Сутність суспільства споживання\nСучасне суспільство має багато назв: інформаційне, постмодерне, цифрове тощо. Термін “суспільство споживання” не суперечить, а доповнює характеристику сучасного суспільства. Те чи інше найменування дає змогу більш цілеспрямовано і концентровано зосередитися на аспекті сучасного суспільства, який цікавить дослідника. За визначенням одного з провідних дослідників цієї проблематики В. Ільїна, “суспільство споживання – це сукупність суспільних відносин, у яких ключову роль відіграє індивідуальне споживання, опосередковане ринком” .\nВідома теза К. Маркса в його економічних рукописах про роль споживання в циклі виробництва. “Виробництво створює предмети, що відповідають потребам; розподіл розподіляє їх згідно із суспільними законами; обмін знову розподіляє вже розподілене згідно з окремими потребами; нарешті в споживанні продукт випадає з цього суспільного руху, стає безпосередньо предметом і слугою окремої потреби і задовольняє її в процесі споживання. Таким чином, виробництво виступає як вихідний продукт, споживання – як кінцевий пункт...” [12, с. 22]. “ Що, наприклад, у процесі харчування, яке являє собою одну з форм споживання, людина виробляє своє власне тіло, – це цілком зрозуміло; але це саме стосується і будь-якого іншого виду споживання, який з того чи іншого боку, кожний у своєму роді, виробляє людину. Це споживне виробництво” [12, с. 23].\nВ умовах розвинутого капіталізму індивідуальне споживання зазнає глибокої інституціоналізації і перетворюється в основний фактор економічного розвитку країни. Ринок має потребу в інтенсивному споживанні товарів і послуг, у свою чергу, розвиток і рівень індивідуального споживання багато в чому залежить від ринкових відносин.\nПриблизно наприкінці 50-х – на початку 60-х рр. ХХ ст. на Заході заговорили про настання суспільства достатку, благоденства тощо. Матеріальні можливості високорозвинених країн зумовили надмірне споживання речей, що створило ефект споживання як соціальної хвороби, а суспільство, у якому розвинулася ця хвороба, почали називати суспільством споживання чи суспільством споживачів. Рух у бік суспільства споживання впливає на всі аспекти соціального життя: виробництво, соціалізацію, культуру, соціальні інститути освіти, родину, релігію тощо.\nРяд наук вивчає таке суспільство, природу феномену надлишкового споживання. Особливо велику увагу поведінці споживачів приділяє маркетинг. Завдання маркетингу – вивчати поведінку споживачів з метою поліпшення продажу, інтенсифікації покупки товарів населенням.\nСоціологічна парадигма виходить з інших завдань. З найбільш загальних соціальних позицій непомірне споживання призводить до виснаження природних ресурсів і негативно впливає на духовний світ особистості. Тому ряд суспільствознавців вважають за необхідне розробляти соціальні технології стримування споживання. У цьому випадку вивчення особливостей поведінки споживачів дає можливість розробляти диференційовані стратегії обмеження споживання. Це антимаркетингові стратегії. З огляду на позитивні і негативні сторони процесу споживання слід запобігати зайвій інтенсифікації покупок, стримувати, обмежувати маркетинговий егоїзм, не допускати надмірного тиску на маси з метою спонукання до покупок. Водночас надмірне обмеження споживання може стримувати розвиток людини, перешкоджати реалізації життєвих можливостей у забезпеченні зручного, красивого життя, не дасть можливості досягти соціального комфорту.\nСоціологічний підхід до аналізу суспільства споживання передбачає вивчення споживання як соціального інституту.\nСоціальний інститут споживання відображає спосіб життя, цінності, культури, ментальність населення певної країни. Тут існують зворотні зв’язки між суспільством та інститутом споживання. Суспільство впливає на функціонування інституту споживання через систему норм і цінностей, ментальність громадян. У процесі споживання реалізується система цінностей суспільства і людини. В цілому, ставлення до споживання відображає спрямованість і сутність суспільства. За оцінкою П. Сорокіна, сучасне суспільство переживає чуттєву епоху, для якої характерна спрямованість цінностей на людину, на особистість. Це, крім гуманного значення, має і негативні наслідки у разі перебільшення концентрування цінностей в особі. Людина цінує перш за все те, що робить кращим особисте життя, цінує особисте задоволення, шукає щастя, кращу судьбу, розваги, любов тощо. Отже, споживання є функцією чуттєвої епохи, залежить від основних цінностей епохи, підпорядковується ним та сприяє їх вираженню.\nПредметна сфера соціології споживання – це споживання як соціальний процес задоволення потреб у всьому різноманітті його зв’язків із соціальними інститутами, явищами, процесами.\nСлід виділити такі аспекти суспільства споживання:\n1. Матеріальний, пов’язаний із забезпеченням матеріальних умов існування суспільства: економіка, маркетинг, виробництво, доходи тощо.\n2. Духовний (соціокультурний) – розглядає ціннісні підстави, місце споживчих цінностей у ціннісних орієнтаціях, значущість споживання, співвідношення цінностей.\n3. Соціальний – розглядає проблеми соціальної рівності, справедливості, багатства, заможного класу, бідних громадян.\n4. Цивілізаційний – визначає місце суспільства споживання в історичній періодизації, його статус в історії.\n5. Екологічний, котрий розглядає межі зростання споживання з погляду виснаження ресурсів, виражаючи їх насамперед в екологічних категоріях.\n6. Інституціональний – зосереджує увагу на міжінституціональних зв’язках і взаємодії, ролі суспільств споживання в зміні інститутів родини, релігії, освіті, економіки.\n7. Глобалізаційний – визначає місце суспільства споживання, умови поширення споживчих стандартів за рахунок механізмів глобалізації. Тут розглядається “макдоналізація”, вестернізація стандартів споживання.\n8. Психологічний – вивчає психологічні механізми формування потреб і бажань придбати річ.\n9. Політекономічний – розглядає відносини споживання в системі категорій політекономії.\n10. Методологічний – розглядає методи (у тому числі соціологічний) вивчення проблем суспільства споживання, роль суспільної думки.\nДля того, щоб споживчі цінності стали панувати і переважати над іншими цінностями життя, необхідно забезпечити контроль споживчої еліти над інститутами, що формують ставлення до життя, духовний світ особистості, а саме: інститут освіти, релігії, засоби масової інформації (насамперед телебачення), мистецтво (кіно і музика як наймасовіші види мистецтва). Після оволодіння культурними інститутами споживацтво зможе почати домінувати в суспільстві, справляючи значний вплив на повсякденне життя, цінності і мотиви соціальної дії. Це перетворить сучасний світ у зовсім іншу цивілізацію. Контроль над культурою забезпечує контроль над державою.\nМожна говорити про рівень проникнення споживацтва в духовний світ особистості. Найвищий рівень означає панування споживчих цінностей над іншими цінностями життя. При середньому рівні споживацтво сполучається з іншими цінностями й залежно від життєвої ситуації може коливатися: то переважати, то зменшувати свою значущість порівняно з іншими цінностями. Далі можна визначити такий рівень, коли споживацтво має велике значення, але знаходиться під контролем розуму і почуттів і не займає домінуючого місця в духовному житті, у системі цінностей, а підпорядковано іншим цінностям. У цьому випадку споживацтво є цілком інструментальною цінністю і не може загрожувати духовному світу спустошеністю і бездушністю. І нарешті, рівень, при якому споживчі цінності взагалі не мають значення і слугують для забезпечення дійсно необхідних потреб, тобто знову відіграють експресивну роль, але вже в іншій якості, у міру дійсної їх значущості в житті.\nІнституціональний аспект концентрується на виявленні ролі правового й організаційного факторів формування споживання.\nМаркетинговий аспект розглядає роль ринкових стратегій у розвитку споживацтва, коли інтереси ефективної реалізації товарів підпорядковують собі інші аспекти виробництва і споживання. Споживацтво навмисно інтенсифікується для стимулювання продажів, щоб забезпечити економічне зростання. Маркетинг може бути важливим фактором затвердження споживчих цінностей, які можуть бути більш сильними, ніж екологічні, етичні, духовні інтереси і цінності людини і суспільства. Маркетолог може диктувати стратегію, політику формування цінностей людини. У цьому полягає інституціональний егоїзм маркетингу, який бере на озброєння психологію, програмування, використовує ЗМІ й усе для того, щоб сформувати нові бажання, інтенсифікувати споживацтво.\nРозподільний аспект стосується таких сторін споживання, як функціональна, фінансова, економіко-організаційна.\nІнфраструктура споживання включає в себе загальні, матеріальні умови розвитку суспільства споживання. Її функція полягає у створенні сприятливого клімату для розвитку споживання.\nВажливо також розглянути систему організації сфери обігу для забезпечення взаємодії компонентів, що беруть участь у відносинах споживання. Велике значення мають посередницькі структури, що здійснюють зв’язок між споживанням і пропозицією.\nМатеріальною основою суспільства споживання є такі фактори:\n– товарний ринок, насамперед, ринок споживчих товарів, який забезпечує відповідний обсяг і асортимент речей та послуг. Без цього досить розвинутого сегмента економіки неможливо забезпечити зміни в споживчій поведінці населення. Для збільшення і розширення різноманіття споживання необхідні відповідний обсяг і асортимент пропозиції товарів, які повинні перевершувати споживання і за кількістю, і за асортиментом, щоб забезпечити вибір речей та інтенсифікувати їх споживання.\nСпоживання інтенсифікується за наявності достатку і розмаїтості. Це дає змогу створити хоча б ілюзію вільного вибору товару на свій смак;\n– необхідні кошти – у вигляді чи то готівки, чи то кредитних ресурсів. Цей фактор об’єктивно існує. Розглянемо його на прикладі України. Щорічно зростала середня заробітна плата. Зміни відбулися у сфері кредитування. Таким чином, людям було на що купувати товари. І хоча економісти стверджували, що ці кошти надмірні, що вони не відповідають економічному потенціалу, їх зростання не відповідає збільшенню продуктивності праці, що фінансовий ринок спекулятивний, але для людей це не мало значення, не вплинуло на споживчі настрої;\n– необхідний рівень зайнятості населення, відсутність напруження на ринку праці, у сфері зайнятості. Це необхідна передумова не тільки для джерела надходження коштів, вона має і психологічне значення. Людина стає впевненою в завтрашньому дні, не боїться втратити роботу, втрачає обережність у розрахунку на майбутнє. Людина легше приймає рішення про взяття кредиту і вважає своє становище досить міцним, щоб виплатити кредит. Криза показала помилковість цих думок. Труднощі з виплатою кредиту виникли не через зменшення заробітної плати, а через різке скорочення робочих місць, збільшення безробіття. Людям стало просто не з чого виплачувати кредит, тому що вони втратили роботу. Причому для багатьох це було несподіванкою. Люди були впевнені в завтрашньому дні й у наявності роботи і надалі;\n– важливим фактором позитивної зміни споживчих настроїв є наявність необхідної інформації про товари. Насамперед мова йде про рекламу. Хоча багато людей сприймають рекламу негативно, але вона, безсумнівно, є рушієм торгівлі. Кваліфікована реклама дає людині необхідну інформацію про асортимент, споживчі якості товару, вичерпне уявлення про товар: якщо це техніка, то вона може бути випробувана при рекламуванні в дії, а продукти можуть бути заздалегідь перевірені в різних рекламних акціях. Реклама дає змогу розширити асортиментні потреби. Формування реклами в нашій країні має позитивну динаміку. Зросли витрати на рекламу, підвищилася її якість, збільшився час на рекламу в засобах у масовій інформації. Рекламний продукт удосконалювався, розширювалися способи рекламування і засоби їх розміщення;\n– поліпшення організації торгівлі. Товарів стало не просто більше, значно покращилися засоби їх пропозиції, збільшилася кількість магазинів, з’явились торговельні мегацентри, ярмарки, оптово-роздрібні бази, розширилися ринки (наприклад, ринок Барбашова в Харкові – ціле торговельне місто). Зросла кількість різних посередницьких організацій у торгівлі, що поліпшило пропозицію товарів через торговельну мережу. Покращилася інфраструктура торгівлі: склади, тарне і пакувальне виробництво, транспорт.\nВажливим було поліпшення післяпродажного сервісу техніки.\nУ вивченні споживчої поведінки склалося кілька підходів. Один з них спирається на традицію позитивізму О. Конта й Е. Дюркгейма. Відповідно до концепції соціального факту Е. Дюркгейма, поведінка споживачів формується під впливом наявних у суспільстві об’єктивних умов існування індивіда. Сучасним варіантом такого підходу є концепція потужного впливу на споживача з боку виробництва, корпорацій, яким економічно вигідно інтенсивне споживання. При такому розумінні споживання є результатом маніпулятивного впливу ззовні, що нав’язує структуру й обсяг споживання людей. Цю думку можна сформулювати таким чином: “Повсякденність стає об’єктом технократичного регулювання, у міру того як споживання потрапляє в залежність від техніки, ширше – від виробництва, стає ніби його продовженням, виконуючи функцію попиту на продукцію виробництва. Регулювання повсякденності здійснюється економічно, технічно, політично і за допомогою засобів масової інформації. Проникнення регулювання у сферу повсякденності призвело до виникнення нових великих суперечностей у суспільному житті, суперечностей між масою споживачів і технобюрократичними центрами, що раціоналізують громадське життя”.\nІншої позиції у трактуванні поведінки споживачів дотримується суб’єктивна соціологія, представники якої вважають, що воля, свідомість (підсвідомість), діяльність людини й інтерактивна взаємодія є визначальними факторами, що зумовлюють поведінку людини.\nЖ. Бодрійяр як предмет розгляду визначає знакове споживання, що стало свого роду кодом, мовою спілкування між людьми.\nПредметне поле соціології споживання включає широке коло питань: економічна модель поведінки споживача, споживання як найважливіша складова стилю життя, поведінка споживачів, глобалізація і масове споживання, особливості споживання в різних сферах (медицина, харчування, одяг, будинок, дозвілля, інформація, туризм) конс’юмеризація соціальної сфери, освіти, культура споживання, мода, стереотипи споживання, символічне споживання знаків, споживання різних соціально-демографічних груп.\nПроблеми соціології споживання розглядають багато вчених. Найбільш помітними фігурами є Т. Веблен і Ж. Бодрійяр. Серед соціологічних концепцій популярною є теорія “макдоналізації суспільства” (Г. Рітцер).\nПроблеми споживання визначають як різновид економічних відносин у рамках різних економічних теорій (К. Маркс, Дж. Кейнс, Дж. Дьюзенберрі, М. Фрідмен, Ф. Модільяні, А. Дитон). Економісти вивчають питання споживчої революції (Г. Мак-Кракен), індексів споживчих настроїв (Дж. Катона), споживання в рамках неоінституціональної економіки (Д. Норт) тощо.\nУ споживанні розглядають не тільки негативні аспекти, а й позитивні його форми. Так, Е. Фромм відзначає, що саме по собі споживання не позитивне і не негативне. Важливо, з якою ціннісною установкою здійснюється споживання: мати, щоб бути, чи бути, щоб мати. Він стверджує, що “у молодих людей ми знаходимо такі типи споживання, що являють собою не приховані форми придбання і володіння, а прояв непідробленої радості від того, що людина робить так, як їй хочеться, не очікуючи одержати замість що-небудь “міцне і ґрунтовне”. Тобто, якщо людина споживає для реалізації своєї духовної життєвої програми, то таке споживання возвеличує, а не принижує людину. Однак “багато хто з тих самих молодих людей … так і не піднялися з рівня свободи від на рівень свободи для; вони просто протестували, не намагаючись навіть знайти ту мету, до якої потрібно рухатися, бажаючи тільки звільнитися від будь-яких обмежень і залежностей”. Так чи інакше, на думку Е. Фромма, необхідно прагнути “до зміни свого способу життя і заміни установки на володіння установкою на буття”. Позитивну, конструктивну програму споживання пропонували соціологи в радянських часів у вигляді концепції “розумних потреб”.


Проїзд у міському транспорті Тернополя та учасники бойових дій | ТернопільON – новини Тернополя та області\nНезважаючи на те, що панацея із «Картками тернополянина» триває вже четвертий день, всі крапки над «і» досі не поставлені. Дуже багато питань і неясностей виникає щодо такої категорії людей, як учасники бойових дій. На щастя, у влади міста вистачило глузду не вплутувати в карткову систему цих людей.\nУ прес-службі міської ради повідомили, що із перевізниками проведено переговори, на яких прийнято рішення перевозити атовців за наявності посвідчення встановленого зразка. Слід зазначити, що місце реєстрації бійця значення не має. Тобто право на безкоштовний проїзд у тролейбусах та автобусах Тернополя мають усі учасники бойових дій без обмежень ( і без «файної картки»).


Бізнес / Гроші | 84 коментарі\nДоволі частенько у своїх постах, живих презентаціях, а також он-лайн семінарах я вказую на те, що для реальних кардинальних змін потрібно, щоб у свідомості щось клацнуло. Нейрони в мозку починають рухатися по-іншому і змінюється відношення до речей, а також бачення на життя.\nМабуть в мене в голові клацнуло, коли я прочитав статтю одного із найкрутіших self-improvement авторів сучасності Стіва Павліни. Я дуже добре пам’ятаю цей літній день, коли я сидів у офісі Західного представництва Омбуцмена замість того, щоб кататися в горах на велосипеді або плавати у річці і насолоджуватися собою, а також чудовою природою навколо.\nСтаття 10 причин ніколи не йти на роботу стала поштовхом для мене серйозно задуматися і послугувала каталізатором у створенні Ukraine-Travel-Secrets.com, як перспективного джерела доходу.\nЯ вважатиму злочином, якщо не поділюся ідеями Стіва з Вами. Зрештою це допомогло мені, тому маю надію, що не залишить байдужими і Вас. Вчора я переклав цю статтю у поїзді, вертаючись з гір після чудового катання на борді. Я не лінгвіст, тому вибачайте, якщо десь є помилки. Інколи глибина суті може бути втрачена через мої перекладацькі здібності, але я старався.\nОсь стаття в оригіналі англійською – http://www.stevepavlina.com/blog/2006/07/10-reasons-you-should-never-get-a-job/\nДеякі слова можуть багато кого зачепити за живе або навіть образити. Прошу вибачення наперед. Міцні ліки зазвичай є болісними, але ж так життєво необхідними.\nЗнизу мій переклад. Права інтелектуальної власності я не порушив, оскільки Стів повністю зняв копірайт зі всіх своїх матеріалів.\nОтже, давайте ближче до діла.\n10 Причин ніколи не йти на роботу\nЛише заради сміху, я недавно запитався в Ерін: «Ось тепер, коли діти пішли в школу, чи не вважаєш ти, що нарешті настав час посерйознішати і знайти роботу? Мені не приємно бачити тебе, безробітною так довго».\nВона усміхнулася і сказала: «Ухти! Я вже безробітна досить довго. Дивно, але мені це подобається!»\nДоволі смішно! Коли люди досягають певного віку (наприклад, після закінчення університету), вони вважають, що настав час йти на роботу. Але, якщо це робить більшість, то не означає, що це хороша ідея. Насправді, якщо Ви достатньо розумні, піти на роботу, це один із найгірших варіантів розвитку подій для матеріальної підтримки себе. В світі є купа вдаліших способів заробити на життя ніж продаж себе у послугування іншим.\n1. Дохід для дурнів.\nПрацюючи по найму і розмінюючи свій час на гроші може здаватися хорошою ідеєю. Тут є лише одна проблема. Це не розумно. Це найдурніших спосіб генерувати дохід. Це насправді дохід для дурнів.\nЧому ж робота по найму це так низько? Тому, що Вам платять лише тоді, коли Ви працюєте. Чи не бачите тут проблеми? Чи можливо Вам вже настільки промили мізки, що Ви свято переконані в тому, що заробляти можна лише тоді, коли працюєте? Чи ніколи Ви не розглядали варіанту, що заробляти можна і тоді, коли Ви не працюєте? Хто Вас привчив, що гроші будуть лише тоді, коли Ви активно вкалуєте? Інші наймані працівники мабуть.\nЧи не вважаєте, що життя могло би бути набагато легшим, якби Вам платити, коли Ви їсте, спите чи бавитеся з дітьми? Чому б не заробляти 24 години на добу? Заробляти незалежно від того працюєте Ви чи ні! Невже Ваші рослини у вазонках не ростуть, навіть коли Ви їх не підливаєте? То чому банківському рахунку не робити б те саме?\nКого колише скільки годин на день Ви працюєте? Більшість навіть не зауважать пропрацювали Ви 6 чи 60 годин. Але, якщо Ви створюєте дещо цінне для інших, то велика кількість людей розкриє гаманці і з радістю за це заплатить. Нікого не хвилює Ваш час. Всіх цікавить лише отримати вигоду з результатів Вашої праці. Чи насправді Вас бентежить скільки часу зайняло мені написати цю статтю? Чи заплатили б Ви мені вдвічі більше, якби я витратив шість замість трьох годин?\nРозумні люди зазвичай теж починають з традиційної стежини із зарплатою згідно ставки. Тож не переживайте, якщо Ви щойно зрозуміли, що Вас постійно розводять. Розумні люди усвідомлюють, що обмін власного часу на гроші є насправді дуже нерозумно і повинен бути кращий спосіб заробітку. І звичайно кращі способи є!\nЦей сайт (stevepavlina.com) є прикладом такої системи. На момент написання він генерував $ 9000 в місяць і це не лише моє єдине джерело доходу. Я пишу одну статтю лише один раз (фіксована інвестиція часу), а люди можуть отримувати користь з цього рік за роком. Веб сервер доносить цінність, а інші системи (багато з яких я навіть не розумію) збирають кошти і автоматично надсилають їх на мій рахунок. Це не на 100% пасивно, але я обожнюю писати і навіть робив би це задурно. Але ж звичайно це коштує багато грошей запустити такий бізнес, правда? Так, 9 $. Це величезна сума в наші дні (реєстрація домейнового імені). Все після того – це дохід.\nЗвичайно, потрібно затратити багато часу і зусиль перед тим, як створити власну прибуткову систему. Але Вам не потрібно придумувати велосипед заново. Прошу, використовуйте вже існуючі системи такі, як GoogleAds або інші партнерські програми. Коли процес запуститься, вже не потрібно буде працювати так багато, щоб триматися на плаву. Чи не буде це чудово під час смачного обіду з дружиною знати, що Ви заробляєте? Якщо Ви хочете продовжувати працювати дні і ночі, бо це Вам подобається, будь-ласка. Але, якщо ж Ви хочете нічого не робити і байдикувати, прошу. Жодних проблем. Якщо Ваша система створюватиме цінність для інших, Ви зароблятимете незалежно від того, працюватимете Ви чи ні.\nБудь-яка сусідня книгарня повна книжок з прикладами різних систем, які вже створені, перевірені і запущені іншими розумними людьми. Ніхто не народився зі знаннями по створенню бізнесу чи отриманні доходу з інвестицій. Але Ви можете цього доволі легко навчитися. Скільки часу це займе неважливо, оскільки він і так мине. В майбутньому Ви можете стати власником прибуткових систем, напротивагу довічному рабству на ставку. Навіть, якщо Ваша система генеруватиме кілька доларів на місяць – це вже великий крок у правильному напрямку.\nВи можете думати, це важливо знайти роботу, щоб набути досвіду. Але це звучить, наче Вам потрібно грати у гольф, щоб набути досвіду гри у гольф. Досвід приходить з життя, незалежно від того, є у Вас робота чи не має. Робота лише покращує навички у вузькій сфері, але справжній досвід набувається зі всього. Тож це не є вагомою причиною. Посидіть, нічого не роблячи кілька років, і сміло можете називати себе досвідченим філософом, медитатором чи політиком.\nБіда досвіду в роботі полягає в тому, що Ви просто постійно повторюєте одну і ту саму дію раз за разом. Ви навчаєтеся дуже багато з самого початку, а потім переходите у період стагнації. Це зумовлює ситуацію, коли Ви позбавляєтеся можливості отримати багато цінного досвіду в інших галузях чи аспектах життя. А, якщо Ваша вузька спеціальність в один момент стане неактуальною, то ніякий досвід роботи не братиметься до уваги. Запитайте себе, чи робочий досвід, який Ви набуваєте зараз буде цінитися через 20-30 років. Чи Ваша робота або спеціальність взагалі існуватимуть тоді?\nВраховуйте наступне! Який досвід чи навичку Ви б хотіли набути? Знання, як виконувати конкретну роботу дуже добре (ту, яку можна монетизувати лише обмінюючи свій час на гроші), чи досвід насолоди від фінансової незалежності до кінця життя без жодної роботи взагалі. Не знаю, що думаєте Ви, але я особисто надаю перевагу другому варіанту. Це виглядає набагато кориснішим у сучасному світі, чи не так?\n3. Довічне приручення.\nПіти на роботу – це наче впроваджувати програму по людському прирученню. Ви вчитеся бути хорошим домашнім улюбленцем.\nЯк проходять тренування? Чи господар належно Вас винагороджує за хорошу поведінку? Чи намагаються дисциплінувати, якщо Ви не підкоряєтеся на команди господаря?\nЧи залишилося у Вас хоч трішки відчуття до власної свободи? Або може Ви запрограмували себе бути домашнім улюбленцем до кінця життя?\n4. Занадто багато ротів годувати.\nЗаробітна плата є найбільш обтяженою податками. В США десь половина Вашої зарплати йде на різноманітні податки. Податкова система створена таким чином, що частина коштів відраховується з Вашої зарплати, а решта з прибутку роботодавця. Тим не менше можна побитися об заклад, що з погляду Вашого роботодавця, всі ці сплати фактично перекладаються на Вас. А також всі види компенсацій чи надбавок. Навіть оренда за офісний простір, що Ви займаєте, враховується. Тож Ви повинні заробляти достатньо, щоб покрити і ці витрати. Ви можете почуватися, наче корпоративне середовище Вас підтримує, хоча насправді це Ви, хто платить за це.\nНевже це так складно зрозуміти, що наймані працівники найбільше сплачують податків у відношенні до величини прибутку. В кінцевому, хто має більше контролю над податковою системою? Бізнесмени, інвестори чи наймані працівники?\nОплачують лише частину від реальної цінності, яку Ви створюєте. Ваша справжня зарплата може бути втричі більшою від того, що отримуєте. Але нажаль більшості грошей ніколи не побачити. Це йде прямо у кишені інших людей.\n5. Занадто ризиковано.\nСуспільні умови просто дивовижні. Настільки, що навіть можуть змусити людей вірити у абсолютно протилежне до правди.\nЧи поставлення себе у становище, в якому хтось може перекрити всі джерела надходження Вашого доходу, сказавши лише два слова (Вас звільнено!!!), виглядає як безпечна і неризикована ситуація? Чи насправді один потік доходів виглядає безпечнішим ніж 10?\nІдея, що робота на дядю є найстабільнішим способом заробити, просто дурнувата. Ви не можете мати безпеки, якщо не маєте контролю. А наймані працівники мають контролю найменше за всіх. Якщо ви працюєте на когось, то Ваша справжня професія – це професійний гравець у рулетку.\n6. Злісний бос-господар.\nЧи Ви знали, що слово «Бос» прийшло з Голландської мови, де «Bass»означає господар. Інше значення слова бос – корова. Також в багатьох відеоіграх босом є злий чувак, якого треба вбити, щоб перейти на новий рівень.\nТож, якщо Ваш бос справжній злісний бик-господар, то що Вам потрібно зробити? Лише зарядити ніж у серце.\nХто Ваш татко?\nАбо Ви самостійно вирішуєте скільки Вам заробляти без потреби питатися у когось дозволу?\nЯкщо Ви маєте бізнес і один клієнт каже Вам «НІ», Ви просто відповідаєте: «Наступний».\n8. Прикріплена соціальна лейба.\nБагато людей розглядають свою роботу як певний соціальний статус. Вони тусуються з такими самими людьми, з якими працюють в одній галузі. Такі відносини – це соціальні утопії. Захопливий день включає глибокі розмови на тему зміни політики компанії, затримку переходу на нове програмне забезпечення і несподівану поставку великої партії ручок «Віс». А як на рахунок розмови з диваком чи незнайомою людиною? Ой, страшно! Краще перебувати у сприятливому середовищі.\nКоли одного з Ваших співрабів продали іншому господарю чи втрачаєте Ви друга? Якщо у Вашому робочому середовищі є лише чоловіки, то чи означає це, що єдиною можливістю поспілкуватися з жінкою на роботі буде дзвінок рецепціоністу? Чому б не вирішити самостійно з ким спілкуватися і працювати, а не давати це до диспозиції Вашому господарю? Хочете вірите, а хочете ні, але в світі є купа місць, де збираються вільні люди. Але остерігайтеся цих безробітних – вони шалений народ.\n9. Втрата свободи.\nПотрібно багато зусиль, щоб взяти когось на роботу. Спочатку потрібно зламати незалежне людське бажання. Чудовим способом зробити це є створення корпоративної політики з безліччю безсенсних правил і настанов. Це призводить до того, що працівник робиться більш вразливим і боїться за те, що у випадку якогось промаху, до нього буде застосовано санкцій. В результаті наймані працівники швидше за все поводитимуться бережно, дотримуючись вказівок і команд господаря. Гляньте на корпоративну культуру багатьох компаній. Люди, що там працюють, просто раби.\nЯк частина регулярних тренувань, працівників дрисерують як потрібно вдягатися, розмовляти, рухатися і так далі. Не можна ж мати працівників, які думають за самих себе. Це все зруйнує.\nНе дай Бог, поставити вазонок на робочий стіл, якщо це проти політики компанії. О, ні! Це кінець світу. Сінді має вазонок на столі! Кличте тренерів, нехай вона пройде дрисеровку ще раз.\nВільні люди вважають, що такі правила і настанови дурні, звичайно. Єдина політика, якої вони дотримуються: «Будь розумним. Будь добрим. Роби те, що любиш. Веселися.»\nВи не зауважували, що наймані працівники майже постійно нарікають на проблеми і їхню роботу? Але насправді вони не хочуть вирішення проблем – вони просто хочуть мати на що нарікати і перекладати відповідальність за проблеми на плечі інших. Якщо Ви не можете назвати свого боса придурком без страху бути звільненим, то Ви більше не вільні. Ви стали власністю свого господаря.\nЯкщо Ви працюєте поряд з іншими мишками весь день, чи не вважаєте, що це тавро може перейти і на Вас? Звичайно так і станеться. Це лише питання часу перед тим, як Ви пожертвуєте власною гідністю на жертовнику страху. Спочатку відвагою – потім чесністю – потім честю – потім власною гідністю… і в кінцевому Вашою свободою. Ви продасте Вашу людяність за ніщо більше, як за ілюзію. І зараз Ваш найбільший страх – це визнання того, ким Ви стали.\nМені байдуже як низько ці слова можуть Вас опустити. Але ніколи не пізно відновити відвагу і силу волі. Ніколи!\nЯкщо наразі Ви чемний і сумлінний найманий працівник, швидше за все реакція буде обороняючою. Це частина добре виконаного запрограмування. Але майте на увазі, якщо вищесказане не здалося Вам правдою, то у Вас не буде жодної емоційної реакції. Це лише нагадування того, що Ви вже знаєте. Ви можете заперечувати присутність клітки, але вона все одно там буде. Можливо все сталося так природньо, що Ви зауважили це лише зараз, наче рак, що насолоджується теплою водичкою, перед тим, як його кидатимуть у кип’яток.\nЯкщо хоч щось з цього викликає у Вас злість, значить це крок у правильному напрямку. Злість є вищим рівнем свідомості ніж апатія, тож це краще ніж бути придавленим цілий час. Якісь почуття краще ніж пустота. Якщо Ви прислухаєтеся до своїх емоцій замість приглушування їх, значить Ви рухаєтеся в сторону відваги. А коли це станеться, Ви матимете силу волі зробити щось у вашій ситуації і почати жити, як сильна людина. Так, як Вам призначалося, а не бути віддресированим домашнім улюбленцем.\nЯкі ж є альтернативи, щоб не йти на роботу? Альтернатива – залишатися щасливим безробітним на все життя, але генерувати дохід з різних джерел. Усвідомте, що Ви отримуєте дохід, надаючи цінність, а не час. Тож знайдіть спосіб надати найбільше вигоди для інших і беріть розумну плату за це. Один із найпростіших і найбільш легкодоступних способів – це створення власного бізнесу. Якщо Ви працюєте найманим працівником в певній галузі, знайдіть спосіб надавати ту саму цінність напряму тим, хто отримує вигоду від Вашої праці. Це може зайняти доволі багато часу, щоб запустити цей механізм. Зате Ваша свобода насправді вартує цих інвестицій часу та енергії спочатку. Потім Ви зможете самі купувати для себе снеки Чаппі.\nІ звичайно все, чого Ви навчитеся протягом цього тернистого шляху, Ви зможете передати іншим, щоб створити ще більшу цінність. Тож навіть Ваші помилки можна буде монетизувати.\nВас може переслідувати страх, що Ви не маєте жодної цінності, щоб представити іншим. Можливо бути найманим працівником і отримувати зарплату погодинно це найкраще, що Ви можете зробити. Можливо Ви не вартуєте навіть стільки. Такі думки є результатом Вашого власного накручування. Це абсолютний нонсенс. Скоро Ви усвідомите, що насправді Ви маєте можливість створити величезну цінність для інших і люди з радістю за це заплатять. І лише одна річ може засліплювати Вас – це страх.\nВсе, що Вам насправді потрібно, це відвага бути самим собою. Ваша справжня цінність виходить з того, хто Ви, а не те, що Ви робите. Єдине, що варто робити, це відкривати себе світові. Вам постійно нав’язують різну брехню з вказівками чому цього не варто робити. Але Ви ніколи не відчуєте справжнього щастя і самореалізації доки не зберете мужності зробити це.\nВ глибині душі Ви добре знаєте, що йти на роботу не є тим, чого Ви хочете. Тож не давайте іншим нав’язувати це Вам. Вчіться довірятися своєму внутрішньому чуттю, навіть якщо весь світ говорить, що Ви дурень. Через багато років Ви озирнетеся назад і зрозумієте, що це було одне з найкращих рішень у житті…\nP.S. Оновлено 27/02/2016! Я написав цю статтю майже чотири роки тому. Аж не віриться, як все складається з того часу. Сиджу в Сан Франциско і дивуюся наскільки чудове життя. 🙂\nДля того, щоб отримати те, чого ніколи не мав, потрібно зробити те, чого ніколи не робив Як знайти роботу своєї мрії або Діяльність, яка приносила б задоволення і гроші Міфи та реальність про фріланс і віддалену роботу Найкращий спосіб знайти роботу, а також отримати необхідні навички\nВсе написане правдиво рабства ніхто не відміняв відносини між рабом і рабо.....тодателем виражаються в грошах.Лише ті хто змогли організувати власну справу можуть відчувати себе вільними.\nВсе відносно, друже 🙂\nОрест, дякую за перевод статті та твоэ бажання допомогти людям стати свободними! Стаття супер! Твій контент дуже корисний! Ти надихаєшь мене!\nРадий, що мої напрацювання стають вам у нагоді 🙂\nОресте, все дуже класно так і робимо, але якщо всім про це розповідати то хто працюватиме? У Вас теж є робітники, а раптом після цієї статті вони втечуть, чи ви маєте якісь свої секрети, щоб їх зацікавити?\nНе переживайте за це!\nЗавжди будуть ті, хто підніматиме руку і говоритиме: "Вільна каса" 😉\nІ Ви напевно тихенько вважаєте їх (тих хто обслуговує касу) "лохами" та "лузерами"?\nЗовсім ні. Кожен робить свій вибір.\nІ це рішення повністю поважаю 🙂\nСтворюйте! Дійте! Багатійте! або Якщо Ви маєте бізнес і один клієнт каже Вам «НІ», Ви просто відповідаєте: «Наступний» або як казала моя бабця яка ніколи не працювала на босів-биків "В сраку лізеш, в сраці будеш!"\nДякую за статтю, мотивацію і просто так ))))\nБабця крута 🙂\nЦікаво було би почути розповіді про невдалі спроби "не йти на роботу".\nЧи не здається Вам, Оресте, що у Вас все успішно склалося також і завдяки певному везінню? Ви стали тим самим "дядею", адже Ваші слухачі на семінарах, тренінгах працюють на Вас. І до речі, чи даєте Ви якусь гарантію успіху для Ваших слухачів?\nНасправді невдалих спроб є значно більше ніж вдалих. Так складається у всьому по життю. Важливо розуміти, що кожна "невдала" спроба це крок у напрямку досягнення бажаного.\nБеззаперечно у кожного свій шлях і гарантувати досягнення успіху не можливо! Саме тому я цього не роблю! Зате на всі мої продукти і послуги діє гарантія повернення коштів, якщо клієнт забажає так зробити з будь-яких причин або й без них 🙂\n13:2816.06.2016 Roman Rakhmatullov\nОрест, читаю ваши посты уже около года. Интересно было с самого начала. Второй раз перечитал эту статью, нашел очень много нового. Воодушевился и надеюсь что моего воодушевления хватит хотя бы на какое то время. Мне очень нравится что Вы пишите, и очень к много из того что Вы пишите я пришел сам, а много не мог сформулировать так как это сформулировано в данной статье.\nЯ в некоторой степени предриниматель, потому что работаю на разных клиентов, но каждому уделяю не меньше года, работая на исключительно на него все это время. В это время я в некоторой степени наемный персонал, который делает то что нужно для проекта, а не то что хочется. Минусы: прелести офисного планктонного проживания, отсутствие владения результатами. Плюсы: хороший по моим меркам заработок на который я спокойно мог бы (если бы было время и желание путешествовать достаточно много, хотя от части тоже путешествую, но не далеко). Базовые потребности + машина + недвиж (в определенный период) могу себе позволить. Хорошо понимаю что слово "уволен" может прозвучать в любую минуту, но так же хорошо понимаю что буду от части рад свободному времени и возможности попробовать что то новое. Могу деньги откладывать и инвестировать.\nВопрос нужно ли мне хвататься за что то новое возможно потеряв то что имею и свой достаточно свободный образ жизни? (сейчас я думаю что нужно, потому что вообушевлен солнышком и Вашими статьями)\nМне интересно сжатие данных (хотя уже многие годы-десятилетия не последние умы трудятся над такой же задачей, получится ли у меня сделать что то лучше???, контроллеры. Но полноценно этому не могу уделить время, потому что большую часть времени работаю над чужими проектами, но за достаточно неплохое вознаграждение по моим меркам.\n19:5908.06.2016 Орест Зуб\nДякую. А я радий, що маю такого класного читача 🙂\n16:4408.06.2016 Білий Природний Камінь\nВітаю Орест! Ти просто Супер, настільки грамотно та змістовно викладена інформація, я 8 років тому звільнився з державної роботи і відкрив для себе двері приватної ланки бізнесу, на сьогодні ще не можу похвалитись Великими результатами, але наскільки ти себе посвячуєш роботі (наскільки ти віддаєш людям) рівно настільки ти відчуваєш себе Щасливим. Вдячний Господу Богу, що вже більше 3 років маю таку можливість переглядати твою інфу...\n06:2508.04.2016 Орест Зуб\nНазар Назар невеличка порада. Для того, щоб створити онлайн бізнес, не потрібно бути програмістом. Я теж так думав ще 4 роки тому, намагаючись потрапити на роботу у ІТ фірму. А в результаті знайшов інший шлях. Успіхів 🙂\n22:0007.04.2016 Назар Назар\nОрест Зуб Вибачте, але я щось не туди написав))...\nДоброї ночі)... Якщо чесно, то я ще в пошуках свєї ніші в онлайн бізнесі. Є ідеї, є певні думки щодо створення певних проектів, але не вистачає технічних знань і досвіду в таких справах тому зараз в основному займаюсь саморозвитком. Збираюсь піти на курси програмування, але ще до кінця не оприділився з напрямком та "школою" так як раніше в ІТ сфері не працював і для мене це зовсім новий досвід. З одного боку цікаво - все і хочеться попробувати різні напрямки в ІТ, але з іншого розумію що це не правильно і починати треба з чогось одного та доступного для мене (можливо щось порадите??) А заробляю зараз за допомогою старого досвіду, юридичні консультації в сфері кримінального та адміністративного права - хоча бажання займатись цим дальше - не велике...\n21:3407.04.2016 Орест Зуб\nВітаю. А чим зараз займаєтеся?\n21:0507.04.2016 Назар Назар\nДуже хороша і корисна стаття. Я звільнився з державної роботи (рабства в прямому значенні цього слова) вже більше, як пів року і ні грама не жалію про це))\n11:3829.02.2016 Анна Кнышова\nХорошая статья! Отличная идея! Я - за.\n15:5328.02.2016 Anatoliy Onoshko\nПрацюю на себе! Блог надихає ще більше! Маю найманих працівників, яких дуже ціную, але після такої статті стає їх якось шкода. Намагаюся давати їм певний рівень свободи у діях, щоб не тримати, як "дресированих" людей, але й не навчаю їх стати вільними, бо не хочу їх втратити ))). Якось так ))\nТо ви вже стали справжнісіньким "ДЯДЕЮ". А як же гасло "Не хочу працювати на дядю" ? Для себе його застосовуєте, а своїм працівникам не дозволяєте?\nДякую за статтю (хоча б стилістику я б таки підправила - важкувато читається).\nДля тих, хто захопився ідеєю - хочу поділитися своїм досвідом, можливо кому допоможе.\nКоли починаєш працювати на себе будь готовий до:\n1) перший час буде скрутно с грошима - май щонайменш "подушку безпеки" розміром з 6 твоїх місячних бюджетів.\n2) навколо буде маса псевдоспівчуваючих - що, без роботи? бідненький... і голосно зітхати у тебе за спиною.- Підготуйте свою версію для них, або просто ігноруйте і не піддавайтеся на співчуття.\n3) ваше коло знайомих різко зменшиться (по перше ви для них будете вже не цікаві, а по-друге вам просто буде ніколи так даремно втрачати час) - будьте готові втратити когось з колишніх знайомих.\n4) вам інколи будуть потраплятися на очі цікаві вакансії (або вам будуть їх пропонувати знайомі) - збережіть цю статтю. перечитуйте її та тримайтеся.\n5) власна справа "вистрелить" не відразу - майте мужність продовжувати і не розчаруватися. Тоді однозначно прийде успіх.\n6) шукайте та реалізовуйте декілька проектів, хоч один та й буде успішним.\nВдачі всім та віри у себе і свої сили, тоді все вийде) Оресту ще раз дякую!\n09:5827.02.2016 Leo Pidchiby\n08:0819.11.2015 Lena Filatova\nЗдорово, спасибо за статью!\n13:5620.10.2015 Roman Kovtun\nЩе трошки почитаю блог і податкова втратить Головного інспектора. Надихаєте.\n14:5313.09.2015 Dmytro Serduke\nІснує і "Дохід", і "Прибуток". Дохі́д — 1. Гроші або матеріальні цінності, одержувані державою, юридичною та фізичною особою внаслідок якої-небудь діяльності (виробничої, комерційної, посередницької і т. ін.)-https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%94%D0%BE%D1%85%D1%96%D0%B4\nПрибу́ток (англ. Profit) — сума, на яку доходи перевищують пов'язані з ними витрати. https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%9F%D1%80%D0%B8%D0%B1%D1%83%D1%82%D0%BE%D0%BA\n09:4729.05.2015 Сергій Макаренко\nЯ вже понад два роки не ходжу на роботу і... мені це дуже подобається))) Раджу до прочитання.\n18:5517.04.2015 Serious Sam\nвирватися з матриці не просто 🙂\nПоважаю за розуміння.\n11:4114.04.2015 Світлана Макар\nТішуся з того, що саме так я зараз і живу. А оця ситуація, коли тебе питають, чи ти працюєш, а ти відповідаєш : Так, на себе. І спостерігаєш реакцію. Недовіра, нерозуміння. Після своєї останньої роботи я собі сказала - never more!\nОресте, я ваша колега. Також розчарована в системі та оплаті праці юриста у нашій країні))Ваша публікація в ФБ зупинила мої безкінечні думки, про те, що важко кидати юриспруденцію ( бо я ж не даром вчилася, платила за навчання,загалом для мене диплом як мішок з картоплею важно нести, жаль викинути)І так вже декілька років. Після статті я впевнена- що досить вже. Але як заробляти на сайті? Та і я не розумію , що б я могла там розміщувати. Я юрист, в мене свій благодійний фонд, купа добрих справ за спиною, та відсутність грошей. Набридло бути доброю феєю та всім допомогати. Хочу нарешті заробити свій перший мільйон)) Дуже чекаю на ваш коментар та відповідь, Оресте.\nОсь з цих матеріалів ви знайдете пояснення і розуміння того, як заробляють власники сайтів - http://ebiz.openmind.com.ua/11ways\nсторінку не знайдено...для чого тоді посилання?\n08:1920.03.2015 Hrytsyna Mykhaylo\nТак легко критикувати когось і так тяжко щось зробити для якихось потрібних змін. Одна людина може змінити свій власний світ, але ніколи не зможе змінити світ інших людей, якщо вони того не захочуть!\nСтаття хороша. І переклад нормальний. Хтось прочитає один раз - побачить в цьому повну нісенітницю, прочитає другий раз - зрозуміє суть між рядками. А хтось прочитає й мільйон разів - і побачить в цьому критику на свою голову. Егоїзм, чи не так?\nЯка різниця, зі Львова, не зі Львова!? Можна подумати у Львові є найбільші прихильники суто офіційної української мови зі своїми "банєками" та "коліжанками"?\nА тепер про професію вчителя. Був ним якийсь певний час. Більше ніколи не хочу бути вчителем, у школі! Не виховані діти батьків, не виховані й батьки, егоїзм керівництва, байдужість хоч щось змінювати у людей які працюють на на якісь посаді в школі більше року, в більшості випадків старо-бабський колектив на перервах обговорюють дітей і керівництво поза спинами. Тут говорити можна безкінечно. Тут говорити можна і про кожну невдячну й потрібну професію.\nГоловна суть така: міняй себе й допомагай іншим помінятися на краще (міняй в решті решт ту школу, щоб учні і вчителі там вчилися жити по-людськи, а не вчитись виживати як тварина). А якщо не хочеш міняти себе, в першу чергу, тоді й заробляй свої нікчемні ₴1-2 тис./1міс., і не заважай розвиватися іншим!\nМожу погодитися цілком і повністю з філософією статті, хоча сам є процентів на 70 найманим працівником. В мене наразі 4 джерела доходу, і найбільший дохід в цілому приносить наймана робота (я викладач в ЛНУ). Нічого нового я не побачив для себе в тому, що прочитав, я це все вже зустрічав раніше неодноразово, перечитав творчість Кійосакі і тому подібну літературу, і сприймаю ці ідеї позитивно. Але от питання: чому за декілька років я нічого не змінив? Наймана робота як була, так і є основною по сумі доходу. Вроді і хочеться того всього описаного, а з другої сторони, викладацька робота не така вже й погана, та і часу вільного незрівнянно більше, ніж у офісного працівника, і особиста автономія присутня. Нема такого явища, як корпоративна дисципліна. Мій місячний дохід в залежності від успішності творчих джерел доходу коливається від 4000 до 5000 грн, іноді більше, іноді менше. Може розгадка в тому, що я і так почуваю себе комфортно, можу подорожувати, чи кататись по горах на велосипеді. І так не хочеться вставати з нагрітого місця, поки воно є і годує...\nЗ другої сторони, щоб побудувати якусь таку систему незалежного доходу, треба ой-йой-йой як натрудитися, а часу нема вже так багато, та і творчих сил теж не вистачає на все. Хочеться і відпочити, і ще сім'я з дитиною потребують уваги. От напевно тому я і не готовий зірватися з теплого місця в пошуках жар-птиці. Це треба було раніше робити, коли мені було років 20 з хвостом, а не 30 з хвостом. Але тоді я був не готовий по рівню зрілості.\nОт така от петрушка\n01:3117.11.2013 Orest Zub\nДякую, Oleg Reshetov. Так, Євген Гончаренко, все відбувається поступово.\nА щодо раз-два-три то ось воно саме\nКуди вже детальніше 🙂\n13:0503.11.2013 Олег Решетов\nЖеня, раз-два-три - так не было и не будет. Если проследить за тем, как автор вкалывает по своей тропинке, то все станет ясно. И он постоянно предлагает что и как можно сделать.\n22:4502.11.2013 Євген Гончаренко\nоднозначно суперова стаття! але, як і в більшості випадків, критикується наймана робота, але не вказується конкретного (ба, навіть ніякого) алгоритму як запобігти їй...ЩО необхідно вжити для створення ресурсу пасивного і віддаленого доходу..отак шоб раз, два, три..\nОрест маю таке питання по темі. Павліна пише що найманим працівником бути погано, один із варіантів відкрити бізнес. Але ж основою бізнесу є люди. (ці ж найманні працівники). В багатьох сферах одна людина не може досягти результату, як команда (компанія).\nВ інфобізнесі одна людина мабуть може бути брендом і компанією, хоча її теж потрібні асистенти).\nУ виробництві матеріальних продуктів підхід інакший. Якшо ти спік торт, то продав отримав дохід. Без твоєї участі дохід не генерується.\nЩо буде якщо всі люди не захочуть бути найманими працівниками, а захочуть бути вільними, бізнесменами. Як тоді буде світ взаємодіяти? (мабуть кінця світу не буде, і можливо все буде навіть дуже добре). Але на даний момент мені тяжко з цим всім розібратися.\nМатимемо громадянське суспільство в ідеалі 🙂\nЯк я вивчав на першому курсі універу в межах в межах теорії держави і права.\nТобто спільність вільних рівноправних трудівників-власників, де кожен робить свій клапоть роботи і відповідає за нього генеруючи долю загального ВВП, користується професійними послугами інших і купує продукти, які виробили такі самі люди, але у своїй сфері діяльності.\nЦе ідеал і швидше за все недосяжна зірка, але це не означає, що до неї варто наближатися.\n=== Матимемо громадянське суспільство в ідеалі\nА може тоді ми всі помремо з голоду, адже бізнес існує завдяки найманих працівниках ?\n=== де кожен робить свій клапоть роботи і відповідає за нього\nА це вже комунізм нагадує "від кожного по здібностям, кожному по потребам" 🙂 Вам так не здається ?\nЗвісно що комунізм - це утопію, але максильмально наближене до нього суспільство можна отримати тоді, коли буде сильна економіка в державі плюс соціальна справедливість. Повного ідеалу навряд чи можна буде досягти в найближчому майбутньому, але це не означає що до нього не варто прагнути.\nU're thinking only at one layer down.\nHere is a good examples:\n- one created a concept of ecological wall-gardens\n- he earns money when other use his concept\n- price of concept is regulated via economy\n- someone need to use concept - it's a firm with employees (slaver-firm)\n- someone need to buy their product - it's rich people\n- those rich people make money from either using employees or sell something to the ones that use employees.\n- basically all money comes from using employees.\n- one create a site to earn from ads and donations\n- ads are payed by companies that earn from using employees.\n- those who donate have money from either working as employees or having employees working for them.\nIt's basic of economy - all income is generated by those who produce with hard labour, that income mostly goes to the managers and resellers.\nThere was always slavery, the changes are only in form:\n- stone age - slaves need to be fed and forced to work\n- feudalism - slaves feed themselves but still need to be forced to work for the slavers\n- capitalism - slaves feed themselves and are forcing themselves to work for the slavers\n- democracy - slaves feed and force themselves as in capitalism but also are thinking that being a slave is their own choice.\nOther diff is what "feed" means, in old age meaning was simple corn, later meat, beer, vine, tobacco, entertainment, etc. were added.\nIn the limited resources environment thing as *free* cannot exist, there will always be slavers and slaves.\nHowever, do u really need to be free? Nope! U need to be happy, not free!\nThen why it's bad to be slave as long as u're happy?\nMoreover, scientist have proved that most people get confused when given too many options - full freedom.\nSociety is not jet ready to be free...\nEven in Bible, Jews were in desert for 40 years, it was constant stress in free environment for a long enough time to make all slaves die and newborns to think as free people(strikethrough) as slavers.\nIf u want everyone to be free u need to invent endless free energy source and means to create everything people may ever desire with that energy without any help from others.\nDoing that and giving schematics into worldwide access would destroy the current world in several years, money would become useless, all means of crowd control would be destroyed.\nThen I'll strive to my hapiness and those who want to share the same path will join.\nIt's up to everyone. I don't want to change peope. I want to help those who want to change 🙂\nEach of us have 3 ways:\n- do as others without thinking (easy)\n- think, know, but still do as others (painful)\n- do different things (risky)\nI can give a lot of examples when *free* people were less free than employees (*slaves*). Being *free* is risky, u may win but may lose too. Sometimes losing means death.\nSo, try to think more, u're happy to be *free* only because currently u're winning or because u programmed yourself to feel happiness.\nBtw, all income is time of someone, passive income is time of *slaves* worked for you. So, becoming *free* means becoming a slaver and everyone just can't be a slaver, there must be a slaves too.\nYeah, but if I do nothing I'll be bored anyway. So it's woth to take a risk and try 🙂\nCan't agree about slavery caused by passive income. Smart people nowadays use systems to generate that passive income. Slavery was popular a few centuries ago 😉\n11:4418.10.2013 Orest Zub\n10:2418.10.2013 Manu Luostari\nДостатньо гарний переклад, пане Орест) Дякую Вам)\nЩо тут скажеш - зі всі цим не можна не погодитися. На щастя я це все вже зрозумів, і вже почав йти у правильному напрямку =)\nРадий за Вас. Бачу стартуєте багатообіцяючий сайт. Успіхів 🙂\nТак, тематика хороша і головне подобається мені. Але роботи ще)))\n14:3321.09.2013 Orest Zub\nНу сидіти без діла, це точно не вихід.\nЗабезпечте собі для початку хоча б цей мінімум для життя і паралельно будуйте власну мрію. В момент, коли доходи від власної справи перекриють ресурси від небажаної діяльності, зіскакуйте з останнього і приділяйте повну увагу своєму...\nЦе нормлаьний процес... Успіхів.\n13:2821.09.2013 Стильні Прикраси\nдуже близька тема,цього року закінчила навчання в Лну Франка,одразу ж закінчилось джерело хоч якогось доходу-стипендія..але якийсь внутрішній супротив(не лінь)не давав мені хоч мінімального бажання йти на роботу..усвідомлення цих фактів описаних вище, ще до того як я їх прочитала тут,було закладено на підсвідомому рівні)Свобода і час важливіші ніж ті мізерні доходи,які пропонують роботодавці в нашій країні..Головне знайти свій напрямок в якому рухатись..зараз трохи тяжко..але сподіваюсь,що в майбутньому буде краще)найчастіше запитання " де ти працюєш?коли на роботу?"...ніби я комусь забовзязана обовязково йти на роботу..бо так роблять усі після закінчення навчання...а так ще всі обовязково мають одружуватись,точно)\nСтаття дійсно виявляє наскільки дурною і нестабільною є надія на "стабільну" роботу на дядю. Мене цікавить питання що до відносин з податковою інспекцією, адже, наскільки я розумію, будьяка діяльність, що приносить дохід (навіть пасивний) є підприємницькою і регулюється у нашій країні певними законами. Чи треба ставати в такому випадку приватним підприємцем?\nА як Ви ставитеся ідея Балашова відмінити всі податки, окрім 5.10 ?\nВи можете вибрати будь-яку форму оподаткування, близьку до душі і профіля діяльності.\nВ мене от, наприклад, ФОП з другою групою на єдиному податку...\n22:3616.05.2013 Anna Rybalko\nтаке відчуття, що статтю переклали через Google. Слово (Дохід) виглядало як Дохляк (рос), а взагалі - то українець (особливо зі Львову) знає Прибуток, а не Дохід. Та інші теж слова були написані суржиком. Але це не головне - написано в стилі вуличного сленгу - читати було не дуже. Я розумію, що American style of life habits Вам до душі припадає, але Ви особисто маєте Доктора наук з психології, щоб поливати усіх підряд брудом???\nЯкщо ж ви такі освічені, то можу вас проінформувати, що лише 5% людей у світі - винахідники, творці, а решта - люди, які реалізовують їх. Якщо вас слухати, то лікар чи вчитель або пожежник чи військовий, теж повинні сидіти вдома та (пасивно, як ви рекомендуєте) заробляти. Я повністю з вами не згодна! Це неаргументована маячня, та якщо ви не знаєте, то підкажу, що іноземцям до вподоби (займатися вимиванням мізків середньостатистичним довірливим людям!) викачувати гроші з інших - вони в цьому аси. Є і генії, але вони б ніколи у своєму житті не досягли без, як ви так казали, рабів.\nТому моя вам порада - думайте, про що та про кого говорите!!! Я таких (розумників) вже бачила у своєму житті з різних країн.\nДуже розчарована у вашій сторінці.\n09:1201.06.2013 Orest Zub\nВіталіє, звичайно є професії, у яких вибудувати дистанційниий дохід (не обов'язково саме пасивний) є складніше. Тим не менше це не означає, що до цього не варто прагнути, якщо людина насправді цього хоче...\nЗрештою, кожен сам вибирає чим займатися і, завершуючи думку, завжди буде той, хто кричатиме: "Підходьте, вільна каса" 🙂\nТак, я прихильник громадянського суспільства! Як показує практика, продукти і сервіси приватного сектора є якіснішими ніж державного. Так склалося історично у нашій країні, тому кожен вибирає, якою стежиною йому йти і нема чого нарікати.\nНе зрозумів Вас щодо ремарки про переклад взагалі :-/\n08:4601.06.2013 Vitaliy Dominichenko\n" Якщо вас слухати, то лікар чи вчитель або пожежник чи військовий, теж повинні сидіти вдома та (пасивно, як ви рекомендуєте) заробляти."\nа хто заважатиме лікарю, вчителю чи пожежнику заробляти гроші у власній клініці, школі, чи приватній службі з надзвичайних ситуацій? (держава заважатиме, звісно, бо саме ж вона надає такі от робочі "клітки")\nа хтось на верхівці держави просто отримує здорооову винагороду за те, що нещасні лікарі і т.п. ходять на роботу, ниють, що складно працювати, і (не мені Вам розказувати) "найякісніше" і "найвідповідальніше" виконувати свою "улюблену" роботу. (звісно, це стосується не всіх... але корупція тому яскравий приклад). а якби люди працювали лиш на себе, то робили б роботу якісніше, і отримували б більше від задоволених споживачів.\nякщо брати в ідеалі взагалі (в розмові це допустити можна). то військові - це абсолютний абсурд. щоб захищати свою територію і гідність? від кого? від тих, хто теж має її захищати. ну.. це таке.. це просто світ ще не готовий..тим більше ми зараз бачимо, яку користь від військових і міліції отримує звичайний громадянин, який виходить на вулицю до держ установ, щоб сказати державі, що вже досить.\nа щодо перекладу.. "Я не лінгвіст, тому вибачайте, якщо десь є помилки. Інколи глибина суті може бути втрачена через мої перекладацькі здібності, але я старався." ... думаю, мої коментарі зайві..\nагресія.. "Якщо наразі Ви чемний і сумлінний найманий працівник, швидше за все реакція буде обороняючою. Це частина добре виконаного запрограмування."\nдякую, Оресте, за донесення цих важливих просвітлюючих писань)\nможливо, вони не показують суть такої системи в корені.. але тим не менш.. для звичайної особи середнього інтелектуального розвитку.. це має бути надзвичайно цінне нагадування.\n04:2017.05.2013 Orest Zub\nНу що ж, очевидно у Вас погана "чуйка" 🙂\nА також я не зі Львову, а Львова, раз вже мовне питання постало. Хе-хе.\nЯкраз в тому і річ, що більшість людей, які не мають мети, працюють, досягаючи при цьому мети для інших, у багатьох випадках цього, не усвідомлюючи.\nХоча, я переконаний, вони б з радістю займалися іншою справою, маючи достатньо ресурсів і знать вже та зараз, чи не так? Але цього не буває, і все досягається поступово...\nЯкесь у Вас упереджене ставлення до іноземців. Розумію, що міг бути поганий досвід, але невже все так погано?\nЧувак ти крутиииий! Просто підрив мозку!\nЯкраз і це частково моя мета.\nСпочатку розрив мозку, а потім активні дії заради покращення власного життя.\n20:0310.05.2013 Катерина Лобатенко\nСпасибі за матеріал! Саме те, що треба!\n04:0517.05.2013 Orest Zub\nБудь-ласка, завжди радий 🙂\n09:2213.04.2013 Ruslan Eryomin\nЗдоров Орест! Півтора місяці назад закінчив НУ "Львівська політехніка" "Промислове та цивільне будівництво". Місяць шукав роботу, ледве знайшов за 1500грн./місяць:(( Як молодій людині ЖИТИ, А НЕ ВИЖИВАТИ за такі гроші?!!!Я НЕ ХОЧУ потратити свої найкращі роки життя на просування до 3000грн./місяць!!! ДОПОМОЖІТЬ МЕНІ БУДЬ ЛАСКА!!! З ЧОГО МЕНІ ПОЧАТИ??? P.S.: Моя найзаповітніша мрія подорожувати по всьому світу і отримувати від життя задоволення:))\np.p.s.: Остап Короляк o.korolyak@gmail.com\nОстапе, я тебе дуже добре розумію, бо зовсім недавно теж закінчив універ і теж мав проблеми з пошуком роботи.\nБа більше, тобі ще пощастило.\nЗа 1500 грн я не знайшов і пішов працювати на громадських засадах з наівною думкою, що колись ситуація зміниться...\nНічого не траплялося і я не придумав нічого кращого як розпочати власну справу...\nДовелося створити роботу самому, якщо її неможливо знайти 🙂\nЗараз я вдячний долі за той досвід, але не хотів би повератися назад у минуле...\nНа сторінках цього блогу, а також у численних моїх семінарах ти знайдеш спосіб реалізації власного потенціалу...\nНайкраще розпочати з застосування алгоритмів, які я даватиму на найближчому флешмобі...\nОтже до зустрічі і успіхів тобі, друже 🙂\n13:1815.02.2013 Natalia Bernyk\nЯ вже вийшла із системи "рабства" , хоча перший крок зробити надзвичайно важко було)\nклас.. надихає. реально починаєш думати щоб вийти з цієї системи і стати вільним.\nЗ "Системи" неможливо вийти. Матриця скрізь!\nАбсолютно з вами не погоджуюся 🙂\nа я на разі раб...і лягаю та встаю з думками про зміни...от тільки не вистачає якогось кроку\nЗначить полюбе треба міняти...\nСкажіть, а що пробували робити, щоб ці зміни, про які Ви мрієте, відбулись?\nще зі школи такі думки супроводжували, але вперше читаю так сформульовано)) піддає впевненості в тому що добре, що не найманець) +\nПравильно мислиш 😉\n11:5705.04.2012 Oleksandr Ruzhytskyi\n21:0312.04.2012 Orest Zub\nтреба діяти :-0


Польське відлуння Євро-2012 - Внутрішня політика - dt.ua\n14 червня, 2013, 21:45 Роздрукувати Випуск №21, 14 червня-14 червня\nРік тому цими днями іспанці з рахунком 4:0 розібралися з ірландцями у Гданську. Англійці в Києві з рахунком 3:2 "зробили" шведів. А збірна України в Донецьку програла 0:2 французам. Футбольна феєрія набирала обертів. У фан-зонах річкою лилося пиво. Між українськими містами, котрі приймали Євро-2012, ще справно курсували новенькі "хюндаї". Картонний асфальт українських доріг ще створював ілюзію автобанів. Українські аеропорти ще брали сотні бортів у темпі паризького Orlу, чиказького O'Hare або бангкокського Suvarnabhumi. А стадіони ще зміцнювали віру в те, що наступні покоління громадян України отримали дуже багату спадщину. І на тлі цього свята життя й бенкету духу якось звелися нанівець усі корупційні скандали, пов'язані з мільярдними "розпилами" бюджету й узаконеними тендерами з одним учасником. Із захмарними кошторисами на хайвеї, термінали та спортивні арени. Бо свято явно вдавалося, Платіні особисто був задоволений, а переможців, як відомо, зазвичай не судять.\nВ яку конкретно суму обійшлася громадянам України підготовка та проведення фіналу чемпіонату Європи з футболу, схоже, дізнатися вже не вдасться. Занадто складна й заплутана схема розосередження бюджетних коштів. Одні витрати за статтею "Євро-2012" стирчать в бюджеті цільними териконами, інші розмазані малопомітним нанопилом.\nЗа різними даними, загальна сума витрат скаче в діапазоні від 5 до 15 млрд дол. Розрив, погодьтеся, чималий. Особливо коли врахувати, що за підрахунками Freedom House третину всіх коштів було розкрадено.\nТак ось, за версією головного на той момент офіційного спікера, екс-віце-прем'єра Бориса Колеснікова, який відповідав за підготовку країни до турніру, за все про все з держбюджету пішло близько 5 млрд дол. Із місцевих бюджетів — ще 2,5 млрд. При цьому "суто на футбол" витратили взагалі "копійки" — 855 млн дол. (стадіони в Києві та Львові плюс підготовка стюардів). Решта — нова інфраструктура для щасливих нащадків. Тобто аеропорти, дороги, готелі, міський транспорт і такі інші лавочки в харківському метро.\nПо суті, інфраструктура і стала головною пожирачкою народної гривні. За твердженням Рахункової палати, тільки Нацагентство з питань Євро-2012 і тільки в 2011—2012 рр. у рамках тендерів з одним учасником витратило майже 2 млрд дол. Приблизно стільки ж пішло на ремонт і будівництво доріг, які "розчинилися" у снігу. При цьому поки що порушено лише кілька кримінальних справ щодо знущально дрібних сум.\nТож підрахунок доцільності всіх витрат на Євро-2012 "до копійки", як на державному, а особливо на місцевому рівнях, скидається на спробу облікувати всі краплі в морі, всі ялинки в лісі або реальні бюлетені на президентських виборах.\nКаламутності у процес підрахунку футбольних і навколофутбольних витрат додало і внесення витрат на Євро-2012 до бюджету України на 2013-й. Сума порівняно невелика — трохи більша ніж мільярд гривень. Але для "розпилу" цілком апетитна. Бо чимось іншим виділення коштів на чемпіонат, який закінчився, назвати складно. Щоправда, чиновники пояснюють це тим, що стадіони та інфраструктуру треба довести до пуття, а заодно заплатити всім, хто опікувався підготовкою до Євро-2012. При тому, що слушне запитання: "А куди в такому разі пішли гроші в 2012-му?" — залишається без відповіді.\nСловом, підготовка до Євро-2012 вийшла, як полюбляють казати в певних колах, "трохи по-дебільному". Це побічно підтверджується й тим, що українська влада, яка страшенно любить створювати різні святкові інформаційні приводи, річницю футбольного "тріумфу" підозріло тихо проігнорувала. Ну хіба що відкрила навіщось пам'ятник шведським вболівальникам, запропонувавши профінансувати його за рахунок зняття зі статті пожежного депо столиці.\nПояснень цього мовчання більш ніж достатньо. Від небажання влади будити в населення спогади про повсюдно розталий разом зі снігом асфальт українських "євродоріг", замерзаючі в степах "хюндаї" та недозавантажені аеропорти, до небажання вибудовувати не менш крамольні паралелі з майбутніми мільярдними витратами під егідою Євробаскету-2015 (або зимової Олімпіади a la Russe-2022). Для чого, як відомо, планується будівництво нових помпезно-непотрібних спорткомплексів. До речі, в Сочі ще до старту Зимової Олімпіади-2014, вісім з дев'ятнадцяти об'єктів, профінансованих російським ЗЕБ, вже визнані розрахунково-збитковими.Що на тлі, скажімо, реанімації питання про подальшу долю того ж таки львівського стадіону (375 млн дол.) може видаватися не зовсім доцільним.\nЩоправда, в Польщі особливої помпи з приводу річниці Євро-2012 теж не спостерігалося. Може тому, що цими днями Польща відзначала чергову річницю парламентських виборів 1989-го, які поклали край комуністичному правлінню. А може тому, що поляки визнають не тільки плюси євротурніру.\nУ всякому разі, віце-мер Познані Єжи Степень так і сказав українським журналістам, яким польське МЗС організувало підсумкову поїздку в три міста, які приймали турнір, — є плюси, але є й мінуси.\nЗрозуміло, що Польща і Україна зі старту перебували у вельми нерівних умовах. Навіть коли припустити, що Україні турнір обійшовся не в 7,5 млрд дол., а в 10 млрд, то на тлі\n32 млрд дол. (40% — гроші ЄС), витрачених Польщею, різниця відчувається.\nЩоправда, поляки теж кажуть, що футбол до всіх цих витрат прямого стосунку не має. Оскільки інфраструктура і так би розвивалася за планом. Турнір хіба що прискорив будівництво низки об'єктів (стадіони, термінали) і оновлення міського транспорту у приймаючих містах.\nІнша річ, що польсько-євросоюзівські мільярди, вкладені в інфраструктуру, можна помацати руками. Для українських майстрів "розпилу" це відчуття схоже на те, що пережив Іполит Матвійович Вороб'янінов із "Дванадцяти стільців", дізнавшись, що скарби, заховані в стільці майстра Гамбса, перетворилися на клуб залізничників.\nНасамперед, це стосується доріг. Бо безневинне запитання автора цих рядків: "Скажіть, а у вас була зима?", — послідовно адресоване муніципальним чиновникам Варшави, Познані і Вроцлава, вкидав останніх у легкий ступор.\n— Так, — відповів згадуваний пан Степень, — зима була. Причому настільки довга й тяжка, що ми витратили всі запаси суміші від ожеледиці.\n— А чому у вас у такому разі цілі дороги? — не забарилося запитання номер два. Яке явно передбачало здивовану відповідь: а що з ними мало статися?\nПісля цього запитання номер три, із посиланням на прем'єр-міністра Азарова, який заявив, що в Україні (котра, як відомо, межує з Польщею) асфальт зійшов разом зі снігом виключно через суворі кліматичні умови, відпадало автоматично.\nТак само, як і запитання номер чотири щодо того, чому в Польщі доріг не ремонтують клаптиковим способом?\nБо все одно його не зрозуміли б.\nІ те, що ні по дорозі з Варшави до Познані, ні з Познані до Вроцлава наш автобус жодного разу не підкинуло на ямі, сприймалося з образою. Зокрема й тому, що в далекому 1991-му Україна і Польща перебували практично в рівних економічних умовах. Але за 22 роки Польща стала повноправним членом ЄС з усіма відповідними (у тому числі й матеріальними) призами й бонусами. А Україна все ще борсається в ополонці злодійкуватої багатовекторності. А той-таки прем'єр Азаров, не змигнувши оком, може заявити німецьким журналістам, що деякі українські дороги кращі, ніж у Німеччині...\nСловом, щодо однієї з чотирьох базових вимог УЄФА до приймаючих країн (відповідність стандартам доріг, аеропортів, стадіонів і готелів для "сім'ї" футбольного союзу) питання було вирішено.\nПро можливі проблеми з польськими аналогами "хюндаїв", з огляду на їх відсутність у Польщі (як проблем, так і "хюндаїв"), говорити не було сенсу.\nНемає проблем у поляків і з новими аеропортами. Зрозуміло, що й тут наріжним каменем є членство Польщі в ЄС. Бо злітати на вік-енд до Парижа чи Берліна для жителя Варшави чи Вроцлава — це одне, а для киянина або харків'янина — зовсім інше. Але річ не лише в ціні квитка чи головному болю з отриманням Шенгенської візи. З урахуванням вдалої промо-кампанії, проведеної поляками напередодні Євро-2012, Польща змогла зберегти потік туристів і після турніру. Наприклад, до Познані, де грала збірна Ірландії, жителі Дубліна або Корка тепер літають на вихідні пити польське пиво, яке припало їм до смаку. Тур так і називається — "пивний вік-енд". У Вроцлаві число міжнародних рейсів зросло з трьох до 30. Аеропорт імені Шопена у Варшаві теж не нарікає на відсутність пасажиропотоку. Чого знову ж таки не скажеш про Україну. Бо чиновницька впевненість, що після Євро-2012 в Україну ринуть потоки туристів тільки тому, що в нас був турнір і побудовано нові аеропорти, наразилася на іншу реальність. І в підсумку сьогодні напівпорожні термінали стоять як пам'ятники чиновницькому непрофесіоналізму й невиправданій, "підрозпильній" гігантоманії. Судіть самі. Аеропорт "Бориспіль", де було побудовано величезний, але незручний з погляду логістики термінал D (600 млн дол.), куди добровільно-примусово зігнали всіх міжнародних перевізників, фактично завантажено на 33% від проектної потужності. Аеропорт імені Данила Галицького у Львові (близько 575 млн дол.) завантажено на 8% від проектної потужності. Аеропорт імені Сергія Прокоф'єва у Донецьку (близько 860 млн дол.) — на 10%. Причому за рік після Євро-2012 з Донецька через нерентабельність рейсів пішли чеська авіакомпанія Czech Airlines і польська LOT. Невелика позитивна динаміка спостерігається лише в тих аеропортах, куди вкладав гроші приватний капітал. Тобто в аеропорту Харкова (загальні витрати в рамках приватно-державного партнерства — 268 млн дол.), де в першому кварталі 2013 р. зафіксовано 44-відсоткове зростання пасажиропотоку. А також у столичному аеропорту "Жуляни", який активно працює з європейськими лоукостерами і де гніздяться ескадрильї приватних літаків хазяїв життя.\nПравда, в Харківському аеропорту є проблеми іншого характеру. Пов'язані саме з державною частиною цього самого партнерства. Оскільки на сьогодні, незважаючи на те, що з моменту запуску об'єкта пройшло набагато більше року, периметр аеропорту практично не охороняється (бездомних собак, яких відловили і розсадили по будках на ризикованих ділянках, в розрахунок не беремо). А це означає, що при бажанні до літаків може отримати доступ хто завгодно — від контрабандистів до терористів. Мало того, до цих пір до кінця не сформовано льотне поле, не запущена система автоматичного управління світлосигнальним обладнанням, відсутня резервна система енергопостачання, блискавкозахисту (список можна продовжувати довго)... Що автоматично додає для необізнаних пасажирів бонусний сервіс з умовно-патріотичною назвою "неросійська рулетка"...\nЗначно ближчими виявилися нам питання, пов'язані зі стадіонами. Де в України з самісінького початку було більш виграшне становище. Оскільки, на відміну від Польщі, Україна повністю профінансувала будівництво тільки двох об'єктів: НСК "Олімпійський" у Києві (близько 575 млн дол.) і "Арена Львів" (близько 375 млн дол.). Стадіон "Металіст" у Харкові за рахунок участі в проекті Олександра Ярославського обійшовся бюджету в 50 млн дол., а "Донбас Арена" (400 млн дол.) Рінат Ахметов повністю спорудив за свої гроші.\nЩо стосується Польщі, то витрати на всі чотири стадіони (близько 1,8 млрд дол.) лягли на плечі держави та місцевих бюджетів. Але одна річ — стадіон побудувати, а зовсім інша — його утримувати. І поляки тепер сушать над цим питанням голову. Найпростіша ситуація у Познані, де місцевий стадіон є клубним. Як у Донецьку й Харкові. Що не тільки зняло з міста грошове навантаження, а ще й дає невеликий прибуток до бюджету. Непроста ситуація у Варшаві, де частину витрат стадіону тягне держава. Хоча нинішня компанія-управитель (до речі, колишній аналог українського Нацагентства — Компанія PL-2012) запевняє, що за рік-два вже вийде на прибуток. Шляхи отримання доходів — від матчів збірної Польщі, автошоу і концертів суперзірок (цього року у Варшаві виступить Пол Маккартні) до здачі велетенських приміщень під конференції, весілля та корпоративи. Не менш складна ситуація й у Вроцлаві, де мільйони злотих на утримання стадіону йдуть поки що з міського бюджету. Поза тим місто платить і 30 млн злотих на рік за відсотками кредиту, взятого на будівництво арени. При цьому місту ще й належать 49% акцій місцевого футбольного клубу. Що багато в чому обмежує можливості менеджерів "Шльонська".\nПравда, місто готове продати свою частку, але в Польщі, на відміну від України, немає олігархів на кшталт Ахметова чи Коломойського, а тим більше шаржів на таких олігархів, як Курченко. Однак віце-мер Вроцлава Мацей Блуй сповнений оптимізму і певен, що схема комплексного використання стадіону (весілля, корпоративи, концерти, шоу) в підсумку принесе плоди. На відміну від пересічних вроцлавців, чимало з яких незадоволені ситуацією, вважаючи, що сплата відсотків і витрати на утримання стадіону прямо пов'язані з підвищенням комунальних тарифів і скороченням соціальних програм. Вони ж, до речі, (на відміну від віце-мера) у розмовах висловлювались і проти проведення в їхньому місті будь-яких великих заходів, пов'язаних із будівництвом нових спортивних арен.\nОднак у 2017-му у Вроцлаві проходитимуть Всесвітні ігри — змагання з не олімпійських видів спорту типу сумо, карате, перетягування каната чи катання на роликах. Чого не скажеш про Познань, де місцева рада проголосувала проти участі міста в цьому заході. Тож найближчим часом перетягувати канат на берегах річки Варти не будуть, оскільки в умовах демократії місцеве самоврядування працює реально. Чого так бракує країнам автократичним. Де чиновники класу VIP перед усіма іншими видами спорту віддають перевагу всесезонному чемпіонату з бюджетного "розпилу"...\nРедакція DT.UA дякує МЗС Республіки Польща та Польському інституту в Києві за можливість узяти участь у Студійній подорожі журналістів до РП.


Дуже апетитні булочки з ковбасою | Кулінарні рецепти\nДуже апетитні булочки з ковбасою\nГоловна › Своїми руками › Кулінарні рецепти › Дуже апетитні булочки з ковбасою\nПредставляємо вашій увазі рецепт відмінною альтернативи бутербродів.\nГотувати цю смакоту дуже просто і швидко. Ці булочки з ковбасою припадуть до душі кожному. Уплетается таке ласощі за обидві щоки. З приготуванням впорається навіть починаюча господиня. Зберігайте рецептик і тіште своє оточення такою апетитною смакотою.\n250 гр борошна\n1 чайна ложка сухих дріжджів\n150 гр вареної ковбаси\nВ першу чергу в окрему ємність просіваємо борошно і додаємо сюди сухі дріжджі. Після чого додаємо сіль, цукровий пісок, масло і вбиваємо яйце. Потім треба влити тепле молоко і замісити м’яке тісто.\nОбертаємо його харчовою плівкою і залишаємо на деякий час в теплому місці. Після цього ділимо на шматочки і кожен скачуємо в кулю. Ковбасу потрібно тонко нарізати кружечками. Потім розкачуємо кожен кульку тесту за розміром нарізаної ковбаси.\nПісля чого формуємо наші булочки. Для цього розміщуємо ковбасу між двома кружечками тесту і, використовуючи ніж, робимо 8 надрізів, не доходячи до серединки.\nПотім потрібно вивернути в різні боки кожні дві сусідні частини. Накриваємо все плівкою на кілька хвилин для расслойки.\nРозігріваємо духовку до 180 градусів і поміщаємо в неї наші вироби випікатися чверть години.\nВам може сподобатися проста і смачна смаженка з ковбасою, рецепт якої ви знайдете на нашому сайті «Ідеї рецептів».\nОригінальна лазанья: в болгарському перці


У США схвалили бустерну дозу Pfizer для груп ризику - Korrespondent.net\nТекст: Катя Юськів, 23 вересня 2021, 06:26\nДеякі категорії населення США можуть отримати третє COVID-щеплення\nУ провідних експертів розійшлися думки щодо того, чи слід схвалювати третє щеплення від COVID-19 для всього населення.\nУправління із санітарного нагляду за якістю харчових продуктів і медикаментів США (FDA) дозволило вводити третю дозу вакцини від коронавірусу виробництва Pfizer/BioNTech американцям з груп ризику. Про це в четвер, 23 вересня, повідомило агентство Reuters.\nЗа даними видання, бустерну дозу можуть отримати особи у віці від 65 років, люди, найбільш сприйнятливі до важких захворювань, і ті, хто виконує ризикову роботу, щонайменше через півроку після другого уколу.\nПри цьому у провідних експертів FDA розійшлися думки щодо того, чи слід схвалювати третє щеплення від COVID-19 для всього населення.\nЯк зазначено, сьогодні Консультативна група Центрів з контролю і профілактики захворювань США (CDC) може проголосувати за використання третьої вакцини. Однак фахівці визнають, що недостатньо доказів на підтримку ревакцинації для всіх американців у віці 16 років і старше.\nУ зв'язку з цим група запросила додаткові дані про безпеку.\nНагадаємо, Ізраїль в липні першим в світі схвалив третє COVID-щеплення для жителів країни у віці від 60 років.\nПро ревакцинацію подейкують і в Україні. У планах влади вводити третю дозу вакцини від коронавірусу через рік після отримання двох щеплень.\nТЕГИ: США, вакцина, вакцинация, прививки\nЧетверо росіян задихнулися в сауні готелю в Албанії2122\nЛікарі розповіли про стан Білла Клінтона1878\nФорма парашутистів КНДР нагадала Капітана Америку1874


Монтаж вентиляції в Києві: вартість установки вентиляційних систем, ціни (розцінки) на послуги компанії ClimatCenter\nМагазин кондиціонерів » Вентиляція під ключ\nМонтаж вентиляції – від порад до практики\nМонтаж вентиляції – важлива частина створення промислових об’єктів та житлових приміщень. Непомітна система видаляє вуглекислий газ, пил та дрібні часточки сміття, наповнюючи кімнату свіжим повітрям.\nОсновні моменти встановлення\nВиконання робіт зі встановлення вентиляційної системи відбувається в кілька етапів:\nПідготовчий. Інженери оцінюють проект приміщення та системи вентиляції, виконують необхідні розрахунки. Замовник і фірма обговорюють вартість і підписують договір. На цьому етапі встановлюють терміни.\nПроектування. Якщо ви вже маєте готовий проект, наші спеціалісти оцінять можливість його реалізації в існуючому приміщенні. Якщо проекту немає, ми створимо його.\nВиїзд на об’єкт. Перед початком робіт наші майстри оглядають приміщення й оцінюють стан комунікацій.\nДоставка обладнання. Виконується замовником або відповідальним менеджером нашої компанії.\nВстановлення. Виконання монтажних робіт.\nПеревірка. Фінальний етап – перевірка роботи системи з нормальним та максимальним навантаженням. При виявленні несправностей, їх відразу виправляють.\nПісля передачі об’єкта заказчик отримує сертифікат і гарантію.\nНаша команда виконує профілактичне обслуговування системи та ремонтні роботи (за необхідності).\nВиділяють дві системи вентиляції приміщень:\nприродна – через двері, вікна, спеціальні отвори;\nпримусова – потребує встановлення спеціального обладнання, що виводить повітря в навколишнє середовище та очищує його при потраплянні в приміщення.\nДругий варіант частіше використовують на промислових об’єктах. В житлових приміщеннях примусова вентиляція зігріває і зволожує повітря.\nНаша компанія проектує і встановлює наступні системи примусової вентиляції:\nПрипливна. Найпростіший варіант. Для створення використовують вентилятори і невеликі системи, що забезпечують потрапляння свіжого повітря до приміщення. Головна перевага припливної вентиляції – низька вартість. Роботи виконують впродовж 2-3 діб. Недолік системи – зниження температури в приміщенні в зимовий час. Рекомендується встановлювати на складах, у сховищах і гаражних кооперативах.\nВитяжна. Примусова система вентиляції швидко очищує повітря від вуглекислого газа та дрібних часточок пилу. До її переваг відносять можливість нагрівання повітря і невисоку вартість. Використовується в житлових будівлях, невеликих комерційних приміщеннях (приватні кабінети, магазини).\nПрипливно-витяжна. Забезпечує швидку циркуляцію повітря в приміщенні. Тепловий обігрівач підтримує постійну температуру при середніх витратах електроенергії. Швидке встановлення і низька вартість роблять цю систему популярною серед клієнтів. Ми рекомендуємо використовувати її на промислових складах, в магазинах та автомайстернях.\nПрипливно-витяжна з рекуперацією тепла. Найбільш сучасна система, що перетворює енергію виведеного повітря. Вона дозволяє охолодити чи нагріти повітря в приміщенні з мінімальними витратами енергії. Недоліком системи є складність монтажу і висока вартість. Встановлюється в аграрних комплексах, на фермах та виробництвах.\nНезалежно від вашого вибору, наші майстри проведуть установку і нададуть консультацію щодо подальшої експлуатації системи.\nВстановлення вентиляції мають виконувати тільки професіонали. Правильний монтаж системи забезпечує безпеку людей і тварин під час перебування в приміщенні.\nПрофесійний сервіс. Монтажні роботи виконують спеціалісти, що пройшли спеціальну підготовку та отримали відповідний сертифікат. Передання об’єкта відбувається тільки тоді, коли всі елементи перевірені і справні.\nВедення клієнта на всіх етапах. Наша команда виконує роботи, що пов’язані з системою вентиляції і кондиціонування. Ми створюємо сучасні проекти і співпрацюємо з клієнтом навіть після введення приміщення в експлуатацію, виконуючи ремонтні роботи.\nПриємна ціна. Вартість монтажу ви можете дізнатись на нашому сайті. Для постійних клієнтів та оптових замовників у нас працює гнучка система знижок.\nЯкісні матеріали. Для встановлення вентиляційного обладнання ми використовуємо якісні труби і витратні матеріали, термін експлуатації яких від 5 до 20 років. Таке обладнання рідше потребує ремонту і збільшує термін експлуатації усієї системи.\nГарантія якості. Крім акту здачі об’єкту, ми надаємо клієнтам гарантію. Якщо в зазначений термін виникають несправності, ми надсилаємо відповідального спеціаліста, який їх усуне.\nЦіни на монтаж систем вентиляції можна знайти на нашому сайті або під час консультації з менеджером.\nНе гайте час, замовляйте монтаж вентиляційних систем просто зараз!\nНаша компанія спеціалізується на обладнанні для вентиляції та кондиціювання повітря. Ми здійснюємо продаж, встановлення та обслуговування кліматичної техніки, а також розробляємо проекти ефективного забезпечення кондиціювання житлових, комерційних та промислових приміщень. Наш колектив складається з висококласних спеціалістів, які завжди готові надати вам якісні послуги на всіх етапах співпраці: від попередньої консультації до гарантійного обслуговування. Ми володіємо всіма необхідними ліцензіями для проектування і проведення монтажних робіт будь-якої складності.\nЕТАПИ ВЕНТИЛЯЦІЇ ПІД КЛЮЧ:\n1. Підготовка. На початку робіт наш інженер-проектувальник збирає всю необхідну інформацію для складання проекту вентиляції. Він проводить первинний розрахунок вартості роботи та формує технічне завдання. Технічне завдання – це дуже важливий документ, який враховує всі побажання клієнта, на основі яких складається термін виконання робіт та їх вартість.\n2. Проектування. Наступний етап. Після затвердження технічного завдання виконується проектування системи вентиляції. Сюди входить: виконання спеціальних розрахунків, врахування вимог монтажників, підбір матеріалів та обладнання, розробка схем і креслень, складання специфікацій.\n3. Доставка обладнання. Наші менеджери доставляють всі необхідні матеріали до замовника в найкоротші терміни.\n4. Монтажні роботи. Використовуючи план проектування, проводиться монтаж вентиляції під ключ.\n5. Пусконалагоджувальні роботи. Після монтажних робіт виконуємо повну перевірку змонтованої системи вентиляції, запускаємо все устаткування, перевіряємо всі режими робити.\n6. Обслуговування і ремонт. Наші клієнти отримують своєчасне обслуговування та усунення пошкоджень в найкоротші терміни.\n1. Природна. Природна вентиляція відбувається сама по собі: через витяжки та щілини у дверних чи віконних отворах, кватирки.\n2. Примусова. Примусова (механічна) система вентиляції відбувається за рахунок спеціального обладнання, яке може нагрівати, охолоджувати та зволожувати повітря в приміщенні.\nВиди примусової системи вентиляції\n1. Припливна. Відбувається за допомогою вентиляторів або припливних установок. Цей варіант найдешевший та найпростіший. Недоліки: в зимовий час буде подача занадто холодного повітря.\n2. Витяжна. Особливості цієї системи вентиляції в тому, що замість решіток природної вентиляції встановлюються витяжні вентилятори. Такий варіант вентиляції є дорожчим за попередній, проте має перевагу: в зимовий час є можливість нагріти повітря.\n3. Припливно-витяжна. Цей варіант найбільш оптимальним. Така вентиляція забезпечить як подання свіжого повітря в приміщення, так і виведення з приміщення. Повне оновлення повітря оновлюється менш, ніж за 15 хв. Центральний кондиціонер швидко зможе нагріти чи охолодити повітря, що є великою перевагою, адже немає потреби у встановленні додаткових систем опалювання.\n4. Припливно-витяжна з рекуперацією тепла. Особливість цієї функції в тому, що енергія видаленого повітря піде на обігрів або охолодження свіжого повітря в кімнаті. Це в свою чергу допоможе Вам зекономити на електроенергії.\nТакож ми реалізуємо окремі вузли та елементи вентиляційних систем:\n1) повітроводи з оцинкованої сталі прямокутного і круглого перерізу;\n2) алюмінієві повітроводи;\n8) клапани та ін.;\n9) виконуємо поточний і позаплановий ремонт вентиляційних коробів, відновлення, зміна перерізу повітроводів з оцинкованої сталі.


Будь-яку кризу можна розглядати як час можливостей. І поки одні пересиджують, інші продовжують боротись та стають сильнішими. Саме так і відбувається нині на ринку виробництва вхідних дверей. За словами експертів, незважаючи на пандемію наразі спостерігається незначне зростання дверного ринку на рівні від 5% до 10%. Розвиваються ті компанії-виробники, які готові до змін і адаптуються під них.\nДо слова, основна задача, яку перед собою ставлять українські виробники вхідних дверей – закрити 2020 рік з приростом у продажах. Значна кількість виробництв після закінчення першого локдауну у березні-квітні цього року, вже працюють на повну потужність. Окремі компанії звітують, що починаючи з червня показники виробництва і продажу дверей значно перевищують за динамікою і об’ємом продажі аналогічного періоду 2019.\nТакож, пожвавлюється експорт внаслідок девальвації національної валюти, адже вартість дверей українського виробництва стає ще більш приваблива особливо в євро валюті.\nОдним із лідерів українського ринку дверей, які справляються з викликами сьогодення є компанія “Сталь-М”. На період карантину тут сфокусувалися на інтернет-продажах і продажах дверей в роздріб. Не залишився поза увагою і сектор корпоративних замовників. На вимогу ринку було розроблено нову серію вхідних дверей Standart, характеристики якої відповідають основним запитам з боку компаній-забудовників, а значно технологічнішими стали протипожежні двері. До слова, найбільші забудовники регіону є постійними клієнтами компанії.\nНа сьогоднішній день, завдяки великим темпам розвитку, впровадженню сучасного високотехнологічного обладнання, конструкторських та організаційних рішень на всіх стадіях виробництва, впровадження системи якості ISO та філософії KAIDZEN, використання виключно якісних матеріалів та комплектуючих для виготовлення всіх видів продукції, компанія «Сталь-М» є одним з найпотужніших виробників у західному регіоні України.\nВведення карантину стало нелегким випробуванням для українського бізнесу, у тому числі й для учасників дверного ринку. Однак, вже можна сміливо константувати, що сильні гравці стають ще сильнішими, слабкі закриваються, а їх «місце» перерозподіляється між провідними брендами. Тому виробникам вхідних дверей для того, аби розвиватися необхідно володіти ситуацією і змінюватися разом з ринком, бути гнучким та швидко реагувати на будь-які зміни.


«Першачків» до бердичівських шкіл можна реєструвати онлайн — РІО Бердичів\n12 квіт. 2022\tСвітлана Семчук\nНаразі такі заяви для вступу першокласників до шкіл можна подати в онлайн-форматі завдяки «Електронній реєстрації в заклади загальної середньої освіти». А на рахунок документів, то їх потім можна буде принести до обраних освітніх закладів.\nТакий варіант зручний для тих, хто у зв’язку з подіями виїхав з міста чи навіть з країни. Батькам потрібно зареєструватися на сайті, вибрати навчальний заклад з поданого переліку та створити заявку. У разі, якщо у такий спосіб не вдалося створити заяву, батьки можуть звертатися безпосередньо до освітнього закладу.\nДокументи прийматимуть до 15 липня, однак, за словами Валентини Адаменко, навіть після цього терміну, якщо з якихось причин батьки не встигли з подачею документів, дитину все рівно приймуть до школи\nЩе в цій категорії: « Шляхи підвищення продуктивності навчання у польських ВНЗ\tУ Бердичівському педколеджі «онлайн» відповідатимуть на запитання абітурієнтів »


Чим займається Асоціація Жінок в Тернополі - ПОГЛЯД\n23:12 | 30.09.2020\nЧим займається Асоціація Жінок в Тернополі\n09:38 | 30.03.2011 01:00 | 30.03.2011 Redaktor 868 Views\nТернопільська обласна Асоціація Жінок (ТОАЖ) створена 18.11.1998 року. Зареєстрована 10.03.1999 року як неприбуткова громадська організація.\nЗасновниками Асоціації стали лідери жіночих та інших громадських організацій, представниці освітянської, культурологічної, мистецької сфери. Членкинями Асоціації є – відомі в краї жінки, які досягли значних успіхів на професійній ниві – вчителі, медики, журналісти, науковці, письменниці.\nГоловна мета діяльності – об’єднання зусиль на захист законних прав і свобод жінки, сім’ї, дитини; підвищення статусу жінки, її ролі і місця у громадському і політичному житті країни. Головні принципи роботи: небайдужість і конструктивність, наполегливість і фаховість, систематичність і системність, прозорість і етичність. Засоби: ініціативність членкинь ТОАЖ, співпраця з державними і бізнесовими структурами, ОГС, громадськістю та ЗМІ.\nЧленкині Асоціації переконані у ефективності участі жінок у вирішенні суспільних проблем. Тому велике значення надають систематичному проведенню для широкого кола громадськості і державних служб конференцій, круглих столів, таких, наприклад, як “Статус жінки в Україні”, “Захист прав матері і дитини”, “Соціальне партнерство громадських і урядових організацій для розбудови громадянського суспільства”, “Аналіз результатів виборів з позицій гендерної рівності”, “Завдання жіночих громадських організацій в розбудові громадянського суспільства”, тощо.\nТОАЖ відома в краї громадська організація по активній допомозі вразливим групам населення, підтримці жіночих ініціатив. Спільно з ТОО Товариства Червоного Хреста України багато років поспіль здійснює надання гуманітарної допомоги найменш соціально захищеним особам (одиником пенсіонерам та інвалідам, сім’ям з дітьми, самотнім матерям).\nЗначне місце в роботі ТОАЖ відводиться співпраці з інвалідськими організаціями. Активістки ТОАЖ постійно вишукують можливість допомогти непрацюючим молодим сім’ям, які виховують дітей.\nЩорічно членкині Асоціації беруть участь в зборі коштів для проведення та організації заходів до Дня Святого Миколая, Дня інваліда, новорічних свят. Формують списки малозабезпечених діток та у статусі волонтерів відвідують їх.\nУ 2002-2003 роках спільно з Тернопільським обласним управлянням освіти була організована гуманітарна допомога дитячим дошкільним закладам області, в тому числі дитячому будинку «Малятко».\nУ 2006 році активісти ТОАЖ організували загальноміський дитячий конкурс «Кращий двір», участь в якому взяли понад 50 груп дітей з різних вулиць міста Тернополя. Кошти для призового фонду були зібрані за допомогою меценатів.\nЗа сприяння народних депутатів, вихідців з Тернопілля, членкинями Асоціації постійно організовується надання дороговартісної допомоги хворим дітям в лікувальних закладах України.\nЗа підтримки місцевих меценатів у 2009 році було організовано облаштування спортивного майданчика в дворі будинку, що по вулиці Тарнавського в Тернополі.\nДосвід, отриманий ТОАЖ в процесі тривалої роботи із засудженими і звільненими жінками, використовують інші ОГС і державні служби не лише нашого регіону. За результатами позитивного досвіду ТОАЖ рішенням сесії обласної Ради в Тернополі вирішено створити Консультативний пункт по допомозі звільненим особам.\nТОАЖ має налагоджені робочі зв’язки з органами місцевого самоврядування: депутати міської і обласної рад приймають участь і надають підтримку нашим заходам, які висвітлюються ЗМІ.\nТОАЖ постійно співпрацює згідно укладених угод з обласним Центром зайнятості населення і обласним управлінням Департаменту України з питань виконання покарань та іншими місцевими органами влади, в т.ч. через спостережну комісію (СК).\nТОАЖ постійно співпрацює з низкою активних громадських організацій, зокрема, Жіноча асоціація “Взаємодія” (м. Львів); Тернопільський міський жіночий клуб «Відродження нації», Тернопільська обласна організація «Товариство Червоного Хреста України», ТОО «ДОНА» (об’єднання хворих жінок на рак молочної залози), Тернопільське міське об’єднання «Спілка батьків-опікунів дітей, які хворіють дитячим церебральним паралічем «Крила ангела»; Соціально-екологічне товариство “Молодь, довкілля, розвиток”; Громадське об’єднання “Нова хвиля» та багато інших.\nТОАЖ входить у склад обласної спостережної комісії і обласну міжвідомчу координаційно-методичну раду з правової освіти населення при обласній адміністрації та Громадські ради при управліннях Департаменту з питань виконання покарань МВС.\nВиконані проекти ТОАЖ:\nПроект «Освітня, професійна та соціально-психологічна підтримка жінок-в’язнів перед звільненням з ВК №63 із розширенням матеріальної бази для навчання», МФ “Відродження”, липень 2002 р.- червень 2003 р.\nПроект «Консультативний пункт для звільнених жінок», ІСАР “Єднання”, січень-червень 2004 р.\nПроект «Проведення тренінгів для формування позитивних мотивацій у дільничних інспекторів міліції», ІСАР “Єднання”, січень-червень 2005 р\nПроект «Участь громадськості у демократизації пенітенціарної реформи через спостережні комісії та піклувальні ради», за підтримки МФ «Відродження», 2005-2006 рр.\nПроект «Громадський контроль за діяльністю пенітенціарних установ – як механізм захисту прав засуджених осіб», за підтримки МФ «Відродження», 2006-2007 рр.\nУчасть у спільному проекті «Громадський контроль за діяльністю пенітенціарних установ – на новий рівень» Хмельницької обласної Асоціації «Вікторія» спільно з благодійним фондом «Самодопомога» (м. Львів) 2007-2008 рр.\nУчасть у спільному проекті «Вдосконалення механізмів надання соціальних послуг кризовим групам населення», 2007 р. Проект «Гідна Україна».\nЗ серпня 2010 року ТОАЖ є партнером Тернопільського міського об’єднання «Спілка батьків-опікунів дітей, які хворіють дитячим церебральним паралічем «Крила ангела» у реалізації проекту «Надання реабілітаційних послуг дітям з особливими потребами в Центрі лікувальної верхової їзди (іпотерапії)», що впроваджується за фінансової підтримки Міжнародного фонду «Відродження» та Благодійного фонду «Крона».\nЗ вересня 2010 року Асоціація виконує проект «На допомогу дошкільним закладам Тернопільщини» в рамках Антикризової гуманітарної програми Міжнародного фонду «Відродження». Даним проектом охоплено 5 дошкільних закладів Тернопільської області.\nЗ березня 2011 року реалізовує проект «Вдосконалення системи надання соціальних послуг в м. Тернополі», що виконується Тернопільською обласної Асоціацією Жінок у партнерстві з Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради та Тернопільською обласною організацією Товариства Червоного Хреста України за підтримки Українського Жіночого Фонду.\n← Хоптян: у боротьбі з корупцією немає “своїх” і “чужих”\nТернопільські жінки досліджували пенсіонерів →


Що таке гейнери | як приймати гейнер | Bcaa.ua інтернет-магазин спортивного харчування\nЩо таке гейнери\nГейнер: незамінний супутник на шляху до ідеального тіла\nЧи реально уявити результативну спортивне життя без спеціального харчування? Відповідь на це запитання очевидна, адже їжа і різні добавки мають величезний вплив на формування здорового і красивого тіла атлета. Гейнер – той популярний продукт, на якому базується активний ріст м'язової маси. Його можуть плутати з протеїном, називати шкідливою хімією або ж марною тратою фінансів. Як діє горезвісний гейнер, і за що його люблять і поважають більшість початківців бодібілдерів і професійних спортсменів?\nГейнер – це спеціальна харчова добавка для спортсменів, що складається з натурального білка і вуглеводів. Їх пропорція становить приблизно 50 на 50, але найчастіше перебільшують вуглеводи. Подібна суміш оперативно і без шкоди збільшує м'язову масу. Все це відбувається завдяки різним за складністю вуглеводів з різним глікемічним індексом. Це сприяє виникненню в організмі більшої кількості енергії і створює потрібний запас глікогену в м'язових тканинах. Крім цього, в багатьох гейнерах міститься протеїн або ж цілий їх комплекс: цей компонент дає спортсмену амінокислоти, які допомагають швидко відновитися після важкого тренування.\nІдеальний час для прийняття даної добавки – під час відпочинку після тренування, коли витрачено безліч білків та вуглеводів в організмі. Відповідно, в такому випадку гейнер здатний повернути всі витрачені сили, привести м'язову тканину в тонус і припинити процес катаболізму. А ось якщо наситити себе препаратом до фізичних вправ, можна займатися набагато інтенсивніше і довше: в організм надходить велика кількість вуглеводів, які необхідно спалити. При цьому білок робить свою найкращу справу – нарощує м'язову масу.\nКожен компонент спеціалізованого спортивного харчування має свої плюси і мінуси. Але це добавка, абсолютно універсальна, вона підходить практично всім і, при правильному застосуванні, не має побічних ефектів. Які ж її головні переваги?\nВідновлює всю необхідну енергію після тренування і знищує почуття втоми;\nКардинально збільшує кількість амінокислот в організмі ;\nЕфективний засіб для підвищення енергії всередині самих клітин, які здатні оперативно відновити весь м'язовий тонус;\nБез проблем збільшує м'язову масу на цілих 2-8 кг на місяць;\nГейнери з корисними компонентами (креатином, вітамінами і т.д.), здатні відновити загальне здоров'я всього організму і підвищити імунітет;\nНе має ніяких протипоказань! При правильному застосуванні навіть люди, схильні до повноти, зможуть домогтися швидких і потрібних результатів, незважаючи на високий вміст вуглеводів в даній харчовій добавці.\nЯкі гейнери стали популярними?\nВ першу чергу, не варто забувати про те, що даний препарат – не заміна всієї вашої дієти і не чарівна паличка, яка без особливих зусиль зліпить ідеальні м'язи на тілі. До вживання будь-якого спортивного харчування, а особливого такого висококалорійного, як гейнер, потрібно підходити грамотно. Для початку варто вибрати перевірений бренд, щоб не стати жертвою неякісного товару і не нашкодити самому дорогоцінному – здоров'ю. Професійні атлети і фахівці нашого інтернет-магазину Bcaa.ua віддають перевагу відомим світовим маркам, таким як: Optimum Nutrition , Biotech , Scitec Nutrition , Biotech , Weider , BSN , Universal Nutrition , Olimp Labs , Activlab , Ultimate Nutrition , Muscle Tech , Gaspari Nutrition , Dymatize Nutrition і інші. Бажано вибирати ті гейнери, чий склад оснащений додатковими корисними мінералами і вітамінами. Вірний вибір і правильне дозування обов'язково допоможуть в короткі терміни добитися кращих результатів в побудові свого ідеального тіла.\nТакож Ви можете звернутися за консультацією до наших фахівців, які допоможуть Вам підібрати гейнер або спортивне харчування , яке ідеально підійде саме Вам, спираючись на Ваші параметри і потреби.\nКорисне відео про спортивне харчування, наборі м'язової маси і гейнерах:\nВідгуки про Що таке гейнери 0