждають аутизмом, ДЦП, олігофренією і синдромом Дауна.\nКаністерапія. Каністерапія - використання собак. Допомагає при гіподинамії, профілактиці серцево-судинних захворювань, інфаркту міокарда. Собака рятує від дефіциту в спілкуванні, підвищує самооцінку.\nВ собачої, а також котячої слині міститься фермент лізоцим, який вбиває хвороботворні мікроорганізми. Каністерапія призначається при неврастенії, істерії, психастенії і неврозах.\nФелінотерапія. Фелінотерапія являє собою терапевтичний вплив кішок. Вона сприяє зниженню артеріального тиску, нормалізує роботу серця, позбавляє від суглобових і головних болів. Кішки прискорюють відновлення після травм, лікує внутрішні запальні захворювання. Кішка чудово вміє вгадувати хворі місця свого господаря. Спілкування з ними зміцнює імунітет. Дуже корисно і муркотіння кішки, яке навіть може підвищувати щільність кісток людини.\nТерапевтом може стати собака будь-якої породи: чорний тер'єр, німецька вівчарка, карликовий шпіц і т.д., але найчастіше використовуються лабрадори і золотисті ретривери. Від лат. "canis" каніс - собака, анг. Therapy dog - терапія з використанням собак - є одним з найбільш затребуваних видів анімалотерапії через свою доступності та соціальної поведінки тварин.\nТерапія застосовується як допоміжна психотерапевтична методика при роботі з пацієнтами, які важко йдуть на контакт, допомагає розвитку емоційних, розумових здібностей, а також розвитку рухових функцій.\nКаністерапія застосовують для поліпшення стану дітей хворих аутизмом, синдромом Дауна, церебральним паралічем (ДЦП), які страждають олігофренією, у дітей поліпшується координація рухів, зменшується спастика, поліпшується пам'ять.\nРеабілітація - найрозвиненіший на сьогодні додаток каністерапії. Принцип лікувальної кінології з хворими дітьми заснований на тому, що заняття проходять в ігровій формі і ефект досягається ненав'язливо. Залежно від діагнозу інструктори підбирають спеціальну систему вправ. Дітей з вадами слуху та мови вчать вимовляти слова, в присутності тварин у них сильніше мотивація. Для дітей з ДЦП, щоб розвинути рухові функції рук і ніг, пропонують виконати певні рухи.\n1.4 Каністерапія - предмет глибокого теоретичного дослідження.\nЯк показують дослідження українських і зарубіжних фахівців, каністерапія має високу ефективність для подолання проблем пов'язаної в соціальній дезадаптивності вихованців дитячих будинків.\nСобака є соціальною твариною, тим самим орієнтується на оточуючих її людей, щира в любові і віддана. На основі цих якостей, фахівці розробляють різні програми за участю собак-терапевтів для усунення депрівіціонних симптомів у вихованців сирітських будинків.\nЗа даними досліджень НДІ педіатрії Української академії медичних наук заняття з собаками покращують психоемоційний стан маленьких пацієнтів, моторику, знижують кількість епілептичних припадків, неговіркі діти починають більше говорити, а діти зі зниженою (придбаної або вродженої) емоційністю починають проявляти здатність активно реагувати на навколишній світ.\nКаністерапія добре зарекомендувала себе для поліпшення психологічного самопочуття в хоспісах та психіатричних клініках. У 90-х роках в США міністерством охорони здоров'я офіційно дозволено присутність собак у клініках як медперсоналу. З тих пір багато госпіталів мають в своєму штаті собак, які отримують зарплату і користуються всілякими соціальними привілеями.Спілкування з домашніми тваринами допомагає хворим подолати лікарняну самотність і відчуження, краще підготуватися до майбутньої операції.\nПрогулянки з собакою знижують вірогідність серцево-судинних захворювань, інфаркту міокарда та інших захворювань серця і судин. В Європі хворим з ішемією радять завести собачку, з якої треба щодня прогулюватися, треба піклуватися про неї. За рахунок цього люди починають вести більш рухливий спосіб життя. Ходьба - 30-40 хв. необхідна для реабілітації, попередження прогресування хвороби.\n2.1 Каністерапія в цілому, як метод корекційного та розвиваючого впливу має дуже глибоке історичне коріння.\nПротягом декількох століть в інших країнах Європи використовувався заспокійливий і розвиваючий ефект взаємодії з собаками пацієнтів психіатричних клінік та притулків, після чого в США собаки стали використовуватися для психотерапевтичної допомоги в деяких подібних установах. За даними дослідження Animal Planet першим в історії каністерапії є легендарний йоркширский тер'єр Smoky(Смокі). Смокі був зарахований до складу 26-го розвідувального авіаполку 5-ї Армії ВПС США, пройшов через Другу світову війну, заслужив 8 бойових нагород і отримав звання капрала.\nСмокі працював у госпіталях як собака-терапевт протягом 12 років, під час і після Другої світової війни. Американські лікарі Червоного хреста помітили, що в госпіталях, де собакам не забороняється гуляти по території, поранені прагнули проводити з ними якомога більше часу. Після проведеного дослідження з'ясувалося, що і процес одужання в таких установах йшов більш успішно. І в зв'язку з цим госпіталь ВПС в Нью-Йорку почав цілеспрямовано використовувати цей метод для якнайшвидшої реабілітації поранених.\nКаністерапія як науковий метод починає набувати популярності з другої половини ХХ століття. Родоначальником каністерапії є нью-йоркський лікар-психолог Борис Левінсон. Його діяльність, як це не дивно, спричинив випадок: якось до лікаря, у якого жила дворняга Джинглс, прийшла жінка з сином, який страждав на аутизм. На подив лікаря і матері, замкнута і похмура дитина зовсім не злякалася пса, а навпаки — почала його гладити й обіймати.\nЛевінсон дав хлопцеві награтися з Джинглс і вирішив продовжити їх спілкування — в результаті дитина дуже швидко одужала. Пізніше Левінсон продовжив свої експерименти за участю різних тварин, а його пацієнтами стали не тільки діти, а й дорослі.\nСпілкування з тваринами стало застосовуватися не тільки для зняття нервової напруги, а й для зцілення людей з дуже серйозними діагнозами. Б. Левінсон виявив, що застосування каністерапії виправдано в роботі з нетовариськими, скутими, замкнутими дітьми, з дітьми, що страждають аутизмом, шизофренією.\nВін прийшов до висновку, що спілкування з собакою в якості основного компонента психотерапії може допомогти аутистам почати контактувати з реальністю.\n2.2 Каністерапія: собаки — терапевти лікують людей\nОсь, що вдалося зʼясвувати про впровадження «Програми допомоги дітям-аутистам», яка здійснювалась на базі громадської організації «Світанок-ІФ», котра вже декілька років займається допомогою сім'ям, що виховують дітей-аутистів та реабілітацією цих діток. Тривала програма 3 місяці і включала в себе 8 занять і мала назву «Лапа допомоги дітям». За цей час були відмічені відчутні зміни у поведінці дітей. Розвинулась дрібна моторика, комунікаційні навички, покращилась координація рухів, зосередженість; знизилась тривожність, а в деяких випадках була навіть помічена свого роду прив'язаність. Діти із задоволенням годували собак печивом, вичісували шерсть, водили чотирилапих терапевтів на повідцях та разом виконували розвивальні вправи - стрибки, біг, подолання перешкод. Практично на друге заняття діти уже чекали нас, запам'ятали клички собак, розрізняли їх і, навіть, вибрали своїх улюбленців!\nБуло неймовірно приємно бачити їхні успіхи. Вони вчились разом з нашими кудлатими друзями надавати допомогу діткам, а ті в свою чергу вдячно приймали її!\n2.3 Каністерапія: суть і користь спілкування з собаками\nТерапія собаками прийнятна не тільки для пацієнтів з психологічними, емоційними або неврологічними порушеннями, але і для літніх хворих і людей– інвалідів (відсутність зору, захворювання опорно – рухового апарату тощо).\n2.4 Які хвороби лікують собаки: показання та протипоказання для канистерапии ^\n Лікувально – контактне (собака – грілка), або каністерапія при хронічних болях. Суть даного напрямку полягає в тому, що собака лягає на хворе місце і гріє його, після чого болі стихають;\n Діагностичне напрямок канистерапии, при якому собака — оповеститель здатна передбачити напади астми, епілепсії, критичне зниження у діабетика рівня цукру в крові та інші небезпечні прояви хвороб;\n Обслуговує напрямок канистерапии, при якому собаки – помічники інвалідів (поводирі, слухові собаки і т. д.) допомагають сліпим, слабочуючим, прикутим до інвалідного візка та іншим людям з обмеженими фізичними можливостями;\n Реабілітаційний напрям канистерапии. У цьому випадку собака значно прискорює процес одужання хворих шляхом спостереження, спілкування, проведення ігор та прогулянок з твариною.\n2.5 На чому заснована каністерапія?\n2.6 Як працює каністерапія?\n3.1 Каністерапія в Україні\n3.2 В Україні стає все популярнішою каністерапія: чим може допомогти прийом у лікаря Бобіка\n3.3 Собачий театр.\nОсобливо маленьким пацієнтам подобається театр "Песики-курдесики". Актори в ньому – собаки і діти з особливими потребами. "Зараз ми працюємо над постановкою про хлопчика, який ніяк не може прокинутися вранці в школу. Спочатку його будить будильник, потім батьки. Згодом на допомогу приходить друг пес, – розповідає Анна Горошко. – Він починає стягувати з дитини ковдру і будити іграми. Хлопчик прокидається і починає збиратися в школу. Але як же без ранкової зарядки? На сцену виходять діти і собаки і роблять її разом. Сценарій простий, але особлива дитина, що вийшла на сцену, перемагає набагато більше комплексів, ніж та, у якої немає проблем зі здоров'ям".\nПси-терапевти носять косинку.\n3.4 "Друг героя": безкоштовна програма для ветеранів АТО\nКиївський кінолог Марина Прокопенко останні півтора року тренує собак в рамках канадсько-української програми "Друг Героя". "Вона націлена на допомогу в подоланні бійцями АТО посттравматичних стресових розладів, - пояснює вона. - Пси-терапевти (їх розпізнавальний знак - жовта косинка) більше орієнтовані на емоційне спілкування і зняття стресу, а службові (вони на майданчику в жилетках) - супроводжують бійців постійно і надають їм спеціальну допомогу. Наприклад, можуть розбудити під час нічного кошмару".\nКожне тренування починається з відпрацювання команди "Ні!". Собак вчать дисципліни: наприклад, кидають м'ячик, але забороняють реагувати. Ще їх вчать не відволікатися на інших собак і не реагувати на неадекватні дії людей: посттравматичний синдром проявляється іноді через агресію, і завдання пса - заспокоїти господаря.\nПриєднатися до проекту будь-який ветеран АТО може безкоштовно. "Ми можемо тренувати його собаку або дати йому свого учня", - говорить Марина. Правда, для цієї мети доведеться їхати до Києва: в інших містах поки таких тренувальних баз немає.\nСобаки дуже доброзичливі.\n3.5 Каністерапія для дітей: відгуки ^\nНемає людини, яка коли-небудь чим-небудь не хворів. Але іноді досить затратити мінімум зусиль, щоб відчути себе непереможним перед будь-якою хворобою, - адже природа подбала про наш досконало, обдарувавши людський організм здатністю в потрібний момент підключати ті внутрішні резерви, які закладені в кожному.\nТреба тільки знати, як це робиться, і тоді можна вирватися практично з будь-якого захворювання. Саме це і є основною роботи. Існують способи альтернативного лікування захворювань, нерідко дозволяють отримати хороші результати, мобілізувати внутрішні резерви організму для перемоги над хворобою.\nНа сьогоднішній день каністерапія широко розповсюджена в країнах західної Європи, Америки, подібний досвід є в Польщі, і все частіше до даного методу звертаються і на Україні.\nАгасаров Л.Г., Осипова М.М. Короткий посібник з акупунктури - М., 2006. - 215с.\nВойткевич С.А. Ефірні масла для парфумерії та ароматерапії. М.: Харчова промисловість, 2009\nЖуковський П.М., Ботаніка, ..4 видавництва., М., 2014\nІойріш Н.П. «Продукти бджільництва та їх використання». 2000\nКойранский Б.Б., Охолодження, переохолодження п їх профілактика, 2 изд., 2006.\nЛакуста В.М. Лін Чжи Шен Чжень - цзю терапія больових синдромів і невідкладних станів.- Київ: «МАГА», 2015. - 253с.


У Mercedes замислились над працевлаштуванням усіх своїх пілотів у Ф1\n6 трав. 2018 р., 12:06\nКерівник Mercedes Motorsport Тото Вольфф вважає, що працевлаштування своїх кількох пілотів у Формулі 1 наступного сезону буде «приємною проблемою».\nКонтракти Mercedes з Льюісом Хемілтоном і Валттері Боттасом спливають наприкінці цього сезону, так само, як і в Естебана Окона з Force India.\nЮніор німецької команди Джордж Расселл також розраховує, що Mercedes допоможе потрапити йому до Ф1 у 2019-му, якщо він добре покаже себе у Формулі 2 цього року.\n«Це приємна проблема, — прокоментував ситуацію Тото Вольфф. — Ми дуже задоволені формою Валттері, а про Льюіса немає чого й мови вести — як на мене, він найкращий гонщик на сьогодні.\nТакож у нас зростають і малюки — Окон і Джордж. Я з оптимізмом дивлюся на майбутній склад Mercedes».\nІ Хемілтон, і команда наголошували, що продовження їхньої співпраці, що почалася у 2013 році, є простою формальністю.\n«Ми не спілкувалися протягом кількох днів або тижнів, тому що в нас був інтенсивний графік, і нашим пріоритетом були перегони, — зазначив Вольфф під час Гран Прі Азербайджану. — Але ми спільної думки щодо нашого майбутнього, і нам потрібен лише час, щоб обговорити це».\nУ Mercedes підписали Боттаса, коли Ніко Росберг залишив Формулу 1 після того, як виборов чемпіонський титул у 2016 році.\nКоманда продовжила угоду з Валттері на 2018 рік, і сильна форма фіна на початку цього сезону підвищує шанси на укладання нового контракту.\n«Наразі ми не розглядаємо пілотів за межами Mercedes, тому що хочемо зберегти наших хлопців, це наш пріоритет, — сказав Вольфф. — Це як з дружиною — якщо ви задоволені нею, то не дивитеся на інших! Зачекайте ще кілька гонок, і тоді в мене буде краще бачення ситуації».\nЯкщо Mercedes залишить Боттаса ще на один сезон, то Окон напевне проведе третій сезон у Force India.\nІндійська стайня навряд чи звільнить Серхіо Переса, який має гарну фінансову підтримку й цінний як один з найкращих пілотів Формули 1, що підтверджується нещодавнім подіумом в Баку.\nЯкщо склад пілотів Force India залишиться незмінним у 2019 році, Mercedes доведеться шукати місце для Рассела деінде, хоча чинний чемпіон GP3 визначив саме цю команду як найкраще місце для дебюту у Ф1.\nMercedes може домовитися і з командою, що не є її клієнтом, хоча це і менш бажаний варіант.\nМинулого року один з її пілотів — Паскаль Верляйн — виступав за Sauber, яка є клієнтом Ferrari. Тепер він повернувся до DTM після того, як у Хінвілі вирішили замінити його на Шарля Леклера в рамках зміцнення партнерських відносин зі Скудерією.\nУ Mercedes сказали, що досі готові повернути Верляйна до Формули 1, що може стати черговим складним питанням у 2019 році.\nГрожан: У Барселоні не вийде відігратись\nХаккінен: Після Баку Боттас стане сильнішим


Скандал 4366 переглядів\nОпубліковано - 9.09.2013 16:55 | Всі новини | Версія для друку | Коментарі (0)\nПро це пише The Washington Post з посиланням на дослідження неурядової організації C4ADS.\nЯк пише The Washington Post порт «Октябрськ» є невідомим для більшості з однієї причини: «протягом майже всього часу свого існування «Октябрськ» - був надсекретною військово-морською базою, ключовою ланкою мережі військових поставок для Радянського Союзу та його союзників у цілому світі».\nC4ADS ставить цей порт у центр потужної міжнародної мережі торгівлі зброєї, що поєднує Україну та Росію із широким спектром клієнтів у цілому світі. У звіті вказується, що «Октябрськ» є вихідною точкою для поставки зброї у кілька десятків країн, серед яких Судан, Демократична республіка Конго, М’янма, Венесуела, Китай, Ангола та Іран.\nПоказово, що автори дослідження називають українські та російські судноплавні та логістичні компанії «Одеською мережею».\n«Старші менеджери компанії мають професійні та бізнес-зв’язки із службовцями у найвищих рівнях російського та українського урядів та збройної промисловості, зв’язки, що підтверджуються на сайті компанії та у торговельних публікаціях. Один із співзасновників, Ігор Урбанський, був заступником міністра транспорту в Україні. Інший співзасновник, Борис Коган, є також членом правління РТ-Логистика, дочірньої компанії великого індустріального консорціуму, що перебуває у державній власності Росії і включає також найбільшу російську фірму, що займається військовим експортом, Рособоронэкспорт. Консорціум очолює Сєргєй Чємєзов, близький соратник Путіна», - пише видання.\nБаза даних транспондера, зібрана C4ADS, виявила, що «Октябрськ» був найбільш популярним місцем прибуття суден, що перебували у володінні Сирії, які плавали до портів де-інде в Україні та Росії. Кілька сирійських вантажних суден зробили десяток чи більше зворотніх плавань між Октябрськом та один із трьох найголовніших сирійських портів протягом січня 2012 та середини 2013 року, за даними аналітиків. Чи перевозили судна військовий, чи «більш невинний» вантаж, не можна сказати із даних звітів про транспортування.\n«Докази представляють сильний наслідковий зв’язок того, що ці судна та компанії постачають зброю режиму Асада. На користь цього факту також свідчить і те, що публічно заявлені поставки російської зброї також проводилися членами цієї мережі», - пише The Washington Post.\nВід «Аратти»: припущення авторів публікації щодо постачання Москвою хімічної зброї через Україну виглядають дещо наївно, і, вочевидь, розраховані на аудиторію, не обізнану з особливостями транспортування цього виду озброєнь масового ураження.\nПо-перше, транспортування хімзброї не може відбуватися, як звичайного хімічного реагенту, тобто, для цього за часів СРСР використовувався спеціальний транспорт, який, до речі, добре відомий експертам США і країн НАТО. Без цього - транспортування бойових ОР просто неможливе з технічної і безпекової точки зору.\nПо-друге, на території України хімічної і бактеріологічної зброї немає, що перевірено і офіційно підтверджено міжнародними експертами. Отже, якщо теоретично припустити, що РФ не виконала міжнародні правові зобов’язання і не знищила арсенали хімічної зброї масового ураження, то відповідний транспорт мав би рухатися десь з російської «глибинки». І дуже дивним виглядає те, що ці пересування не засікла супутникова розвідка.\nПо-третє, Україна - суверенна держава і має кордони і прикордонну службу, яка не підкоряється ні КДБ СРСР, ні ФСБ РФ, хоча в ній ще служать офіцери, які навчалися за часів СРСР, а відтак, мають чітко відрізняти транспорт загального призначення від спеціалізованого військового. Отже, навіть за умов корумпованості українських чиновників, перетин кордону України бойових ОР виглядає ненауковою фантастикою. Бо навіть якби це робилося за наказом високого керівництва, - все одно інформація б «просочилася» або в українські ЗМІ, або іноземні. Не кажучи, знов таки, про велику вірогідність «фотографування» космічною розвідкою.\nІ останнє. Якщо припустити, що РФ постачала зброю масового знищення Сирії, то це можна було зробити з меншим ступенем ризику через російські порти, серед яких досі є військові, повністю закриті від ока цивільних осіб. І в цьому випадку гарантовано не піддавалася ризику таємність такої операції і її «легенди» прикриття.\nНагадаємо, що перед військовою операцією США у Іраку Україну також звинувачували у постачанні режиму Хусейна РЛС «Кольчуга» і зазначені звинувачення також були оприлюднені через публікацію у неофіційних ЗМІ. На підставі непідтвердженого запису розмови людей, голос одного із співрозмовників, на цьому записі, був схожий на голос Президента Леоніда Кучми. І що? А нічого. Американські війська не знайшли в Іраку «Кольчуг». Як і зброї масового знищення.


Купити трубу, круг, пруток зі сплаву 16гс, 15ga: ціна від постачальника Электровек-сталь / Evek\n16ГС Поставка з металобази, є в наявності\nКомпанія Электровек-сталь пропонує купити за вигідною ціною від виробника трубу, коло і пруток, виготовлені з кремнієво-марганцевистих сталей марок 16ГС і 15GA. Постачальник гарантує суворе дотримання термінів поставок та асортиментного ряду профілів реалізованої продукції. Доставка здійснюється безпосередньо за адресою, який вказує споживач.\nСталь марки 16ГС — низьколегована, конструкційна, з підвищеним вмістом кремнію і марганцю. У Росії і країнах СНД дана сталь виплавляється відповідно нормам ГОСТ 19281 і ГОСТ 5520. Вона має наступний хімічний склад:\nНікель, хром, мідь\nВміст в сталі, % 0,12…0,18 0,40 0,70… 0,90 1,20… До 0,30 До 0,008 До 0,08\nГОСТ 5520, крім того, обмежує процентний вміст неметалевих домішок — сірки і фосфору, яких в сталі 16ГС не може бути більше 0,035%.\nСеред зарубіжних аналогів сталі 16ГС знаходиться низьковуглецевий сталь 15GA. Вона виробляється в Польщі згідно з нормами національного стандарту PNH 84018, і за своїм складом практично не відрізняється від сталі 16ГС.\nКомпанія Электровек-сталь пропонує за цінами від виробника трубу, коло і пруток, виготовлені з низьколегованих конструкційних сталей 16ГС і 15GA. Постачальник забезпечує виконання асортиментного ряду поставок, та своєчасну транспортування продукції споживачеві.\nКонструкційна низьколегована сталь марок 16ГС і 15GA призначена для виготовлення конструкцій, які працюють під тиском: деталей парових котлів, фланців і запірної апаратури, робочі температури експлуатації яких не перевищують 450…4750 С. Сталь морозостійка, добре чинить опір внутрішнім тиском до 260…280 ат, нечутлива до флокенообразованию і до відпускної крихкості.\nМеханічні параметри розглянутих сталей при температурі 200 С:\nМежа міцності, МПа — 480;\nМежа пластичності, МПа — 260…280;\nВідносне подовження, % — 27…38;\nВідносне звуження, % — 57…65;\nУдарна в’язкість, кДж/м2 — 1000…1200.\nКупити трубу, коло і пруток, виготовлені з низьколегованих конструкційних сталей 16ГС і 15GA пропонує компанія Электровек-сталь. Діє вигідна ціна від виробника. Постачальник забезпечує своєчасну доставку продукції за адресою, вказаною замовником.


Автобус ЗИЛ-118. «Юність», яка підкорила серця - Найсмішніші приколи с усього світу\nдодому Різне Авто / Мото Автобус ЗИЛ-118. «Юність», яка підкорила серця\nАвтобус ЗИЛ-118. «Юність», яка підкорила серця\nРозробку цього автобуса мало хто вважав серйозним проектом, тим не менш, коли він з’явився, то справив справжній фурор, як всередині країни, так і за її межами. ЗІЛ-118 «Юність», автобус, створений командою молодих інженерів Заводу імені Лихачова, фактично, у вільний від основних завдань час.\n«Юність» побудована на базі існуючого лімузина ЗІЛ-111, від нього автобус успадкував V-подібний двигун ЗІЛ, потужністю 150 л. с. (спочатку взагалі був двигун ЗІЛ-375 потужністю 170 л. с.), автоматичну гідромеханічну коробку передач, з деякими змінами рульове управління і гальмівну систему. А от кузов спроектований і побудований, що називається, з нуля.\nНад проектом працювала команда інженерів і дизайнерів, очолювана Миколою Гринчаром. Своєю назвою автобус зобов’язаний Тетяні Кисельовій, яка працювала над інтер’єром.\nСвітлий і просторий салон по комфорту був на рівні західних туристичних автобусів тих часів, і при цьому був 17 місцевим. Тобто, мікроавтобусом в класичному розумінні він не був, але і повноцінним автобусом теж, займаючи проміжну нішу.\nНад кузовом працював знаменитий радянський промисловий дизайнер Ерік Сабо і Олександр Ольшанецький, згодом перейшов у Всесоюзний науково-дослідний інститут технічної естетики, і працював над проектом спеціалізованого таксомотора, московського аналога лондонського «кеба».\nКузов зробили несучим, двигун і коробка передач змонтовані на знімному підрамнику.\nУ 1962 році перший примірник нового автобуса був представлений партійній еліті, у якої викликав захват.\nРозпочався штучний випуск в експериментальному цеху, а в 1967 році «Юність» їде на автобусну виставку в Ніццу, де отримує понад 10 міжнародних нагород, і європейське визнання.\nЩе б, адже у нього не було конкурентів, у той час подібні автобуси в Європі ще не випускали. Одна з французьких фірм готова була зробити попереднє замовлення на велику партію ЗІЛ-118.\nПанель приладів лаконічна і в той же час стильний.\nПраворуч від водія селектор АКПП\nЗа однією з історій, купити ліцензію на виробництво «Юності» готовий був сам Генрі Форд – молодший. Але радянський уряд не продала ліцензію, хоча наша автопромисловість багато в чому зобов’язана своїм становленням компанії Форд, допомагала будувати Горьковський автозавод.\nДостовірно відомо, що в гаражі Форда – молодшого був один ЗІЛ-118, другого покоління, і літерою «К», його дійсно сильно вразив цей автобус.\nТа й кого він міг залишити байдужим, тим більше в ті часи, легкий, стрімкий силует в аерокосмічному стилі, потужний мотор і автоматична трансмісія. Форд розумів шикарні комерційні перспективи «Юності» на ринках США і країн Західної Європи. До того ж, у той час одним з директорів компанії був легендарний Лі Якокка, завдяки якому з’явився перший «Мустанг», і вже він розумів, що «Юність» приречена на успіх.\nАле на жаль, ЗІЛ-118, випускався до 1968 р. (за іншими даними 1970) року, змінив його ЗІЛ-118К, побудований на більш сучасних агрегатах від ЗІЛ-114, так і залишилися машинами штучної складання.\nЗа всі роки виробництва їх зібрали усього близько сотні, причому найкрасивіших, першої серії, було всього кілька десятків, з них до наших днів уціліло 4 штуки.\nОдин з перших ЗІЛ-118, відреставрований до ідеального стану, що перебував у Києві, і навесні 2018 року був виставлений на продаж на європейській онлайн-автоплощадке. Цінник був 430 тис. євро. Де машина знаходиться зараз – не відомо. Можливо, що поїхала в Європу, де в свій час викликала справжній фурор.\nпопередня статтяХайді Клум змінює модні образи на зйомках реаліті-шоу в Лос-Анджелесі\nнаступна статтяНеправильний мужик\nАвтомобілі фільму Міраж\nЗанедбану будівлю прокуратури (18 фото)\nПозитивні і забавні гифки пятниці\nЦі довгі пять хвилин\nУ вісімнадцять років — в кримінальну хроніку\nСексуальні дерева (27 фото)\nЯкі якості важливо розвивати в собі чоловікові\nЯкби ніндзі випустили свій календар (12 фото)


Хмельничанка стала першою дівчиною-кінологом в історії військової частини 3053 | День за днем\n06.07.2020 Марина Березюк\tХмельниччина 0 коментарів\nДля Західного оперативно-територіального об’єднання Національної гвардії України — це явище достатньо неординарне, тому варто про це розповісти! Знайомтеся: солдат Катерина Мартинчук, а з нею, звісно — її вихованка, напарниця, друг — східно-європейська вівчарка Белла. Вони завжди лише разом і саме це стало основною причиною підписання дівчиною військового контракту з Нацгвардією — щоб ніколи не розлучатися зі своєю улюбленицею.\n— Не уявляю свого життя без неї. Тут, в частині я можу цілими днями бути з Беллою, займатися з нею, тренувати, вигулювати, тоді — разом на службу з патрулювання, — розповідає Катя, — Як я прийшла на службу? Так склалося, що моя професія — кондитер — як виявилося, не приносила мені задоволення, коли влаштувалася після закінчення одного з Хмельницьких ліцеїв на роботу за отриманою спеціальністю. Відчувала, що це не моє. А оскільки в моїй родині є військові і я завжди багато чула розмов про цю сферу, чимало знаю про службові будні та специфіку служби і мене це приваблювало, почала роздумувати над тим, чи не змінити мені професійне спрямування. На той час я уже придбала у місцевих заводчиків вівчарок свою Беллу, бо завжди, скільки себе пам’ятаю, дуже любила тварин, особливо ж — собак і мріяла, що матиму свою власну, коли стану дорослою. Цей час настав.\nКоли дівчина дізналася, що є реальна можливість служити в Хмельницькій частині Нацгвардії разом зі своєю улюбленицею, складаючи одну команду, коли це вже не просто твоя собака і друг, а ви вже напарники по службі — це надихнуло Катерину зробити остаточний вибір та прийняти рішення підписати контракт та влаштуватися в кінологічний взвод військової частини 3053.\n— Ні, це зовсім не так легко, як здається — бути кінологом. Але я щаслива і цілком задоволена тим, як нам обом все вдається!, — ділиться дівчина, — бути кінологом у Нацгвардії — означає підвищену відповідальність, бо ж відповідаєш не лише за себе, а й за свого службового собаку, а це у війську — повноцінна бойова одиниця. Це також підвищені фізичні навантаження — тренування зі своїм вихованцем по багато годин на день, без вихідних, після чого — тривалі патрулювання містом, багато іншого…Але воно того варте! Коли втомлена і навіть виснажена, я обіймаю свою улюбленицю, розмовляю з нею, ідемо просто на прогулянку — втому і стрес як рукою знімає! Здається, вона усе розуміє, що я відчуваю, як почуваюся, що мені потрібно. Вона дає мені неймовірний ресурс, відновлює мої сили, є моїм мотиватором!\n— Коли я прийшла вибирати цуценя і побачила її, моє серце тьохнуло, відразу зрозуміла — ось вона, та, кого я хочу взяти! А те, що хотіла завести саме «дівчинку» вирішила вже давно — я розраховувала на її покладистий характер, слухняність, беззаперечне прийняття і визнання мене. І я не помилилася. Белла розуміє мене з напівслова, а іноді й без слів. Вона дуже надійна, я точно можу розраховувати на неї. А вона — на мене. Ми ж друзі і напарники!\nКоли патрулюють разом місто, перехожі звертають увагу на цю гарну пару — красиву дівчину у гвардійській формі та її супутницю — струнку вівчарку, яка, незважаючи на те, що є молодою та грайливою, завжди дуже пильно й уважно несе службу,спостерігаючи за навколишньою обстановкою та миттєво реагуючи на команди своєї господині.\n— Впевнена, що це найкраща робота, яку можна уявити, — стверджує Катерина, — і хоч вдосконалюватися, професійно рости ще потрібно нам обом — ми готові до цього, це приносить мені справжнє задоволення — виховання з моєї улюблениці справжньої службової собаки.\n— Це був дуже інтенсивний курс, усі чотири місяці ми навчалися протягом шести днів на тиждень, від самого ранку до пізнього вечора. Навчання включало в себе усе, що необхідно знати та вміти як кінологам Нацгвардії, так і нашим службовим собакам. Без цих курсів було б значно важче — усю інформацію довелося б шукати самостійно та навчатися на власних помилках. А в нашій службі це неприпустимо — ти маєш бути від початку підготовленим висококласним фахівцем, і твоя собака має бути на належному рівні підготовки. Отримані там знання й навички цінні та важливі і я дуже вдячна викладачам за усе, що отримала. А також — моєму керівництву та колегам тут, у Хмельницькому батальйоні, за те, що діляться власним досвідом та знаннями про тренування та виховання службових собак.\nКрім головного і найбільшого захоплення — собак, Катя захоплюється ще й вокалом, гарно співає і раніше, під час навчання, часто доводилося виступати на сцені перед глядачами.\n— Мені це подобається і я планую відновити свої заняття з вокалу, щоб рости також і в цьому напрямку. Зараз моє життя дуже насичене — з Беллою, поки вона росте, потрібно займатися досить багато, тренувати, проводити з нею достатньо часу, щоб виховати з неї справжню помічницю собі, повноцінну службову собаку-фахівця і просто — це велике задоволення — мати такого найкращого друга. Вона підтримає, не зрадить і не підведе — от у цьому я впевнена як ні в чому іншому!\nВ/ч 3053\tВівчарка\tДівчина\tКатерина Мартинчук\tКінологи\tНаціональна гвардія\tСлужбовий пес