Как да разберете сами, че имате депресия, характерни признаци и симптоми - Аутизъм 2022\nДепресия: Как да разпознаем опасност?\nДепресията е една от най-честите причини хората да се обръщат към терапия. Никога не възниква от нулата. Всичко може да започне със загуба на любим човек, развод, здравословни проблеми или уволнение..\nСлучва се така, че депресията се промъква постепенно, като облаци на някога безоблачно небе. В един момент свикваме със света в приглушени тонове и започваме да вярваме, че винаги е било така, не може да бъде иначе. Някои живеят в този режим от години, не намират сили да потърсят помощ.\nПът към осъзнаване\nМного хора с депресивно разстройство не са готови да признаят, че състоянието им изисква помощ. Те карат преживявания дълбоко в себе си, насочват ги към някакъв външен обект или се обезсърчават от някаква дреболия. Това е проблемът с диагностицирането на депресията: трудно е човек да осъзнае, че източникът на постоянното му страдание е концентриран в начина му на мислене и чувство.\n"Депресията прави човек безпомощен, сякаш не може да плува", пише Робърт О'Конър, автор на "Депресията е отменен". - Той е напрегнат, опитва се да разрешава проблеми, но всички усилия са безплодни, защото му липсва способността да стои на плаване. С тази болест се води истинска битка между различни страни на нашето „аз“. Човек е свален от сенки, парфюми, аспекти на личността, с които той не може да се справи и не може да се отърве от тях. ".\nНай-честите симптоми на депресия:\nнамален апетит (или липса на такъв)\nапатия, сънливост, тежест в главата\nсоциално изключване, нежелание за общуване с хората\nизбягване на бизнеса\nусещане за загуба и безпомощност\nмисли за смъртта като освобождение от страданието\nв екстремни форми - опити за самоубийство\nМетоди за диагностициране на депресия\n1. Скалата на Занг. Един от най-популярните методи за диагностициране на депресия. Занг идентифицира четири степени на тежест на заболяването: нормална (20-49 точки), лека депресия (50-59 точки), умерена депресия (60-69 точки), тежка депресия (70-80 точки). Вземете теста!\n2. Скала на депресия А. Бек. Този въпросник, базиран на наблюдения на клинични пациенти, се използва в работата на много американски психиатри и психотерапевти. Всеки въпрос е насочен към идентифициране на един от 21-те типични симптома на депресия. Вземете теста!\n3. Самооценка на условията на Айзенк Психологът Ханс Айзенк е известен с изследванията си за личностните особености и състояния. Той притежава няколко класификации и тестове за определяне на личностните черти, включително IQ теста. Методът на Айзенк включва проверка на четири ключови параметъра, които отличават депресирана личност: тревожност, безсилие, агресивност, твърдост (твърдост). Вземете теста!\nКаква терапия да избера?\nКак да разбера коя терапия е най-подходяща за вашия случай? Всичко зависи от конкретни обстоятелства и от правилната диагноза на депресията. Човек изисква кратка, целенасочена работа, ориентирана по-вероятно към преструктуриране на мисленето. В този случай когнитивно-поведенческата терапия може да бъде най-добрият вариант..\nЗа тези, които живеят под натоварването на години на потиснати чувства и мисли, които не могат да определят причините за своите действия, освобождението не се свежда до придобиване на инструменти или обучение на определени умения. Те искат не само да знаят как, но и да разберат защо. За тях психоанализата може да е най-добрият вариант. Този подход отнема време, но осигурява по-задълбочено проучване на проблема, започвайки от самите основи на личността.\nВажно е да разберете, че депресията няма да отмине сама по себе си. Може би ще бъде възможно да го заглушите за известно време. Но в ситуация на уязвимост, тя ще се върне с нова сила..\n„Хората с депресия трябва да се научат да живеят различно със себе си и с другите: придобиват нови емоционални умения“, обяснява Робърт О’Конър. - Изисква се практика, последователност, гъвкавост. Вместо да пачкате ръцете си във вода в паника, трябва да овладеете емоционални навици, подобни на спокойните, ритмични движения на плувец, да се научите да стоите на плаване и да се чувствате комфортно в този елемент. Такива хора обикновено са страхотни бойци, но да се биеш, значи да се удавиш. По-добре е да се опитате да накарате самата вода да поддържа човек. “.\n„Депресията отменена“ от Ричард О’Конър\nПсихотерапевтът Ричард О'Конър, който сам е преминал през депресия, е на разположение, за да говори за основните проблеми, с които се сблъсква човек с депресия. Той предупреждава за прекомерното доверие в лекарствата: те могат да премахнат опасните прояви, но можете да бъдете напълно излекувани само като възстановите мисленето си и развиете вътрешна стабилност.\nСлед като се събудите и разберете: светът изведнъж загуби цветовете си, храната - вкус и мирис, работата има смисъл. Любимите занимания не са обнадеждаващи, на мястото, където някога са се развихрили планове, идеи, мечти и желания, абсолютна празнота. Как да се справите с това състояние, ако не искате да се справите?\nТова, което тялото ни казва на психотерапевтите\nЗнаем, че тя улавя нашата лична история. Тя свидетелства за начина ни на живот в този свят, за нашето несъзнавано. Но може ли да се превърне в опора за психологическите промени?\nПризнаци на депресия: Как да разпознаем депресията в себе си и любимите си\nДепресията е опасно състояние на ума. Човекът не може да се справи сам с това. Затова е важно навреме да забележите тревожните симптоми у себе си или в близките си и да потърсите помощ. Разберете кои са най-честите признаци на депресия от статия..\nВсички са чували за депресия. Въпреки това, често хората не разбират за какво говорят. За повечето депресията е лошо настроение или апатия. Междувременно в психологията това състояние се смята за изключително опасно. Често в резултат на такова психическо разстройство човек получава сериозна психическа травма или дори решава да се самоубие.\nДепресията се лекува успешно, но колкото по-рано човек посети лекар, толкова по-добре. За да сте нащрек, ще ви кажем как да идентифицирате депресията в себе си или в близките си.\nРазбира се, всеки човек понякога има лошо настроение. Така създадени от природата: не можем винаги да се усмихваме и да се забавляваме. Ето защо, ако лошото настроение продължава ден или два, това е нормално. Ако човек обаче е тъжен повече от седмица подред, това е повод да помислите да отидете на специалист.\nПо правило този симптом се проявява в погледа: той изчезва и изморява. Мъжът изглежда летаргичен и летаргичен. Също така към този симптом често се прибавят самонавистта, чувството за безполезност, неразумната вина..\nДоскоро те горяха от наслада, че правиш любимото си нещо, но сега нищо не ти харесва? Досадната работа и хобитата вече не са ли приятни? Възможно е това да не е банално желание да се направи нещо ново, а депресия.\nПовечето хора, които са в депресия, губят интерес към храната. Те отказват да ядат изобщо, ядат много малко или твърде много храна. Дори любимите ястия не носят удоволствие. Също така, някои хора отиват в другата крайност: започват да губят всичко и да ядат много често. Подобна депресия е изпълнена със здравословни проблеми..\nБезсънието е често срещан спътник на депресията. Човек не може да заспи, хвърля се и се обръща дълго време, събужда се няколко пъти. Такива симптоми се повтарят ден за ден и изтощават.\nХората, които страдат от депресия, често стават много раздразнителни. Става трудно да се общува с тях, тъй като те са в състояние да разрушат другите за нищо. Този симптом също води до неконтролиран гняв..\nЧесто хората, страдащи от депресия, чувстват хронична умора. Те нямат сили да станат от леглото и да правят каквото и да било. Умората е придружена от загуба на концентрация, разсейване. Човек се чувства празен. В този случай жертвите могат да спят много..\nДълбоката депресия често е придружена от чувство на безпокойство. На човек му се струва, че нещо или негови близки ще се случи. Може да има и усещане за паника, силно сърцебиене, изпотяване, суетене, треперене на крайниците. Често хората страдат от неконтролируем страх.\nЗабелязахте, че настроението скача в една или друга посока? Това също може да е признак на депресия. Това, което е характерно, промяна в емоционалното състояние настъпва изключително бързо.\nЧовек, който има продължителна депресия, се чувства изключително депресиран. Той е в състояние да разсъждава върху действията си дълго време, да анализира минали грешки, да се чувства не на място. Освен това човек, страдащ от депресия, няма желание да общува с други хора..\nТова е един от най-опасните и често срещани признаци на депресия. Човек е толкова емоционално изтощен, че не вижда смисъл в живота. Поради това се появяват самоубийствени мисли. Често те оживяват.\nДепресията обикновено се появява по редица причини или само един фактор я провокира. Тя може да възникне поради емоционални и физически причини. Депресията обаче често се провокира от тежък шок, като загубата на любим човек.\nУчените разграничават няколко вида заболявания. Най-често срещаните видове депресия са невротична, соматична и психотична. Има и няколко различни етапа на заболяването. В зависимост от вида на състоянието се предписва лечение.\nДепресията, симптомите на която могат да се появят при хората по различни начини, е състояние, което не може да бъде пренебрегвано. Липсата на лечение на болестта може да доведе до тъжни последици. Затова внимателно следете не само физическото си, но и психоемоционалното си състояние. Също така не забравяйте за любимите хора.\nДепресията е едно от най-често срещаните психични разстройства. В днешния свят много хора са предразположени към тази болест. Постоянният стрес, тревожността и тревогата за бъдещето в нестабилна политическа и икономическа среда, семейни неприятности, проблеми в работата, лоши навици и нарушения на съня могат да причинят депресия. Въпреки това, тази болест често се бърка с лошо настроение и тогава човек може да се чуди: имам ли депресия? Нека да видим как да различим истинската депресия от обикновения смут..\nТерминът "депресия" идва от латинската дума "deprimo", която означава "смазвам", "потискам". Това име доста точно характеризира това заболяване. Човек, страдащ от депресия, се чувства депресиран, депресиран. Той има понижено настроение, загубва се способността му да се радва и да се наслаждава на различни неща, както и двигателното инхибиране - движенията му стават мудни и бавни.\nВсеки човек от време на време изпитва лошо настроение и усещане за апатия. Но след известно време тези усещания изчезват и той отново се връща към нормалното. В случай на депресия това състояние не отшумява дълго - няколко седмици, месеци или дори години. Особено тежките пациенти страдат от депресия през целия си живот.\nИма няколко причини за депресивно разстройство. Основните причини могат да бъдат разделени на три групи: биологична, психологическа и социокултурна.\nБиологични причини. Депресията често се проявява под влияние на биологични фактори, като наследственост или генетична предразположеност. По правило близките на депресивните пациенти също често страдат от това заболяване. Друга причина за заболяването е метаболитно разстройство в организма. Ярък пример е следродилната депресия, която възниква под влияние на хормонална недостатъчност в тялото на жената след раждането на дете. Клиничните анализи показват, че пациентите с депресия имат понижени нива на серотонин, норепинефрин, мелатонин.\nПсихологически причини. В повечето случаи спусъкът за развитие на депресия е стресът, преживян от човек. Особено тежък удар е смъртта на любима една или друга трагедия. Разводът, уволнението от работа, разрухата може да доведе до потиснато настроение, превръщащо се в истинска депресия. Хроничните стресови фактори (неуспехи в работата, в семейството, финансови затруднения, самота, недоволство от живота) също могат да дадат тласък на развитието на болестта.\nСоциокултурни причини. Такива причини са нисък социален статус в обществото, предизвикващ недоволство на човек от себе си или неочакван преход от висок социален статус към по-нисък. Освен това различните култури имат свои собствени традиции и правила, несъответствието на които може да доведе до осъждане на обществото и да доведе човек до депресивно състояние.\nЗа да диагностицирате депресията, трябва да се консултирате с психолог или психотерапевт. Специалистът предлага на пациентите специални клинични тестове, които откриват депресивно разстройство. Тестовете са набор от въпроси, на които пациентът трябва да отговори възможно най-честно. Такива въпросници могат да бъдат намерени в литературата по психология или на сайтове за психологическа помощ. Много е удобно да се правят тестове онлайн. Не е необходимо да запишете отговорите на хартия и след това да ги преброите. Необходимо е само да изберете отговори от предложените опции и да кликнете върху тях. След преминаване на теста резултатът ще се появи..\nСледните тестове са се доказали добре:\nТест за депресия на Бек;\nНаучно-изследователски институт за депресия Анкилозиращ спондилит;\nСкала за тревожност на Спилбергер;\nДепресия Скала DEPS;\nДепресия Скала SCL-90.\nВ допълнение към тестове за депресия, можете да разпознаете заболяването по редица признаци. Обмислете ги.\nДепресията се характеризира не само с намалено настроение и депресия, но и от много други симптоми, които могат да се използват за нейната диагностика. Това заболяване засяга не само емоционалната сфера, но и целия организъм, включително физическия план.\nДепресиран човек изпитва постоянна мъка, страдание, депресия и отчаяние. Струва му се, че животът е загубил смисъла си, чувства се нещастен и безполезен за никого. Пациентът започва да изпитва безпокойство и безпокойство, той често е преследван от усещане за предстояща катастрофа. Не може да се отпусне, тялото и мозъкът му са в постоянно напрежение..\nПо време на депресията човек става много раздразнителен: всяко малко нещо може да го подлуди или да го доведе до сълзи. Чувството за вина нараства в него, той започва да обвинява себе си за всички беди, които се случват със самия него или с близките му.\nДепресията предизвиква постоянно недоволство от живота. При хората самочувствието е значително намалено. Започва да му се струва, че той абсолютно не е способен на нищо, нито в семейството, нито на работа. Измъчва се от самосъмнението. Загубена мотивация и желание за работа и като цяло правите всякакви неща.\nНещата, които преди са доставяли удоволствие на човек (хобита, хобита) стават безинтересни. Той губи радостта от онези дейности, които обичаше да обича. Пациентите с тежка депресия губят способността си да преживяват всякакви емоции (положителни и отрицателни).\nЕдин от често срещаните симптоми на депресия е нарушение на съня. Пациентът не може да заспи за дълго време, често се събужда, а сутрин става не достатъчно сън и е счупен. При някои хора, напротив, има постоянна сънливост. Човек може да спи по много часове на ден, но сънят не му носи удовлетворение. Желанието да спим непрекъснато показва, че човешкото съзнание се опитва да се дистанцира от реалността, да избяга от проблемите, да заспи.\nЗаболяването се отразява в апетита на пациента. Често пациентите се оплакват от намаляване или липса на апетит, храната им се струва безвкусна. При някои пациенти, напротив, апетитът се увеличава значително и те започват да ядат всичко подред. Понякога гладът ги буди дори посред нощ и ги кара до хладилника. Често при пациенти с депресия се наблюдава запек..\nЗаболяването често причинява неприятни усещания в тялото - сърцебиене, затруднено дишане, болка в корема, гърба, мускулите, ставите, замаяност и главоболие. Тези симптоми лесно могат да бъдат объркани с други заболявания, но опитен психотерапевт бързо ще разпознае депресията от тях..\nПо време на депресия човек изпитва срив, бързо се изморява дори от обикновени, ежедневни дейности. Това, което беше лесно, сега беше много работа. Усещането за умора не отшумява дори след сън. Движенията стават бавни и инхибирани. Пациентът има намалено сексуално желание. В някои случаи депресията може да предизвика пълно безразличие към секса.\nДепресията прави човек пасивен, отнема му мотивацията за активност. Пациентът почти не участва в някакъв бизнес, трудно му е да се концентрира върху нещо.\nЧовек може да се изолира в себе си и да не напуска дома си. Не се интересува от срещи с приятели, партита или ваканционни пътувания. Той не иска да вижда никого, трудно му е да общува с хората. Поради намаленото самочувствие пациентът се чувства неловко в обществото, струва му се, че другите го възприемат като губещ или му се смеят, затова се опитва да избягва хората. Общуването става неинтересно за него.\nЧовек с депресия може да седи или лежи на дивана дълго време, без да прави нищо. Не иска да става, няма сили и желание. Често болезнено, меланхолично състояние води до факта, че пациентът започва да се забърква в алкохол, наркотици или психоактивни вещества. С това той се опитва да облекчи състоянието си, но такива методи дават временен ефект, след което депресивното състояние само се засилва.\nДепресията влияе върху паметта и концентрацията. Пациентът не може да се концентрира върху нищо, всяка умствена дейност му се дава трудно. Той става забравителен и разсеян, наблюдава се забавяне на мисловните процеси..\nЧовек е трудно да взема решения: той мисли дълго време, колебае се, забавя този момент. Непрекъснато е тормозен от мрачни мисли за себе си, живота си и света като цяло. Струва му се, че цветовете на живота са избледнели и напред няма да има нищо добро. Дори ако пациентът разбира, че отрицателните мисли са причинени от болестта, той не може да се отърве от тях..\nНай-тежкият симптом на депресията са мислите за самоубийство. В особено тежки случаи човек прави опити да отнеме собствения си живот. Ето защо при тежки форми на депресия лекарите настояват за хоспитализация, а също така препоръчват роднините на пациента внимателно да го наблюдават и да не го оставят без надзор, докато острият стадий на болестта не премине.\nЛекарите разграничават различни видове на това заболяване. Помислете за най-често срещаните.\nЕндогенната. Този тип депресия се причинява от биологични фактори или различни нарушения във функционирането на нервната система и може да не е свързана с неприятни ситуации в живота на човека. Пациентът става апатичен, оттегля се, губи интерес към живота.\nРеактивен. Тя възниква като реакция на травматично събитие. Ако в живота на човек е настъпила трагедия - загубата на роднина, развод, раздяла с любим човек, той може да получи депресия. Реактивната депресия е много лесна за диагностициране, защото пациентът знае за причините за нея..\nМаскиран (скрит). Този вид заболяване не е напразно получи такова име. Факт е, че подобна депресия има особеността да се прикрива като други заболявания. Пациентите често се оплакват от сърдечни проблеми, болка в стомаха и червата, главоболие, менструални нередности при жени, сексуални разстройства и други проблеми. Всичко това може да бъде симптоми на депресия. Понякога заболяването се маскира толкова умело, че не всеки лекар може да го разпознае..\nсезонен Този вид заболяване е пряко свързано с промяната на сезоните. Много хора страдат от сезонна депресия, понякога дори не обръщат внимание на това и мислят, че са просто в лошо настроение. Заболяването се проявява в есенно-зимния период и се характеризира със сънливост, летаргия, загуба на сила и понижено настроение.\nТревожно. Това заболяване причинява у пациента чувство на страх, безпокойство и безпокойство. Той става агресивен и небалансиран. Тревожната депресия е опасна, тъй като пациентите, страдащи от нея, са предразположени към суицидно поведение.\nDysthymia. Дистимията е хронична депресия. Симптомите му са подобни на острата форма на заболяването, обаче, те се наблюдават дълго време (от две години). Пациентът изпитва постоянно чувство на копнеж и депресия, мирогледът му става песимистичен.\nБиполярно. Този вид заболяване се характеризира с преходи от състояние на прекомерна възбуда, мания към депресия и депресия. Освен промени в настроението, при такива пациенти се наблюдават объркване на мислите и нарушено възприятие. Това заболяване изисква лечение под наблюдението на лекар..\nДепресивен ступор. Този вид заболяване се счита за едно от най-тежките. Пациентите през цялото време лежат в едно положение, гледат безцелно в празнотата, отказват храна и не контактуват с другите. Това състояние изисква лечение в болница.\nДепресията е сериозно заболяване, което изисква своевременно, компетентно лечение. Нелекуваната депресия може да доведе до тъжни последици, затова, откривайки нейните симптоми, трябва да потърсите помощта на психолог или психотерапевт.


Мария Станкова - Наръчник по саморъчни убийства\nОбратно към: [Наръчник по саморъчни убийства][Мария Станкова][СЛОВОТО]\nПетнадесет бирени глави\nВъв влака, на третата бира, се запознавам с мъж на моята възраст. Изглежда приличен. Мирише на "Ятаган". Баба миришеше на ябълки и канела. Чисти миризми.\nУстановявам, че е от четящите хора. Знае доста за дзен будизма, а на всичко отгоре има представа и от даоизъм. Прекалено хубаво, за да е вярно. Страхувам се, че халюцинирам. Предлагам бира. Пие. Значи не е илюзия. Разменяме телефони и мъгляви обещания за срещи. Говорим за литература и музика, за отсъстваща справедливост и за шибаното си поколение. Той каза: Обречени. Не прилича на обречен неудачник, значи има нещо по-лошо. Стигаме. На гарата не ме чака злото. Никой не ме чака. Мога да се прибера, мога да не се прибера. Проблемът си е само мой. Прибирам се.\nКогато не работя, мечтая. Сега поне имам за какво. Представям си принца, за който отдавна бях престанала да мисля. Фантазирам. Обаждам се по телефона на мъжа от влака и си определяме среща. Среща! Нещо, което забравям, когато излизам от къщи. Надявам се да е хубаво. Надеждички. Обаче си обличам тясна рокля и намирам смисъл да се гримирам. Една среща в кръчма, втора среща в кръчма. Кръчма след кръчма, безкрайни разговори за смисъла на жалкия ни животец, водка, доматен сок и едва след половин година ме кани у тях. Пухени дюшеци, пухени завивки, пухкава обстановка. Лукс. Дали не е от господарите? Не. Не е. Принцът е педераст. Близките му работят в Африка като черни негри, за да живее принцът. Има си всичко без едно. Така е. Много хубаво не е на хубаво. Гледаме порно и гей филми. Възбужда се и онанира. Лъска бастуна, блъска, полира нефритовия меч. Трябва му параван за пред обществото. То не гледа с добро око на хомосексуалистите, не приема извратени откачалки и не ги назначава на водещи длъжности. Обществото се прави, че не ги забелязва. У нас няма педерасти. Предлага да се оженим. И този смята да ме направи щастлива, но при известни условия. Трябва да правя някои работи и да си затварям очите пред други. Ако любовникът му поиска да бъде с мен, не трябва да му отказвам. Ами защо не! Има ли нещо, което да не съм опитала? Близките се запознават и изглажда се харесват. Никой не подозира най-главното. Започва да ми става гнусно, ама много гнусно. Зад обикновената извратеност се крие злото. Усещам го. Нещата излизат от релсите на познатото и претърпяват първата метаморфоза. Вечерите се насищат с гадости и жестокост. А, не! Това вече го зная. Злото обича торти. Аз купувам торти. Купувам и електрически крушки, които стривам на прах. Нося торти със стъклен прах, правя сладкиш със стъклен прах. Започва се с болки в корема и диария. Слагат диагноза дизентерия. Ходя в болницата и нося торти със стъклен прах. Завършва по обичайния начин. Вътрешен кръвоизлив. Неизбежен край.\nДа. С нещо привличам злото. Може би противната миризма на страх? Може би мазната ми кожа? Липсата на самочувствие? Порочната бедност? Съпротивата вътре в мен? Знае ли човек... Все нещо.\nЗа първи път отивам на погребение. Има много хора, повечето са порядъчни хомосексуалисти. Приятели. Кой би допуснал, че съществуват. И дума не се споменава за тях. Оказва се, че са много. Голямата Марго, Бети, Лучия, Венера, Евдокия, Олимпия, Мануела (идва от Мануш). Не достатъчно добри, нито зли, сантиментални грубиянки, ревнивки, въздух. Те не искат нищо, освен да ги допуснеш до себе си. Гаврят се с тях. И те се гаврят един с друг. Изчезват, появяват се като пеперуди около нощна лампа. Пърхат и се блъскат. Под панталоните носят черни чорапи с ръб и жартиери, ластично бельо с дантели. Мога само да мечтая за такова бельо. Ходят при най-добрите козметички... Какви дивотии прави човек, за да бъде обичан.\nНищо ново не се случва на този свят. Човечеството се поти в безумни напъни и за какво? Заради миг щастие? Не. Може би когато умират, хората разбират, че напъните са били ялови? На погребение всички се настройват философски, освен потърпевшия. Аз съм глупава жена. Глупавите хора не търсят смисъла на живота. Те си го живеят.\n© Мария Станкова. Всички права запазени!