Кметът на Любимец сред наградените в конкурса „Кмет на годината 2015“\nПобедител в конкурса от онлайн-гласуването „Кмет на годината 2015“, Кмет на малка община, в категория „Модерно земеделие“ – е инж. Анастас Анастасов.\nНа официална церемония на 11.09.2015 г., в гр. София, Министърът на земеделието и храните - Десислава Танева връчи почетна грамота на представител на община Любимец.\nОбщината усвои по проекта 513 000 евро, които инвестира в изграждането на 8 агрометеорологични станции в различните населени места, създаването на лаборатория за почвен анализ и закупуването на два нови пикапа „Toyota Hilux“, багер „Hidromek“ и трактор „Deutz-Fahr“ с прикачен инвентар.\nНа вниманието на всички пътуващи по пътя Любимец – Ивайловград\nСъс своя Заповед № 63/16.09.2015 г. Директорът на Областно пътно управление Хасково нарежда да се въведе временна организация на движението на моторни превозни средства в участък на жп прелеза на ул. "Ивайловградска" в града. Заповедта е във връзка с изграждане на новата железопътна линия, в частта Любимец – Свиленград и цялостното обновяване на обекта. В тази връзка Ви уведомяваме, че от 17.09.2015 г. до 20.10.2015 г. прелезът ще бъде затворен за преминаване на всички превозни средства. Фирмата-изпълнител гарантира, че след тази дата обектът ще бъде пуснат в експлоатация. Това е единственият жп прелез в страната, пресичащ високоскоростна линия.\nТоварните автомобили ще използват обходен маршрут Любимец – Сива река – Малко градище (път I-8) Ивайловград и обратно.\nЛеките автомобили ще могат да преминават през кв. „Георги Добрев“ (пътят зад Папас Ойл) и временния прелез в района на бивши Вторични суровини.\nПовече подробности от Заповед № 63 от 16.09.2015 г. на ОПУ-Хасково\nОбществено обсъждане на извършената инвентаризация на горските територии\nИнформация относно публичното обсъждане може да прегледате тук\nСъздадена на 08 Септември 2015\nSTUNT SHOW В ЛЮБИМЕЦ\nСтънт шоу за феновете на екстремните спортове представиха Христо Алипиев и неговите приятели Влади, Стилиян, Митко и Испанеца, по повод Деня на Любимец. За любителите на адреналина, петимата виртуози на мотоциклета демонстрираха своите умения. Те показаха, че еднакво добре управляват превозни средства на едно, две или четири колела. Дрифт с кола, каране на задни гуми на АТВ, преобръщане с мотор и други акробатични демонстрации бяха част от изпълненията на младите участници. В края на представлението, мотоциклетистите призоваха присъстващите за разумно и безопасно шофиране.\nОбщинска администрация, съвместно с ПУ-Любимец осигуриха подходящ терен за спектакъла и се погрижиха за безопасността на многобройната публика.\nМАГИЯТА НА ФОЛКЛОРНИТЕ ТАНЦИ\nСпектакълът „Ритмите и хората на България и Балканите“ предизвика възхищението на жителите и гостите на Любимец. Танцовата „разходка“ из фолклорните области на страната се състоя на площад „Трети март“, на 27 август и бе част от културната програма за Деня на града.\nВ продължение на два часа танцьорите от ТС “Сакарци“ – гр. Любимец, с р-л Галина Христова, ТК „Веселяци“ – гр. Свиленград, с р-л Петя Стефанова, ТК “Ритмика“ – гр. Харманли, с р-л Вели Велев и ТК “Гергана“ – гр. Харманли, с р-л Галина Христова представиха уникални танци от Тракийска, Родопска, Пиринска, Северняшка, Добруджанска и Шопска етнографска област. Те омагьосаха публиката с красотата на фолклора, оживял в изкусното им майсторство, пъстротата и ритъма на танца.\nВ края на спектакъла, завладяна от удивителното звучене на родното тракийско хоро, публиката също не остана безучастна. Представлението се превърна в празник на българския талант, на българския дух, на любовта към творчеството и танца.\nКметът на Общината инж. Анастас Анастасов изрази благодарност към танцьорите с думите: „Изпълнени с любов към българското, танцувайки от душа и сърце, Вие внесохте радост и добро настроение сред присъстващите. Успяхте да спечелите сърцата на публиката, да ги направите съпричастни към красивото изкуство и да им подарите незабравим спомен от този ден“.\n„Любимчанско царство - Баба и внуче“\nИзкуство, сътворено от децата на Любимец\nКът на Почетните граждани на град Любимец\nЗапочнаха празничните дни в Любимец


Novsport.com - ТЕРОРЪТ ПРОДЪЛЖАВА: Байерн разкъса Шалке! (ВИДЕО)\n25 януари 2020 21:30 Пламен Димитров\nБайерн Мюнхен прегази с 5:0 Шалке в дербито от 19-ия кръг в германската Бундеслига. Така баварците продължават да са без загуба срещу този съперник в 19 последователни срещи (16 успеха и три равенства). Последната победа за тима от Гелзенкирхен беше през декември 2010 година.\nРоберт Левандовски не пропусна да накаже любимата си жертва в девети пореден мач. Попаденията му в този период са 12. Останалите попадение на "Алианц Арена" тази вечер забиха Томас Мюлер, Леон Горецка, Тиаго Алкантара и Серж Гнабри.\nУспехът пък приближи Байерн само на точка зад лидера РБ Лайпциг, който днес загуби с 0:2 гостуването си на Антрахт. Шалке е на пета позиция.\nШампионите поведоха още в 6-ата минута. Томас Мюлер центрира и след грешка на вратаря Шуберт, Левандовски насочи топката в мрежата - 1:0.\nГостите бяха много близо до изравняването, когато Матондо се измъкна от защитата на Байерн и отправи удар, но топката срещна напречната греда. В 15-ата минута Томас Мюлер прати топката в мрежата на Шалке, но попадението му беше отменено заради засада.\nЛевандовски стреля покрай вратата в средата на първата част, но в 37-ата минута не сбърка на празна врата след прекрасно подаване на Леон Горецка. Реферът Мануел Грефе обаче получи сигнал за засада на Бенжамен Павар и отмени гола. В добавеното време на първата част баварците все пак удвоиха аванса си. Мюлер вкара отблизо.\nМалко след почивката Тиаго Алкантара нанесе мощен удар от воле и Шуберт направи феноменално спасяване. При изпълнението на корнера обаче топката влетя в мрежата зад Шуберт, а овациите бяха за Горецка. Бившият халф на Шалке нанесе прекрасен ножичен изстрел.\nВ 58-ата минута Левандовски Той беше изведен на добра позиция и финтира бранител и и пусна за връхлитащия Тиаго, който вкара без проблеми. Четвърт час преди края на редовното шут на Левандовски беше отразен от Шуберт. В 89-ата минута влезлият като резерва Серж Гнабри вкара със силен диагонален удар - 5:0.\nБАЙЕРН: 1. Нойер, 17. Боатенг, 27. Алаба, 32. Кимих, 5. Павар, 14. Перишич, 6. Тиаго Алкантара, 18. Горецка, 19. Дейвис, 25. Мюлер, 9. Левандовски\nШАЛКЕ: 23. Шуберт, 24. Очибка, 5. Настасич, 20. Кени, 4. Кабак, 18. Калигури, 11. Грегорич, 6. Омар Маскарел, 8. Сердар, 25. Аарит, 14. Матондо\nИзпратено от Анонимен на 25 януари 2020 23:08. |\nЦСКА може мнооооого повече и го е доказал ама като лесна и антверпен никой ама никой не можае нали сини Евроидиоти както ви каза и боко неграмотници\nДжарета де да можеше и ЦСКА-София така\nИзпратено от Анонимен на 25 януари 2020 21:29. |\nДзеко не е хърватин за да видите че дме по яки от вас, Дортмунд и Лайпциг\nИзпратено от Анонимен на 25 януари 2020 20:52. |\nДжарета гледай какво прави Байерн след като направи сравнение с резуртата на ЦСКА 0:5 и техния 0:5 с Нюрнберг.ЦСКА може ли това\nДнес започва 22-ия кръг в efbet Лига


Декември 12, 2019, 15:17:58\nАвтор Тема: Изповед на Kissing You Good Night на прага на 11:11:11 (Прочетена 2663 пъти)\n« -: Ноември 09, 2011, 15:32:10 »\nПърво ще искам да прочетете внимателно всичко, което съм написал тук. Целта ми е да се самоизоблича, защото знаех, че с приближаването на 11:11:11 всичко скрито за нас и от нас ще излезе на повърхността. Мислех си със самонадеяността на някое глупаво пишлеме, че това мене ще ме подмине... Но се самозаблудих. Затова реших да не се противя на световните събития - не съм чак такъв безразсъден бунтар, че да играя на стражари и апаши със световната еволюция - тя не търпи такива изпълнения и аз бих изпаднал от прехода към по-разширени видове съзнание.\nЕто защо ще ви призная всичко, с което съм прегрешил пред вас - та вие ме дарихте с толкова любов и разбиране - а аз с какво? С лъжи и недомлъвки... Това ли е благодарност? Това ли е истинското поведение на едно индиго? Това ли е непосредствеността на един работник на Светлината?\nОтговора оставям на вас. Времето е наше за всички времена!\nРешил съм да ви говоря за нещо, което ме трови вече месец и половина. Искам да изчетете този постинг търпеливо докрай, да обмислите внимателно отговора си чак тогава да пишете отзиви. Целта на следните редове е не да цивря на нечие рамо самосъжалявайки се, а да се изправя срещу собствения си страх от присмехи и подигравки, вкоренен дълбоко в мене и да кажа:\nДа, не съм перфектен!\nДа, досега под влияние на собствената си мегаломания мислех, че съм идеален, че нямам никакви трески за дялане, а те са цели чепове и чворове, за които няма друг лек освен брадвата.\nЗатова сега хващам брадвата и започвам да дялам чеповете и чворовете, за да стана малко по-гладък и поносим. Наистина, досега си казвах, че съм номер 1, ама се оказа, че съм един жалък лъжец и някакъв празнодумен фантазьор и позьор, който се чуди как да привлече вниманието на хората с разни глупости. Този път обаче целя да ви привлека вниманието с истината за мене. А тя е, че:\nАЗ СЪМ ЛЪЖЕЦ!!!\nДа, правилно прочетохте! Аз съм лъжец! И ще ви приведа едно доказателство:\nТова е първият ми постинг във форума. Обърнете внимание на огромните червени, наклонени, удебелени и подчертани букви в средата на цитата. Усетихте ли, че нещо с това, което съм разказвал на всички вас за мене, се разминава с тези словца? Това беше моята дупка в маската ми, от която много се страхувах. Но по добре, че я има - така мога да почна от някъде да руша маската си, личния си мит...\nКакъв е личният ми мит ли? Той е митът за живота ми през периода шести-осми клас.\nИзбрах да го използвам за параван, защото ако ви кажех още с първата среща истината, щях да стана моментално новосветец и мъченик за вярата, което не ми се нрави изобщо. Винаги съм мразел такива лиги и сополи!\nА какво представлява личният ми мит ли? Ще ви го разкажа:\nЗа периода 01.12.2005-15.06.2008 информацията в паметта ми е цялостно променена и препрограмирана, но във ВИП това нещо не важи. Нямам почти никакъв оригинален спомен от тогава. Чак за осми клас започвам да оставям оригинални спомени, но това е с цел митът да бъде цялостно издържан и достоверен според критериите на класическата логика. Тогава все бях твърде рационален, та пресмятах особено прецизно всеки елемент от мита така, че мозайката му да е без пукнатини. Тук е момента да си призная, че се справих успешно. Докато не кажа на някого истината, той изобщо не е в състояние да усети какво всъщност се е случвало с мене. Но сега времената се промениха и дойде ред на чистата и свята Истина за моя живот, колкото и жалък да е бил откак съм се родил. А ето я и нея:\nАз от първи клас съм обект на присмехи и подигравки заради странното си поведение, наивността си и широкообхватната ми фантазия, която работи по 960 часа в денонощието. В първите три години от ученическия ми живот с две приказки можех да бъда вкаран в пътя, но в четвърти клас при нас се появи едно момче, което беше доста буйно. То ме дразнеше, защото виждаше що за човече съм и скоро аз оставих добрата си страна и тръгнах по един дълъг и разрушителен път към провала.\nПостоянно се надпреварвах с идеите му аз да измисля нещо, което да ме докаже като успешен човек, но в предишните три години си бях послал доста хубавинко, та сега си берях урожая от предишните три години - по-просто казано - бях си изхабил дебита на уважение сред съучениците си. Затова и досега се псувам тайно и се самобичувам - заслужавам наказание за това, защото само глупак би постъпил така, а пък вие казвате, че съм много умен - та, щях ли да постъпя така, ако бях истински умен?!...\nВ пети клас той се махна, защото бях успял да предизвикам в него чувство за вина за конфликтите в класа и развалените часове, макар че цялата вина беше на 100% моя, а той нямаше никакво отношение към това.\nНо на негово място се появиха 16 нови ученици - всичките ме дразнеха по свой си начин - и то все успешно.\nНай се открояваше едно момиче на име Мирела, което сега чувам, че е станала махленска бръмчалка от класа - а тогава се имаше за много специална... Хи-хи... Тя умееше да ме вбеси с най-прости действия. Колко пъти заради нея съм ял бой...\nИ тя беше недосегаема - тя винаги излизаше чиста, след като ме раздразнеше, защото почвах да буйствам и да развалям дисциплината - така аз плащах за чуждите грехове.\nВ шести клас бях натрупал достатъчно материал за агресивни действия по всички фронтове и вече всички се чудеха как да ме разкарат от училище, защото веднъж вече бях успял да опропастя приемането на един важен европроект за много пари с "мило" поведение пред господа европейците - изплюх се върху единия, сритах в пищяла втория, а третия го напсувах така, щото той, без да разбира какво му говоря, цял пламна. Бях станал нежелан в училище - всички ме мразеха.\nИ така в шести клас вече бях успял да потроша за около месец около 20 стола, 5 чина и безброй кошчета за боклук. Последната ми проява беше, че в пристъп на ярост срещу Мирела и приятеля й Мартин, за малко да счупя с ритник крака на едно дете от съседен клас, докато петима учители се опитваха да ме вкарат в лекарския кабинет, който се намираше право срещу класната ни стая. Това явно преля чашата на търпението на директорите на училището и аз още на следващия ден бях изключен от училището. Вечерта плаках много. Отивах в друго училище, което беше дупка в сравнение с досегашното ми, но пък и учителите бяха доста по-строги.\nКато попаднах в новото си училище, аз бях приет с подигравки (още не съзнавах колко е унизително да те изгонят от най-доброто училище в града в такава дупка, а както всички знаят, такива лоши новини се носят по-бързо от светлината). Започнаха от първия ден да ме бият и тормозят и на края на първата цяла седмица там не изтраях и пак почнах с цирковете си.\nИзтраяха ме с триста зора в това училище 39 дни и накрая пак ме изгониха.\nОще на 23тия ден от престоя ми там ме насочиха към една опитна и дърта психиатърка, която и досега е моят демон - толкова я мразя - все още си мисля, че тя ми е съсипала живота - докато всъщност аз си го съсипах сам-самичък - без чужда помощ и участие - аз позволявах да ме обиждат и да ме дразнят, аз давах да ме карат за семки и бонбонки да правя глупости! Аз! И никой друг!\nАз щом я видях, нещо ме жегна отвътре - чак сега усетих как отивам към пропаст. Но беше късно - бях набрал достатъчно инерция и нищо не беше в състояние да ме спре по пътя към бездната, към ада на лудостта.\nЕдва когато тя ми изписа лекарства, аз разбрах, че вече съм сгазил пипера сериозно - толкова сериозно, че нямаше възможност да поправя всичко като с магическа пръчка. Нямах и воля да се реформирам. Нито сила. Вече се бях отдал на онези малки демончета, които ме тикаха към деструктивна дейност. Те ме бяха превзели цял!\nИ така, на 30.11.2005 аз бях изгонен и от второто си училище. На следващия ден отидох в новото си училище, което щеше да стане родина на моята най-голяма тайна, която сега разцъфва пред вас с цялата си страховита мрачност.\nПосрещнаха ме добре. Но пак имаше кой да подхранва демончетата ми - един грозен и противен на вид турчин на име Гюнеш. Той се беше специализирал в манипулацията на такива лапнишаранчета като мене, за да се забавлява на техен гръб. И аз бях поредната му жертва.\nДо 01.02.2006 всичко вървеше общо-взето в рамките на поносимото, макар и да правех глупости, но аз си бях въобразил, че съм там за седмица -две и грам зор не си давах да поработя върху себе си - всички разговори с психиатрите ми и консултациите с леля Антика - психоложката на училището, която беше твърдо консервативна психоаналитичка, не помагаха. Аз пак си бях същия. Предстоеше ми да пострадам много от голямата си уста и от прекалената си чувствителност и наивитета си.\nНо на 01.02.2006 се случи знаменателно събитие - появи се субекта Стельо, който много дълго време щеше да превръща дните и нощите ми в низ от безкрайни страхове, мъки и кошмари.\nТози субект беше едно момче на моята възраст, отличаващ се с много по-буен от моя характер и с побойнически привички, който веднага си ме заплю за боксова круша.\nСкоро след появата му се пренесохме в най-крайната сграда на лудницата - орязаха бюджета на отделенията до такава степен, че нямаше пари за поддръжка на две сгради и събираха лудите на цяла Варна под един покрив.\nТам Стельо се почувства зареден от нещо и започна да си упражнява бойните умения върху мене - така скоро аз станах мухльото на училището. Той се чувстваше безнаказан, защото нямаше кой да го възпита правилно и да го отучи от тези привички - той беше изтърван. А аз си теглех за това, че съм твърде самобитен. И досега си тегля.\nТака завърших шести клас - с разбивани всяка седмица колене, вежди, нос, устни и така нататък. В мене се беше излюпила Злобата.\nВ седми клас Стельо вече беше почнал полека да навлиза в пубертета и гласът му беше станал осезаемо по-плътен - а аз все страдах от това, защото стана и по-агресивен.\nНа няколко пъти докато той беше там през седми клас, аз троших скъпи уреди и вещи на училището. За мое щастие (или пък не - вие си решете) болницата поемаше щетите и аз станах тежко деструктивен (мислейки си, че съм безнаказан и това ще е вечно). Но на 08.12.2006 се появи искричка светлина в мрака на моето падение - Нелка - една бунтарка с широки сърце, душа, джобове, ханш, бъбреци и стомах (последните две за любимата й комбинация - кебапчета с картофи "Каменица"). Тя ме хареса и когато същия ден Стельо за пореден път реши да узъвършенства бойните си умения върху мене, тя ме спаси от него.\nНа следващия учебен ден тя наби Гюнеш (какво ли търсеше той там?...) и Стельо, задето се мъчат да ми пикаят в чантата и скоро те, наливайки се с водка, решиха да ми го върнат.\nНа 13.12.2006, след училище, Гюнеш ме причака в едни храсти. Протегна си той ръцете през храстите, когато аз минавах оттам и ме повлече с помощта на Стельо към едно усойно кътче на двора на лудницата. Там те, без да кажат нещо, започнаха да ме ритат. После Стельо започна да ме души с ръце, а после пак да ме ритат двамата. След това четвърт час гледах безпомощно как те скачат върху мене от една висока метър и половина пързалка. След това "забавление", Гюнеш извади нож и налетя да ми реже дрехите. Тогава аз скочих като ужилен и побегнах към единствения възможен изход. Но единият ми крак беше зле ударен, та не бягах особено бързо. Стельо бързо ми препречи пътя и ме срита в слабините. Аз политнах назад и попаднах встрани от пътеката, по която можеше да се излезе от тази част на двора. От двете страни на пътеката имаше дълбоки ровове с кал и аз започнах да затъвам. Започнах да се дърпам, за да изляза, но започнах да затъвам още повече. Затънах до кръста и след като Стельо си поигра да ме да дави в калта, повика Гюнеш, извади ме с негова помощ оттам и ме принудиха с още бой да им ударя по една ръчка. Иначе щяха да ме снимат как ме изнасилват и да ме разпространят из целия град. След това, за мое огромно щастие, ме пуснаха.\nПри боя ми бяха изчезнали парите за автобус и нямаше как да се прибера бързо вкъщи. Прибрах се вкъщи чак привечер, ридаейки и олюлявайки се.\nКато казах на майка си защо съм така, тя ме наби и ме прати да се къпя. А след това ми каза, че съм си измислял за това. Та тя не виждаше ли, че целият съм в синини?\nНа другия ден, подтикнат от Нелка, аз казах на учителите кой ме е подредил така и бях върнат с линейката на лудницата вкъщи за една седмица.\nСлед като тръгнах на училище наново (21.12.2006), онези двамата бяха изгонени от училището.\nС нея още на следващия ден го ударихме на живот в кръчмата на бай Стамат, където пихме до мръкнало бира и ядохме картофи с кебапчета за нейно здраве.\nСлед Нова Година продължихме с този весел манталитет - бягахме от училище, пиехме индустриални количества бира на брудершафт и както още се сетите, унищожавахме цели тарели с кебапчета и кюфтета. С Нелка се заклехме да спрем хапчетата, за да сме по-щастливи и да носим повече на пиене.\nИзпълнихме клетвата си. И резултатът не закъсня - на 12.03.2007 и двамата бяхме прививани с багажи в отделението горе.\nВлязохме вътре и след кратък разговор с психиатъра ни дадоха легла и чаши и ни така аз за пръв път попаднах в лудницата. Там си пиехме лекарствата (нямаше как иначе - при неподчинение получавахме инжекция в задниците и ни връзваха) и за Великден ни пуснаха. Заключението беше, че трябва да бъдем контролирани по-стриктно как си приемаме лекарствата. Стана и тази. Но с Нелка пак се веселяхме - вече по-умерено, но пак щуро.\nСвърших седми клас. В средата на юли 2007 влязох а тори път в лудницата, защото пак бях неконтролиран за хапчетата. Ех, кога щях да си дам воля да преборя демоните си, кога?!\nИзлекувах се за две седмици, но доста съмнително беше всичко около мене вече в квартала - шушумукаха се разни работи за мене и майка ми вечер тайно плачеше заради това, защото й беше обидно да я обсъждат махленките какво бил правел синът й.\nВ осми клас вече нашите осъзнаха нуждата да се интегрирам в клас....\n>> Следва... >>\n« Отговор #1 -: Ноември 09, 2011, 16:14:58 »\n« Отговор #2 -: Ноември 09, 2011, 16:48:01 »\n<< Продължение >>\n...В осми клас нашите осъзнаха нуждата да се интегрирам в клас. Така те ме записаха в училището на Дружба - да, в главното училище!\nБях направил един крайно неуспешен опит да щурмувам местата в елитните гимназии в града, но с тази подготовка, която имах благодарение на безбройните експерименти върху мене от всякакви психиатри с разни не съвсем редовни медикаменти, аз се изложих като кифладжия - толкова нисък бал имах, че не ме допуснаха даже на трето класиране, където се подпълват останалите свободни места от предните класирания.\nПървите две седмици на Дружба бях общо-взето нормално приет, но се случи така, че човек, който ме познаваше по-отрано, от когато бях в първото си училище, ме позна и разказа какъв смешник съм бил. Авторитетът ми тутакси рухна и аз пак тръгнах в стария коловоз на мухльо и неудачник.\nСлед месец вече се проклинах задето съм се съгласил да отида там, вдън зоните вилни и исках да се върна в лудницата. Все още, след толкова мъки отказвах да се променя. Все си бях същия. все правех едно и също - и заради това и така страдах.\nДойде стачката на учителите и аз временно спрях контактите си със съучениците си - така се поуспокоих малко.\nСлед стачката вече се връщах и се наложи да продължим програмата с ускорени темпове заради загубените дни в стачката.\nТова агресира съучениците ми и така станах мишена на нагли посегателства на всичко живо, което можеше да размахва юмруци. И допълнителна беда ме сполетя - наказателна бригада, която беше специално за мене заради старите ми контакти с Нелка. Петима ученици, които познавах бегло, и бяха за мене нещо по-страшно и от чума, дойдоха да си отмъстят за избора на Нелка с кого да дружи.\nТака една топла ноемврийска вечер един от тях ме прикотка зад училището и там ми теглиха здрав пердах, а после ме замъкнаха на циганска люлка в някакво незнайно кътче на мазето на училището.\nОсъзнавах, че ако викам, никой няма да ме чуе - твърде далече беше там от някой вход на училището. Те не сложиха на едно столче и ми показаха една купчина железни тръби, прътове и синджири. Уплаших се при вида на тези железарски произведения, но те ми натиснаха раменете да стоя спокойно на столчето и един от тях ми обясни с ледено спокойствие, че тези железарии там ще си останат, ако правя за тях каквото те ми кажат. Съгласих се, тъй като и без друго нямах сили да се противя на насилията и своеволията им. И те изкараха иззад една стена на мазето една група от около 20 момчета от училището - всичките в някаква степен ми бяха приятелчета. Единия от тях хвана едното момче, което беше на 10 за ухото. Викнах:\n- Недейте, моля ви! Боли го!\nНо получих ритник в бъбреците и нареждане:\n- Ай шът там! Да не чувам глас!\nСлед това на детето беше наредено да си събуе гащите до голо. Аз се разплаках. И ми наредиха да блудствам с него.\nПлачех горчиво. Постоянно ми се гадеше от това, което вършех.\nСлед като минах всичките деца, ни пуснаха.\nАз най-напред повърнах насред спортната площадка и легнах на средата й. Едното момче ме прегърна и ми каза, че не ми се сърди за стореното, защото знаеше, че аз не съм виновен.\nНо бях! Ако не бях ги послушал, може би щяха да ми счупят ръка или крак, но щях да се оплача от тях и те да бъдат наказани, а сега трябва да си мълча до последен дъх, за да не бъда вкаран в затвора за съучастие в разврат и блудство с деца.\nСкоро след това се случиха още няколко такива сеанса с наистина гнусни неща, които не е редно да описвам, но ако някой настоява да разбере какви са - да ми пише на ЛС. След това ме затвориха в класната ми стая и започнаха да ме бият. Аз вече се бях озлобил предостатъчно и замятах столове из стаята. Започнаха да ме снимат и дразнят. Вдигнах калибъра - подхванах и чиновете. И след десет минути вилнеене аз бях потрошил до неузнаваемост стаята - бяха само голи стени и парчета от училищни мебели навсякъде. Даже прозорците не бях пожалил. След това един от онези тръгна към мене да ме бие пак и аз тогава с два скока се озовах до края на терасата срещу класните стаи и скочих на асфалт от 4 метра височина. След това избягах в един изоставен трафопост в местността Добрева чешма над Варна и престоях там в някакво особено състояние над две седмици, докато ме открият от полицията и ме пратят за трети път в лудницата.\nПрестоях там цял месец.\nПрибрах се вкъщи за Коледа. След Нова Година пак отидох на Дружба. Показаха ми клипа, на който потрошавам стаята - там се виждаше как в тъмното очите ми светят в огненочервено. Чак изглеждаше монтирано как с неестествена лекота мятам чинове и маси по всички направления.\nОстанах там само два дни. На втория ден, слизайки за занималнята, един дръглив циганин, който мразеше лудите, ме събори по стълбите и ме вбеси. Аз взех едно корково табло и го издъних от бой в главата му. И вече до края на годината отивах в училището на лудницата. Сбогом, клас!\nСбогом, интеграция! Сбогом, приятели!\nОстатъка от дните си до 15.06.2008 го изкарах във вандалски изяви в тясно съдействие с един прошляк, наричан Шкумбата. Така успях да си издействам тежко лечение със сънотворни от калибъра на "Диазепам", от който спях по 20 часа на ден, изолация от външния свят - даже и масмедии, и много други тежки ограничения в личния живот.\nСлед като завърших осми клас, аз излязох завършен аутсайдер.\nСлед многобройни въртележки на лекари и лечения, успях да намеря волята да се променя. Сега вървя сигурно нагоре. Щом вече намерих сила да споделя мрачното си минало и да поискам насоки от вас за по-нататък, значи промяната в мен е налице. Но имайте предвид, всичко се помни - и лошо, и добро. И то ще си остане там. Завинаги.\nИскам да изкажа специалните си благодарности към всички, които ме подкрепиха и изчетоха тази изповед. Искам да благодаря и на тези, които ме провокираха да споделя тези неща, независимо от това колко са хубави или по-точно не са.\n« Отговор #3 -: Ноември 09, 2011, 18:12:57 »\nОтново- благодаря за доверието.\nНяма нужда от ЛС.\n« Отговор #4 -: Ноември 09, 2011, 18:55:35 »\nПоздравявам те за смелостта да споделиш това и за осъзнаването на нуждата от промяна,която ще започне от теб самият!Трябва да приемеш миналото,такова,каквото е било и да не съжаляваш за това.То е помогнало за твоето израстване,макар и по особенно жесток начин.Сега трябва да се изправиш срещу него,като ползуваш натрупаният опит.Опитай се да се заобиколиш с подходящи приятели.Ако няма такива,по-добре е временно да се изолираш,докато се появят.А те непременно ще се появят.Трябва да оцелееш,без да допускаш гнева и агресията,когато миналото те застига.Само така ще можеш да се отдалечиш от него.Вярвам,че ще се справиш.Успех!\n« Отговор #5 -: Ноември 10, 2011, 12:12:20 »\nВсъщност- пратих ти съобщение.\n« Отговор #6 -: Ноември 10, 2011, 13:29:31 »\nЦитат на: elinikar в Ноември 09, 2011, 18:55:35\nБлагодаря за милото послание! Мислех си все, че по мене полети дъжд от камъни, задето съм ви лъгал... Честно, така си мислех даже докато пишех постингите.\nelinikar, тези уроци ми костваха детството, нормалните отношения с родителите, както и сексуалността, но все пак успях да се обградя с компания от приятели, които ме обичат и държат на мене... Даже има една много тънка ирония на съдбата, че тези приятели са едни хлапета на по 10тина, докъм 13-14 години... Но аз към тях нямам никакви нечисти помисли и даже ги защитавам от педофилите в нашия квартал (на единия съм отправил официално предупреждение, че при най-лек опит за посегателство над някое дете, лично ще му изгоря къщата). Тъй че съм отработил отношенията си с децата, нищо, че съм вършил такива гадости, за които и самите деца знаят.\nТака че, благодаря ви!!! Още веднъж!\n« Отговор #7 -: Ноември 10, 2011, 20:12:20 »\n“Мислех си все, че по мене полети дъжд от камъни, задето съм ви лъгал... Честно, така си мислех даже докато пишех постингите.“\nСтрахът е най-големият бич на човечеството.Когато се изправиш пред собствените си страхове и ги преодолееш,то ти си свършил по-голямата част от работата върху себе си.\nПрочети си отново постингите и ще видиш,че всичко при теб е било провокирано и манипулирано чрез страх.Ти си знаел,че имаш нужда от подкрепа,но не си се осмелил да я потърсиш на посходящото место и си трупал върху себе си агресия.\nНе обвинявай само себе си за случилото се.Знай,че децата се раждат чисти и невинни.Тези страхове вероятно са се зародили още там,през първите 7 години,за които ти нищо не спомена.Затова,аз цитирам нещо,което съм чула от някъде "Няма виновни деца,има виновни родители".Вероятно не си имал тяхната подкрепа и не са ти давали чувство за сигурност...,но това не е твоя вина...Възможно е те също да не са осъзнавали твоите потребности.Обикновенно родителите грешат "за доброто на детето си".\nОтново те поздравявам за желанието ти да промениш нещата.По-добре късно,отколкото никога.\n« Отговор #8 -: Ноември 11, 2011, 18:52:01 »\nelinikar, ако знаеш колко време ми беше нужно да проумея това... Но все пак, наистина по-добре късно, отколкото никога. За две седмици успях да порасна с няколко години. Това много ме радва и затова смея да отбележа, че вероятно ще премина Прехода леко и безболезнено - нищо, че съм извършил такива ужасни неща... Наистина, няма смисъл да се обвинявам. Децата са ми простили за стореното още тогава. Също, тези които тогава издевателстваха над мене, сега са аутсайдери с богати досиета в полицията. Затова сега знам, че всъщност аз съм сторил каквото трябва...\nKissing You Good Night!\n« Отговор #9 -: Ноември 12, 2011, 15:29:51 »\nЦитат на: elinikar в Ноември 10, 2011, 20:12:20\nВсъщност първите ми 7 години бяха нещо много лудо - смених за кратък срок четири детски градини, бях много проблемен в детската ясла (оттам и в градините), а в първи клас за малко да отида на психиатър за хиперфункционираща фантазия - толкова назад бяха нещата тогава, преди 11 години. Сега сме много по-напред, но иди, че обясни на на майка ми, за която с нескрита ирония казвам, че е жител на Народна Република България, че има и други начини, нямащи нищо общо с лекарства, психиатри, лудници и така нататък. Баща ми, който й е съгражданин, мисли също, че само тези методи на Старата енергия биха спасили света. А всъщност той така си дава индикацията, че не е готов за Новите енергии... А си имаме с него една уговорка, че след определен брой години аз ще дойда при него на гости за две седмици, за да видим какво той постигнал, когато е бил на определената възраст, на която аз ще дойда за съпоставка. Ама като гледам как я е подкарал, не го виждам изобщо да оцелее до тогава, въпреки че и неговата рода и на майка ми родата са много дълголетни... Но нищо. Ако сега не си усвои уроците и не си изчисти кармата, то в следващия живот, в трето измерение отново, ще я чисти, но този път ще има още наслаги... Аз знам за какво говоря...\nНе се оплаквам, а си казвам всичко за споделяне.\nВ този ред на мисли, аз също си мислех, че имам прекалено много лоша карма, но е оказа, че чистенето й било проста работа. Само трябвало да го възнамеря, да кажа: "Аз възнамерявам да почистя лошата си карма още от първия си живот!"\nКазах си го и се получи!\nОсъзнах също защо съм си избрал навремето тези "ужасни" родители - избрал съм ги, за да се науча как да се отнасям с децата си, за които знам, че ще имам доста. В случая интересното е начина, по който те ме учат на това - с отношението си към мене те нагледно ми показват как да не се отнасям към тях.\nТака че при мене няма нищо случайно\n« Отговор #10 -: Ноември 13, 2011, 01:31:30 »\nНа каква възраст са най-ранните ти спомени?Как точно си бил проблемен в детските ясли?\n« Отговор #11 -: Ноември 13, 2011, 17:22:19 »\nНай-ранните... Ммммм, накара ме да се замисля доста сериозно.... Може би от периода март 1996та... Бил съм почти на три... Споменът ми е свързан с това, че бях разпилял списанията "Космос" на баща ми и ме шамареха....\nАма от яслата нямам почти никакви спомени. Мисля, че там са започнали да ме бият, ама след 16 години иди, че доказвай нещо... То след две не може....\nЕдинствено майка ми разправя, че не съм искал да си играя с другите деца (Защо, не знам... Може би са ме обидили нещо). Често съм искал да се изолирам от тях и когато лелките са ме тикали насила при другите деца да си играя и да се "социализирам", съм се тръшкал и даже на няколко пъти (отде го помня, не знам), лелите са се криели като при въздушна бомбардировка, защото какво е ставало, не зная, ама са хвърчели бушони...\nВ по-ново време също съм имал такива прояви - веднъж изгорих бушоните на цялото даскало, друг път, в пристъп на жестока ярост, съм изгърмял като фойерверк електрониката на половината даскало, а веднъж така се вбесих, че пръснах всичките предпазители на трафопоста на квартала, в който се намира даскалото ми. Чух после, че техниците на е.он са били изумени от случилото се.\nНо винаги съм бил черната овца, къдeто и да отида, когато и да отида....\n« Отговор #12 -: Ноември 14, 2011, 11:54:38 »\nАко наистина е оказвано такова насилие върху теб и други деца, то съответните "субекти" са за затвора... в случая НЕ СИ съучастник, но жертва.\nАко това което пишеш е вярно, трябва да се оплачеш в полицията... според мен!\nНо лично на мен цялата ти история ми звучи супер абсурдно, и напълно възможно е да си го измисляш, тъй както си си измислял и други неща. Освен това подобна "масова оргия със насилие" ми изглежда по-скоро като излязла от фантазията ти, отколкото от реалността!\nСигурен ли си че наистина умееш да различиш кое е реалност и кое е въображението ти?\nНе си първият човек с "видения", които объркват в един момент двете неща.\n« Отговор #13 -: Ноември 14, 2011, 13:31:42 »\nЦитат на: Финист в Ноември 14, 2011, 11:54:38\nА, сега и таз добра! Ами ако не беше станало, надали щях да се червя като скопец пред момиче...\nНадали щях да се чувствам толкова неудобно, щом премина покрай спирка "Марек", където е училището...\nНадали щях да сънувам такива ужасии, та да не мога после по цяла седмица да заспя, щом си помисля. Не мога да си обясня какво е това недоверие в мене. Толкова реалистична измислица с толкова мрачни моменти не бих могъл да създам. В мита "Дружба", след подробни изчисления установих, че веселите към тъжните моменти се отнасят в отношение 55:45 - отношение, което е горе-долу равностойно, докато в реалната история гадното към веселото е 84:16 - съотношението е съвсем различно....Не е лесно да се правят такива сметки, така че имайте уважение към цялата случка - че не е хубава, не е хубава.... Че не е пълна с джубарета и така нататъка, както я тиражирах за масовата публика... Не е.... Но имайте уважение, така както аз ви уважавам. Мисля, че бях достатъчно изчерпателен!\n« Отговор #14 -: Ноември 14, 2011, 23:01:04 »\nОбзалагам се, че написаното е поне 80% художествена измислица! И преди тази тема, доста хора те обсъждаха и стигаха до извода, че имаш някакви проблеми, нужда от внимание и тн, но не предполагах, че са толкова сериозни. Наистина си за преглед.\nпс - Не си и никакво индиго, съжалявам, че трябва да ти го кажа.. Дано след няколко години пораснеш достатъчно, за да си кажеш, четейки постовете си, как е възможно да си писал такива съчинения, да те хване срам какъв си бил. Тогава, може би ще си малко по-напред и нагоре от сегашната си ситуация.\nедит: Не ми е приятно, че трябваше да се изкажа така негативно, но все пак реших да го направя.\nДуховни учения delfin 1 1508 Юни 20, 2009, 09:50:07\nПослания giti 43 4775 Ноември 11, 2012, 20:08:16\nПослания notlike 10 1583 Октомври 17, 2011, 00:47:17\nЛични дневници Kissing You Good Night 5 3319 Юли 05, 2016, 13:13:07


Таласемия при деца, кръвно заболяване без лечение, но с лечение - Детски болести - 2021\nТаласемия при деца, кръвно заболяване без лечение, но с лечение\nЗа съжаление има заболявания, които поради генетични причини родителите предават на нашите деца почти без да могат да го избегнат. Една от тях е таласемия, заболяване на кръвта без лечение (детето може да носи ген от всеки от родителите си или само един от бащата или майката), но с лечение, което може да намали симптомите и дискомфортите, т.е. в този случай гниене и слабост при детето. Нека научим повече за таласемия при деца.\nОбикновено човешкото тяло се състои от милиони клетки и всяка от тях има специфична функция, която според своята дейност поддържа функциите на организма за най-доброто и оптимално изпълнение. На нивото на кръвта има клетки, наречени червени кръвни клетки, които са с най-голямо количество и с много важна функция, която е транспортирането на кислород в цялото тяло, благодарение на това, което е известно като хемоглобин.\nХемоглобинът е протеин в кръвта, който е отговорен за транспортирането на кислород до всяко кътче на тялото, за поддържането му жив и здрав, а липсата на кислород е несъвместим с живота. При деца, за съжаление, може да се появи заболяване на кръвта, което компрометира оксигенацията на тялото и Това заболяване се нарича таласемия.\nТаласемията е наследствено заболяване на кръвта (предава се от гени и на двамата родители), което засяга производството на хемоглобин на нивото на червените кръвни клетки. Това причинява анемия, която води до ниско ниво на червени кръвни клетки или хемоглобин, като по този начин се отразява на транспорта на кислород в тялото. Не е заразно, няма лечение, но има лечение и тежестта му ще зависи от това дали детето има два променени гена (единият от бащата, а другият от майката), следователно не може да се каже, че има лечение (генетично е), но да може да се предприеме действие за намаляване на симптомите.\nОбикновено червените кръвни клетки са на четири месеца и ежедневно в организма се произвеждат нови червени кръвни клетки, заместващи тези, които тялото губи, или тези, които умират ежедневно. Когато има таласемия, тези червени кръвни клетки бързо ще се унищожат, причинявайки анемия у детето и предизвиквайки серия от симптоми, които ще спомена по-късно.\nПри таласемията можем да намерим няколко вида, но най-честите са:\n- Алфа-таласемия: когато е засегната производството на алфа-глобин.\n- Бета-таласемия: когато е засегнато производството на бета-глобин.\nБета-таласемията може да бъде умерена или тежка и най-често страда от хора от Африка, Азия и от средиземноморски произход. В рамките на бета-таласемията можем да получим три вида и всеки от тях ще зависи от броя на мутациите и тежестта им, които са:\n1. Бета-таласемия минор: Само един ген мутира. Анемията е много лека, малко симптоми и не се нуждае от лечение.\n2. Бета-таласемия майор (анемия на Кули): Мутацията е в двата гена на бета-глобин. Това е най-сериозната форма на таласемия. Тук децата могат да се родят на пръв поглед здрави, но това започва да се проявява след две години. Тя е много сериозна и изисква лечение.\n3. Бета-таласемия интермедия: мутацията е в двата гена, но по-малко тежка. Анемията е лека и обикновено не изисква лечение.\nАко пациентът над 2 години дойде в кабинета ми, чиито родители се консултират, тъй като той представя много слабост, гниене, затруднено дишане и треска, което се подчертава през последните седмици, особено след физическа активност, трябва да попитам за лична и семейна история, търсейки някаква патология.\nАко след това, когато практикувам изчерпателния физикален преглед, разбера, че детето има подчертана бледа кожа на лигавицата, с лек жълтеница, лек задух, коремна дистензия и с неуспех на развитието на телесния статус, мое задължение ще бъде да поискам лабораторни изследвания, като напр. пълна хематология, търсейки броя на червените кръвни клетки и хемоглобина, където би могло да покаже наличието на тежка анемия, ориентирайки ме към анемичен синдром на етиологията, който трябва да се уточни.\nТой също така би поискал отлагания на желязо в кръвта, които могат да бъдат повишени като усложнение на бързото унищожаване на хемоглобина и, подозирайки таласемия, може да поиска генетично изследване и за двамата родители.\nЛечението ще зависи от какъв тип таласемия имате, ако е незначителна, основна или междинна, като както казах преди най-сериозната таласемия майор, която изисква често кръвопреливане и възможна трансплантация на костен мозък.\nПрепоръките, които мога да ви оставя с този тип заболявания са:\n- Дръжте децата си под вашия педиатричен контрол, тъй като там можем да забележим много симптоми, които родителите понякога не вземат предвид, може би много пъти поради незнание за тях.\n- Консултирайте се веднага щом децата им съобщават за някакъв дискомфорт.\n- важно знаете семейната история, особено наследствени заболявания.\n- Не се самолекувайте.\nМожете да прочетете още статии, подобни на Таласемия при деца, кръвно заболяване без лечение, но с лечение, в категорията на детските болести на място.\nВидео: Бяло течение - причинители и лечение (Октомври 2021).\nЗащо децата имат толкова много енергия\nКак да запознаете децата със спорта\nНигири суши с скариди, японска кухня за деца\nОсновните симптоми на ангина при деца\nИдеи за грим на клоун за деца\nЗащо кучетата миришат опашките си? Мексиканска легенда за деца\nАлтернативи на лекарствата за хиперактивни деца\nКак да предпазим детските очи от инфрачервени лъчи\nCopyright 2021 \_ Таласемия при деца, кръвно заболяване без лечение, но с лечение...


Ако искате да персонализирате вашия дизайн на WordPress по лесния начин, тогава Жълт молив WordPress плъгин може да е само добавката, от която се нуждаете за вашия сайт. Този редактор за визуален стил ще ви позволи да промените външния вид на вашия сайт, без да се налага да докосвате ред код.\nИзползването на Yellow Pencil ще ви научи на радостта от уеб дизайна, като същевременно създавате красив сайт, за да удивите посетителите си. Редактирайте всеки елемент от уебсайта си, всички от предния край и в реално време. Единствените ограничения за дизайна на вашия сайт ще бъдат вашето собствено въображение.\nТова задълбочено ръководство за използване на премиум версията на Yellow Pencil ще обхване основните му характеристики, включително неговите възможности за редактиране на CSS и кликвания на живо и неговата съвместимост с всяка тема на WordPress. След това ще разгледаме предлаганото от потребителите изживяване, което ще ви позволи да се настроите и проектирате за нула време.\n1 За кого е жълт молив?\n2 Основни характеристики на Жълт молив\n3 Как да инсталирате жълт молив\n4 Разбиране на интерфейса на жълтия молив\n5 Важни инструменти, които ще ви трябват\n6 Избор на персонализиращ тип\n7 Какво можете да направите с жълт молив?\n7.1 Промяна на типографията\n7.2 Добавете граница\n7.3 Променете фона\n7.4 Използвайте анимации\n7.5 Преоразмерете и преместете всеки елемент\nЗа кого е жълт молив?\nНезависимо дали търсите по-бърз начин да персонализирате вашия сайт или не сте запознати с CSS, Жълт молив може да ви помогне. Този плъгин включва модерни инструменти и опции за персонализиране, идеални за професионалисти, които искат да създават нови сайтове за клиенти.\nВъпреки това, липсата на необходимо кодиране, лесна употреба, интуитивен интерфейс и подробна документация за поддръжка означава, че дори тези с ограничен опит в дизайна могат да имат достъп до този плъгин. Накратко, ако искате да персонализирате външния вид на вашия уебсайт WordPress, Yellow Pencil е редакторът за визуален стил за вас.\nНакратко, ако искате да персонализирате външния вид на вашия уебсайт WordPress, Yellow Pencil е редакторът за визуален стил за вас.\nОсновни характеристики на Жълт молив\nЖълт молив е наистина впечатляващ дизайн инструмент. Наличните функции и инструменти позволяват пълен контрол върху външния вид на вашия сайт. Може да се използва за всяка WordPress тема или плъгин и ще ви даде възможност да създавате стилни и отзивчиви уеб страници.\nИнспекторът на елементите ви позволява да изберете и персонализирате всеки визуален елемент на уебсайта си на WordPress. Редактирайте цветове, фонове, рамки и много други. Всичко това се прави в реално време, в предния край на вашия сайт, така че можете да видите промените, докато ги правите. Жълтият молив ще генерира код във фонов режим, така че освен ако не искате, няма да е необходимо сами да разглеждате какъвто и да е код. Други функции включват:\nПреместете с плъзгане и пускане на елементи за препозициониране\nПреоразмерете елементи с докосването на мишката\nИзберете от 600+ шрифта, 300+ фонови модели, 50+ анимации и много други\nНалични или неограничени цветове от модерните цветови палитри на Жълт молив\nИзползвайте CSS редактор на живо\nНалична е и обширна документация и поддръжка, за да Ви помогнем да извлечете максимума от този редактор за визуален стил на WordPress.\nИ така, сега знаем какво може да предложи Жълтият молив Но как да започнем и дали впечатлението на потребителите е толкова впечатляващо, колкото и функциите, които предоставя?\nКак да инсталирате жълт молив\nЖълтият молив е изключително бърз и лесен за инсталиране. След като сте закупили приставката от CodeCanyon (или закупихте премиум тема като Ню Йорк, която включва плъгина безплатно), изтеглете „Инсталируем файл само за WordPress“ от страницата си за изтегляне на Envato (или можете да използвате безплатната версия, налична на WordPress.org).\nСлед това отворете таблото за управление на WordPress. Изберете „Приставки“> „Добавяне на нови“.\nНа страницата Добавяне на приставки кликнете върху „Качване на приставка“> „Избор на файл“.\nОт мястото, където сте го изтеглили, изберете „waspthemes-yellow-pencil.zip“. Кликнете върху „Инсталиране сега“.\nСлед като приставката е инсталирана, кликнете върху „Активирай“. Въведете кода за активиране, който сте получили при закупуването на приставката. Това ще ви осигури достъп до актуализации на плъгини, след като са пуснати.\nСлед активиране на страницата за показване на жълтата страница ще се появи на таблото ви за управление. Под „Ресурси“ ще намерите документацията, ръководствата и друга помощ и поддръжка на приставката, които може да са ви необходими, за да започнете.\nКогато сте готови, щракнете върху „Нека започнем“. Това ще ви преведе директно в режим на редактиране.\nРазбиране на интерфейса на жълтия молив\nИнтерфейсът на Yellow Pencil е много ясен и интуитивен за използване. Лентата, която върви надолу в лявата част на страницата, показва наличните инструменти.\nПанелът, който стои върху дясната страна на страницата, е Редакторният панел. Когато няма избран елемент на страницата, той ще покаже трите типа персонализиране, в които е възможно да се редактира.\nКогато щракнете върху елемент на страницата, панелът на редактора ще се промени, за да съдържа свойствата на стила.\nОколо избран елемент ще се появи синьо поле, показващо допълнителни опции за персонализиране.\nВажни инструменти, които ще ви трябват\nЛентата с инструменти отляво показва множество инструменти, но няколко са незабавно важни, за да ви помогнат да започнете …\nElement Inspector – Това ви позволява да изберете всеки елемент на страницата, който да персонализирате.\nОтмяна и повторно изпробване – Опитайте различни дизайни на страницата си сигурни в знанието, което можете да отмените или повторно редактирате.\nЦял екран – Работете на цял екран, като ви дава ясен преглед на вашите персонализиране, докато ги правите.\nРедакторният панел включва три ключови бутона …\nПредварителен преглед – Визуализирайте промените без нито един от интерфейсите на Жълтата молив на дисплея.\nНулиране на промените – Не харесвате ли редакциите си? Просто нулирайте промените, които сте направили.\nЗапазване – След като прегледате работата си и сте доволни от резултатите, просто натиснете бутона за запазване.\nИзбор на персонализиращ тип\nПреди да изберете елемент на страницата си и да започнете да я редактирате, първо трябва да изберете тип персонализиране. Те се показват на панела за редактор, когато няма избран елемент. Има три вида за избор; Глобално персонализиране, персонализиране на една страница и персонализиране на шаблони.\nВсеки от типовете е сравнително обяснителен. Избирането на „Глобално персонализиране“ означава, че промените, които правите, ще бъдат приложими за всяка страница на вашия сайт. Ако изберете „Персонализиране на една страница“, всички редакции ще засегнат само страницата, върху която работите. „Персонализиране на шаблони“ се прилага към текущия тип публикация, добра опция, ако искате да конфигурирате всички страници на продукти или блогове.\nИзбраният от вас тип персонализиране ще се покаже в горната част на панела за редактори. Не забравяйте да проверите дали редактирате в правилния тип, преди да запазите работата си.\nКакво можете да направите с жълт молив?\nСлед като се запознаете с интерфейса, време е да започнете. По-долу е дадена извадка от някои от многото инструменти и функции за персонализиране, които този плъгин предлага. Те ще ви помогнат по пътя на създаването на красив и професионален уебсайт.\nПромяна на типографията\nИзборът на шрифт, подходящ за вашия уебсайт, е важна задача. Жълт молив предлага разнообразни опции, за да ви помогне да стилизирате текста си по начин, който да отговаря на дизайна на уебсайта ви и да привлече вниманието на вашия читател..\nКликнете върху част от текста, която искате да редактирате, и след това изберете „Текст“ от панела на редактора. Това ще доведе до опциите за персонализиране на типографията. Изберете от 600+ вида шрифтове, променете размера на шрифта, променете височината на реда, контролирайте разстоянието на букви и думи, както и много други. Можете също да промените цвета на текста си, като изберете от една от модерните цветови палитри на Жълт молив или изберете своя избор на цвят.\nДобавянето на рамка към определени елементи на страницата може да ви помогне да подчертаете важна информация и да създадете ефективни визуални изображения. След като изберете изображението или текста, към който искате да добавите рамка, изберете „Граница“ от Редакторския панел. Има четири стила на\nСлед като изберете изображението или текста, към който искате да добавите рамка, изберете „Граница“ от Редакторския панел. Има четири стила на граница, от които да избирате; твърди, пунктирани, пунктирани или скрити. Можете също да промените ширината на рамката, за да я направите по-дефинирана и да промените цвета.\nВпечатляваща характеристика е, че можете да персонализирате всяка страна на рамката поотделно. Това означава, че всяка от четирите страни може да получи различен цвят, стил и дебелина, което води до уникален и привлекателен външен вид.\nЯрък фон може да ви помогне да направите елемент поп. Жълт молив ви позволява да променяте фона на всеки елемент от вашия сайт.\nЗа целта щракнете върху избрания елемент и изберете „Фон“ от панела за редактори.\nТук можете да промените цвета на фона, да изберете един от моделите на Yellow Pencils 300+ или да изберете CSS градиент. Освен това имате възможност да качвате свои собствени персонализирани изображения. След като сте решили за фон, можете да коригирате размера на фона, позицията и, ако сте добавили изображение, да изберете дали е статичен или превърта с останалата част от страницата.\nИзползването на анимации е друг чудесен начин да помогнете на съдържанието ви да окаже влияние. Под „Анимация“ в панела на редактора можете да добавите анимационен ефект към избрания от вас елемент.\nИзберете една от 50+ анимации в мениджъра на анимация на живо, от увеличаване или избледняване, до подскачане, въртене и много други. Можете да контролирате продължителността и забавянето, както и да пускате няколко анимации едновременно, ако желаете. Това ще даде оригиналност на вашия сайт, както и ще привлече вниманието към важните аспекти на вашата страница. Можете също така да създадете собствени персонализирани анимации, като изберете Генератора на анимация на лентата с инструменти.\nПреоразмерете и преместете всеки елемент\nПреоразмеряването и препозиционирането на всеки елемент е много просто с Жълт молив.\nЗа да промените размера, кликнете върху елемент директно, така че около него да се появи синьото маркирано поле. След това просто плъзнете хоризонталните и вертикалните линии на синьото поле, за да промените размера.\nЗа да препозиционирате елемент, щракнете върху него и задръжте бутона на мишката. Плъзнете и го пуснете до съответната позиция на страницата.\nНедостатъкът на тази функция за плъзгане и пускане е, че може да причини проблеми при гледане на мобилни телефони. Използвайте отзивчивия инструмент, намерен в лентата с инструменти, за да видите как ще изглежда вашата уеб страница при всички размери на екрана. Може да се наложи съответно да промените дизайна си.\nПлъгинът WordPress Yellow Pencil се предлага от CodeCanyon за $ 26. Това включва 6-месечна поддръжка, но имате възможност да платите допълнително $ 7,88 за удължаване на подкрепата до 12 месеца.\nЖълтият молив е чудесен инструмент, който можете да използвате, ако искате да персонализирате външния вид на вашия сайт WordPress. Функциите и лекотата на използване ви предоставят всичко, което ви е необходимо, за да създадете персонализиран уебсайт на WordPress. За най-добри резултати се уверете, че имате ясна визия за това как искате вашия сайт да изглежда.\nИма ли Жълт молив функциите, от които се нуждаете, за да персонализирате вашия уебсайт WordPress? Моля, споделете мислите си по-долу …


Total War: Warhammer 3 с първо геймплейно видео и българско участие - Game Industry\nTotal War: Warhammer 3 с първо геймплейно видео и българско участие\nGameIndustry Всички статии, Новини\tCreative Assembly, Total War: Warhammer 3, стратегия\t0\nCreative Assembly показа първото геймплейно видео от предстоящата Total War: Warhammer 3. 30-минутния клип открехва завесата на зад това, което можем да очакваме от заключението на любимата на милиони играчи трилогия.\nTotal War: Warhammer 2 получава страхотно ново съдържание – The Warden and The Paunch\nМожем ли да очакваме поредицата Total War на конзоли?\nSEGA обяви Total War: Rome Remastered. Имаме и първи трейлър\nВ него участват разработчици на играта, които разкриват подробности около Warhammer 3. По всичко личи, че заглавието ще освежи геймплея на серията с актуализирани механики, нови фракции и дрепни подобрения от всякакво естество.\nВидеото разкрива и най-съществената нова механика на Warhammer 3 – така наречените Survival Battles. Те се провеждат на вражеска територия и целта им е да задържат пленените точки от терена срещу вълна от врагове, които искат да си ги възстановят.\nИграчите могат да използват спечелените ресурси за създаване на барикади и насочване на врага към специфични “смъртоносни” зони, където ще трябва да се справят със заложени капани и снаряди.\nКадрите показват една от битките, водени в царството на Khorne, но в играта ще има и други с нарастваща трудност. Очаква се да има разлики между бойните стилове на войските на Kislev и Chaos, както и други новости.\nНе на последно място в рамктите на видеото ще чуете и споменаването на България. Разбира се, добре известно е, че в София е ситуирано едно от четирите студиа на Creative Assembly – Creative Assembly Sofia.\nWarhammer 3 ще излезе на PC през тази година, a сега ви оставяме с геймплейното видео:


Андрей Ivo - Биография, снимки, новини, информация, век | Актьори\nДата на раждане: 22.05.1980 г.\nСлънчев майските ден на 1980 година в град Solntsevo, в покрайнините на Москва, се появи на светлината момче, което нарекли Андрю.\nЖивот, всеки път ни представя интересни изненади — със сигурност нито един от служителите солнцевского родильного на дома не е могъл да предвиди, че те допринесоха за раждането на бъдещата звезда на вътрешния кино.\nСлед една година в семейството Чадовых се появи още едно дете, също момче. Най-интересното е, че нито майката, нито бащата на Андрей и Алексей не са имали никакво отношение нито към кинематографу, нито въобще към изкуството. И кой би си помислил, че след известно време братя ще бъдат в състояние протолкаться през сонм celestials и да отнеме на актерском Услугите е напълно достойно място.\nКогато Андрей е на шест години, а Алексей пет, баща на момчетата умира, и върху крехките рамене на майка си легло тежко бреме възпитание и съдържанието на двете момчета. Инженер по професия, той спешно е бил принуден переквалифицироваться, за да се осигури по-нарастващия организми достойно съществуване.\nКогато дойде време за завършване на училище, Андрей все още не знаех наистина, отколкото той иска да направи. Млад мъж влек прекрасен и светъл свят на изкуството, но, след като завършва театрална студия и получаване на хореографическое образование, той трябваше да си изкарват прехраната самостоятельн\nа. Първо Андрей известно време е работил като учител по танци, след това отиде да преподава хореография. Но такъв живот не удовлетворяла млад мъж, който продължава да мечтае сцената, и в края на краищата той се осмелил да отиде в Театрално училище им. Било. V. Регистриране. Както се казва, рискът е благородно дело, и той се оказа напълно основателно.\nПри Андрей съмнения къс самородно злато и са приели. Но младежът, природата е неспокоен и през цялото време нащрек, завършване на първи курс, се прехвърля в театрално училище им. М. С. Щепкина. Доподлинно не е известно защо Андрю решил да смени мястото на обучение. Може, ‘Щукинка’ разочарова му, а може би той просто е решил да бъде по-близо до поступившему в ‘Driftwood’ брата, но и двамата са завършили едно учебно заведение.\nВсе още се учат в трети курс, Андрей е получил изкушаващо предложение участва в киното. Но уви, семейна драма ‘Лавина’, заснет по романа на Виктория Tokareva, не донесе данъчния закон успех, въпреки роля за дебюта беше достатъчно добра. Но Андрю не се отказах. Знаеше, че неговият звезден час тепърва предстои. И не грешеше.\nА ето и в живота на Алексей в това време там е стръмен фрактура\n. Роля във филма на Алексей Балабанова ‘Война’ се превърна в истински пробив, и за млад актьор говори. За тази картина последван от роли в други големи проекти, и Алекс се превърна в един от най-успешните млади актьори.\nКазват, че е трудно, когато в семейството живеят две творчески личности, защото винаги има място за ревност и пряка конкуренция. Но дори ако Андрей и ревнува от славата на звездната по-малкият брат, за да ги топли и приятелски отношения това не е бил засягащи. Млад човек усеща, а след това в близост до този час, когато и той каза за себе си, и тогава актерском небосклоне засияют вече две ярки звезди…\nТрябваше да чакам доста дълго, до 2004 година. Първо е ролята на военен мини-сериала ‘Кадети’, а след това в ръцете на Андрея се оказа доста занятный сценарий, написан ексцентричен Едуард Лимоновым. Ролята на млад писател Ед веднага се интересуваха от книгата на един млад актьор, който още тогава търси дълбоки и психологически роли, които са позволили да се разкрие го на творческия потенциал. Така той попаднал във филм на Александър Велединского ‘Руски’, който е получил втора награда на журито в виборг кино\nфестивал ‘Прозорец в Европа’. Самият Андрю стана носител на наградата на фестивала ‘Московска награда’ като ‘най-добър актьор на ликвидацията на филма».\nТака и започна пътя си. Велединский, както и представители на селекционната комисия в Щукинском училище преди няколко години, осъзнавайки, че се е изкопал къс самородно злато, покани Андрей в своя филм ‘на Живо’, в който главната роля, ролята на свещеник, която се играе Алекс. Ivo-старши не се обиждам на това, че си отново ‘изпревари’ по-малък брат – според него, той е искал да играе на това на героя, чиято роля, в края на краищата, е одобрен.\nСега Андрю е доста успешен актьор и доста активно се отстранява.\nИзглежда, че той принадлежи към ония щастливци, за които работата е също и хоби, но освен креативност, той намира време за четене, пътуване и спорт.\nТой внимателно избира проекти, и се съгласява да играе само в случай, ако на ролята, която представлява за него интерес. Такъв бесен успех, тъй като полето на филма ‘Руски’, в кариерата на актьора, докато не са наблюдавани, но той, както и преди няколко години, още като студент Щепкинского училище, вярва, че той все още предстои.


Докога ще продължи опасното време? - NOVA\n03 юни 2019 07:52\nПрогноза за времето (21.02.2020 - сутрешна)\nПрогноза за времето (20.02.2020 - обедна)\nПрогноза за времето (20.02.2020 - сутрешна)\nПорои, гръмотевични бури и наводнения в 9 области у нас\n"Още преди седмица предупредихме, че настъпва грозен период от петък до петък и наистина това време ще продължи до четвъртък включително". Това каза климатологът проф. Георги Рачев в ефира на „Здравей, България”.\nПорои и мощни гръмотевични бури на много места в страната\n„Няма студени и топли фронтове. Над България атмосферното налягане е сравнително ниско, със студ във височина, което дава възможност на купесто-дъждовните облаци. Те бяха брутални вчера между Пловдив, Пазарджик и Стара Загора, където нанесоха големи щети. Пострадаха много и Ботевград и Велико Търново. В Пловдив валежите достигнаха над 100 л/кв.м, т.е. в продължение на 6-7 часа се изваля месечната норма за областта”, обясни той. и Дпълни, че до четвъртък е възможно да има още наводнения.\nКлиматологът обясни, че е може да се вдигнат нивата на реките в цяла Тракия. „Това е голямата опасност, защото в Тракия от петък до днес сутринта на много места валежите са сумарно над 200 л/кв.м. За два дни е паднала три пъти месечната норма за валежи. Всичко това се отводнява в Марица. Службите, които са отговорни, е хубаво да наблюдават денонощно, за да не се окажат хората неподготвени", каза още проф. Рачев. И прогнозира, че и в следващите дни валежите ще бъдат интезивни - ще падат големи количества за кратко време.\nОт четвъртък се очаква успокояване на времето. От петък до неделя ще бъде по-топло и спокойно, а следващата седмица ще има истински летен полъх в сутрешните часове и дъжд - в следобедните.\nОколо 18:30 в четвъртък в небето на Пловдив се появи и фуниевиден облак. Явлението е доста рядко и предшества образуването на торнадо.


Чарлс Шефилд — Отклонение (16) — Моята библиотека\nНаследената вселена (2)\nDivergence, 1991 (Пълни авторски права)\nГеорги Стоянов, 2000 (Пълни авторски права)\n5,2 (× 12 гласа)\natoslove (2011 г.)\nsonnni (2011 г.)\nXesiona (2011 г.)\nДиан Жон (2012)\nЧарлс Шефилд. Отклонение\nПревод: Георги Стоянов\nИК „Бард“ ООД, София, 2000 г.\nСлед като Атвар Х’сиал беше блъснала Джулиъс Грейвс в Бърди Кили, прекъснала връзката между мозъка и тялото на Е. К. Тали и запратила Д’жмерлиа в концентричните кръгове, Луис Ненда не се колеба.\nСикропеанката излезе от залата с широко отворени външни покрития на крилата. Ненда веднага я последва.\nНека сами се оправят с бъркотията!\nТой мълчаливо ругаеше. Нямаше смисъл да крещи. Атвар Х’сиал имаше изненадващо добър слух, но тя не разбираше човешка реч. А когато летеше, феромонната му приставка беше безполезна, защото нямаше шанс необходимите молекули да дифундират до нейните рецептори.\nПочти пълната тъмнина във вътрешността на „Глистър“ не беше от никакво значение за Атвар Х’сиал. Нейното зрение с ехолокация работеше толкова добре в абсолютна тъмнина, колкото и при най-ярка слънчева светлина, но за Луис Ненда тъмнината правеше нещата адски трудни. Сикропеанците се движеха с еднаква лекота както в светли, така и в тъмни стаи, стига да има въздух, който да предава звуковите вълни. Но с него не беше така. Той се блъскаше в тъмните стени, оплиташе се в мрежите, препъваше се в опънатите въжета, падаше по стръмните стъпала, без да знае какво ще срещне на дъното. И през цялото време нямаше ни най-малка представа накъде върви сикропеанката. Ненда се съмняваше, че и тя самата знае.\n„Стига с това“ — помисли си той.\nСлед едно сблъскване с невидима преграда Ненда намали темпото. Беше много лесно да изгуби съзнание, а той не можеше да си позволи това.\nДобре беше, че можеше да я следва безпогрешно. Зардалската приставка беше конструирана да приема феромонна реч с всичките й нюанси, така че простото следване на миризмата на друг в стерилната вътрешност на „Глистър“ беше смешно лесно. Дори ако сикропеанката пресече собствения си път два пъти силата на следата щеше да му покаже къде точно е минала.\nКоридорите на „Глистър“ се извиваха привидно безразборно. Ненда търпеливо следваше носените във въздуха молекули на сикропеанската физиология завой подир завой, накъдето и да водеха те. Единственото, за което можеше да е сигурен бе, че слизат по гравитационен градиент на региони е равномерно нарастващо поле. Но с по-силното поле нарастваше и опасността от нараняване при падане. Той още повече намали темпото уверен, че Атвар Х’сиал няма да избяга. Докато се движеше, Ненда правеше планове.\nЕдна дума на Грейвс беше достатъчна да го убеди, че идеята да каже истината на съветника е ужасна. При събуждането той бе потиснал силното си желание за бягство, защото Атвар Х’сиал все още беше хваната в лотосовото поле. Тогава имаше смисъл да обвинява полето и да се прави, че е „забравил“ онова, което се беше случило на Куейк.\nРазбира се, той си спомняше прекрасно всичко: бързото излитане от планетата, прихващането на „Хев-ит-ол“ от тъмната сфера, шеметното гмуркане в пространството, пристигането на Гаргантюа и малкия планетоид, който обикаляше около нея… И, накрая, оставянето на кораба на повърхността, докато сферата, която ги бе хванала и ги държеше, се премести вътре. Той си спомняше за събитията до пристигането на планетоида, когато оранжевият облак ги обгърна. Имаше дори смътен спомен, че беше пренесен надолу, надолу, надолу през много нива на вътрешността. След това всичко му се губеше до събуждането, когато видя Джулиъс Грейвс, наведен над себе си.\nСпоменаването от Грейвс за лотосовото поле му помогна да сглоби по-голямата част от останалото. Той и Атвар Х’сиал бяха хванати в полето. Но защо, след като щеше да има повече смисъл просто да ги убият. И накрая онзи луд робот о човешко тяло и кръгла черепна плоча ги извлече навън.\nЖалко, че Атвар Х’сиал изгуби контрол над себе си, преди Е. К. Тали да може да изнесе и Калик. Ненда чувстваше отсъствието на своя хименоптски слуга. Няма значение. Имаше достатъчно време Тали да изнесе Калик сега… ако другите въобще можеха да върнат извадения мозък на Тали обратно в тъпата му глава и да го свържат така, че да работи.\nЛуис Ненда се спря. Намираше се в неосветен коридор, но силата на феромонната миризма нарастваше. Той се концентрира, генерира феромонно съобщение и чрез възлите на гърдите си го излъчи.\n— Атвар Х’сиал? Къде си? Не мога да те видя… ти трябва да ме направляваш.\nКакто обикновено, беше му по-лесно да говори, докато предава химически генерираното съобщение. Не беше необходимо да се идентифицира. Ако сикропеанката получеше изобщо някакво съобщение, молекулната характеристика на Ненда щеше да е включена в него.\n— Тук съм. Почакайте — молекулите на съобщението се бяха разпространили в тъмнината. Няколко секунди след това твърдата лапа на Атвар Х’сиал хвана ръката на Ненда. — Следвайте ме. Ако източникът на топлина пред нас е за вас ориентир и за зрителна радиация, кажете ми.\n— Защо побягна така? — Ненда се остави да бъде воден в тъмнината, докато не видя да блещука светлина напред. — Защо не почака да извадят и Калик? Тя е моят хименопт… тя не трябва да работи за тях.\n— Както Д’жмерлиа е мой и не трябва да служи на хората, но той служи — сикропеанката го въведе в дълга правоъгълна зала, затоплена и слабо осветена от червена светлина, излъчвана от стените. — Неуспехът да си върнем Д’жмерлиа и Калик е, признавам, достоен за съжаление, но аз го преценявам като необходим. Щом дойдох в съзнание, усетих опасност за вас и за мен. Съветникът Грейвс доминираше в онази група. Той имаше нескрито намерение веднага да ограничи нашата свобода. Не бях сигурна, че ще можем да предотвратим това. При недостатъчно разбиране на събитията винаги е по-добре да си запазиш свобода на действие. Следователно двамата трябваше да избягаме.\n— Откъде знаеше, че ще те последвам?\nНе последва специално съобщение, което да отговори на въпроса, но до рецепторите върху гърдите на Ненда достигнаха химичните послания на мрачен хумор.\n— Добре, Ат. И на мен, както и на теб не ми харесва идеята да бъда заключен. Сега какво? Тук не сме в безопасност. Грейвс и останалите могат да дойдат всеки момент. Д’жмерлиа може да те проследи така лесно, както и аз. Нас все още ни застрашава голяма беда.\n— Напълно съм съгласна — сикропеанката се наведе пред Ненда толкова низко, че сляпата й глава беше на нивото на неговата. Отворените жълти рога потреперваха от двете страни на лицето без очи. — Ние трябва да получим информация, Луис Ненда, преди да вземем решение. На мен ми липсват данните, които вие може би сте получили от Джулиъс Грейвс. Например, къде се намираме сега? Защо бяхме доведени тук? Колко време сме прекарали в безсъзнание? Къде е нашият кораб „Хев-ит-ол“ и дали е в изправност, за да избягаме с него?\n— Мога да се опитам да отговоря на някои от тези въпроси.\nНенда потърка бузата си, докато излагаше в резюме собствените си преживявания след излизането от лотосовото поле. Бузата му беше покрита с четина от три-четири дни, но това не му говореше много; той нямаше представа колко бързо расте брадата вътре в полето. Част от казаното на Атвар Х’сиал сигурно бяха предположения.\n— И така, ако вярваме на Грейвс — заключи той, — ние сме все още в кухия планетоид, въртящ се около Гаргантюа. Обзалагам се, че е същият, на който бяхме докарани след летния прилив. Грейвс казва, че той няма по-голяма представа от нас защо бяхме докарани тук или защо бяхме набутани в средата на онази стая като две дрогирани мухи. Можеш да си адски сигурна, че това не е било направено в наша полза. Не зная колко дълго сме държани там. Във всеки случай достатъчно, Грейвс и останалите да вземат кораба след летния прилив и да отлетят за Гаргантюа. Не ме питай откъде е дошъл онзи компютър със завързана на кабел кутия: мозък. Никога по-рано не съм виждал нито него, нито нещо подобно. Може би са го докарали от Опал. Мисля, че преди да тръгнат за тук са отишли обратно там, защото Бърди Кили също беше с тях.\n— Аз открих присъствието на Кили. Не се плашете от него. Главната опасност идва от Грейвс и, може би, от хуманоида, но не и от Бърди Кили.\n— Да. Грейвс ми каза, че желае да ни върне обратно у дома и да ни обвини в опит за убийство. Той ще направи всичко възможно да ни опази дотогава, иначе не би ми попречил да отида в лотосовото поле за Калик. Грейвс изглежда доста сигурен, че може да ни върне, за да ни съдят, така че трябва да има най-малко един кораб… онзи, с който те са дошли или „Хев-ит-ол“, а може би и двата. Ако намерим пътя към повърхността, трябва да можем да избягаме.\nГолямата сляпа глава кимаше на една крачка от лицето на Ненда.\n— Много добре, Луис. Имам още един въпрос: кога ще бягаме?\n— При първа възможност. След не повече от няколко часа Грейвс отново ще попадне на следите ни. Защо да се мотаем тук?\n— Поради една превъзходна причина — Атвар Х’сиал описа с многоставния си преден крайник дълга дъга, обхващайки залата, в която бяха. — Погледнете. Нямах време за пълен оглед, но докато вървях през залите на този планетоид, видях доказателства за техника на Строителите, каквато не е позната в спиралния ръкав. Това е къща, пълна с богатства, рог на изобилие с нова апаратура с толкова висока стойност, че не се подава на оценка. Всичко това може да бъде наше, Луис.\nНенда се пресегна и потупа набръчкания хобот на сикропеанката.\n— Добре, стара ми Ат. Ти никога не се отказваш, нали? Никога. А хората казват, че съм бил алчен. Имаш ли някакви идеи как да избегнем намесата на Грейвс?\n— Няколко. Но да караме подред — Атвар Х’сиал изправи крака и се надигна в пълен ръст. — Ако искаме максимална печалба, усилията ни трябва да са многоетапни. Ще ни трябва голям капитал, за да експлоатираме този планетоид. Ние трябва да планираме връщането си тук едва след като сме си осигурили подходящо финансиране. За целта, преди да напуснем, трябва да изберем няколко малки и достатъчно леки машини и оборудване, да ги вземем с нас и да ги продадем на най-богатите светове от спиралния ръкав. Аз бих могла да сторя това, но вие имате по-голям опит. Щом решим какво да вземем, трябва да избягаме от Джулиъс Грейвс и неговата група и да заминем.\n— Тогава най-добре да действаме, преди те да са дошли да ни търсят — Ненда се пресегна, хвана един от предените крайници на сикропеанката и се изправи на крака. — Права си. Аз трябва да огледам техниката. Особено като зная, че не аз ще плащам за нея. Хайде да се захващаме за работа, Ат, и да изберем какво да вземем.\nСлед първите няколко минути Луис Ненда беше готов да признае превъзходството на сикропеанката за изследване на „Глистър“. Той виждаше добре слепите тунели при достатъчно осветление, но Атвар Х’сиал с нейния чувствителен сонар и ехолокация можеше да „вижда“ зад завоите в коридорите и да узнае своевременно кога се приближават до открита площ. Тя вършеше това успешно и в пълна тъмнина.\nСлед малко Ненда се отказа да се взира напред. Той се съсредоточи върху онова, в което беше най-добър — да ходи зад Атвар Х’сиал и да каталогизира наум новата апаратура и артефактите, покрай които минаваха. Изборът беше богат. След по-малко от половин час той се пресегна напред и почука по раковината.\n— Смятам, че сме готови. Аз определих цените на половин дузина портативни апарати и мисля, че не бихме могли да пренесем повече.\nАтвар Х’сиал спря и обърна бялата си глава.\n— Вие сте експертът по стоки, които могат да се продадат, но все пак бих желала да чуя списъка.\n— Добре. Ще ги кажа подред, най-напред най-доброто. Онази малка машина за производство на вода, която видяхме във втората зала. Помниш ли я? Никаква следа ни на източник на захранване, ни на източник на вода. Капацитет петстотин кубически метра чиста вода. Можем да сложим каквато си искаме цена и Ксераршоз или Сисити, или който и да било друг от прашните светове веднага ще я купи.\n— Съгласна съм. В моя списък тя също стои на първо място. Знаете ли колко тежи?\n— Мога да я повдигна, това е единственото, на което държа. Като номер две избрах кубичната кутия с универсални шарнири, три зали назад, онази, с отворения капак и синята мъгла над нея.\n— Наистина ли? Видях я, но не намерих нищо забележително в нея.\n— Така е, защото не гледаш с обикновено зрение. Когато погледнах в отворения капак видях звезди. А като я обърнах на шарнирите, видях Гаргантюа, направо през планетоида. Това е уред за гледане във всяка посока. Позволява да се виждат далечни предмети, без да пречат онези, които са наблизо. Чудесен уред за корабна навигация в прашни облаци. Моят избор номер три е по-трудно да се защити. Това е сферата, онази, която плуваше, без да е закачена за нищо в стаята, която току-що напуснахме.\n— По мое мнение тя изглеждаше напълно безлична.\n— Според мен също. Но тя беше много по-хладна от всичко около нея.\n— Което трябва да е физически невъзможно.\n— Затова я искаме. Невъзможните джаджи са винаги най-ценни. Нямам представа как работи, нито пък се интересувам. Но мога да ти кажа дузина места, където ще платят луди пари за нея, надявайки се да намерят вътре затворен топлинен радиатор с безкрайно голям капацитет. Номер четири…\n— Достатъчно. Убедих се. Приемам вашия списък. Но има още едно нещо, което бих желала да направим, преди да съберем избраните апарати и да потърсим изход от планетоида — Атвар Х’сиал махна с един от предните си крайници. Жълтите рога се насочиха напред, разтворени максимално широко, и бавно сканираха пространството. — Напред има друга зала, отворена, с аномални акустични свойства. При определени честоти тя изглежда напълно празна. При други обаче открих един сферичен предмет в средата.\n— Смяташ ли, че може да намерим нещо особено ценно там? Няма смисъл да поемаме излишен риск само от чисто любопитство.\n— Не мога да оценя стойността. Само ще ви кажа, че един предмет, прозрачен при определени акустични честоти, е потенциално толкова ценен за сикропеанското общество, колкото е ценно за хората стъкло, прозрачно за светлина с определена плътност. Зная къде точно бихме могли да продадем такова откритие. За мен то може да бъде най-ценното нещо на този свят.\nДокато говореше, Атвар Х’сиал вървеше бавно напред и стигна до място, където тунелът завършваше със стръмен склон. Ненда отиде до нея и погледна надолу. Той се стресна, изруга и отстъпи назад. Тя не се впечатляваше от височините, което идваше от нейните далечни летящи прародители, но с него не беше така. Бяха на ръба на двайсетметрова шахта, която завършваше с дъно във формата на купа и леко извиваше настрани.\nАтвар Х’сиал посочи към средата на залата.\n— Там. Виждате ли нещо там?\n— Да. Сребриста сфера.\nНенда отстъпи още една крачка назад.\n— Не ми харесва това, Ат. Трябва да се махаме от тук.\n— Един момент. Улавям с моите сетива, че тази сфера се променя. Виждате ли?\nНенда, приготвил се да се оттегли назад, погледна без желание.\nАтвар Х’сиал беше права. Докато той гледаше надолу, сферата се променяше. И по някакъв начин това мамеше окото. Цялата й повърхност се накъдри, като при трептения на живак. Тези вибрации се превърнаха във вълни с нарастваща амплитуда, докато цялата форма не се промени. Нагоре се издигна петстранна, прилична на цвете глава, към пода на залата се източи тънка бодлива опашка.\n— Ах! — в залата прозвуча един въздишащ глас. — Ааах! Най-после.\nОт отвора в центъра на деформираната сфера трепна зелена светлина. Тя освети сляпата глава на Атвар Х’сиал. Луис се скри зад нея.\n— Най-после — повтори гласът. Прозвуча му стар като самото време. Из стаята се разнесе странна остра миризма. — Най-после… можем да започваме. Вие сте тук. Изпитанието е завършено. Задълженията на Чакащия свършиха, процесът на подбор може да започне. Готови ли сте?\nУвисналото във въздуха в средата на залата същество не приличаше на нищо, което Луис Ненда беше срещал в трийсетгодишните си странствания из спиралния ръкав. Но какво виждаше Атвар Х’сиал? Сикропеанката изглеждаше замръзнала. Дългите й блестящи антени бяха разгънати. Съществото в средата на залата беше отчасти невидимо за нейния сонар. Виждаше ли го тя изобщо и разбираше ли опасността?\n— Ат! — Ненда изпрати феромонен сигнал с максимална настойчивост. — Не зная дали ти получаваш от това нещо същото съобщение като мен, но повярвай ми, ние сме в беда! То ни иска. Не ми отговаряй, просто отстъпи назад.\n— Вие сте видът — каза гласът и зелената светлина се фокусира върху сикропеанката. — Третият чакан вид. Не си отивайте… — Атвар Х’сиал най-после отстъпи крачка назад и се блъсна в Луис Ненда. — … преходът може да започне.\nЛуис Ненда се пресегна напред, сграбчи един от предните крайници на сикропеанката.\n— Ат! Не му отговаряй. Да се махаме от тук! — той се обърна и направи една стъпка.\nАла много късно.\nПреди да направи втората стъпка, подът под краката му изчезна. Той падаше свободно във вертикалната шахта. Луис Ненда погледна надолу. Нищо, само тъмнина, която объркваше окото. Погледна нагоре. Над него беше Атвар Х’сиал с напълно разперени покривала на крилата, с широко отворени рудиментарни крила, опънала всичките си шест крака. Беше се приготвила за твърдо приземяване върху Луис Ненда.\nТой погледна отново надолу, търсейки дъното на шахтата. Не можа да види нищо, но при малките размери на планетоида краят на падането трябваше да е след не повече от една или две секунди.\nИ после какво? Нищо приятно, това беше сигурно.\nНенда се приземи и изруга. Ретроспекцията беше чудесна. Бяха прекалили с алчността. Той и Атвар Х’сиал трябваше да вземат всичко, от което имаха нужда, и веднага да напуснат.\nНенда погледна надолу в гъстата тъмнина и през ума му мина една последна мисъл: щяха да са по-добре, ако бяха останали с Джулиъс Грейвс. В момента едно дело от общ характер за опит за убийство определено изглеждаше за предпочитане.


В навечерието на войната: „Въпросът за Русия става все по-остър с всеки час ...“ - Поглед Инфо\nВасил Проданов 3831\nНамираш се в: Начало » Свят » В навечерието на войната: „Въпросът за Русия става все по-остър с всеки час ...“\n21.06.2021, 22:59 Юрий Рубцов 12253\n/Поглед.инфо/ Това време премина в трескава подготовка за отблъскване на германската агресия, но СССР не се готвеше за превантивен удар срещу Германия.\nВ последния предвоенен ден, 21 юни, министърът на пропагандата Гьобелс, една от основните фигури в мащабна кампания за дезинформация, целяща да прикрие момента на нападението над СССР от съветското ръководство, пише в своя дневник: „Руският въпрос се изостря с всеки изминал час. Молотов поиска посещение в Берлин, но получи категоричен отказ. Това трябваше да бъде направено преди шест месеца. Сега Москва трябва да е забелязала, какво заплашва болшевизма... "\nВъпреки че нацистката дезинформация е до голяма степен успешна и хитлеристкото ръководство успява да осигури тактическата изненада на атаката, германската агресия е стратегически предвидима. По-късно, по време на посещението на Чърчил в Москва през август 1942 г., отговаряйки на въпроса на британския министър-председател защо не вземат предвид предупрежденията му за подготовката от Берлин за нападение срещу СССР, Сталин казва: „... нямах нужда от предупреждения. Знаех, че войната ще започне, но мислех, че ще успея да спечеля още около шест месеца. "\nВъпреки това, през последния месец, последната седмица, последните дни преди 22 юни, такива знания не бяха достатъчни. На преден план е отговорът на конкретния въпрос къде и кога ще нанесе удар Вермахтът.\nЗа съжаление съветското разузнаване не успява да получи никаква категорична информация по този показател, въпреки че потокът от доклади до Москва възлиза на стотици. Те също съдържат зрънца достоверна информация, но последните са потопени в неясна, противоречива информация, понякога овкусена с дезинформация, нарочно насадена от специалните служби на Хитлер.\nПроблемът е, че по това време съветското външно разузнаване не разполага със специално информационно и аналитично звено, което да анализира, сравнява, проверява и оценява получените данни. Според процедурата за работа с разузнавателни материали, установена от Сталин, оригиналите на съобщенията са му изпращани без анализ и заключения. Очевидно се страхува, че нещо важно ще бъде пропуснато по време на обработката. Сталин поема върху себе си аналитичния компонент на разузнавателната дейност, а оттам и отговорността за възможни грешки в заключенията и прогнозите при оценяване на информацията. И предвид прекомерната заетост на ръководителя на съветското правителство, се трупа недостатъчното внимание към разузнаването и неговия анализ. Заключението му за възможния момент на атаката се оказва погрешно.\nСъветският лидер се опитва да изключи всякакви необмислени ходове, които Хитлер може да използва като претекст за започване на война. Трябва да вземем предвид и такъв фактор: Сталин се страхува, че без подкрепата на силни съюзници ще бъде много трудно да победи Германия и нейните сателити. И от докладите на разузнаването той знае, че САЩ могат да окажат такава подкрепа на СССР само в случай на непровокирана агресия от Хитлер.\nСледователно твърдението, което е разпространено по време на Перестройката и се свежда до факта, че СССР се готви да нанесе превантивен удар по врага, губи значението си. Противниците ни възразяват: в края на краищата такъв план е намерен в архивите. Да, в Централния архив на Министерството на отбраната на Руската федерация е разкрита т. Нар. „Бележка на Жуков“, предполагаемо от 15 май 1941 г. В нея, по-специално, се казва: “Атакувайте германската армия в момента, в който ще бъде в етап на разполагане и няма да има време да организира фронта и взаимодействието на войските. "\nНа самата бележка, съставена от началника на Генералния щаб Жуков и народният комисар на отбраната Тимошенко, няма подписи или бележки. Маршал Жуков в разговор с историка Анфилов през 1965 г. разказва как заедно с Тимошенко докладват на Сталин предложения за превантивен удар, на което Вождът отговаря: „Искате ли да ме скарате с Хитлер? Разбирате ли, че това е война? " Тоест бележката е отхвърлена без обсъждане.\nВсъщност, какво означава да се нанесе превантивен удара? Необходимо е въвеждането на въоръжените сили в състояние на повишена бойна готовност, което означава мобилизация. Това означава война, в която СССР веднага ще придобие репутацията на агресор. И тогава напразно ще се разчита на помощ от САЩ и Великобритания.\nВ резултат на това не са предприети действия, показващи подготовката на Червената армия за превантивен удар, историците не знаят нито едно политическо решение в това отношение, няма оперативни документи, одобрени от ръководството. Бележката на Жуков остава изявление за едно от многото възможни действия.\nМалко преди началото на войната, на прием в Кремъл на възпитаниците на военните академии на 5 май 1941 г., Сталин определено посочва основния враг в предстоящия военен конфликт - Германия. Думите му са от голямо значение: „Сега, след като реконструирахме армията си, наситехме я с екипировка за модерна битка, когато станахме силни, сега трябва да преминем от отбрана в настъпление”.\nТвърдението на Сталин относно завършването на възстановяването на Червената армия е противоречиво. По това време много дейности все още са в разгара си (превъоръжаване, формиране на нови звена и формирования, промени в организационната и щатната структура и т.н.). Разсъжденията през пролетта на 1941 г. за методите за водене на бъдеща война не означават решение за незабавно започване на самата тази война - всички военно-политически решения и дипломатически действия, предприети през този период, се основават на желанието да се забави момента на влизането на СССР във войната!\nРечта на Сталин на 5 май обаче, както и всяко негово изявление, очевидно е прието от ръководството на Генералния щаб като насока и го подтиква незабавно да представи своите виждания за прилагането му.\nМеждувременно състоянието на въоръжените сили на СССР през юни 1941 г. не дава основание за такива съображения; много въпроси за военните разработки, оборудването на войските с нови видове оръжия и военна техника далеч не са решени.\nИзвестна е директивата на Народния комисариат на отбраната от 25 януари 1941 г. "За резултатите и задачите на оперативната подготовка на висшия команден състав на Червената армия": “Опитът от последните войни, походи, полеви учения показва ниската оперативна подготовка на висшия команден състав, войсковите щабове, армейските и фронтови управления и особено в авиационния щаб. При такова ниво на оперативна подготовка на висшия команден състав и щабове е невъзможно да се разчита на решаващ успех в съвременна операция. Постоянна и упорита работа на най-висшия команден състав и щабове в областта на оперативната подготовка е необходимо, настроено към задълбочено изучаване на теорията и практиката на управлението на нашите съвременни висши формирования, вероятните театри военни операции, опитът от последните войни, организацията, тактиката и оперативното изкуство на армиите на съседните страни.” Работата по отстраняването на всички тези основни недостатъци е интензивна. Но времето не стига.\nОт страх да не даде на германците дори най-малкия предлог за агресия, Сталин забранява на Червената армия да предприеме действия за привеждане на войските в необходимата степен на бойна готовност. Всички опити на командирите на военните окръзи да придвижат поне някои допълнителни сили към границата са сурово срязани. Съветският лидер не забеляза как е преминал границата, разделяща разумната предпазливост от опасната лековерност.\nОтговорът винаги е вторичен. Принуденият да се отбранява играе в повечето случаи според правилата на нападателя.\nИма обаче друга възможност за действие, която също прави възможно излизането от координатната система, зададена от хитлеристкото ръководство. По-късно, анализирайки ситуацията в навечерието на войната, маршалите Жуков и Василевски стигат до заключението, че в средата на юни 1941 г. е настъпил този предел, когато повече не трябва да се отлага приемането на спешни мерки. Необходимо е, независимо от реакцията на германската страна, да се приведат войските на Червената армия в пълна бойна готовност, да се заемат отбранителни позиции и да се подготви за отблъскване на агресора, без да се пресича държавната граница. В този случай би било възможно, ако не да задържа врага на границата, то поне да се лиши от предимствата, свързани с изненадата на атаката.\nВ стратегически план такива действия биха позволили на съветската страна веднага да прехване инициативата. Разбира се, едновременно биха изгорили и всички мостове, прекратявайки сложната политическа и дипломатическа игра, с която Сталин се надява едновременно и да укроти, и да сплаши фюрера. Вероятно затова Вождът не предприема тези мерки. В резултат на това Червената армия посреща началото на войната в мирновременно положение. Големите ѝ потенциални възможности за отразяване на масирания удар на врага се оказват на практика неизползвани.\nНа 18 юни на масата на Сталин е положен докладът на народния комисар на СССР за държавна сигурност Меркулов за масовото напускане на служителите на посолствата и техните семейства в Германия. Започна и евакуацията на жените и децата от други посолства. Според някои свидетелства в този ден Сталин се обръща към Хитлер с молба да приеме народния комисар по външните работи Молотов за спешни преговори. Този факт е записан в дневниците на началника на Генералния щаб на сухопътните войски на Вермахта Ф. Халдер и гореспоменатия Гьобелс. Съветският лидер все още вярва във възможността да се избегне неизбежната война.\nСлед като не получава отговор от Берлин на молбата му, Сталин заповядва да се ускори прилагането на защитни мерки, но ценното време е загубено.


Как да предпазиш детето си на разходка\nСъвети за безопасност при пътуване\nПонякога най-очевидните неща се пропускат най-лесно, особено в ситуации, в които сме заети и разсеяни. Затова си струва да преглеждаш съветите за безопасност отвреме навреме, за да си освежаваш паметта и да си нащрек, особено преди екскурзия или разходка. Помисли за възможните опасности, с които детето може да се сблъска и бъди готова за всичко.\nЕто няколко съвета как да направиш излизанията навън безопасни за детето\nКогато детето си играе навън, използвай слънцезащитен крем, особено когато сте на плажа, на басейн или сред природата, където рисковете, свръзани със слънцето, са най-големи. Не забравяй, че ултравиолетовата светлина може да предизвика слънчеви изгаряния и през зимата, и в облачни дни.\nКогато се качват на лодка, децата трябва да носят спасителна жилетка, която да им е по мярка. Внимавай, защото жилетките започват да се пълнят с вода при продължително потапяне (например цял ден в басейна).\nНаучи детето си да стои настрана от млади или непознати животни, докато се увериш, че животното се чувства комфортно и е безопасно в близост до малки непредвидими деца. Двегодишно дете може да раздразни дори най-послушното животно.\nАко ще посещавате увеселителен парк или панаир, имай предвид, че двегодишното дете може да издържи на такава стимулация само за кратък период от време, вероятно около два часа, и да има нужда от почивка. Ако е възможно, запази стая в хотел или отседни при приятели, за да има къде да отпочинете и пак да се върнете. Ако се опиташ да направите всичко в един ден, може да си докараш главоболия.


Сок от целина по Антъни Уилям - FreshMarket - eстествено здраве от природата за твоето семейство!\nThe Juicer - цитруспресата\nс европейско качество\nи модерен дизайн\nКакъв портокалов сок предпочитате днес?\nСок от целина по Антъни Уилям\nХората консумират целина от векове, но световната слава на сока от този зеленчук дойде през 2019 г., когато излезе книгата на Антъни Уилям „Сок от целина. Най-мощното лекарство на нашето време”\nАмерикански медиум и натуропат, изключителна личност, отричан от представителите на официалната медицина, Антъни Уилям смята, че "науката", стояща в основата на лечебните свойства на сока от целина, все още не е "открита". Независимо от това, авторът на книгата няма съмнения относно лечебните ефекти на прясно изцедения сок от целина. Според него 450 мл сок от целина на празен стомах половин час преди закуска е точно това, от което съвременният човек се нуждае поради хроничния стрес, недоспиване и пристрастяване към бързото хранене.\nУилям започва да популяризира ползите от прясната целина като тийнейджър, когато работи в супермаркет и помага на клиентите да избират продукти за облекчаване на симптомите на различни заболявания. Ако на някой от клиентите му прилошало, момчето изстисквало прясна връзка целина в сокоизстисквачката в магазина, купена от собственика на супермаркета специално по искане на Антъни. След чаша сок повечето хора се почувствали по-добре.\nС все повече опит и практика Антъни започва да изнася лекции за ползите на сока от селъри в магазините за здравословни храни в цялата страна. Младият лечител се фокусира върху дръжковата целина и сока от нея, а не върху корена, който обикновено се добавя към супи. В книгата си Уилям говори подробно за благотворното въздействие на сока от целина върху организма, обяснява как правилно да се приготви и консумира. За целта препоръчва бавнопресоваща сокоизстисквачка, защото при този метод на изцеждане се запазват всички витамини, макро и микро елементи, което е от горямо значение за терапевтичното въздействие. Най-ценното в състава на напитката, според него, изобщо не са витамините А и К, които се съдържат в изобилие и в други заленолистни, а клъстерни натриеви соли, които действат като антисептик. Влизайки в контакт с бактерии и вируси - патогени на хронични заболявания, солите ги унищожават.\nКак да пием сок от целина според Антъни Уилям?\nЗадължително на празен стомах. След като сте изпили сока, трябва да се въздържате от храна още половин час;\nНе смесвайте селърито с други зеленчуци и плодове. Пийте само чист сок от целина;\nСъщо така, не разреждайте прясно изцедения сок с вода или лед;\nСокът трябва да е изключително свеж. Без пастьоризация, консервиране или замразяване;\nИзползвайте пресоваща сокоизстисквачка, а не центрофужна. (Препоръчва Omega MM900 или Omega 8228)\nЗелено смути с Vitamix\nStatus вакуум продукти