UT juuni 2018, nr 6 by University of Tartu - Issuu\nJUUNI 2018, NR 6 (2472)\nAKTIIVNE VILISTLANE ARENDAB TARTUS NOORTETÖÖD\nNAHAARST EI KIIDA PRUUNIKS PÄEVITAMIST HEAKS\nTEADLASED SOOVIVAD HAKATA TURBAST MAJU PRINTIMA\nmetlikult algab suvi seda väärt, peab iga inimene ise küll alles jaanipäeva eel, aru saama. aga nii kui kalendris Hiljaaegu sattusin rääkima lööb ette 1. juuni, on minu jaoks naisega, kes on lennanud oma suvi käes. Mis sest, et kui vaatad noore ea kohta juba päris aknast välja ja jälgid mööduvaid kõrgelt. Ta ise ei pidanud seda inimesi ja nende riietust, siis sugugi eriliseks ja ütles, et miski sellele justkui ei viita. eks suur töö tasub end tavaliSuvi on eestlaste jaoks oodaselt lõpuks ikka ära, sest seda tuim aastaaeg, mil saame veidimärgatakse. Tema jaoks pole kenegi nautida päikesepaistet ja probleem töötada õhtuti ja kõipuhata. Paljude üliõpilaste jaoks gil nädalavahetustel. Ta lisas, et möödub suvi aga mujal kui heltal on raske mõista, miks mõned gel heinamaal, sest tuleb minna inimesed soovivad nädala lõpus praktikale. tegeleda millegi muu kui tööga. SANDRA SAAR Ülikoolis õppides olen mina Minu meelest on kõige tähtUT toimetaja olnud selline tudeng, kes lõi sam siiski tasakaal. Tee tööd ja õppeaasta viimase eksami järel näe vaeva, aga puhka ka, sest kooli ukse selja taga kinni ja läks ehk tuleb armastus just siis. kohe edasi praktikale. Tagasi Tartusse tulin paar Ühel suvel olin ma äärmiselt entusiastlik praktipäeva enne uue semestri algust. kant ja valmis hea meelega loobuma vabadest päeAeg-ajalt ikka küsiti mu käest, kas pole kahju vadest, et saaks ainult tööd teha. Minu juhendajad terve suve tööd teha. Pean ausalt ütlema, et ei olnud. niimoodi siiski ei lubanud ja sain ikka sunniviisiMul olid muidugi äärmiselt toredad praktika liselt vabu päevi, kuigi tööd oli palju. Nüüd hiljem kogemused ja seetõttu mulle tõesti meeldis tööl sellele mõeldes saan aru, et juhendajad suhtusid käia. Just see ongi edu võti – teha seda, mis meeldib. asjasse vägagi elutervelt. Vana kulunud klišee, et tee tööd, mida sa armastad, Mida aasta edasi, seda rohkem hakkan mõistja sa ei pea päevagi oma elust töötama, vastab tõele. ma, et töö on kõigest üks osa elust. Eks me ise saa Eks mingitel hetkedel on olnud ikka natuke mingil määral valida, kui suur või väike osa, aga nukker, kui kõik sõbrad peesitavad rannas ja ise igaüks peab ise tunnetama, mis sobib just talle. pead istuma kontoris, aga samas laotakse praktikal Julgen aga soovitada seda, et noorena tööta nagu tulevase karjääri vundament. Kes tahab kuskile pöörane ja näita, mis puust sa oled tehtud. Puhata jõuda, peab üht-teist ohverdama. Kas ohverdus on jõuab küll ja veel. • Universitas Tartuensis on Tartu Ülikooli ajakiri. Ilmub kord kuus. Tiraaž 2800. • Kontakt: Ülikooli 18–102, 50090 Tartu; 737 5686, 5802 8827; ajakiri@ut.ee; www.ajakiri.ut.ee. Leia meid sotsiaalmeediast aadressil www.facebook.com/universitastartuensis. Vastutav väljaandja Kristina Kurm, peatoimetaja Merilyn Merisalu, toimetaja Sandra Saar, teabetoimetajad Kady Sõstar ja Iris Herman, keeletoimetajad ja korrektorid Marju Randlane ja Kristel Ress, kaanefoto Oliver Vaagen, küljendaja Margus Evert, trükk Ecoprint. Universitas Tartuensise kujunduslahendused, kõik ajakirjas avaldatud artiklid jm tekstid ning fotod ja illustratsioonid on autoriõigusega kaitstud teosed. Toimetus lubab neid kasutada ainult eelneval kokkuleppel koos viitega autorile ja Universitas Tartuensisele. Toimetusel on õigus kaastöid nende selguse huvides toimetada ja lühendada. Kolleegium: Maaja Vadi (esimees), Sulev Kõks, Ivo Volt, Mart Noorma, Villu Päärt, Indrek Treufeldt, Katrin Pajuste-Kuul ja Egert Puhm.\nKOLUMN Harry Lemberg rõõmustab, et Ujula tänava spordikompleks saab uue näo\nPERSOON Vastloodud Tartu Noorsootöö Keskust juhib aktiivne vilistlane Grete Sarap AKTUAALNE Baltikumi parima jaaninädalavahetuse saab veeta Gaudeamuse tudengifestivalil Tartus\nAKTUAALNE Erilahendustega koolide õpilaste eksamitulemused on paremad kui tavakoolides\nINTERVJUU Nahaarst Maire Karelson räägib, mida tasub päevitamisel ja päikese juures tähele panna\nAKTUAALNE Tartust on saanud IdaEuroopa ja Venemaa uuringute tõmbekeskus\nTUDENGID MTÜ Mure Pooleks tegeleb koolinoorte vaimse tervise edendamisega TEADUS Tartu teadlased mõtlesid välja uue aja turbamaja ETTEVÕTLUS Biofire'i süütegeel aitab tuld teha kiiresti ja ohutult nii ahju kui ka grilli\nREISIKIRI Virgo Siil käis Norras Trondheimi Ülikooli ja virmalisi uudistamas\nESSEE Marju Mäger kirjutab erialadeülese õppe võimalustest TÜ Viljandi kultuuriakadeemias\nJärelhüüe, kaitsmised, teated, tunnustused, õnnitlused ja juubelid\nKEELENURK Miljon+ töörühma liikmed avavad e-õppe sisu\n34 Järgmine Universitas Tartuensis ilmub 7. septembril 2018.\nPEDAGOOGILISE PSÜHHOLOOGIA KÄSIRAAMAT 3., täiendatud ja ümbertöötatud väljaanne ISBN 978-9949-77-700-6, 741 lk. Hind kirjastuse e-poes 35 €\nKäsiraamat pakub olulisimat teavet, mida õpetaja vajab õpilaste arengu ja õppimise ning õppe-kasvatustöö kavandamise ja korraldamise probleemide mõistmiseks ja lahendamiseks. Käsitletakse õpilaste arenguprobleeme ja isiksuseomadusi, olulisemaid õppimisteooriad ja nende rakendusi ning õppe-kasvatustöö kavandamist ja elluviimist (sh õppe-kasvatustöö eesmärgistamist, meetodite valikut, õpioskuste ja õpimotivatsiooni kujundamist, distsipliini kindlustamist ning õpitulemuste väljaselgitamist ja hindamist). Käsiraamatu uuele väljaandele on lisatud hariduslike erivajadustega õpilasi käsitlev peatükk, mis on sündinud 13 eripedagoogi koostöös. Raamat käsitleb pedagoogilisi probleeme süstemaatiliselt, terviklikult ja teaduskirjandusele toetudes. Tekst on liigendatud alajaotusteks, lisatud on detailne sisukord ja aineregister. W. Struve 1, Tartu, 737 5945, tyk@ut.ee, www.tyk.ee\nPõnevad kursused suveülikoolis FOTO: KAIT KRULL\nTartu Ülikool kutsub õpihuvilisi suveülikooli, kus saab puhkuse ühendada kaasahaaravate eri- ja huvialaste täienduskoolitustega.\nkorda korraldatava suveülikooli programmis jagub meeliköitvaid koolitusi nii ajaloo-, keele-, kultuuri- kui ka ettevõtlushuvilistele. Augusti lõpuni saab osaleda enam kui 30 koolitusel, mida pakutakse lisaks Tartule Tallinnas, Viljandis, Pärnus, Narvas, Läänemaal ja isegi Soomes. Saab õppida näiteks taimedega värvima, portreed joonistama ja kangastelgedel kuduma. Eri kursustel jagatakse teadmisi selle kohta, kuidas tänapäeval rahvarõivaid kanda, alkoholiprobleemidega peresid nõustada, läbipõlemist ennetada ja uusi teadmisi paremini omandada. Lisaks toimuvad suveülikoolis laste- ja rahvaraamatukogu hoidjate suveakadeemiad Tartus, andmekaitsespetsialisti täienduskoolitus Tallinnas ja vene keele vestluskursus Narvas. Suvekursustele oodatakse osalema juhte, asjatundjaid, ametnikke, õpetajaid, raamatu-\nESMAKORDSEL SUVEKURSUSEL LINNAÖKOLOOGIAST KÄSITLETAKSE LINNASTUMISE MÕJU LOOMADELE JA LINDUDELE.\nkoguhoidjaid, kultuuri- ja spordihuvilisi ning kõiki teisi õpihimulisi. Õppeosakonna turundus spetsialisti Marko Ojakivi sõnul on õppijad võtnud ülikooli suvekursused hästi vastu. Viimaste aastate jooksul on igal suvel kursustel osalenud keskmiselt 500 õpihuvilist üle Eesti. «Suveülikooli populaarsust kinnitab ka osalejate tagasiside. Möödunud aastal tõi üks õppija välja, et talle meeldisid nii koolitajad kui ka teised koolitusel osalejad, praktika oli tema sõnu\nkasutades mega. Veel kiitis ta, et saab õpitut – tagasiside andmist, hindamist ja märkamist – oma töös kasutada,» rääkis Ojakivi. Suveülikoolis õppinud saavad Tartu Ülikooli täiendusõppes osalemise kohta tunnistuse. Kui on olemas sobiv õppeaine, saab täiendusõppes kogutud ainepunkte kasutada tasemeõppe õppekavade täitmisel. Täpsema teabe suveülikooli kursuste ja neile registreerumise kohta leiab TÜ täiendusõppe lehelt www.ut.ee/suveulikool.\nmail jagati TÜ peahoone aulas välja 360 tunnistust väärikate ülikooli kaheksanda lennu lõpetajatele, kes olid õppinud Tartus, Valgas ja Keilas. Tartus oli kõige vanem õppija 94-aastane. Möödunud õppeaastal osales TÜ väärikate ülikoolis ligi 2300 õppurit üle Eesti. Lõpuaktuseid peeti ka Kuressaares, Pärnus, Tallinnas ja Türil. Väärikate ülikool alustas oma tegevust 2010. aastal Pärnus ja Tartus. Nüüdseks on tegevus laienenud Tallinnasse, Viljandisse, Kuressaarde, Narva, Türile, Valka ja Keilasse. Tallinnas ja Narvas pakutakse loenguid ka vene keeles.\nPARIMA ÄRIIDEE AUHINNA VÕITNUD CARZAM KOOS ŽÜRII ESINDAJA, TARTU ÜLIKOOLI ARENDUSPROREKTORI ERIK PUURAGA.\nFoodyverse’i välja mõeldud platvorm, mis viib kokku inimesed, kellele meeldib süüa teha, ja need, kellel ei ole selleks aega või soovi, tõid meeskondadele auhinnaks piletid «Latitude59» ärikonverentsile. Õpilasfirma Cofilus võitis teekotikese moodi kohvikoti\nai lõpus andis Peeter Laurits Tartu Ülikooli vabade kunstide professori ametikoha üle filmimees Ilmar Raagile. Humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna dekaan Margit Sutrop ütles, et Raagi eriala on suurepärane täiendus vabade kunstide professuuri viimaste aastate teemaderingi.\n«Tema filmiloome ja esseistika käsitlevad sotsiaalseid probleeme ning põletavaid ühiskondlikke teemasid. Nende analüüsimine annab kursusel osalejatele võimaluse avastada oma eriala erinevaid tahke,» rääkis Sutrop. Raag alustab sügisel loengu sarja «Mis meid ühendab killustunud maailmas? Fiktiivse\nidee eest piletid «sTARTUp Day» ärifestivalile. Tartu linna rahalise eripreemia sai aga võistkond PowerUp Fuel Cells vesinikkütuseelementide elektri generaatorite eest, mis pakuks alternatiivi rasketele akudele ning lärmakatele ja ebastabiilsetele diisligeneraatoritele.\nFOTO: MAARIT MUSTONEN\nmail selgusid LõunaEesti suurima noorte äri- ja projektiideede võistluse «Kaleidoskoop» parimad osalejad. Võitjaks valiti meeskond CarZam, kelle idee on luua seade, mis käib auto mootori külge ning jälgib kogu aeg auto helisid ja vibratsioone. Seade võrdleb saadud teavet vigadeta auto näitajatega ja annab juhile veast märku kohe, kui see tekib. Võiduidee üks autoritest, TÜ tarkvaratehnika magistrant Andres Kiik tunnistas, et konkursi võitmine andis tohutult motivatsiooni. Nüüd on tiimi järgmine eesmärk saada suve lõpuks valmis esmane prototüüp. Võitjad said auhinnaks esitlusvõimaluse äriideevõistlusel «JA Europe Enterprise Challenge» Riias. Lisaks anti välja eriauhindu. Web Scraperi idee veebilehitsejas ja andmepilves töötavast teabehankevahendist ning\nÜlikool tunnustas ettevõtlikke teadlasi Parimad äriideed valis välja žürii, kuhu kuulusid Tartu Ülikooli arendusprorektor Erik Puura, Tartu Linnavalitsuse ettevõtluse arengu peaspetsialist Siim Espenberg ja GoWorkaBiti kaasasutaja Kei Karlson. Nende hinnangul oli tänavune tase kõrge, sest žürii ette toodi palju teaduspõhiseid ja hästi läbi mõeldud ideid. «Kohati oli tiime keeruline hinnata, sest nende areng on väga erinevas staadiumis. Küll teeb heameelt aga see, et äriidee esitlejate hulgas oli tavapäraste müügiinimeste asemel palju just arendajaid,» rääkis Karlson. Tudengite äriideede võistlust «Kaleidoskoop» korraldati tänavu kümnendat korda. Eelvoorus osales 19 meeskonda, kellest pääses lõppvooru kümme parimat. Järgmine «Kaleidoskoobi» eelvoor leiab aset 13. detsembril. Finaal peetakse ärifestivalil «sTARTUp Day» 24. jaanuaril 2019.\nmaailma loomise võtted ja eetika». Õppeaasta jooksul on kavas kümme loengut. Kursusel tuleb üliõpilastel koguda teiste kultuuride pärimust ja kirjutada sellest kas novell, mõni lihtne pärimuslugu või filmistsenaarium. Raagi sõnul käsitleb kursus eelkõige empaatiat ja lugude sotsiaalset jutustamist. See hõlmab ka sotsioloogilist analüüsi, et leida inimestes üles arusaamise piirid. Aasta teisel poolel on plaan arendada õpitoas lugusid,\nmail peetud demopäeval tunnustas Tartu Ülikool esimest aastat teadlasi, kes on andnud suure panuse ettevõtliku ülikooli arendamisse. Ettevõtliku teadlase tiitli pälvisid vähibioloogia uurimisrühma külalisprofessor Tambet Teesalu ning TÜ mereinstituudi ihtüoloogia ja kalanduse professor Toomas Saat. TÜ ettevõtlus- ja innovatsioonikeskuse juhataja Kristel Reimi sõnul valiti tiitli saajad välja selle järgi, kes olid möödunud aastal toonud ülikoolile kõige rohkem ettevõtluslepinguid. «Tartu Ülikool on võtnud oma strateegiliseks eesmärgiks olla ettevõtlik ülikool. Meie teadlased ja üliõpilased annavad endast palju, et muuta Eesti majandus nutikamaks ja suuremat lisaväärtust tootvaks. Seetõttu soovime nüüdsest tõsta esile neid teadlasi, kes on aidanud\nmillega püüame mõista teistsugust maailma. «Kirjutasin kord ühte filmi stsenaariumit, kus olid hea ja halb tegelane. Seejärel sain aga kokku targa inimesega, kes arvas, et nii ei ole põnev. Lev Tolstoi olevat öelnud, et kõige pingelisemad on need lood, kus on kaks head kangelast, kes aga võitlevad omavahel,» ütles Raag. Eesti kultuurile on omane mõista eelkõige eestlasi, mitteeestlased muutuvad meie lugudes üheplaaniliseks: sõbraks või\neriti hoogsalt kaasa ettevõtliku ülikooli eesmärkide täitmisele,» rääkis Reim. Professor Teesalu on aktiivselt arendanud vähiravimit ja teinud selleks ettevõtjatega tõhusat koostööd. Professor Saat on sõlminud keskkonnauuringutega seotud ettevõtluslepinguid. Möödunud aastal sõlmis Tartu Ülikool mõõte-, analüüsi-, konsultatsiooni- ning teadus- ja arendusteenuste osutamise lepinguid 8,2 miljoni euro eest. Enim on kasvanud tellimused Eesti ettevõtetelt, kes kasutavad väga aktiivselt riiklikke teadus- ja arendus tegevuse koostöömeetmeid. Ettevõtluskoostöö mahtu on märkimisväärselt mõjutanud 2016. aastal avatud nutika spetsialiseerumise rahastusmeede. 2017. aastal sõlmis TÜ selle meetme raames 2,2 miljoni euro eest lepinguid.\nvaenlaseks. See on pikapeale aga igav ja ebausutav. Teistsugune lähenemine paneb tõesti kaasa mõtlema, et leida üles isiklikud eetilised tõekspidamised. Ilmar Raag lõpetas Tartu Ülikooli 1997. aastal ajaloo erialal, täiendas end Pariisi ülikoolides ja sai magistrikraadi Ohio Ülikoolis USA-s. Ta on filmikriitik, stsenarist ja režissöör. Ta on olnud päevalehtede Pariisi korrespondent ning kinouudiste saate «Ffriik» juht. Aastatel 2002–2005 oli ta ETV peadirektor.\nJuulikuu UT ilmub veebis\nuvine ajakiri ilmub alates sellest aastast ainult veebiversioonis. Ajakirja peatoimetaja Merilyn Merisalu sõnul tingis otsuse suvine puhkuste aeg, mil ülikooli hooned on üliõpilastest ja töötajatest võrdlemisi tühjad ning enamik ajakirju jääb majadesse sügiseni alles. «Oleme igal aastal püüdnud juuli ajakirja välja anda juba juuni keskel, et lõpetajad saaksid enne ülikoolist lahkumist kaasa võtta oma kursuse nimekirjaga UT. Paraku jääb seetõttu artiklite kirjutamiseks väga vähe aega ning lõpetajate nimekirjade selgumise ja lõpuaktuste vahe on nii väike, et ajakiri jõuab trükikojast peahoonesse heal juhul viimase aktuse päeval,» rääkis Merisalu. Juulikuu ajakirja valmis saamise ajaks on enamik üliõpilasi juba Tartust lahkunud ja suur osa töötajatestki suvepuhkusel, küll aga vaadatakse lõpetajate nimekirju ajakirja veebilehelt terve järgneva aasta vältel. Juulikuu ajakirjast saab veebis lugeda nii lõpetajatest kui ka ülikooli suvistest uudistest. UT ilmub septembrist juunini ikka harjumuspäraselt iga kuu esimesel reedel paberil ja veebis aadressil www.ajakiri.ut.ee.\nuuni algusest kuni septembri lõpuni kestavad TÜ peahoone lõunatiivas suuremahulised ehitustööd, milles tehakse paus lõpuaktuste ajaks 15.–22. juunil. Remont hõlmab kunsti muuseumi, rektoraati ja tualette lõunatiiva esimesel ja teisel korrusel ning lõunatiiva pööningut. Tööruumides peavad ehitustööd valmis saama hiljemalt 31. augustiks. Kunstimuuseumi ruumid on augusti lõpuni külastajatele suletud. Kunstimuuseumi giid ja meenete müük tuuakse remondi ajaks peahoone infolauda. Peahoones näidatavaid ruume saab külastada esmas päevast laupäevani kell 10–18. Eesti- või ingliskeelsed ring käigud algavad igal veerandtunnil ja kestavad 30 minutit. Endiselt saab ette tellida peahoone ekskursioone eesti, inglise, saksa, vene ja soome keeles. Tunniajalisel ekskursioonil tutvutakse ülikooli ajaloo ja tänapäevaga ning käiakse aulas, kartseris ja mõnes ajaloolises auditooriumis.\nKunstimuuseumi töötajad Jaanika Anderson, Ingrid Sahk ja Külli Valk asuvad remondi ajal ruumis 227. Laste muuseumi tunnid peetakse erinevates peahoone auditooriumides. Rektoraadi ruumide ja lõunatiiva pööningu ehitustöid alustatakse 25. juunil, need kestavad augusti lõpuni. Remondi ajaks kohandatakse rektori kabinetiks usuteaduskonna auditoorium 230, prorektorid jagavad tööpinda ruumis 138 ja rektoraadi sekretärid leiab ruumist 124. Ehitustöödega viiakse peahoone vastavusse Päästeameti nõuetega ja ehitatakse ümber hoone kasutamiseks vajalikud tehnosüsteemid. Katusealune soojustatakse ja lõunatiiva tualetid tehakse korda. Samuti ehitatakse valmis nõuetekohane evakuatsiooni- ja avariivalgustus, kütte-, vee- ja kanalisatsiooni trassid ning ventilatsiooni süsteem. Remondi ajal on invarambi poolne sisehoovi osa ehitaja käsutuses.\nRahvusvahelisel Geenifoorumil arutletakse täppismeditsiini üle\njuunil algab 18. rahvus vaheline geenifoorum «Täppismeditsiin – uus reaalsus», kus käsitletakse suurte andmestike väärtust teaduses ja iga inimese argiste otsuste langetamisel. Sel aastal on teemadering lai, muu hulgas tutvustatakse personaalmeditsiini arengut Kataris ja Austraalias ning tuuakse esmakordselt foorumi kuulajateni meeste genoomi ja tervise temaatika. Konverentsi peaesinejad on dr Radja Badji Katarist ja dr Paul Jones Inglismaalt. Dr Badij tutvustab oma ettekandes Katari genoomiprojekti, mille käigus kavatset akse järjendada riigi kõigi kodanike (313 000 inimese) täisgenoo-\nmid. Praeguseks on jõutud märgilise 10 000 genoomini. Katari projekti üldeesmärk sarnaneb Eesti omaga: muuta genoomika igapäevaseks abivahendiks tervishoius. Dr Jones on olnud Inglismaa genoomiprojekti (Genomics of England) teadus- ja arendus üksuse eesotsas. Praegu töötab ta juhtivas sekveneerimis tehnoloogia ettevõttes Illumina Inc. Dr Jones annab ülevaate sellest, millised on erasektori ootused riiklikele personaal meditsiini programmidele ja kuidas jõuda geneetilistel profiilidel põhineva tervishoiumudelini. Programm hõlmab mitut ettek annet, mis keskenduvad laiapõhjaliste valguprofiilide potentsiaalile ravimiarenduses.\nSamuti räägitakse muusikalise kuulmise ja toitumiseelistuste geneetikast. Eraldi pööratakse tähelepanu genoomika rakendusvõimalustele tervishoius, populatsiooni geneetikale ja rahvaste ajaloolistele rännetele. Ka inimese mikrofloora rolli haiguste väljakujunemisel käsitletakse põhjalikult. Kahepäevane konverents toimub Tartus Dorpati konverentsikeskuses. Geenifoorumile saab registreeruda 6. juunini veebilehel www.geneforum.ee. Soovijatel on võimalik kuulatud ettekannete eest saada täienduspunkte ja vastav tunnistus Tartu Ülikooli kliinilise meditsiini instituudi täienduskeskuselt.\nTartu Ülikool muudab uuest õppeaastast õppevormide nimetusi\nlates 2018/2019. õppe aastast muutuvad Tartu Ülikoolis õppevormide nime tused: avatud ülikooli õpe nimetatakse ümber sessioon õppeks ja päevane õpe saab nimetuse päevaõpe. Muudatusi tehes tuginetakse Eesti ülikoolide õppepro rektorite kokkuleppele võtta sarnaste õppevormide kohta kõikides ülikoolides kasutusele sama termin. Tänu sellele tekib nii ülikoolide praegustel liikmetel kui ka tulevastel üliõpilastel\nõppetöö korraldusest selgem arusaam. Õppevormide uued nimetused on seotud auditoorse õppetöö mahu ja õppe perioodilisusega. Päevaõppe üliõpilane peab olema valmis igapäevaseks auditoorseks õppetööks. Sessioonõppes on auditoorne õppetöö korraldatud sessioonidena, mille sagedus ja pikkus võivad erineda õppekavati. Tartu Ülikooli sessioonõppe üliõpilased kogunevad auditoorsele õppetööle kuni kaks\nkorda kuus nädalalõppudel – see oleneb õppekavast, aga enamasti neljapäevast pühapäevani. Selline õppevorm eeldab muul ajal suures osas iseseisvat tööd õppematerjalidega ja veebi põhiste kursuste läbimist. Eestikeelsete õppekavade alusel on võimalik täiskoormusega õppida tasuta nii päevaõppes kui ka sessioonõppes. Praeguste üliõpilaste jaoks kehtivad 2018/2019. õppeaasta alguseni õppevormide nimetused avatud ülikooli õpe ja päevane õpe.\nKAADER FILMIST: VILLEM JA AAROLD BAARIS MURESID UPUTAMAS.\niljandi kultuuriakadeemia näitleja eriala tudengid Kristjan Poom, Stefan Hein ja Henessi Schmidt mängivad uues lühimängufilmis «Väljapääs», milles pööratakse tähelepanu depressioonile ja sellest tingitud enesetappude ennetamisele. Film räägib 27-aastasest Villemist, kes hakkab pärast suhte purunemist käituma enese hävituslikult. Ta kutsub endaga kaasa sõber Aaroldi, kes on äsja psühhiaatriakliinikust välja saanud, mida Villem aga ei tea. Läinud õhtul välja, satuvad noormehed vana mõisa ballisaalis eakate maleõhtule. Ühe vanema härraga vesteldes mõistab Villem, et sõber Aaroldil on käsil palju tõsisem võitlus kui tal endal. Filmi režissöör on TÜ Viljandi kultuuriakadeemia teatrikunsti 10. lennu vilistlane Rauno Pol-\nman, kes õpib praegu Tallinna Ülikooli filmikunsti osakonnas. Polmani sõnul on tegu Piret Jaaksi novelli «Tagauksest» kohandamisega filmiks. «Enne stsenaariumi kirjutamist kohtusime koos stsenarist Kristin Västraga ka novelli autoriga. Mäletan Jaaksi ütlevat, et tema jaoks oli peamine panna kirja tunne, mis jääb kõrvalseisjatesse, neisse, kes jäävad enesetapjast maha. Seda tunnet püüame edasi anda ka filmis,» ütles Polman. Filmis vaadeldakse depressiooni kõrvalpilguga – seda, millisel hetkel ja kas üldse märgatakse depressiooni käes kannatajat, ning kui märgatakse õigel ajal, siis mida tuleks teha ja kas teist inimest saab üldse aidata. «Minu meelest on tähtis, et inimesed ei peaks oma\nprobleemidega üksi võitlema. Depressioon ja enesetapp on tabu, millest ei julgeta rääkida ja mille kohta kõrvalolijad ei julge küsida,» lausus Polman. Kui hiljem lähedastega lahkunust rääkida, tuleb tegelikult välja palju märke, mis võisid viidata tugevale depressioonile. Neid märgatakse, aga probleemist ei julgeta ega osata rääkida. Filmivõtted algasid aprillis, kuid rahapuudusel on kolmandik materjalist veel filmimata. Noored koguvad Hooandja ühisrahastusplatvormil lisaraha, et projekt valmis saada. 30 minuti pikkuse lühifilmi esilinastus on kavandatud selle aasta lõppu. Projekti toetajatele on välja pandud filmi-, fotograafia- ja teatriteemalised kingitused. Lisaks saab filmi toetamisega kaasa aidata depressiooni ja enesetappude ennetamisele.\nViljandi kultuuri akadeemia rahvusliku käsitöö osakonna lõputöödest välja kasvanud nüüdisaegset etnilist disaini tutvustavat «OmaMoodi» saab tänavu näha Tartus. 2012. aastal alguse saanud moeetendust on kultuuriakadeemia seni korraldanud Viljandis, sel aastal on aga «OmaMood» osa suurest «Eesti Moe Festivalist». Alguses lõputööde näitamisele keskendunud üritusest on nüüdseks välja kasvanud terviklik moeetendus, mille eesmärk on kutsuda inimesi üles kandma rahvuslikust käsitööst inspireeritud rõivaid ja näidata, kuidas saab käsitööpärandit ajakohastada.\nMoeetendusele luuakse igal aastal uus muusikaline kujundus, koreograafia ja valguskujundus. Seejuures võetakse arvesse iga kollektsiooni eripära. Sel aastal saadi peateemaks inspiratsiooni erinevatest ilmastikunähtustest nagu päikesekiired, vihmapiisad ja müstiline hilisõhtune udu. Laulik, lugude autor ja fantaasiapillide mängija Silver Sepp viib vaatajad etenduse ajal muusikalisele rännakule läbi uduse Eestimaa looduse. Lisaks «OmaMoele» näeb ühendfestivalil ka «Antoniuse moeetendust» ja kunstisuge metega «Mood-PerformanceTantsu». Kõigi seni eraldi peetud\nmoeürituste eesmärk on tutvustada noori moeloojaid ja nende kvaliteetset loomingut. Esimest korda korraldatava suurfestivali peateema on «Aeglane mood», millega väärtustatakse kvaliteetseid materjale, põliseid tööviise ja aeglase moe töövõtteid moedisainis. Teemat aitavad lisaks moeetendustele avada seminar, blogijate ümarlaud, tänavaturg ja moekunstikino. «Eesti Moe Festivali» peetakse 5.–10. juunil Tartu linna eri paigus. «OmaMoe» moeetendus algab 6. juunil kell 19 Eesti Rahva Muuseumis. Lisateavet saab festivali kodulehelt www.fashion festival.ee.\nÜLIÕPILASTE LAULUJA TANTSUFESTIVAL GAUDEAMUS\n22.−24. JUUNI • TARTU gaudeamus.ee\nVAATEMÄNG TULE JA MUUSIKAGA\n22.06 kell 23 Emajõel, Atlantise ees, TASUTA\nTANTSUETENDUS JAANIÖÖ MÜSTEERIUM\n23.06 kell 22, Tartu Tamme staadionil\nLAULUPIDU JAANIPÄEVA LAULUD 24.06 kell 16 Tartu lauluväljakul\nHUMANITAARTEADUSTE Õigusteaduskond JA KUNSTIDE VALDKOND bakalaureuseõpe\nbakalaureuseõpe 21. juunil kell 10 aulas\n19. juunil kell 15 aulas\nmagistriõpe 19. juunil kell 10 aulas Viljandi kultuuriakadeemia 17. juunil kell 13 Pärimusmuusika aidas\nSOTSIAALTEADUSTE VALDKOND Johan Skytte poliitikauuringute instituut bakalaureuseõpe 20. juunil kell 14 ülikooli muuseumi valges saalis Majandusteaduskond bakalaureuse- ja magistriõpe 18. juunil kell 13 aulas Psühholoogia instituut bakalaureuseõpe 20. juunil kell 12 ülikooli muuseumi valges saalis\n(Tartu) 15. juunil kell 12 aulas (Tallinn) 19. juunil kell 14 Eesti Rahvusraamatukogu suures konverentsisaalis magistriõpe 20. juunil kell 11 aulas Ühiskonnateaduste instituut rakenduskõrgharidus- ja bakalaureuseõpe 18. juunil kell 16 aulas Haridusteaduste instituut bakalaureuse- ja magistriõpe 22. juunil kell 10 aulas Psühholoogia instituut Ühiskonnateaduste instituut Johan Skytte poliitikauuringute instituut magistriõpe 21. juunil kell 13 aulas Narva kolledž 15. juunil kell 12 kolledži aud 200 Pärnu kolledž 19. juunil kell 16 Pärnu kontserdimajas\nSporditeaduste ja füsioteraapia instituut bakalaureuse- ja magistriõpe 15. juunil kell 14 aulas\nLOODUS- JA TÄPPISTEADUSTE VALDKOND bakalaureuseõpe 20. juunil kell 16 aulas magistriõpe 20. juunil kell 14 aulas ----------------------------------------Ülikooli aulas toimuvate LÕPUAKTUSTE OTSEÜLEKANDEID on võimalik jälgida interneti vahendusel, peahoone auditooriumis 139 ja 140 (v.a 15. juunil) ning ülikooli kohvikus. Internetiülekanne ja salvestused videoportaalis www.uttv.ee\nOlümpialootused sirguvad uuest spordihoonest artu Ülikooli igasse Eestimaa nurka, et Eesti 350. aastapäevaks inimene oleks sportlik ja terve, valminud Ujula pakkudes meile kõigile ka tuletänava spordihoone on aeguvikus põnevust olümpiamängumatu kingitus Eesti spordile. de vaatamisel. Lisaks laiendab Rõõm on tõdeda, et sellel aastal spordihoones oma tegevust saab spordikompleks hoopis Tartu Ülikooli spordimeditsiini uue näo ja otstarbe, mis loob ja taastusravi kliinik, mis kasvaülikoolil innale mitmepalgelist tab tuntavalt meditsiiniteenuste lisaväärtust ja seda mitte ainult kättesaadavust ja paindlikkust. spordi, vaid ka paljude teiste Kui mõelda Ülejõe piirkonHARRY LEMBERG ülikoolilinna elu rikastavate nale laiemalt, siis saab sellest TÜ Akadeemilise Spordiklubi valdkondade ja tegevuste jaoks. pärast Delta maja valmimist juhatuse esimees Praegu veel puudub Tartus juba lähiaastatel Tartu Ülikooli koht suuremate, enam kui 2000 jaoks keskne linnaosa, kus kaks osalejaga teadus-, spordi- ja olemuselt erinevat, aga lähestikkultuuriürituste ja konverentside jaoks. 35 aastat ku asuvat hoonet täiendavad teineteist väga edutagasi ehitatud hoone hakkab pärast laiendustööde kalt. Neis saab korraldada erisuguseid ja -mahulisi lõppu täitma seda tühimikku, mängides nüüdisteaduskonverentse, kultuuriüritusi ja messe. Areaegse ülikooli igapäevases tegevuses olulist osa. neva linnaku vastu on juba huvi tundnud ka Eesti Hoonekompleksi tuleb vaadata ühtse tervikuna, Konverentsikeskus, kelle hinnangul pakuvad need lähtudes eelkõige Tartu Ülikooli õppe- ja teadus hooned suurt lisaväärtust Lõuna-Eestis konverenttegevusest. Selle puhul pean kõige tähtsamaks side korraldajatele. asjaolu, et lõpuks saab sporditeaduste ja füsio Juba praegu äratab uuenev spordikompleks teraapia instituut endale kodu, millest on unistatähelepanu. Tehtud on esimesed mahukad broneetud ja räägitud 90 aastat. ringud, näiteks soovitakse 2019. aasta «sTARTUp Just nii pika aja vältel on Tartu Ülikoolis antud Day» jaoks kasutada kõiki nelja suurt saali, mille akadeemilist spordiharidust. Seda on tehtud hästi, pindala on 3600 m 2 . Võib öelda, et võidavad kõik, sest suuremaks kuid killustatult ja eri paigus. Sporditeaduste ja füsioteraapia instituudi tegevuse koondamine Ujula ja mitmeotstarbeliseks muudetav spordihoone ei ole mõeldud ainult ühe valdkonna inimestele, tänava laiendatud kompleksi aitab luua sünergiat erinevate instituutide ja valdkondlike üksuste vahel. vaid Ujula 4 hoonekompleksist kujuneb loodetavasti terve Tartu Ülikooli spordi-, kultuuri- ja Kompleksist saavad sirguma need haritud konverentsikeskus. • noored, kes kannavad spordimõtet ja ideoloogiat LÕPUKS SAAB SPORDITEADUSTE JA FÜSIOTERAAPIA INSTITUUT ENDALE KODU, MILLEST ON UNISTATUD JA RÄÄGITUD 90 AASTAT.\nUus keskus sai aktiivse juhi Mai alguses alustas tööd uus Tartu Noorsootöö Keskus, mille direktoriks valiti TÜ Viljandi kultuuriakadeemia vilistlane PERSOON\nrete on töötanud noortega seitse aastat nii Puhja kui ka Aparaadi Noorte keskuse arendajana. Samuti on tal suur rahvusvaheline kogemus. Uuele tööle sai ta asuda alles mai keskel, sest veetis kuu esimesed nädalad noorterühmaga Rumeenias. «Käisime Tartu ja Nõo noortega Serbia piiri lähedal Oravița linna ümbruse külades kohalikele tutvustamas vabatahtlikku tegevust prügikoristuse näitel. Meie jaoks on see ammu tavaline, neile aga uudne teema,» räägib Grete, kes on Tartu linnas ja maakonnas olnud «Teeme Ära» talgute noortejuht. Prügi koristatakse Rumeenias väga kaootiliselt, sest riigis lokkab korruptsioon ja seal pole korralikku koristustaristut. Inimesed on harjunud, et prügi vedeleb igal pool, kuigi see võib ka\njoogivett reostada. Eestlased said anda neile eeskuju ja selgitada, kuidas hoida lihtsate meetoditega oma kodu ümbrus korras ja miks see on hea. Grete nendib, et alati ei olegi välismaale minnes eesmärk kohalikelt midagi uut õppida. Vähemalt sama oluline on kogemuse ja teadmiste jagamine, et ise teistele abiks olla. Tema reisihuvi sai alguse juba põhikooli ajal, kui ta hakkas tegema langevarjuhüppeid. Lennuväljale sõites arvutas Grete, et bussipiletid sinna ja tagasi maksavad kokku sama palju kui üks hüpe. Hääletamine hoidis raha kokku ja pakkus juurde põnevaid elamusi. «Kui avastasin, et hääletades on nii lihtne ringi liikuda, mõtlesin, et peaks minema ka välismaale. Esimese Balti reisi tegin koos õega juba enne gümnaasiumi. Pärast üheksanda klassi lõppu käisin Inglismaal õppimas. Kui tulin tagasi ja õppisin Treffneris, kandideerisin\nlapsehoidja kohale Iirimaal, sest Eestis oli masu. Sealt edasi oli normaalne hääletada, seljakott seljas, ja sõita Euroopas ringi,» jutustab ta. VÄLISKOGEMUS AITAB ARENEDA Grete kinnitab, et ta pole turist, kes läheb Eiffeli torni alla selfisid tegema. Talle meeldib vabatahtlikuna kohalikega töötades õppida tundma nende päris elu, seda kogeda ja minna kogukonda sisse. See toob talle sära silmadesse ja annab indu edasi toimetada. Aasta eest ümbermaailmareisil veetis ta õpetajana töötades aega näiteks Mongoolias maailma lõunapoolseimate põhjapõdrakasvatajate dukhade juures. Talvised kasinad olud ei lasknud sealsete noorte tegemisest küll eriti aimu saada, aga ta nägi kohalike südamlikkust ja heatahtlikkust. Üldiselt aitavad reisimine ning mujal elavatele noortele pakutavate võimaluste ja tegevustega tutvumine noortega töötaval inimesel areneda ja leida uusi põnevaid ideid. Grete õppis noortega töötamist Viljandi kultuuri akadeemias huvijuhi ja loov tegevuse õpetaja erialal. Tegelikult oli ta selle valdkonnaga juba väga ammu kokku puutunud. Kui ta käis viiendas klassis, suunas ema ta hansapäevade lastealale, kus see pisik jäigi talle külge. Järgnevatel aastatel käis ta seal vabatahtlikuna abiks. Iga kord anti talle natuke vastutus rikkamaid ülesandeid. Seitsmendas-kaheksandas klassis lisandusid suvised töö malevad, kus ta alguses lihtsalt osales, aga hiljem andis oma\npanuse kasvataja ja noorte juhina, et ikka saaks ise korral dada rohkem tegevusi. Siis hakkas Grete käima vabatahtlikuna abiks suurematel üritustel ja festivalidel, ka Viljandi Folgil.\nkui ka rahvusvaheliste noorte projektidega. Kolm suve tagasi ette võetud kodukoha korrastamise projekt, milles osalesid Jaapani, Itaalia, Prantsuse, Vene, Saksa, Tšehhi ja\nMUIDUGI ON MUL PALJU PLAANE, MIDA KESKUSES TEHA, AGA ENNEKÕIKE OLENEB SEE TARTU NOORTEST JA NOORTETÖÖTAJATEST.\n«Kui gümnaasiumi lõpus hakkasin arutlema, mida edasi õppida, ja vaatasin, mida olen seni teinud ja tähtsaks pidanud, olid kõik sellised tegevused seotud noortega. Olin ju käinud Tartu laste turvakodus vabatahtlikuks ja kaasa teinud ka AIESEC-i asenduskodude projektis,» räägib Grete. Ta lisab, et noortega töötamine tundus ainuvõimalik. Seda sai tol ajal väikeste erinevustega õppida nii Tallinnas, Viljandis kui ka Narvas. Õppekavu võrreldes otsustas neiu valida Viljandi ja on selle valikuga siiani väga rahul. «Mul on tõesti väga hea meel, et läksin just sinna. Viljandi on nii armas linn, meie õppejõud olid väga head ja õppe praktiline pool oli väga aktiivne. Spetsialiseerusin seikluskasvatusele. Piret Eit ja Sergei Drõgin on suurepärased õpetajad, olen neile siiani väga tänulik!» SOOV ÕPITUT KOHE RAKENDADA Hoogsa inimesena tahtis Grete kõike õpitut kohe ise proovida. Nii läkski ta kooli kõrvalt tööle Puhja Noortekeskusse. Poole kohaga õppis ta juurde sotsiaaltööd ja sotsiaalpoliitikat ning hakkas tegelema nii kohalike\nloomulikult Puhja noored, oli kohalike seas üle ootuste menukas. Vabatahtlikud korrastasid kahe nädala jooksul üheskoos Puhja kooli staadioni, puhastasid laste mänguväljaku, riisusid ja rohisid puhtaks pargialuse ja kalmistu ning tegid korda rohtunud teeääred. Lisaks sõideti Eesti looduskaunitesse kohtadesse ja korraldati põnevaid kultuuriõhtuid, kus kõik osalejad õppisid midagi uut. KESKUS ANNAB LAIEMA VAATE «Projekti mõte oli noorte seas vabatahtlikku tööd propageerida. Oli päris palju ka neid, kes ei olnud projektiga seotud, aga meid töötamas nähes tulid meile ise appi. Noortele pakkus see tõesti väga palju põnevust, sest väikestes maakohtades ei näe tihti nii mitmekultuurilist seltskonda,» meenutab Grete. Sarnast projekti aitas ta oma õel korraldada Ida-Virumaal. Nüüd on mõte tuua midagi taolist ka Tartusse, seda enam, et rahvusvaheline koostöö õpetab noori märkama erinevuste positiivset poolt ja arendab sallivust. «Muidugi on mul palju plaane, mida keskuses teha, aga ennekõike oleneb see Tartu noortest. Ma ei ole inimene, kes tuleb\nja ütleb, kuidas hakkab nüüd olema. Enne tuleb ennast noorte ja noortetöötajate huvide ja tegevusega kurssi viia,» räägib ta. Tartu Noorsootöö Keskus ei ole eraldi noortekeskus, vaid sellel on palju suurem roll. Keskus haldab Lille Maja ja Anne Noortekeskust, järgmisest aastast lisandub neile Ilmatsalu Noortekeskus. «Tartus on veel SPARK Makerlab ja Aparaadi Noorte keskus, aga need ei kuulu linnale. Muidugi teeme nendega koostööd. Meie keskuse eesmärk on luua linnaruumis ühtsem tegevusplaan, et keskused ei konkureeriks omavahel. Eri\nsuunad aitavad luua noorte arenguks innustava keskkonna.» Keskuse asutamine oli osa Tartu noortekeskuste teenuse uuendamisest, et suunata keskuste tegevus 11–19-aastastele ning tagada keskuste lahtiolek õhtuti, nädalavahetustel ja koolivaheaegadel. Grete sõnul on keskuste koostööl veel häid külgi. Ühiselt saab rohkem ära teha kui üksi, saab kirjutada näiteks ühisprojekte, et taotleda Euroopast suuremaid ja pikaajalisemaid toetusi. See muudaks noortega töötamise kogu aasta jooksul sujuvamaks. Keskus saab kaasa aidata ka sellele, et noortekeskustest roh-\nkem teataks. Grete tunnistab, et kui ta töötas Aparaadi Noortekeskuse arendusjuhina ja käis koolides õpilastega rääkimas, sai ta teada, et noored polnud sellistest võimalustest eriti kuulnud. «Kindlasti tuleb teha rohkem teavitustööd, et nii noored kui ka lapsevanemad teaksid, mida saab keskustes teha. Tartus on nii palju võimalusi: Lille Majas pakutakse draama- ja loovsuunda, Anne Noortekeskuses multimeediat. Paljud ei teagi, et noortekeskus pole huvikool: seal pole kindlat õppekava ega õppemaksu, oma huvidega saab tegeleda ja neid arendada paindlikumalt ja tasuta,» seletab Grete. •\niljandi kultuuriakadeemia lõputöö teemaks valis Grete koolikiusamise. Õpingute kõrvalt noortega töötades nägi ta, et paraku on koolikiusamine tavaline, ning leidis, et selle põhjuste mõistmise ja ennetamisega tuleks rohkem tegeleda. «Ma nägin, et seda on koolides vaja. Tuleks välja selgitada, kust kiusamine tuleb, mis on selle põhjused ja kuidas seda rohkem märgata. Üks osa lõputööst oli ka neljakuuline koolikiusamisvastane projekt «Julgelt vastu!», millega püüdsime saada noored kiusamist märkama ja ennetama,» jutustab Grete. Tavaliselt eeldatakse, et koolikiusamisel on ainult kaks osapoolt: kiusaja ja kiusatav. Tegelikult on kõige suurem rühm passiivsed pealtvaatajad, kellest sõltub tihti see, kas ja kui palju kiusatakse. Just nendel on võim märgata, reageerida ja midagi ette võtta. Lõputöö tegemise käigus selgus, et noorte sotsiaalsed oskused ei ole piisavad. Kuigi nad oskasid nimetada kiusamise liike ja erinevaid vorme, ei suutnud nad luua seoseid, miks kiusatakse ning kuidas võib kiusamine kiusatavale mõjuda ja teda kahjustada.\n«Me ei saa oodata, et kui laps puutub esimest korda kiusamisega kokku, saab ta aru, mis see on, ja oskab kohe õigesti käituda. Õpilased võiksid õppida neid probleeme märkama ja lahendama. See on kindlasti oskus, mida tasuks keskselt arendada,» usub Grete. Kuigi see võib kõlada veidralt, tuleb ka kiusajat mõista, sest lihtsalt keelamisest ei pruugi kasu olla. Kiusajad on tihti katkised inimesed, kellel puudub turvatunne ja eneseusk. Nad arvavad, et vaid teiste mahategemine paneb neid end paremini tundma. Vahel ei saa kiusaja ise aru, miks ta teistele halba teeb. Kui selgusele jõuda, saab midagi ette võtta. Selleks läheb aga vaja kannatust, järjepidevust ning kodu, kooli ja noortetöötajate koostööd. «Ma ei usu, et noortekeskustes ei ole üldse kiusamist, aga seal on teistmoodi keskkond. Koolikiusamise põhjused on enamasti seotud sellega, et noor on kaaslastest kas välimuse või jutu poolest natuke erinev, või teda kiusatakse millegi pärast, mida ta kunagi koolis ütles või tegi. Teises kesk konnas ei teata sellest taustast midagi ja kiusamisvõimalus on tunduvalt väiksem,» räägib Grete.\nGaudeamus meelitab jaanipäevaks Tartusse 22.–24. juunil korraldatakse Tartus Baltikumi suurim üliõpilaste lauluja tantsufestival Gaudeamus, mis toob Emajõe Ateenasse ligi 4500 esinejat Eesti, Läti ja Leedu kõrgkoolidest. ALMA MATER\nMERILYN MERISALU MEELIKA HIRMO\nrogrammi «EV 100» kuuluv suursündmus ühendab valguskunsti,\nmuusika, koorilaulu ja tantsu eriliseks vaatemänguks, mille sarnast pole Tartus varem nähtud.\nKogu festivali kava põhineb suvise pööripäeva teemal ja käsitleb kolme Balti riigi jaanitraditsioone muinasajast tänapäevani. Gaudeamuse projektijuhi Kulno Kungla sõnul tundus igati loomulik seostada festivali peateema rahvakalendriga. «Kolme Balti rahvast tuntakse iidse suvepüha ehk jaanipäeva kommete ja tavade kaudu. Jaani peole kogunesid igas vanuses pereliikmed ühiselt lõbutsema. Seda teeme meiegi ning kutsume kõiki sellest suurest peost osa saama,» räägib Kungla. Gaudeamust peetakse iga nelja aasta tagant kordamööda eri Balti riigis. Sama riigi korralduskord jõuab uuesti kätte väga pika aja\ntagant, nii et on vahetunud terve tudengite põlvkond. Seetõttu tuleb tavaliste laulu- ja tantsu pidudega võrreldes teha publikule rohkem selgitustööd. «Gaudeamuse üle 60 aasta kestnud traditsioon on nooruslik ja meeleolukas. See on küll Tartu-pärane, aga kõigi kolme riigi tudengite nägu. Ilmaasjata ei peeta seda Baltikumi suurimaks üliõpilasfestivaliks,» kinnitab Kungla. Festival vältab Tartus terve pika nädalavahetuse, kolme päeva jooksul pakutakse nii ulatuslikke üritusi kui ka festivalimelu kogu linnas. Raekoja platsi linnalaval näeb ja kuuleb osalevaid laulu- ja tantsukollektiive. Spontaanseid kontserte ja muid toredaid üritusi saab korraldajate sõnul kindlasti näha mujalgi. VABAÕHUETENDUS Reedel, 22. juunil kell 21 süütavad laulupeo aujuht Alo Ritsing ja koorijuht-muusikapedagoog Vaike Uibopuu Kassitoomel Gau deamuse kivi juures koorilaulu ja tuleloitsu saatel festivali tule. Sellele järgneb osalejate tõrvikurongkäik Vabaduse puiesteele. Kell 23 algab Vabaduse puiesteel ja Emajõe kallastel Gaudeamuse vaatemänguline avatseremoonia. Lavastaja Mart Koldits lubab, et jaanipäeva temaatika on seal kindlasti sees. «Räägime eluringist: asjad tekivad, õitsevad, kaovad ja siis algab kõik uuesti. Ka jaanipäev on ajalooliselt olnud kõva pidu, tööde lõppemise tähistamine ja suur õitsemine,» ütleb Koldits.\nAvatseremoonial mängivad Tartu ja Tallinna ülikooli sümfooniaorkester Tõnu Kaljuste juhatusel Carl Orffi suurteost «Carmina Burana». See on kirjutatud 13. sajandi Saksa tudengite ja mässumeelsete õpetlaste tekstide põhjal ning räägib saatuse heitlikkusest ja ajaliku elu rõõmudest. Kantaate laulavad Tartu Ülikooli Akadeemiline Naiskoor ja Tartu Ülikooli Kammerkoor, Tartu Akadeemiline Meeskoor ning Tallinna Ülikooli naiskoor. Orff ise olevat teose esitust näinud ulatusliku vaatemänguna, kus kasutatakse tantsu, efektseid kostüüme, dekoratsioone ning valgus- ja püroefekte. Lavastaja lubab, et Tartus lisandub vägevale muusikale võimas tulevärk: uhked tuleskulptuurid ja ilutulestik. «Etendame vaatemängu Emajõe ääres kesklinnas, Kaarsillal ja jõe peal. Kindlasti haarame mängu kunagise legendaarse Atlantise ööklubi hoone nii seest kui ka väljast. Tartu on ju meie üliõpilaselu häll. Siin astuvad tudengid ellu ja peavad pidu,» jutustab Koldits. Publik ei pea tema kinnitusel kartma, et sümfoonilisest vaatemängust jääb midagi olulist nägemata, sest kohapeal ringi liikuvate operaatorite abiga jõuab kogu tegevus ülespandud ekraanidele. JAANIÖÖ MÜSTEERIUM Laupäeva, 23. juuni suursündmus on kell 22 algav tantsuetendus «Jaaniöö müsteerium», mis toob Tamme staadionile kokku 1600\ntantsijat. Esimest korda osalevad tantsupeol rahvatantsijate kõrval ka nüüdistantsu tantsijad. Tantsuetenduse lavastaja Renee Nõmmik lubab vaatajatele tempokat, põnevat ja müstikat täis öist tantsupidu. Lavastuse idee on kantud Juhani Pütsepa loost, mis räägib noorest mehest\net rõhutada lavastuse erilisi sõlmkohti,» lisab Nõmmik. Esimest korda Gaudeamusel osalev TÜ rahvakunstiansambli tantsija Kelli Kärsna ootab tantsupidu suure põnevusega. Tema oli üks tantsijatest, kes poseeris juba eelmisel sügisel festivali turunduspiltide jaoks.\nGAUDEAMUSEL OSALEVAD LAULJAD, TANTSIJAD JA MUUSIKUD TEEVAD KÕIKE ERILISELT SUURE RÕÕMU JA ENERGIAGA.\nja naisest, kes armuvad, kuid kellel ei lasta koos olla. Nende armastus toob kaasa ridamisi seikluslikke ja müstilisi olukordi, millest sünnib jaanipäeva lõkete traditsioon. «See on väga romantiline lugu, mis mõjub nagu vana legend või jaanipeo tekkemüüt. Valgus on selles etenduses lausa eraldi tegelaskuju. Teeme sellist asja Eestis esimest korda. Tantsupeo ajal on kasutusel väga suur valguspark, palju elavat tuld ja valgussümboolikat,» selgitab lavastaja. Lisaks eestlastele näitavad oma kavu Läti ja Leedu tantsijad ning neid kõiki seob suvise pööri päeva teema. Kuna tegu on väljakupeoga, kus ei kasutata leed-ekraane, mängib tantsijate ja tegelaskujude tunnete edasiandmisel tähtsat rolli tuli. Valgus on olnud jaanipäevaga alati seotud – siis tehakse lõkkeid, otsitakse jaaniussikesi ning lihtsalt tähistatakse aasta valgeima öö ja pikima päeva saabumist. «Kõik see on meie jaoks väga põnev, sest mitte kunagi varem ei ole staadionile ehitatud lisalava. Seni on Eestis tantsupidusid tehtud ju loomuliku valgusega, aga sellel etendusel kasutame hoopis hämarust ja valguskunsti,\nFestivali vabatahtlikuna on ta sügisest alates näinud, kuidas töötab korraldusmeeskond. «Meie ansambli kunstiline juht Aveli Asber on peo lavastamisega seotud. Seega tunnen juba nii-öelda koduplatsil, et pidu on meile ehk lähemal kui teistele. Arvan, et mida rohkem on selliseid igapäevaseid väikeseid seoseid, seda armsamaks üks pidu muutub,» räägib Kärsna. JAANIPÄEVA LAULUD Pühapäeval, 24. juunil kell 16 algaval laulupeol Tartu lauluväljakul löövad kaasa kõik festivalil osalevad koorid ja orkestrid. Laulupeo kunstiline juht Kuno Kerge räägib, et lauluvalik toetub paljuski rahvapärimusele ja ilmestab jaaniöö müsteeriumit. Lauljad on tema sõnul olnud heas mõttes üllatunud, kui hästi laulud neile sobivad ja kui palju korda lähevad. Leedu ja Läti koorijuhid on väga rahul sellega, mida Eesti helilooja Andres Lemba on nende rahvaviisidega teinud laulupeo ühendteoses «Kutse jaanitulele». Kõik Balti koorid laulavad nii eesti, läti kui ka leedu keeles. Et sel suvel peetakse Lätis ja Leedus laulupidu, õppisid lõunanaabrid\nEesti laulud selgeks juba aasta alguseks. «Eelproovidest on mulle jäänud väga hea mulje. Ka teiste maade tekstid on lauljatele mängleva kergusega selgeks saanud. Mulle tundub, et osalevad lauljad, tantsijad ja muusikud teevad kõike eriliselt suure rõõmu ja energiaga,» kiidab Kerge. Kolme tunni jagu eri keeltes laule seob üheks lavastaja Ain Mäeots, kes alustab juuni alguses laulupeo vahefilmide võtteid, sest Gaudeamusel näidatakse esimest korda suurel ekraanil temaatilisi lühifilme, mis on seotud kõige laval toimuvaga. «Vahefilmid jutustavad pööri päeva kujunemisest ja tähendusest muinasajal, keskajal, eelmisel sajandivahetusel ja meie kaasajal. Stsenaariumite autor on Eesti üks parimaid ilukirjanduslikke ajalookirjutajaid Indrek Hargla,» tutvustab Mäeots filmide sisu. Filmid aitavad koorirühmade vahetuste ajal tähelepanu laval hoida, tähtsamgi veel on aga laulude sisu ja kohapealsete lavastuslike elementide toetamine ja täiendamine. Mitmele laulule antakse lisavärvingut tantsunumbrite, rahvapillide jm põnevaga. Kerge muretseb, et vahetevahel kipub jaanipäeva idee tuhmuma: istutakse võpsikus, grillitakse ja juuakse, paljud käivad üritustel, kus pakutakse meelelahutust mälupulgalt. Gaudeamus annab tema sõnul paremini aimu sellest, kust on jaanitavad alguse saanud. «Jaanipäev oli ju pidu, kus hulk inimesi tähistas tööde lõppu laulu ja tantsuga. Arvan, et on ainult õiglane nimetada Gaudeamust Baltikumi selle aasta parimaks jaanipeoks,» ütleb Kerge. •\nILLUSTRATSIOON: TÜ LIIKUMISLABOR\nÕPETAJAD ON TÄHELDANUD, ET KUI LAPSED SAAVAD VAHETUNNIS LIIKUDA, ON NAD TUNNIS RAHULIKUMAD.\nErilahendustega koolide eksamitulemused on paremad kui tavakoolidel Uuringutest selgub, et lapsed liiguvad üha vähem, mis põhjustab ülekaalulisust. Kuigi probleem on teada, soosib koolikeskkond istumist. Nüüd aga pööratakse sellele teemale rohkem tähelepanu.\niljuti kogunesid omavalitsusjuhid ja haridustegelased Tallinna Eesti Arhitektide Liidu ning Haridus- ja Teadus ministeeriumi konverentsile «Muutuv koolir uum», kus arutati, milline peaks olema\ntänapäevane kooliruum ja mida teha, et käia ajaga kaasas. Eesti elukestva õppe strateegias on sätestatud, et tänapäeva noor põlvkond vajab paremaid sotsiaalseid oskusi, sealhulgas oskust end väljendada, väärtustada mitmekesisust, mõelda loovalt ja kriitiliselt, riskida ning tulla toime ebaõnnestumistega. Haridus- ja teadusminister Mailis Reps rääkis, et kvaliteetse\nüldhariduse hoidmiseks ja arendamiseks on vaja järjepidevalt mõelda nii õppek avadele ja õppekorraldusele kui ka toetavale õppekeskkonnale. Lisaks paneb meid proovile Eesti demograafiline olukord, sest kooli saab pidada ainult seal, kus on lapsi. Enamik Eesti koolimaju on ehitatud ajal, mil aastas sündis 21 000 – 22 000 last. Viimasel\nkümnel aastal on sündivus olnud palju väiksem – 2013. aastal sündis kõigest 13 500 last. «Kui õpilaste arv on viimasel kümnendil kahanenud viiendiku võrra, siis koolide arv vaid kümnendiku,» selgitas Reps. Eesti Arhitektide Liidu president Katrin Koov mainis, et otsuseid, kuhu ja kuidas ehitada, ei tohi teha mõtlematult. Kui rääkida koolihoonetest, siis saab ruum tema sõnul õppetööd toetada ja soodustada, aga samas ka pärssida. Hea kool kutsub Koovi arvates siseruumidest õue õppima ja aktiivselt vaba aega veetma, pakub füüsilist tegevust ning ergutab lapsi loovalt mängima ja õppima. Seega nõuab uute kooli hoonete kavandamine senisest enam teadmisi kõigilt teemaga seotud asjatundjatelt: nii arhitektidelt, disaineritelt, linnaplaneerijatelt, kohalike omavalitsuste juhtidelt kui ka haridus- ja sotsiaalteadlastelt. KAALUKEEL KOOLI VALIKUL Arhitekt Andro Mänd ütles, et Eestis on üle 150 tüüpkoolimaja, millel puudub visuaalne identiteet, ja just see võib saada kooli valikul oluliseks. «Kui vaatame 2016. aasta riigieksamite tulemusi, siis võib näha erinevust erilahendusega koolidest ja tüüpprojektiga koolidest tulnud õpilaste tulemuste vahel,» sõnas Mänd. «Ma ei väida, et üksnes kooli arhitektuur muudab õpi tulemusi. Kindlasti on asi palju keerulisem. Aga kui lapsevanem peab valima kahe kooli vahel,\nsiis saab kooli erilisus oluliseks kaalukeeleks,» lausus ta. Ühtlasi märkis Mänd, et regionaalpoliitika tuules on uute piirkondade koolimajade asukoha valikul tehtud vigu, ning kutsus omavalitsusjuhte üles neid otsuseid rohkem läbi mõtlema. KOOL TUGEVDAB LINNA SÜDANT Kui laps peab sõitma esmalt ühistranspordiga keskusesse ja siis ümber istuma, et sõita kooli äärelinna, siis ei ole see arhitekti sõnul kõige parem valik. Kool aitab tugevdada ka linna keskust ning mõjutab muu hulgas keskuses asuvate kaupluste ja teenuste külastatavust. Ühe näitena tõi Mänd esile Harjumaa Rae valla Järveküla kooli, mille hoone on ilus, uus ja arvestab igati moodsa õpi käsitusega, aga see on ehitatud keset tööstuspiirkonda ja selle akendest avanevad vaated peamiselt angaaridele. «Tuleb võtta arvesse, et kool tehakse vähemalt 50 aastaks. Eestis on küllalt asutusi, kes saavad selliste otsuste planeerimisel aidata. Pidage nõu näiteks\npeitub selles, et tööandjad saadavad üha enam sõnumeid, et kuigi traditsioonilised teadmised on äärmiselt olulised, tuleb arendada aineü leseid oskusi. Ta lisas, et praegused klassi ruumid, kus õpilased vaatavad üksteise kukalt, ei soosi arutelu – selle jaoks on vaja teisele inimesele silma vaadata. Libliku arvates tuleb ruumi planeerimisel mõelda, mis on\nKLASSIRUUMID, KUS ÕPILASED VAATAVAD ÜKSTEISE KUKALT, EI SOOSI ARUTELU. SILMA TULEKS VAADATA.\nTartu Ülikooli inimgeograafia asjatundjatega. Minu sõnum oleks see, et küsige nõu, ärge leiutage ise jalgratast,» ütles Mänd. Haridus- ja Teadusministeeriumi üldharidusosakonna asejuhataja Pille Liblik rääkis, et koolis tuleb luua keskkond, kus saab teha otsuseid. Põhjus\nkonkreetse kooli ülesanne ja missioon. «Tuleb arutada, milliseid oskusi soovime konkreetses koolis kujundada. Selle põhjal saab välja pakkuda ka kõige otstarbekama mööbli,» sõnas ta. Asejuhataja meenutas, et kui tema õppis omal ajal koolis, räägiti neile, et Suure Munamäe\nAKTUAALNE FOTO: HTM\nPILDIL ON KUJUTATUD ÕPIKÄSITUS, SELLE MUUTUMISE PÕHJUSED JA MUUTUMIST TOETAVAD TEGURID.\nkõrgus on 318 meetrit, aga nüüd selgub internetist, et see on 310 või viimaste andmete järgi hoopis 317,5 meetrit. Kus on tõde? «Õpetaja peab kutsuma õpilasi arutlema allikate olulisuse ja usaldusväärsuse üle ning selle üle, miks tekivad erinevad mõõtetulemused. Küll siis jääb lapsele ka kõrgus meelde,» lausus ta. Suur mure on see, et meie õpilased liiguvad liiga vähe. Tartu Ülikooli liikumislabori eesmärk on aidata kaasa liikumisaktiivsuse paranemisele. «Liikuma kutsuv kool» on liikumislabori algatusel sündinud programm, mille siht on pakkuda Eesti koolidele, õpilastele, õpetajatele ja lapsevanematele ideid ja lahendusi, et lapsed saaksid rohkem liikuda nii ainekui ka vahetundides. Merike Kull ja Mihkel Lees TÜ liikumislaborist rääkisid, et lapsed peaksid liikuma iga päev\nvähemalt 60 minutit ja iga täiskasvanu peaks tegema vähemalt 10 000 sammu. Kolmveerand Eesti õpilastest aga ei täida seda normi, kusjuures iga neljas esimese klassi laps on rasvunud. Kull rõhutas, et tihti öeldakse, et laste koolipäevad on pikad ja nad ei jaksa enam liikuda. Kui aga õppida ja liikuda koos, siis mõjub see tema sõnul hästi, sest sedasi kasvab erksus, tähelepanu ja keskendumisvõime. VANEMAD ÕPILASED JUHENDAVAD NOORI Koolides, mis on liitunud algatusega «Liikuma kutsuv kool», on laste kooliväsimus vähenenud ja koolirõõm suurenenud peaaegu kaks korda. Paljudes koolides ei lubata lastel vahetundide ajal joosta, ja kui õpilased seda teevad, siis saavad nad pahandada. «Meie kõigi ülesanne on tagada neile ruu-\nmid, kus nad saavad joosta, sest muidu tekib vastuolu: ühest küljest kutsume lapsi liikuma, teisalt aga keelame neid,» lausus Kull. Leesi sõnul on nad liikumis laboris välja õpetanud kolmanda astme õpilasi liikumiskoolitaja teks, kes juhendavad vahet undi del aulas või spordisaalis teisi õpilasi, kuidas aktiivselt aega veeta. «Teadlased on öelnud, et kui vahetunnis korraldatakse tegevusi, tugevdab see ka sotsiaalseid suhteid,» mainis Lees. Peale selle on algatuses osalevate koolide õpetajad öelnud, et vahetunni liikumistegevused toetavad rahulikku tööd tunni ajal. Liikumislabori asjatundjad on seisukohal, et ka õpetajad peavad mõtlema, kuidas muuta tunnid liikuvamaks. Võiks arvata, et matemaatikal pole liikumisega midagi pistmist, aga liikumislabori inimesed teadsid rääkida tunnist, kus õpetaja lasi õpilastel kirjutada lehtedele arvutustehteid ja paberid kokku kortsutada. Seejärel jagas ta klassi kaheks ja õpilased pidid pabereid teisele poole loopima. Lapsed, kelle poole peal oli lõpuks rohkem pabereid, said need ülesanded endale koju lahendada. Projekt «Liikuma kutsuv kool» on näidanud, et kui lapsed käivad vahetunnis õues, suureneb nende liikumisaeg peaaegu poole võrra. Samas ei tasu ekspertide hinnangul ära unustada, et aktiivsete lahenduste kõrval tuleb arvestada ka sellega, et osa õpilasi vajavad vaikset nurgakest, kus puhata ja keskenduda järgmiseks koolitunniks. •\ninimene ei tohiks tahta saada pruuniks Sel aastal on juba ära olnud esimesed päikeselised ilmad, mis tõid inimesed õue päevitama. Mida aga päevitamisel ja INTERVJUU\npäikese juures üldiselt tähele panna, räägib nahaarst Maire Karelson.\nMinu vanaema ütles alati, et esimene kevadine päike on kõige salakavalam ja ohtlikum. Kas see jutt vastab tõele? Ei, see ei ole päris õige. Kui mõtleme päikesekiirgusele, siis on see kõige intensiivsem suvisele pööripäevale eelnevatel ja järgnevatel nädalatel ehk juunis ja juulis. Teisalt on päikese puhul oluline kellaaeg. Ultraviolettkiirguse UVB spekter on kõige intensiivsem kella 11–15 paiku, mõnedel andmetel kella 10–16 vahel. Terake tõtt võib vanaema jutus olla, sest talvega on pigment nahas lahjenenud ja nahk pole valmis pikemaks päikese käes olemiseks.\nSuvine korduv UV-kiirgus suurendab nahas pigmendi sisaldust ja põhjustab naha pindmise kihi paksenemist, mis annab nahale parema kaitse UV-kiirte toime vastu. Kui õues on selline ilm, nagu oli sel aastal maikuus, siis kui kaua võib õues viibida ilma päikesekaitsekreemita? Ei mäletagi, et maikuus oleks järjest olnud nii ilusad päikeselised ilmad. Õues käimine on iseenesest soovitatav, aga seda tuleks teha õigel kellaajal. Hommikul tööle minnes ja õhtul töölt tulles on UV-kiirgus madal ja päikesekaitsekreemi pole vaja. Päevasel ajal pool tundi päikese käes viibimist ei tee ka nahale liiga.\nÕigeks ei saa aga pidada käitumist kui esimeste päikeseliste ilmadega minnakse mitmeks tunniks randa ilma päikese kaitsekreemi kasutamata. Kui suure päikesekaitsefaktori ehk SPF-iga kreemi peaks kasutama? Aja jooksul on arvamused muutunud. Varasema seisukoha järgi tuleb SPF-i arv korrutada 10-ga, et teada saada, kui kaua võib päikese käes olla. Kui kreemi SPF on näiteks 30, siis võiks õues olla 300 minutit ehk viis tundi. Tänapäeval soovitatakse kreemi uuesti nahale kanda iga kahe tunni tagant. Kui käia ujumas, tuleks pärast seda nahk alati uuesti sisse kreemitada ja ei tohi ära unustada, et vees olemine pole ohutu. UV-kiirgus läbib ka vett. Päikesekaitsekreemi kasutamise vajadus oleneb ka inimese nahatüübist. Meie inimestel on üldiselt hele nahk, teine või kolmas fototüüp ja seetõttu on soovitatav kasutada kreemi faktoriga 30. Kui inimene päevitub kergesti ja tema nahk ei saa põletust,\nTugevama kreemi kasutamine näonahal on kõigile soovitatav, et vähendada foto vananemise mõju. Kui väikelapsed ei tohi päevitada, siis mis vanusest võib seda teha? Ma ei soovita üldse päevitada, ei vanadel ega noortel. Viimased sada aastat oleme UV-kiirgust oma tervise seisukohalt väga halvasti kasutanud ja on oluline hakata mõtlema teistmoodi. 50 eluaasta juures võin öelda, et 30–40 aastat tagasi kasutati päikesekaitsekreeme tagasi hoidlikult ja päikeseprillide kasutamine lastel ei olnud üldse levinud. Olukord on küll paranenud, aga jätab veel soovida. Kui kahjulik on päike silmadele? UV-kiirgusega on seotud mõned silmahaigused nagu katarakt. Olen palju kuulnud, et inimesed ei taha päikesekaitsekreemi kasutada, sest siis ei hakka päike peale ja nad ei lähe pruuniks. Kuidas päriselt on?\nKUI KÄIA UJUMAS, TULEKS PÄRAST SEDA NAHK ALATI UUESTI SISSE KREEMITADA. JA EI TOHI UNUSTADA, ET VEES OLEMINE POLE OHUTU.\nsiis võib kasutada ka väiksema faktoriga toodet. Tugevaid, 50 SPF-iga päikese kaitsekreeme peaksid kasutama inimesed, kes põevad haigusi, mida päikesekiirgus ägestab, ja lapsed. Kuni 3-aastastel väikelastel pole otsene päikese käes viibimine üldse soovitatav. Kaitseks UV-kiirguse vastu tuleb appi võtta nii mütsike kui ka riided.\nSee on vale mõtlemine, sest heleda nahaga inimene ei tohiks tahta saada pruuniks. Kui nahk muutub pruuniks, siis räägib see naha võitlusest UV-kiirgusega meie ellujäämise nimel. Kartes, et nahk ei muutu pruuniks, ei panda ka päikesekaitsekreemi nii palju peale, kui peaks. Korraga tuleks kreemi panna nahale paari supilusika\nsuuruses koguses ja päevaga kulub nii ära terve tuub. Samamoodi on vale see, kui pannakse kreem peale ja arvatakse, et nüüd võib hommikust õhtuni päikese käes viibida. Kreemid ei anna päikese eest 100% kaitset. Lastel soovitatakse kasutada füüsikalise filtriga päikesekaitse tooteid, mis sisaldavad titaan dioksiidi või tsinkoksiidi ja kaitsevad nii UVA- kui ka UVB-kiirgus eest. Need vahendid jätavad aga nahale valge kihi ja võib juhtuda, et seetõttu ei soovita neid kasutada. Mida päike tegelikult meie nahaga teeb? Päike kuivatab nahka ja muudab naha kortsuliseks. Kui oleme liiga kaua päikese käes, saame päikesepõletuse. Nahk hakkab punetama, kuumama, tekib turse ja isegi villid, kaasneb väsimustunne. Selle põhjus on mitmete põletikumolekulide vabanemine nahas, nende mõju veresoontele ja teistele organitele. Päikesekiirgus põhjustab nahas degeneratiivseid muutusi (fotovananemine – toim.) ja on ka oluline kartsinogeen ehk nahak asvajate arengut soodustav tegur. Kui inimesel on erinevad nahaprobleemid, näiteks akne, siis kuidas päike nendele mõjub? Otsene mõju aknele puudub, aga päevitunud naha taustal ei ole akne nii märgatav. Kroonilistele immuunpõletikulistele nahahaigustele nagu psoriaas ja atoopiline dermatiit mõjub päike reeglina hästi, sest UV-kiirgus on nahas immuunpõletikku alandava toimega.\nKui kaua päikesepõletus paraneb? Üldiselt tekib punetus juba esimesel päeval pärast päikese käes viibimist ja võib püsida mõne ööpäeva, misjärel hakkab taanduma. Lõpeb see kõik naha mahakoorumisega. Vahel on nahal väga väikesed villid, mida algselt ei panegi tähele.\nhea meeleolu. Üldiselt langeb meil päikeseline periood kokku suvepuhkustega, mis võimaldab inimestel aktiivselt väljas tegutseda. Ütlen ka, et on mitmeid põletikulisi nahahaigusi, mis päikese toimel paranevad. UV-kiirgus aitab nahas toota D-vitamiini. Meie kliimas jätab D-vitamii-\nHAPUKOORE JA PANTENOOLI KASUTAMINE PÄIKESEPÕLETUSE VASTU EI OLE SOOVITATAV. HAPUKOOR JÄÄGU IKKA SÖÖMISEKS.\nKuidas päikesepõletust ravida? Nahka tuleb jahutada, vajaduse korral panna ümber külmad ja märjad linad. Apteegi käsimüügis on mitmeid põletusevastaseid geele, mida saab osta. Lisaks võib võtta ravimeid, mis vaigistavad põletikku ja valu ning alandavad palavikku, aga peamine tegevus on jahutamine. Olulisel kohal on ka rohke vedeliku tarbimine.\nMiks võivad päikesest tekkida pigmendilaigud? Kas neist on võimalik kuidagi lahti saada? Pigmendilaike on mitme suguseid. Päikese mõjul tekkinud liigse pigmendiga laigud ei kao lihtsalt niisama ära. Käsimüügist saab osta kreeme, mis võivad tumedamaid pigmendi laike mõnevõrra leevendada. Eakamatel inimestel ei päevitu nahk enam ühtlaselt. Pikaajalise päikesekiirguse mõjul võivad säärtele või käsivartele tekkida väikesed portselan valged pigmendita laigud. See on pöördumatu muudatus, mida ei saa kahjuks ravida.\nMäletan lapsepõlvest, et põlenud nahka määriti hapu koorega. Kas see mõjub? Hapukoore ja pantenooli kasutamine ei ole tänapäeval enam soovitatav. Hapukoor jäägu ikkagi söömiseks. Siin ei aita rahvameditsiin paraku kuidagi paranemisele kaasa.\nOleme pikalt rääkinud päikese negatiivsest mõjust, aga kuidas päike positiivselt mõjub? Meie kliimas on positiivne kindlasti see, et päike annab\nni tase inimestel soovida, sest pikalt on päikesevaest pimedat aega. Nahaarstina leian, et kui me ei talita targalt, siis on päikeselt tulev UV-kiirgus rohkem kahjulik kui kasulik. Kõik oleneb meie käitumisest ja oskusest seda enda huvides ära kasutada. Viibige päikese käes lühikest aega, kõige kuumemal ajal otsige varju. Juba kümnest minutist piisab, et nahas oleks tagatud D-vitamiini tootmine. Seega ei ole vaja päevitada, et nahka pruuniks saada. •\nÖeldakse, et päike aitab kaasa naha enneaegsele vananemisele. Mismoodi? See on tõsi. See on seotud UVA-kiirgusega, mis on pikema lainepikkusega ja tungib sügavamale nahka. UVA mõjul vabanevad mitmed aktiivsed molekulid, mis kahjustavad nahas erinevaid rakke, veresooni ja kollageeni. Noorel inimesel ei paista see eriti välja, aga vananedes küll, kuna nahas aeglustub kollageeni taastootmine, nahk on õhem ja muutunud elastsusega. Kui vanem inimene päevitab, siis toob päike tema kortsud, naha kuivuse ja pigmendimuutused eriti hästi esile.\nIda-Euroopa ja Venemaa uuringute tõmbekeskus Kolmas rahvusvaheline Venemaa ja Ida-Euroopa uuringute aastakonverents toob Tartusse taas enam kui 200 ALMA MATER\norraldajate sõnul näitab suur osalejate hulk seda, et konverentsile valitud piirkondlik ja temaatiline kese läheb paljudele selle valdkonna teadlastele korda ning et üli koolilinnast on seetõttu saanud Ida-Euroopa ja Venemaa uuringute tõmbekeskus. 10.–12. juunil peetava konverentsi pealkiri on tänavu «Rahvusriiklus Ida-Euroopas, Venemaal ja Euraasias». Konverentsi töökeel on inglise keel. Euroopa Liidu ja Venemaa uuringute professor Viacheslav Morozov selgitas, et teema valik on seotud Eesti, Soome, Läti,\nLeedu ja teiste piirkonna rahvus riikide suurte juubelitega. «Kuigi me võime rääkida rahvusliku eneseteadvuse sünnist ka juba sajand varem, domineerisid Esimese maailmasõja ajal meie regioonis paljurahvuselised impeeriumid ja nende kokkukukkumine oli otsustav hetk paljude rahvaste jaoks,» rääkis konverentsi pea korraldaja Morozov. Pärast iseseisvuse saavutamist tuli selle säilitamise nimel kaua vaeva näha, mitmel pool pole seda Morozovi sõnul veel suudetud teha. «Praegu ongi meil võimalus mõelda, kuidas rahvusriiklus suhestub tänapäevaste probleemide ja võimalustega Ida- ja Kesk-Euroopas, Venemaal ning Euraasias,» ütles ta.\nTänavuse konverentsi pea esinejad on nimekad Venemaa ja Ida-Euroopa asjatundjad USA-st ja Ühendkuningr iigist. 10. juunil peab TÜ aulas avakõne Harvardi Ülikooli professor Grzegorz Ekiert, kelle eriala on demokratiseerumine ja kodanikuü hiskonna olukord Kesk- ja Ida-Euroopas. SADA AASTAT DEMOKRAATIAT Loengus «Sada aastat riigi loomet, demokraatiat ja autoritaarsust» vaatab professor Ekiert tagasi möödunud sajale aastale ja sellele, mis on Kesk- ja IdaEuroopas ning Venemaal selle aja\nVENEMAA JA IDA-EUROOPA UURINGUTE AASTAKONVERENTSIL ON KAASATUD VÄGA ERINEVATE ELUALADE TEADLASED JA UURIJAD, KELLEL ON TARTUS HEA VÕIMALUS OMA UURINGUTULEMUSI ESITADA.\njooksul toimunud demokraatia ja autoritaarsuse vallas. 11. juunil peab tuntud Vene kultuuri asjatundja, Oxfordi Ülikooli professor Catriona Kelly avaliku loengu «Nõukogude/ vene identiteet 1881–2018: impeerium, rahvas ja kohatunnetus». Professor Kelly on avaldanud mitu raamatut, milles analüüsitakse Venemaa kultuuri eri aspekte ja arengut sajandite jooksul. Praegu uurib ta lähemalt Nõukogude kinokultuuri, keskendudes kuulsale stuudiole «Lenfilm». Lisaks loengutele saab osa võtta 47 ettekandekoosolekust ja ümarlauast kuues paneelsessioo-\nnis, mille teemad ulatuvad Keskja Ida-Euroopa riikide ajalookirjutusest kaasaegse Venemaa sotsioloogiani. Tänavu esitletakse konverentsil uuendusena ka raamatuid. 11. juunil tutvustab politoloog Abel Polese uut teost akadeemi lise karjääri tegemise püüdlustest ja taustast. 12. juunil esitletakse ajaloolase ja politoloogi Sergei Medvedevi teaduslik-publitsistlikku teost sündmustest Vene maal pärast Krimmi annekteerimist ning ajalooprofessor Alexander Etkindi biograafiat ajakirjanikust, diplomaadist ja kirjanikust William Christian Bullittist.\nIda-Euroopa ja Venemaa uurimine sai Tartu Ülikoolis hoo sisse 2011. aastal, mil TÜ arengufond otsustas toetada Euroopa Liidu ja Venemaa uuringute keskuse CEURUS loomist. Toona värvati mitu välisteadlast, kellest mõni töötab ülikoolis siiani. Sellest ajast peale on keskuse töötajad saanud mitu personaalset uurimistoetust, keskus on vastu võtnud järeldoktoreid ja korraldanud rahvusvahelisi koostööprojekte. Konverentsi korraldatakse kolmeaastase projekti «UPTAKE» raames, millega arendatakse teaduskoostööd Ida-Euroopa ja Venemaa uuringute vallas Tartu\nÜlikooli Johan Skytte poliitikauuringute instituudi, Uppsala Ülikooli Venemaa ja Euraasia uuringute instituudi ning Kenti Ülikooli vahel. Projekti rahastatakse Euroopa Liidu teadus- ja innovatsiooniprogrammi «Horisont 2020» mestimismeetmest. EESMÄRK OLLA PARIM VENEMAA ASJATUNDJA Projekti koordinaator, võrdleva poliitika vanemteadur Piret Ehin ütles, et 2016. aastal alustatud «UPTAKE» on loonud uue võrgustiku kolme ülikooli vahel, mis ei teinud varem selles valdkonnas koostööd.\nLisaks piirkonna suurima Vene ja Ida-Euroopa konverentsi korraldamisele on «UPTAKE’i» abil toetatud teadlaste konverentsi rännet ja doktorantide väljaõpet. Tänu Euroopa Liidu toetusele on peetud temaatilisi seminare ja töötubasid ning valmistatud ette uusi ühiseid projektitaotlusi nii õppe kui ka teaduse alal. «Asjaolu, et Tartu Ülikool kuulutati hiljuti uue Euroopa parimaks teadusülikooliks, pakub võimalusi, millest peaksime kinni haarama. Venemaa ja Lääne üha keerulisemaks muutuvate suhete kontekstis oleme asunud uurima, kas mõni USA tippülikool ei soovi\ntuua oma Venemaa programmi Moskvast ja Peterburist üle Tartusse või Narva,» avaldas Ehin. Tema sõnul saab siin suure päraselt tundma õppida vene keelt, kultuuri ja ühiskonda. See on meie tugev külg, mida peaksime välja pakkuma senisest veelgi oskuslikumalt. Venemaaalase kompetentsuse kasvatamine Tartu Ülikoolis on täielikus kooskõlas valitsusringkondades sõnastatud püüdlusega, mille järgi võiks Eesti olla parim Venemaa asjatundja Euroopa Liidus. Lisateavet leiab veebilehtedelt tartuconference.ut.ee ja www.uptake.ut.ee. •\nGrzegorz Ekiert on valitsemise professor Harvardi Ülikoolis ja sealse Minda de Gunzburgi nimelise Euroopa uuringute keskuse juhataja. Tema peamised uurimisteemad on võrdlev poliitika, režiimi siirded, demokratiseerumine, kodanikuühiskond ning ühiskondlikud liikumised Kesk- ja IdaEuroopas. Tema tuntumad raamatud käsitlevad demokraatlikku siiret ja kommunismi pärandit Kesk- ja Ida-Euroopas (1996 ja 2003) ning kodanikuühiskonna rolli Poola demokraatia konsolideerumises (1999). Praegu uurib ta kodanikuühiskonna arengut Kesk-Euroopa ja Ida-Aasia uutes demokraatiates ning riigi juhitud ühiskondlikke liikumisi autoritaarsetes ja hübriidrežiimides. Professor Ekiert peab avaliku ingliskeelse loengu «Sada aastat riigiloomet, demokraatiat ja autoritaarsust» 10. juunil kell 18 TÜ aulas.\nCatriona Kelly on vene keele ja kirjanduse professor Oxfordi Ülikoolis ning Briti Akadeemia teadur. Tema põhilised uurimisvaldkonnad on Vene modernism, sugudevaheliste suhete ajalugu, lapsepõlve ajalugu ja rahvuslik identiteet. Tema populaarsemad raamatud käsitlevad Venemaa kultuuri ajalugu mitmesaja aasta jooksul, seal hulgas viisakuskultuuri ja soorolle (2001), lapsepõlve ajalugu (2008), Peterburi ajalugu (2014) ning kirikute ajalugu 20. sajandil (2016). Tal on pooleli raamatu kirjutamine hilise nõukogude aja kinokunstist. 2015. aastal valiti ta esimese väljaspool USA-d töötava teadlasena Slaavi, Ida-Euroopa ja Euraasia Uuringute Assotsiatsiooni (ASEEES) presidendiks. Professor Kelly peab avaliku ingliskeelse loengu «Nõukogude/vene identiteet 1881–2018: impeerium, rahvas ja kohatunnetus» 11. juunil kell 16.30 TÜ aulas.\nMTÜ MURE POOLEKS LIIKMED SOOVIVAD MUUHULGAS ARENDADA NOORTE SOTSIAALSEID OSKUSI.\nTudengid muretsevad kooliõpilaste vaimse tervise pärast Mittetulundusühing, millele anti aasta suurima ühiskondliku mõjuga tudengiorganisatsiooni tiitel, aitab gümnaasiuminoortel tegeleda vaimse tervisega ning arendada sotsiaalseid oskusi.\nTÜ Mure Pooleks on Tartu Ülikooli tudengite loodud or-\nganisatsioon, mille eesmärk on edendada Eesti õpilaste vaimset tervist, suurendada õpilaste teadlikkust psühholoogilistest teemadest ja õpetada erinevaid meetodeid igapäevaelu probleemidega toimetulekuks.\nNende korraldatav programm kestab 12 nädalat: väike seltskond noori ja kaks grupijuhti tulevad kokku kord nädalas, et veeta koos 90 minutit. Sel ajal otsivad noored vastuseid erinevatele vaimse tervise küsimuste-\nle ja analüüsivad end, et märgata raskusi õigel ajal. Muu hulgas õpivad nad pingega paremini toime tulema ja keerulistes olukordades käituma. Peale selle harjutatakse seda, kuidas sõpru kuulata ja neile toeks olla. MTÜ eestvedajad on sotsiaal töö ja -poliitika magistrant Karen Konks, psühholoogia eriala vilistlane Sandra Volmer, sotsiaaltöö eriala tudeng Diana Vähi ning reklaami eriala tudeng Avely Pütsep. GRUPITÖÖ METOODIKA Organisatsioonile pani aluse Diana, kes kuulus esimesel ülikooliaastal Domus Dorpatensise Akadeemia vaimse tervise töörühma, mille liikmetele tehti ülesandeks ise mõni algatus korraldada. Toona tuli talle pähe mõte, et kuigi tavaliselt nõustatakse inimesi individuaalselt, siis võiks seda teha ka gruppides. Talle hakkas grupitöö metoodika tohutult meeldima ja ta ei saanud seda ideed enam peast välja. «Mõtlesin tagasi oma gümnaasiumiajale, kui mul endal oleks väga vaja olnud taolist asja, mida meie praegu teeme,» lausus Diana. Kui ta jõudis järeldusele, et rühmanõustamine on võimalik, hakkas ta kirjutama tudengitele, et lükata algatus ühiselt käima. Sandra ja Karen vastasid talle ning nüüd veavad nad MTÜ-d üheskoos. Juba esimese hooaja järel sai neile selgeks, et idee töötab väga hästi ja et teemaga tuleb jätkata. Omakeskis oli ka lubatud, et kui tundub, et ettevõtmisest saab asja, siis võtavad nad selle põhjalikult käsile ja loovad mitte\nMTÜ AITAB KAASA NOORTE ENESEHINNANGU KASVULE.\ntulundusühingu. Lubaduse andmise ajal tundus MTÜ asutamine neile midagi kauget ja kättesaamatut. Nad ei osanud oodata, et tegelikult läheb kõik nii kiiresti. MTÜ juhid rääkisid, et nad on palju mõelnud, millist mõju nende organisatsioon avaldab. Selle tarbeks töötasid nad välja mõju mõõtmise näitajad, sest nende endi sõnul ei ole mõtet teha midagi, kui ei tea, kas see toob ka kasu. Põhiline, mida nad kasuks peavad, on mõju noorte enese hinnangule. Peale selle on tagasisidest välja tulnud, et pärast programmi lõppu oskavad noored ise ka probleeme rohkem märgata ja neile tähelepanu pöörata nii enda kui ka lähedaste juures. Sandra rääkis, et noored arvavad tihti, et on oma muredega üksinda, aga tegelikult tuleb rühmas välja, et teisi vaevavad samasugused hädad. Siis saavad nad aru, et ei ole üksi.\nPraegu tegeleb MTÜ gümna sistidega, aga nende juures käib ka kutsekooli noori ja vahel mõni üheksandik. On mõeldud tegevust laiendada ja hõlmata üliõpilasi. KUI ÜKSI EI SAA JAGU MTÜ Mure Pooleks ootab enda juurde kõiki noori, kes tunnevad, et neil on mõni mure, millest ei saa üksi jagu. Need võivad olla igapäevased suhete, pere ja kooliga seotud raskused, aga ka motivatsiooniprobleemid. Samuti on noored oodatud arendama oma sotsiaalseid oskusi ja saama selles valdkonnas uusi teadmisi. Diana rääkis, et noorte suurimate probleemidena on talle eelkõige silma jäänud ärevus ja julguse puudumine. Viimane puudutab ilmselt liiga madalat enesehinnangut ja vähest enesekindlust. Samuti on MTÜ eestvedajad näinud sotsiaalsete oskuste puu-\ndumist. Enese väljendamine on gümnasistidele tihtipeale probleemiks. Lisaks on paljud noored skeptilised ses osas, miks peaks keegi teine üldse tahtma neid kuulata. «Tundub, et elatakse üha enam sisse poole,» lausus Diana. Sandra mainis, et paljuski on tegu tänapäeva nutiajastu probleemiga, sest kõik on kuskil jututubades või suhtlevad internetis, aga kui on vaja näost-näkku rääkida, siis ei olegi kedagi. See tähendab, et noortel puudub tugivõrgustik. Enesehinnangu probleemid tulenevad Diana meelest samuti tugivõrgustiku puudumisest, sest kui keegi ei kiida ega innusta sind, siis lööbki enesehinnang kõikuma. Kui gümnasistid on avaldanud soovi ettevõtmisega liituda, siis on nad tavaliselt koos käinud igal nädalal viie- kuni kaheksakesi. Neid on juhendanud kaks grupijuhti, kelleks on enamasti noorsootöö, psühho loogia või eripedagoogika eriala tudengid. Karen rääkis, et noortele endile meeldib ka, et rühma veavad üsna noored inimesed, sest niimoodi on kooskäijatel lihtsam suhelda. Grupijuhte püütakse jagada nii, et kahest inimesest oleks üks psühholoogia tudeng, aga teine mõnelt muult erialalt, et neil oleks nii erinev maailma vaade ja -tunnetus kui võimalik. Lisaks saab sedasi tihendada erialadevahelist koostööd. Diana kinnitas, et keerulisim osa nende ettevõtmise juures on noorteni jõuda, et nad teaksid, et taoline võimalus on üldse olemas.\nEnda tegevuse tutvustamisega näevad MTÜ eestvedajad kõvasti vaeva. Kuigi MTÜ alustas Tartus, on see nüüdseks laienenud Tallinnasse. Nad tahavadki meelitada Tallinnas enda juurde rohkem abivajavaid noori. VÕIMAS TUNNUSTUS Aprillikuus toimunud au hinnagalal «Ole rohkem» sai MTÜ Mure Pooleks aasta suurima ühiskondliku mõjuga tudengiorganisatsiooni tiitli. MTÜ eesvedajad ütlesid, et see oli väga tore ja samas ootamatu üllatus. Sandra lausus, et ta oli 95% kindel, et nemad seda kategooriat ei võida. Seega polnud nad isegi tänukõne peale mõelnud. Noored seletasid, et tunnustus andis neile juurde hulganisti motivatsiooni, sest vahel on raske käia nii tööl kui ka koolis ja tegeleda veel MTÜ juhtimisega. MTÜ liikmed rääkisid, et nende tegevuse mõju on vahetu ja käegakatsutav just see pärast, et neil endil on võimalik näha, kuidas programmis osalejad muutuvad. See annab neile innustust juurde. Oma tunnetest, soovidest ja mõtetest rääkimine võib tunduda täiesti loomulik, aga miskipärast seda enam eriti ei tehta. Karen kinnitas, et see pole imekeeruline ja et seda on vaja, aga seda kiputakse unustama. Sel kevadsemestril käis Tartus koos kolm gruppi ja eelmisel hooajal samuti kolm, aastas teeb see kokku kuus rühma. Programm kestab kolm kuud. •\nTUDENG KÜSIB Kellele ja milleks on mõeldud õppeaine «Mentorite väljaõpe»? MARE ARU Karjäärinõustaja\nügissemestril pakutav mento rite väljaõpe on mõeldud tudengitele, kes toetavad üliõpilasi õpingutega hakkamasaamisel või kavatsevad seda teha. Väljaõppes keskendutakse eelkõige mentori nõustamis-, juhendamis- ja juhtimisoskuste arendamisele. Mentor on kogenud inimene, kes jagab oma teadmisi ja oskusi mõnes valdkonnas vähem kogenumale. Ülikoolis on palju mentorlust, näiteks nõustavad tuutorid teisi tudengeid, tudengid võtavad endale tudengivarje, erialaseltside mentorid viivad nooremaid kurssi oma eriala ja üliõpilaseks olemise võlude ja valudega, ettevõtlusmentorid toetavad Ideelabori tudengimeeskondi ning vilistlasmentorid aitavad praegustel üliõpilastel sihte seada. Mentorite väljaõppesse ootame osalema tuutoreid, mentoreid, üliõpilasesindajaid, erialaste ja akadeemiliste organisatsioonide liikmeid ning kõiki üliõpilasi, kes aitavad toetada tudengite erialast ja isiklikku arengut. Ülikool tahab toetada tegutsevate mentorite arengut, olemasolevaid algatusi ning uute mentorlus vormide teket ja laienemist. Kõik küsimused mentorite väljaõppe kohta on oodatud aadressile mare.aru@ut.ee.\nUudsest turba materjalist võiks ühe päevaga maja printida\nFOTOD: 2X MERILYN MERISALU\nLõigatud turbaplokkidest ehitati maju juba aastatuhandeid tagasi. Nüüd on Tartu teadlased töötanud TEADUS\nvälja materjali, mis võimaldaks freesturbast ja põlevkivituhast printida 3D-printeriga energiatõhusaid maju.\neemiadoktor Jüri Liiv leiutas paar aastat tagasi turbast, linnusõnnikust ja puutuhast orgaanilise humaatmullaparandaja TURPS-i, mis paneb taimed kiiremini kasvama ja suurendab mulla viljakust. Katsetades, millised graanulid on sobiva kõvadusega, läksid ta mõtted sellele, kas turbast saaks valmistada ka isepüsiva ehitus materjali. Praegu saab ta kindlalt öelda, et see on võimalik. Koos Tartu Ülikooli ja Eesti Maaülikooli teadlastega on Liiv loonud\npeamiselt turbast ja põlevkivituhast ehitusmaterjali, mis võib vähendada eramaja ehituskulu umbes kümme korda. Eesmärgiks seati sellise koha likel loodusvaradel ja jäätmetel põhineva isekandva ehitus materjali loomine, millega saaks otse ehitusplatsil 3D-printida kuni kahekorruselisi maju. Keskkonnainvesteeringute Keskus rahastas teadlaste projekti ligikaudu 200 000 euroga. PAREM VARAKASUTUS Eesti Märgalade Ühingu andmetel katavad sood Eesti pindalast peaaegu 22%, ainult kolmandik sellest on arvel turbamaardlatena. Uurit ud turbavarust on vä-\nhem kui kolmandik loetud kasutatavaks varuks ja sellest umbes 2% kohta on kaevandamisluba. See tähendab, et kuigi turvast Eestis jagub, kasutatakse seda äärmiselt vähe. Seni on kasutus kõlblikuks peetud üksnes turbak ihi ülemist kuivemat osa. Suuremate soode turbakihi paksus on keskmiselt 3–5 meetrit, harva isegi kuni 18 meetrit. Ka-\ngaasi kui Narva elektrijaamad,» toob Liiv ehmatava võrdluse. Levinuim turba kaevandamise meetod on freesimine. Selle käigus lõigatakse turbalasundi pealmisest kihist lahti 10–20 mm paksune kiht ja jäetakse see freesväljale kuivama. Kui väljalõigatud osa on piisavalt kuiv, tõstetakse see hunnikutesse ja lõigatakse lahti järgmine kiht. Et selline töömeetod end ära tasuks, on enamik freesvälju suuremad kui 100 hektarit.\nPÄRAST KASUTATAVA TURBA ANALÜÜSIMIST MODELLEERITI VÕIMALIKUD KATSESEGUD JA PRINDITI NEIST VÄIKESEMÕÕDULISED KATSEKEHAD. PILDIL NÄITAB VALIKUT NEIST TOOMAS TENNO.\nsutamata osa jäetakse tegelikult kõdunema. TÜ keemia doktorandile Ergo Rikmannile selline raiskamine ei meeldi. «Ka seda turvast on võimalik rakendada majanduslikult tulusalt. Turbast saab eraldada palju fraktsioone – näiteks humiinaineid ja vahasid – ning lõppjääki kasutada näiteks tselluloosi tootmiseks,» ütleb ta.\nPraegused kuivendatud jääksood toovad peale varude raiskamise kaasa veel ühe suure probleemi: süsihappegaasi sidumise asemel hakkavad need seda hoopis ise tootma. Paraku ei ole see kogus väike. «Rahvusvaheliste andmete põhjal võib öelda, et Eesti pooleldi kasutatud turbaväljad eraldavad aastas rohkem süsihappe-\nVÄHEM SÜSIHAPPEGAASI! Kui lasundi pealmine kiht eemaldada, jääb alles väga happeline lagunev turvas, mille peal ei kasva isegi turbasammal. Rootsis tehtud mõõtmised näitavad, et freesväljal mineraliseerub turvas ülikiiresti. See tähendab, et Eesti kõdusood saadavad igal aastal atmosfääri arvatavasti kuni 10 miljonit tonni süsihappegaasi. Kasvav turvas seevastu seob süsihappegaasi. Et turvas uuesti kasvama saada, tuleks kaevandamise käigus välja võtta kogu varu. Soomes, kus kasutatakse turvast väga palju, taastatakse turbavälju aktiivselt: pärast turba väljavõtmist külvatakse samasse kohta turbasammal. Liivi sõnul on Eestis turbamaardlad üldjuhul paksemad kui Soomes ja nõuaksid taastamiseks rohkem tööd. Samas oleks meie turbaalade ulatuslikkust arvestades nende mõistliku kasutamise korral juurdekasv suurem, kui jõuaksime ära tarvitada.\nJÜRI LIIV NÄITAB ÜHTE KOLMEST PÕLEVKIVITUHASORDIST, MIDA TEADLASED KASUTAVAD TURBAMATERJALI LOOMISEKS.\n«Seni pole keegi valmistanud ehitusmaterjaliks turba komposiiti, sest turvas takistab paljude materjalide kivistumist. Oma projektis saime sellest probleemist jagu,» rõõmustab Liiv. Harjumuspärase tsemendi asemel kasutavad Tartu teadlased oma segus turba kõrval side ainena põlevkivituhka, sest seda leidub Eestis kõige rohkem. Tegelikult võivat materjali printimisel kasutada igasugust tuhka. VÄÄRINDAMINE Põlevkivituhk on tunnistatud ohtlikuks jäätmeks, sest veega kokku puutudes muutub see väga aluseliseks. Joogivee pH on 7, aga\ntuhal võib see näitaja olla ligi 13, mis muudab selle keskkonnale kahjulikuks. Samas sobib sellise pH-ga tuhk ehitusmaterjali jaoks kõige paremini. Kui poorilahuse pH on alla 9, ei kõvastu see üldse. Selle mure saab lahendada väga kõrge pH juures, kasutades põlevkivituhas leiduvat kaaliumoksiidi ja leelismetallide sidumist mittelahustuvateks ühenditeks. Turba sees reageerib põlevkivituhk humiinhapetega ja neelab süsihappegaasi. Keemiliste reaktsioonide tulemusena muutub sideaine tavaliseks betooniks ja lubjakiviks. Tartu teadlased tegid uudset ehitusmaterjali välja töötades\nohtrasti analüüse, millest selgus, et materjal on tervisele ja keskkonnale täiesti ohutu. Lisaks leiti katsete käigus lahendus, kuidas vähendada tardumisaega umbes 30 päevalt ühe päevani. Eestis tekib aastas hinnanguliselt 7 miljonit tonni põlevkivituhka, millest taaskasutatakse 5% tsemendi tootmiseks ja põldude lupjamiseks. Ülejäänu ladustatakse tuhamägedesse ja see tekitab märkimisväärse keskkonnareostuse. Turbamaterjali kasutamine aitaks kindlasti kaasa sellele, et uut tuhka ladustataks vähem. Projekti vastutava täitja, TÜ kolloid- ja keskkonnakeemia õppetooli professori Toomas Tenno sõnul lisatakse turbale ja põlevkivituhale omaduste parandamiseks nanomõõtmetes lisaaineid, näiteks nanoräni dioksiidi ehk ränisuitsu. «Kuna osakesed on väga väikesed, lahustuvad need hästi ja jaotuvad materjalis ühtlaselt. Ränisuits parandab tunduvalt selle materjali kvaliteeti,» ütleb Tenno. Algul plaaniti turbamajade ehituses kasutada ka taas kasutusplasti, et panna kogu materjali sisse tugevdav sõrestik. Loodud materjal sai aga nii hea, et seisab püsti ka ilma sõrestikuta. Armatuuri on vaja ainult akna- ja ukseavade, kaarte ning muude erilisemate arhitektuuriliste lahenduste jaoks. HEAD OMADUSED Väljatöötatud turbamaterjal saavutab esialgse tahkuse 24 tunni jooksul, kuid jääb veel pikaks ajaks elastseks. Seetõttu ei lähe vaja soojustust ega täiteid ja kogu konstruktsioon muutub\nõhkupidavaks ilma tuuletõket lisamata. «See on hingav materjal, mis ei vaja eraldi auru- ega tuuletõket. Mingit hallitust tekkida ei tohiks. Lisaks peab see meeletult hästi müra. Soomes tehakse turbast akustilisi paneele, meiegi materjal sobib selleks hästi,» selgitab Liiv. Tenno lisab, et teadustööle kulus umbes aasta, enne kui leiti materjali õige segu, mis oleks samal ajal tugev ja väga hea soojusjuhtivusega. Pärast lõplikku kõvastumist on materjal tugev ja väga kerge, sooja- ja vastupidav. Kuigi turvast kasutatakse ka küttematerjalina, on teadlaste väljatöötatud materjal tuleohutu. Uudset materjali ei puutu ka rotid, putukad ega hallitus. Et turvas ja põlevkivituhk ei maksa kuigi palju, teeks maja ehitajaid eriti õnnelikuks materjali hind. Teadlased arvutasid, et sellest prinditud 100–150 ruutmeetri suuruse põrandapinnaga majakarbi ehituskulude omahind võiks olla umbes 5000 eurot. Sama suure karkassmaja-\nkarbi ehitus maksaks ligikaudu kümme korda rohkem. Seega saaks turbamaterjalist ehitada väga odava A-klassi energiamaja. Juba hoonet printides on võimalik printida materjali külge sise- või välisviimistlus. Materjali pind on rustikaalne ning seda saab soovi korral siledamaks pah teldada ja värvida. PRINTIMINE TULEVIKUS Praeguseks on tehtud nii teadustöö kui ka hulk katseid. Materjalitehnoloogilised probleemid on lahendatud edukalt, kuid ebapiisava rahastuse tõttu jäi printimata plaanitud 27 kuupmeetri suurune (3 × 3 × 3 m) katsehoone. Turbamaterjal on põhimõtteliselt valmis tootmiseks detailidena, kuid 3D-printimiseks on vaja teha veel palju tööd. «Meie materjalist maja ehitamine võiks välja näha nii, et valatakse vundament ning üheks päevaks sõidab kohale printeriga auto, kaasas paar-kolm puistekoormat turvast, põlevkivituhk\nja muud lisandid. Kahekordse elumaja saaks neist valmis printida ühe-kahe päevaga,» kirjeldab Liiv. Nüüdisaegsed tööstuslikud 3D-printerid prindivad kuni 15 mm paksuse materjalikihi korraga, tänu sellele kulgeks töö kiiresti. Kohapeal oleks vaja lihtsalt paigaldada torustik ning panna hiljem õigetesse avaustesse käsitsi ette uksed ja aknad. Võib-olla ostab Eesti Maaülikool, kus Tõnis Teppand aitas teha projekti ehitusmehaanilisi katseid, lähitulevikus Venemaalt Voronežist ühe sellise printeri. Hea õnne korral saavad teadlased rakendusuuringuid sel juhul järgmisel aastal jätkata. Praegu ootavad nad rahastustaotlusele vastust. Rahastust on tarvis ehitusmaterjali projekti jätkamiseks ning teiste turbakasutust eeldavate suundade arendamiseks, mis on sellest välja kasvanud. • Loe täispikka artiklit UT kodulehel www.ajakiri.ut.ee.\nTänu turbamaterjali 3D-printimisele •\tväärindataks kohalikku toorainet turvast ja loodaks lisandväärtust; •\tkasutataks ohtlikke tootmisjääke (põlevkivituhka) ja taaskasutatavat toorainet (pandiplasti); •\tvähendataks süsinikdioksiidi heitmeid; •\tsuureneks tunduvalt tööviljakus ehitusobjektidel, kus tuleb praegu teha palju käsitsitööd; •\tkasvaks märkimisväärselt ehituskiirus; •\ttekiks selle uue tehnoloogia piiramatud ekspordivõimalused; •\tarendataks ökoloogilist ehitamist; •\tteeks valdkonnaülene pädevus suure arenguhüppe.\nSüütegeel aitab ahju tuld teha Biofire on uudne süütegeel, mis on loodussõbralik ja peaaegu lõhnatu. Idee autorid said tootega «Ajujahi» konkursil ETTEVÕTLUS\niofire OÜ ühe osaniku Urmas Habakuke sõnul on ilmselt kõik meist teinud kaminasse tuld või pannud grilli põlema. Küllap on paljud seda tehes näppe kõrvetanud. Selleks, et seda enam ei juhtuks, sobib hästi Biofire’i süütegeel, sest sellega on tuld süüdata tunduvalt lihtsam. Idee taolist geeli toota tekkiski just Habakukel. Ühel talvisel hommikul, kui olid ära põletatud kõik linnalehed ja süüte kuubikud, võttis kaminas tuld hoopis lapse visatud šokolaadipaber, mis süttis järsku, sulas ja süütas vaevata kõik puud. «Selle peale ma mõtlesingi, et võiks olla aasta ringi kasutatav toode, mis sobiks ahju tule tege miseks ja grilli süütamiseks,» lausus Habakukk. Biofire on süütegeel, mis on loodust, ohutust ja tervist silmas\npidav alternatiiv süütevedelikele, -kuubikutele ja teistele süütamiseks mõeldud materjalidele. Toodet saab kasutada nii kodustes kui ka tööstuslikes tingimustes. Biofire’i süütegeel on palju mugavam ja turvalisem kui süütepiiritus, mida kaitsevaldkonnas laialt kasutatakse. Süütegeeli põlemisel ja selle tagajärjel ei teki jääke, toidule ei jää kõrvalmaitset ning sihtotstarbelisel kasutamisel on geel 100% ohutu. Samuti ei sisalda Biofire naftakeemiat. VÄHENE LÕHN Habakukk toob välja, et peale looduslikkuse on toote suurim eelis peaaegu olematu lõhn. Vabas keskkonnas pole selle aroomi tunda. Pealegi ei teki toote süütamisel kõrvalisi lõhnu. «Loodame, et toodet hakkavad tarbima kõik, kelle meelistegevus on grillimine ning ahju ja kamina kütmine kas siis sooja saamise või visuaalse meelehea eesmärgil,» lausus Habakukk.\nToote kasvuruumi peab ta suureks: plaan on hõivata suisa kogu Baltikumi turg. Uudne süütegeel põhineb taastuvatel energiaallikatel. Peamine koostisaine on bioetanool, mis on biomassist ja jäätmete bioloogiliselt lagunevast osast toodetud etanool, mida kasutatakse biokütusena või toiduainetööstuse toorainena, seal hulgas alkohoolsete jookide tootmiseks. Bioetanooli valmistatakse mitmesugusest looduslikust toorainest. Kõige sagedamini kasutatakse selleks suhkruroogu, maisi või vilja. Samuti toodetakse bioetanooli orgaanilistest jäätmetest, metsatööstuse jääkidest ja heinast. Bioetanooli teeb eriti kesk konnasäästlikuks tõsiasi, et selle\nFOTO: 4X BIOFIRE\nGEEL ON MUGAVASTI KASUTATAVAS PAKENDIS.\nMARTIN NETZ JA URMAS HABAKUKK LÕID TURUL AINULAADSE TOOTE.\ntootmiseks vajalikud taimed ja puud seovad kasvamise ajal atmosfäärist kahjulikku süsinik dioksiidi. Seega puhastavad nad õhku ja vähendavad kasvu hoonegaase. Kuna bioetanooli tooraine pärineb peamiselt talumaja pidamistelt ja metsanduse valdkonnast, aitab bioetanooli kasutamine kaasa kohalikule maaelule ja põllumajandusele. Ka hariliku sibula tahketest jäätmetest (näiteks lamandunud sibulapealsed, mugulsibula koored, müügiks mittesobivad nakatunud ja korjamise käigus vigastatud sibulad) saab toota bioetanooli. Selleks töödeldakse need esmalt sibulamahlaks. Praegu on Biofire’i süütegeel Eesti turul ainulaadne. On olemas nafta alusel toodetud\nsüütevedelik, aga see sisaldab keemiat ja sellega ei tohi ahju ega kaminasse tuld teha. Kui grillihooaeg saab läbi, siis jääb süütevedeliku pudel garaažinurka seisma, sest seda kasutatakse ainult suvel välitingimustes. PÕLEMISJÄÄKE POLE Ettevõte liigub sinnapoole, et kogu tootekomplekti (sh pakendi) saaks ilma jääke tekitamata ära põletada. Toote enda põlemise protsessi kestel ja järel ei teki jääke juba praegu. Habakukk rääkis, et põlemise käigus eraldub ainult inimsilmale nähtamatu kogus vett ja ei midagi muud. Seepärast on süütegeel grillimiseks ideaalne, sest see ei sisalda kemikaale ja on tervisele ohutu.\nBIOFIRE PÄÄSES KA «AJUJAHI» FINAALI.\nÜhe pooleliitrise toote hind on viis eurot ja seda saab kasutada ligi seitse korda kauem kui tavapäraseid alternatiive. 500 milliliitrist jätkub 30–40 süütekorraks. Ettevõtte omanikud on välja arvutanud, et üks süütekord maksab vaid sente. Ettevõtte juht ütles, et oma toote tutvustamisel rõhuvad nad keskkonnateadlikkusele, sest taolised teemad on inimeste jaoks üha olulisemad. Kuna toode säästab loodust ja inimtervist, on seda lihtne reklaamida. Geeli koostisained ja geel ise toodetakse Eestis. Habakukk peab tähtsaks asjaolu, et ettevõte ei tegele ainult süütegeeliga, sest firmal on teisigi plaane, näiteks pakkuda toitlustusettevõtetele fondüügeeli. Biofire’il on\nsüütegeeli tootmiseks sõlmitud suurleping ning praegu peetakse läbirääkimisi ka Kaitseväe ja Kaitseliiduga. Biofire’i eesmärk on tuntavalt parandada Kaitseväes teenivate sõdurite ohutust. Selleks võetakse seal toidu soojendamisel piirituse asemel kasutusele uus geelipõhine lahendus. Vajadus selle järele on kindlasti olemas mujalgi kui Eestis. Toodet saab eksportida lähiriikidesse ja tervesse maailma, sest toitu soojendatakse ja tuld tehakse igal pool. «Ajujahi» konkursile minnes oli tegusatel meestel juba valmis geel, mida panna pakendisse, aga neil oli abi vaja kõigis muudes etappides, näiteks jaemüügi alustamiseks ja toote eksportimiseks. BIOFIRE'IGA ON LIHTNE LÕKET SÜÜDATA. KA LUMISEL AJAL.\nEI HAKKA VOOLAMA Biofire’i teine osanik Martin Netz rääkis, et kuna nende geel erineb teistest olemasolevatest geelidest, taotlevad nad ka kasuliku mudeli kaitset, mis kehtib üle maailma.\ngeel voolava iseloomuga, mis tähendab, et kui panna puud kaminas kaldpinnale ja kasutada nende peal geeli, ei hakka see voolama. Habakuke sõnul voolavad\nGEELIGA ON LOODUD EESTIS PRETSEDENT, SEST EESTI GRILLLIIDU ASJATUNDJAD EI OLE KUNAGI VAREM TAOLISI TOOTEID SOOVITANUD.\nEestis saab leiutist kaitsta patendiga või kasuliku mudelina. Leiutis peab olema uus, omama leiutustaset ja olema tööstuslikult kasutatav. Patendiga võrreldes pole kasulikule mudelile esitatavad leiutus taseme nõuded nii ranged. Geelil on suur energia väljund, mis tähendab, et selle süütamisel kulub geeli kordades vähem, kui muidu kuluks süütevedelikku. Samuti pole\nsarnased geelid tavaliselt põlemise käigus maha. Seega on Biofire’il tehnoloogiline eelis. Kui pakend peaks aga lahtise korgiga ümber kukkuma, ei hakka toode kohe välja voolama. Biofire’i osanikud kavatsevad toodet müüa hulganisti ja nende senised kogemused näitavad, et tagasiside on väga positiivne. Toodet on proovinud Eesti Grilliliit, mis on andnud\nBiofire’ile oma märgise ja soovitab seda kasutada. Netz lausus, et nad on loonud oma geeliga Eestis pretsedendi, sest Eesti Grilliliidu asjatundjad ei ole kunagi varem ühtegi geeli või süütevedelikku soovitanud, aga nende toode sai lausa nii hea soovituse, et sel aastal on Biofire Grillfesti ametlik süütepartner. Habakukk ja Netz ütlesid, et nad ei pea oma toodet laialt levinud süütevedeliku konkurendiks, sest nende geel on ikkagi looduslik. Peale selle ei valgu nende toode pakendist välja nii kiiresti kui vedelik ega plahvata. Kõike seda võib aga juhtuda süütevedelikuga. Geeli konsistents meenutab tarretist. Toote arendamisse on kaasatud Tartu Ülikooli teadlased ja üliõpilased. •\nNo Norra noh … oli me vastus, kui päriti, kuhu me siis sel korral reisime. Viimasest välisõppest oli juba paar aastat möödas, tarvis taas REISIKIRI\nminna. Küsiva pilgu peale sai selgitatud, et eelistame Põhjamaade kliimat ja muud kokkulangevused soosisid just seda kitsast Skandinaavia maariba Atlandi kaldal.\nVIRGO SIIL ajakirjanduse 1. aasta magistrant\nks peamisi tingimusi oli sihtpunkt kaasaga ühitada, mis tingib ka selle, et ma räägin mitmuses. See on me peres juba ammu maha tehtud, et kaugsuhe on nõrkadele: meie käime välismaal õppimas koos, kuigi tema on Tallinna Tehnikaülikoolist ja mina Tartu Ülikoolist. Kui vaadata uuringuid, miks peljatakse välismaale õppima minekut, on ikka ja jälle põhjus kartus kaotada töö, tekkivad eraeluprobleemid ja ka kahanev õppeedukus. TEISTMOODI ÕPPEKORRALDUS Õpingutes korraldasin oma asjad nii, et viimase õppeaasta lõppu jätsin veel mõned vaba ained, mida saaksin välismaal teha. Samuti tasub arvestada, et tavaliselt pole välisõpingute ajal semestris vaja saada 30 ainepunkti, vaid piisab 15-st. Trondheimis ilmnes aga, et erinevalt Tartu Ülikoolist on Norra Teaduse ja Tehnika Üli koolis (Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet ehk NTNU) suure punktimahuga ained. Juba üks aine võib anda 15 EAP-d. Samas oli väga huvitavaid aineid, nii et viimaks ei suutnud ma\nNORRAS PEETI RATTAOKSJON, KUST VIRGO SAI RATTA 26 EUROGA.\nmõnest loobuda ja valisin siiski täismahu ehk 30 EAP-d. Seetõttu jäi vähem aega pidutsemiseks ja reisimiseks, kuid teisalt sain seda toekama koolikogemuse. Minu jaoks on üks peamisi mujal õppimise õigustusi just see, et saab minna meie sisseharjunud õppesüsteemist välja ja näha teistsugust lähenemist, mis NTNU puhul avaldus suure mahuga ainetes. Ühe semestri jooksul sai rahumeeli keskenduda kahele-kolmele ainele, mitte ei pidanud rabelema kümne pisiainega nagu Tartu Ülikoolis. Mulle sobis see väga. Lisaks ei tulnud teha loendamatul hulgal kodutöid, vaid oli paar suurt tööd – igas aines esitati semestri keskel üks korralikult viidatud ja teooriale tuginev temaatiline analüüs, mida oli aega kirjutada paar kuud, semestri lõpus koostati teine töö ja viimaks oli veel eksam. See andis aega teemasse süveneda, koolis omandatut töösse põimida, lisamaterjali otsida.\nLoomulikult on sellel süsteemil ka omad puudused – ühest ainest sõltub palju. Kui kukud selles läbi, tekivad probleemid. Ühes aines saingi seda servapidi kogeda: tõlgendasin püstitatud ülesannet valesti ja mu semestri keskel esitatud uurimistöö tunnistati kõlbmatuks. Tekkis pisuke paanikahoog, kuna läbikukkumise korral võisin ilma jääda toekast stipendiumist. Selgituskirja peale anti mulle siiski võimalus töö ümber kirjutada ja edasi kõik laabus. KULUKAS ELAMINE Põhjamaades, eriti Norras või Islandil elamisest rääkides on üks esimesi muresid eluk allidus. Kas Eesti elanik saab seal oma rahakotiga ikkagi hakkama? Meid aitas palju Euroopa Majanduspiirkonna ja Norra stipendiumiprogramm – saime sealt mõlemad paar tuhat eurot. Toetus kattis ära nii ühiselamu üüri kui ka toiduraha. Kõige suu-\nSUPERKUUD SAI VAADATA TRONDHEIMI KESKLINNAS LÄBI PILVE.\nremad kuluartiklid olidki eluase ja transport, toiduained olid vaid ligi kolmandiku kallimad kui Eestis ja kohati sama hinnaga või odavamadki (IKEA hot dog maksis ainult paarkümmend senti). Transpordimure lahendasime sellega, et ostsime kasutatud rattad. Semestri lõpus panime oma rattad välisüliõpilaste Facebooki rühmas jälle müüki ja saime raha tagasi. Ümbruskonna vallutamisega olid aga omad lood. Lamedalt maalt pärit tudengitena tegime juba enne Trondheimi jõudmist valearvestuse – kaardil bussipeatusest kerge jalutuskäigu kaugusele jääv ühiselamu asus Eesti mõistes mäe otsas. Saime lõõskava augustipäikse käes lõõtsutades, higistades, puhates ja puhkides lohistada oma kimp-\nnäha, kelleks erinevad rahvad end peavad ja kuidas teistega võrdlevad, mille tagajärjel saab vahest ka iseennast uue pilguga vaadata. Norralased peavad end kinnise loomuga väikerahvaks (kõigest neli miljonit elanikku). Vabandage väga, eestlastel on neilt veel palju õppida! Kui Eesti rabas poetatakse laudteel kitsas möödumis kohas võõrale heal juhul mokaotsast üks «tere», siis Norra mägedes NORRA kaikub võõra «hei» märksa valjemalt ja rõõmsa meelsemalt. Samuti tuldi südaööl nii linnast eemal mägise-kompse nõlvast üles. «Mägi» seas on looduses liikumine norm, järve kaldal kui ka linna lähedal oli umbes kolm korda kõrgem nädalavahetustel kihasid lähifjordi serval virmaliste pildisTartu Toomemäest või Tallinna konna loodusrajad vantsijatest. tamise ajal niisama lobisema ja Sossi mäest. Selge see, et põhjas tuleb jahti- uurima, mis fotokas sul on ja Nõlvu tuli edaspidi päevast da virmalisi. Õhtuti tuli virmakust sa pärit oled. päeva korduvalt vallutada, kuna liste prognoosi veebileht avada ja kesklinn asus fjordi põhjas ja vaadata, kas tasub veel vändata RABAST LÄBI ülejäänud linn seda ümbritselinnatuledest eemale künka otsa Nii nagu eestlased ehivad end vatel nõlvadel. Tagasi Tartusse või fjordi servale. Pea igal nädalal metsa- ja loodusrahva tiitliga, tulles oli alul toonus nii kõva, et oli põhjust seda teha. kalduvad ka norralased pidama oli käkitegu ronida igal hommiSageli olid päikesetuule end pigem roheliseks ja looduskul ühiskonnateaduste instituuti osakesed atmosfääri aatomeid lähedaseks. Samas oli eestlasel Toomemäele. nii intensiivselt ergastanud, et kummastav vaadata, et mägi Kuna meile meeldib palju ja võisime ajada pea kuklasse ka rabast marsiti joonelt läbi. Eestis on ju iga rabamätas püha ja laudPÕHJAS JAHITAKSE VIRMALISI. ÕHTUTI TULI teelt ei tohi kõrvale kalduda. VIRMALISTE PROGNOOSI VEEBILEHT AVADA JA Seega tunneb eestlane end VAADATA, KAS TASUB VÄNDATA FJORDI SERVALE. Norras päris koduselt, kliima klapib ja inimesed on üsna sarnase pikalt matkata ja jalutada, saime keset linnatulesid ja imetleda natuuriga. Teisalt on seal küllalt põhjalikult tutvuda ümbrus majesteetlikult lehvivaid rohelierinev ja vana kultuur, et õppida konna «mägedega», mida si, harvem ka lillakaid kardinaid. üht-teist uut ja vaadata teise rühmatöökaaslasest austerlane Välisriikides pikemalt elamas pilguga Eesti elule-olule, oma nimetas küngasteks. Norralaste käia tasub ka selle pärast, et koolile ja ka endale. •\nKultuuriakadeemiast saab tervikhariduse Ülikoolidele on heidetud tihti ette erialadevahelise sidususe puudumist. Euroopa majanduskasvu ja uute töökohtade aluseks peetakse järjest uuenduslikumaid tooteid ja teenuseid, millele peaks aitama kaasa erialadeülene koostöö kõrgkoolides.\nteadus- ja kunstiloome teooria ning praktilised lahendused. Sealjuures on tähtis roll täita just valdkonnaüleselt lõimitud õppetööl.\nMARJU MÄGER TÜ Viljandi kultuuriakadeemia kultuurikorralduse õppekava programmijuht\niljandi kultuuri akadeemia tunnuslauses «Omakultuursed terviklahendused», on ühendatud pärimus ja tänapäev, rahvuslikkus ja rahvusvahelisus,\nKULTUURIHARIDUSE NELI SUUNDA Akadeemias on neli osakonda: muusika-, etenduskunstide, kultuurhariduse ja rahvusliku käsitöö osakond. Muusikaosakonnas saab õppida muusika õppekava alusel pärimus-, rütmi- ja kooli muusika ning helitehnoloogia suunal. Lisaks pakutakse koostöös Eesti Muusika- ja Teatriakadeemiaga magistriõpingute võimalust pärimusmuusika õppekava alusel.\nEtenduskunstide osakonnas õpetatakse tulevasi tantsu pedagooge, koreograafe, näitlejaid, lavastajaid, harrastusteatrite juhte ja teatri visuaaltehnilisi töötajaid (butafoore, valgustajaid, multimeediaspetsialiste ja lavastuskorraldajaid). Kultuurhariduse osakonnas õpetatakse tulevasi kultuurikorraldajaid ja -ettevõtjaid ning huvijuhte ja loovtegevuse õpetajaid. Peale selle saab osakonnas õppida kunstide ja tehnoloogia õpetaja magistriõppekava alusel, mis on ühisõppekava kultuuriteaduste instituudi ja haridusteaduste instituudiga. Rahvusliku käsitöö osakonnas on rakenduskõrghariduse õppes kolm pärandtehnoloogia\nsuunda: rahvuslik tekstiil, rahvuslik ehitus ja rahvuslik metallitöö. Pärandtehnoloogiat saab õppida ka magistrantuuris. PAREM KOOSTÖÖ ÜHES VALDKONNAS Õppekavade sidusust on kind lasti lihtsam saavutada ühe osakonna sees ühe valdkonna erialadel. Akadeemia etenduskunstide osakonna erilisus avaldub teiste etenduskunste õpetavate ülikoolidega võrreldes eelkõige paindlikus koosluses: seal on sidustatud tantsu- ja teatrikunst ning teatrikunsti sünteesitakse üha rohkem visuaaltehnoloogiaga (valgusk ujundaja, dekoraatorbutafoori, etenduskunstide multimeediaspetsialisti ja lavastuskorraldaja erialaga). Samas tehakse seal koostööd akadeemia teiste õppekavadega (kultuurikorralduse ja muusika vallas). Loovtehniliste erialade üliõpilaste tihe õppekoostöö teatri- ja tantsukunsti tudengitega loob suurepärased tingimused selleks, et nad saaksid omandada vajalikud erialased oskused. Sisult on tegu tulevase töökeskkonna mudeliga. Õppekavade sidustamisele on kaasa aidanud ka ühe osakonna mitme õppek ava ühendamine, säilitades õppekava sees erinevad erialad või suunad (muusika ja pärandtehnoloogia). Pealegi annab selline ühendamine võimaluse korraldada õppetöö paindlikumalt. Õppekavade lõimimise eeldus on programmijuhtide ja aineõppejõudude tihe koostöö, mis nõuab lisaaega. Akadeemias võib pidada kõige erialadeülesemaks õppe-\nkavaks just kultuurikorralduse õppekava, kuna sellest moodustavad 13% kas muusika- või etenduskunstide osakonna ained. Selle õppekava alusel õppiv üliõpilane peab valima ühe suuna, et saada põhjalikumad teadmised ühest kultuurivaldkonnast, mis tagab parema konkurentsivõime tööturul. Lisaks süvendatud teadmiste pakkumisele ei saa alahinnata asjaolu, et õppetöö toimub koos looverialade tudengitega. See soodustab koostööprojektide algatamist. Sageli teevadki kahe või enama eriala üliõpilased lõputööks koostööprojekti. Tudengite tagasiside koostööprojektidele on olnud väga hea. Mitu kultuurikorralduse eriala vilistlast on rõhutanud akadeemia lisaväärtusena siin loodud kontaktide võrgustikku. Õpingute ajal alguse saanud erialadevahelise koostöö parim\neriala üliõpilaste diplomitöödena valmistatud kollektsioone. Projekti juhivad kultuurikorralduse eriala tudengid ning kaasa löövad tantsu-, muusika- ja visuaaltehnilise eriala üliõpilased. Akadeemia kõikide erialade kokkupuutepunkt on mõne aasta eest käima lükatud kohustuslik ettevõtlusõpe, mille ajal saavad tudengid turvalises keskkonnas katsetada kogu ettevõtlusega seotud tsüklit alates äriidee tekkest kuni ettevõtte asutamiseni ja toodete või teenuste müümiseni. Vajaduse korral saavad nad proovida ka ettevõtte likvideerimist. Selle juures on märkimis väärne, et ettevõtlusõppe rühmad moodustatakse akadeemia erinevate erialade tudengitest. Kui kultuurikorralduse eriala spetsialiseerumissuundade koostöö looverialadega on sujunud üsna hästi, kuna neil on\nÕPPEKAVADE LÕIMIMISE EELDUS ON PROGRAMMIJUHTIDE JA AINEÕPPEJÕUDUDE TIHE KOOSTÖÖ, MIS NÕUAB TÄIENDAVAT AEGA.\ntulemus on Tartus tegutsev teater Must Kast, mille asutasid 2015. aastal akadeemia lõpetanud teatrikunsti tudengid. Nad kaasasid ühe kultuurikorralduse eriala vilistlase, kellest sai teatri tegevjuht. TERVIKUKS SIDUV ETTEVÕTLUSÕPE Ühe viimaste aastate edukaima ja jätkusuutlikuima koostööprojektina võib esile tuua ka moeetenduse «OmaMood», mida korraldatakse alates 2012. aastast. Selle eesmärk on tutvustada rahvusliku tekstiili\nühisosa – kultuurikorralduse erialaga tihedalt seotud kunsti valdkonna ained –, siis erialade ülese ettevõtlusõppe sisseviimine õppekavadesse on nõudnud suuri pingutusi. Selleks, et luua kõikidele üliõpilastele ühtemoodi motiveeriv õpe, tuleb selle protsesse pidevalt arendada. Keeruline on muuta loometööle keskendunud noorte hoiakuid ja suhtumist ettevõtlusesse. Samas saaks just ettevõtlusõppega lõimida kogu akadeemia erialasid tulevikus veel tõhusamalt. •\nHENN KÄÄMBRE 19.03.1935–10.05.2018\nEesti teadlaskonda on tabanud ränk kaotus. 10. mail lahkus meie hulgast füüsik ja keelemees, Tartu linna aukodanik Henn Käämbre. Henn Käämbre sündis 19. märtsil 1935 Tallinnas. Ta lõpetas Tartu Ülikooli cum laude 1957. aastal ning kutsuti tööle tollasesse Füüsika ja Astronoomia Instituuti. Pikka aega oli tema töökoht praeguses Tartu Ülikooli füüsika instituudis, mille tänase näo kujundamisse andis ta oma panuse kauaaegse teadusdirektorina. Henn Käämbre põhilised teadushuvid kuulusid tahkise- ja kiirgusfüüsika piirimaile. Ta oli üks eksoelektronemissiooni teadussuuna rajajaid. 1987. aastal pärjati tema töö riikliku teaduspreemiaga. Ta on käsitlenud ka mitut teaduse ajaloo lõiku.\nHenn Käämbre sulest on ilmunud töid igale maitsele – kolleegidele on ta kirjutanud enam kui 100 teadusartiklit. Füüsikute riiulis seisavad mahukad «Eesti-inglise-vene füüsika sõnaraamat» (1992) ja «Ingliseeesti füüsika sõnaraamat» (2002, mõlemad koostatud kahasse Viktor Korrovitsiga). Abiturientide laual on tema kirjutatud «Füüsika õpik» (1998) koos selle juurde kuuluva õpetajaraamatuga (2002). Kõigi füüsikahuviliste jaoks on ta koostanud kümneid ENE ja EE artikleid ning populaarteaduslikke kirjutisi, mille\ntipuks on kahtlemata «Laseri raamat» (1978). Ja lõpuks need, kes ei taha füüsikast midagi kuulda, on saanud meedias nautida tema täppis teaduslikke tähele panekuid-sõnavõtte paljude elualade kohta. Tema töö tõlkijana on samuti olnud mahukas (inglise, vene, soome ja saksa keelest tõlgitud 18 raamatut). Laulva revolutsiooni ajal võttis ta agaralt osa tollastest üritustest. Ta valiti Eesti Kongressi delegaadiks ja osales aktiivselt selle töös. 1988. aastal pidas ta Tartu muinsuskaitsepäevadel sütitava kõne, mida veel hulga hiljem hästi mäletati. Henn Käämbre oli Eesti Füüsika Seltsi asutajaja auliige, Eesti Looduskaitse Seltsi, Eesti Loodusuurijate Seltsi ja Eesti Muinsuskaitse Seltsi liige ning Eesti Teadlaste Liidu asutajaliige. Leinavad kolleegid Tartu Ülikooli füüsika instituudist\nKAITSMISED 1. juunil kell 14.15 kaitseb LUKAS PUKELIS politoloogia erialal doktoritööd «Informal Mutual Oversight Mechanisms in Coalition Governments: Insights from the Baltic States for Theory Building» («Mitteametlikud vastastikuse järelevalve mehhanismid koalitsioonivalitsustes: teoorialoomelised järeldused Balti riikide juhtumitest»). Kaitsmine toimub TÜ senati saalis. Juhendaja: prof Vello Pettai; oponent: prof emer Rudolf Bastiaan «Rudy» Andeweg (Leideni Ülikool, Holland).\n6. juunil kell 10.15 kaitseb LENA NEUENKAMP taimeökoloogia ja ökofüsioloogia erialal doktori tööd «The Dynamics of Plant and Arbuscular Mycorrhizal Fungal Communities in Grasslands under Changing Land Use» («Taimekoosluse ja arbuskulaar mükoriisse seenekoosluse dünaamika rohumaadel muutuva maakasutuse tingimustes»). Kaitsmine toimub Lai 40–218. Juhendaja: prof Martin Zobel; oponent: prof Catherine Gehring (Põhja-Arizona Ülikool, USA).\n8. juunil kell 10 kaitseb MARJU HIMMA-KADAKAS meedia ja kommunikatsiooni erialal doktori tööd «Skill Performance of Estonian Online Journalists: Assessment Model for Newsrooms and Research» («Eesti veebiajakirjanike oskuste rakendamine: hindamismudel toimetustele ja teadusuuringuteks»). Kaitsmine toimub TÜ senati saalis. Juhendajad: prof Halliki Harro-Lois ja lektor Ragne Kõuts-Klemm; oponent: prof Henrik Örnebring (Karlstadi Ülikool, Rootsi).\n8. juunil kell 10.15 kaitseb LIINA SAAR botaanika ja ökoloogia erialal doktoritööd «Dynamics of Grassland Plant Diversity in Changing Landscapes» («Niidutaimede mitmekesisuse dünaamika muutuvates maastikes»). Kaitsmine toimub Lai 40–218. Juhendajad: prof Meelis Pärtel ja vanemteadur Aveliina Helm; oponent: prof Robin Pakeman (James Huttoni Instituut, Ühendkuningriik). 11. juunil kell 14 kaitseb HEDI RAHNEL keemia erialal doktori tööd «ARC-inhibitors: From Reliable Biochemical Assays to Regulators of Physiology of Cells» («ARC-inhibiitorid: usaldusväärsetest biokeemilistest meetoditest rakkude füsioloogia reguleerimiseni»). Kaitsmine toimub Ravila 14A–1020. Juhendajad: juhtivteadur Asko Uri ja teadur Kaido Viht; oponent: prof Maria Ruzzene (Padova Ülikool, Itaalia). 12. juunil kell 14 kaitseb MINH SON NGUYEN arstiteaduse erialal doktoritööd «Oral Health Status and Prevalence of Temporomandibular Disorders in 65–74-year-olds in Vietnam» («65–74-aastaste vietnamlaste suutervis ja alalõualiigese haigus likud seisundid»). Kaitsmine toimub TÜ senati saalis. Juhendajad: prof Mare Saag, dots Triin Jagomägi, dots Ülle Voog-Oras ja dots Toai Nguyen (Huế Ülikool, Vietnam); oponent: prof Timo Närhi (Turu Ülikool, Soome). 12. juunil kell 16.15 kaitseb EVE KITSIK filosoofia erialal doktori tööd «Revisionary Ontology: Improving Concepts to Improve Beliefs» («Revideeriv ontoloogia:\nmõistete parandamine uskumuste parandamiseks»). Kaitsmine toimub Jakobi 2–336. Juhendaja: prof Daniel Cohnitz (Utrechti Ülikool, Holland); oponendid: prof Matti Eklund (Uppsala Ülikool, Rootsi) ja dots Tuomas Tahko (Helsingi Ülikool, Soome). 13. juunil kell 10.15 kaitseb KAIRI TALVES sotsioloogia erialal doktoritööd «The Dynamics of Gender Representations in the Context of Estonian Social Transformations» («Sooliste repre sentatsioonide dünaamika Eesti ühiskonna muutuste kontekstis»). Kaitsmine toimub TÜ senati saalis. Juhendaja: prof Veronika Kalmus; oponent: prof emer Elina Lahelma (Helsingi Ülikool, Soome). 15. juunil kell 10.15 kaitseb HANNA AINELO geenitehno-\nloogia erialal doktoritööd «Fis Regulates Pseudomonas Putida Biofilm Formation by Controlling the Expression of lapA» («Fis suurendab Pseudomonas putida biofilmi hulka, tõstes lapA ekspressiooni»). Kaitsmine toimub Riia 23b/2–105. Juhendaja: dots Riho Teras; oponent: prof Fernando Govantes (Pablo de Olavide Ülikool, Hispaania). 19. juunil kell 10.15 kaitseb LIISI JAKOBSON loodusgeograafia erialal doktoritööd «Mutual Effects of Wind Speed, Air Temperature and Sea Ice Concentration in the Arctic and Their Teleconnections with Climate Variability in the Eastern Baltic Sea Region» («Tuulekiiruse, õhutemperatuuri ja merejää vastastikused mõjud Arktikas ning kaugseosed kliima varieeruvusega idapoolses\nLäänemere regioonis»). Kaitsmine toimub Vanemuise 46–327. Juhendajad: prof Jaak Jaagus ja vanemteadur Erko Jakobson; oponent: prof Joanna Wibig (Lódźi Ülikool, Poola). 21. juunil kell 10 kaitseb KARIN SAKOWSKI majanduse erialal doktoritööd «The Role of National-Institutional Context in Organisations and in Organi sational Innovation: The Case of Western and Central and Eastern European Countries» («Rahvuslik-institutsionaalse keskkonna roll organisatsioonides ja organisatsioonilise innovatsiooni juures: Lääne-Euroopa ning Keskja Ida-Euroopa juhtumi näitel»). Kaitsmine toimub Liivi 4–214. Juhendajad: prof Maaja Vadi ja vanemteadur Jaanika Meriküll; oponendid: Tauno Kekäle (Vaasa Ülikool, Soome) ja prof Rainer Kattel (Londoni Ülikool, Ühendkuningriik). 21. juunil kell 10.15 kaitseb ANDRIO LAHESAARE geneetika erialal doktoritööd «The Role of Global Regulator Fis in Regulating the Expression of lapF and the Hydrophobicity of Soil Bacterium Pseudomonas Putida» («Globaalse regulaatorvalgu Fisi roll lapF geeni ekspressiooni reguleerimisel ja rakupinna hüdrofoobsuse mõjutamisel mullabakteris Pseudomo nas putida»). Kaitsmine toimub Riia 23b/2–105. Juhendaja: dots Riho Teras; oponent: juhtivteadur Carla C. C. R. de Carvalho (Lissaboni Ülikool, Portugal). 22. juunil kell 10.15 kaitseb NATALIA PERVJAKOVA bio\nmeditsiini erialal doktoritööd «Genomic Imprinting in Complex\nTraits» («Geneetilise vermimise mõju komplekstunnustele»). Kaitsmine toimub Riia 23b/2–105. Juhendajad: vanemteadur Reedik Mägi ja prof Andres Metspalu; oponent: prof Stephan Beck (Londoni Ülikooli Kolledž (UCL), Ühendkuningriik).\n26. juunil kell 11 kaitseb KERTTU MÄGER õigusteaduse erialal doktoritööd «The Taming of the Shrew: Understanding the Impact of the Council of Europe’s Human Rights Standards on the State Practice of Russia» («Tõrksa taltsutus:\nEuroopa Nõukogu inimõiguste standardite mõju EIK rakendamisele Venemaal»). Kaitsmine toimub Kaarli pst 3–401, Tallinn. Juhendaja: prof Lauri Mälksoo; oponent: prof Bill Bowring (Birkbecki Ülikool, Ühend kuningriik).\n29. juunil kell 17 Uku Uusbergi lavastus «Don Giovanni» Tartu linna päeva tähistamiseks.\nneid saab külastada botaanikaaia piletiga. Lisateavet saab aadressil www.botaanikaaed.ut.ee.\n2. juunil korraldatakse TÜ botaanikaaias üheksas AIAPÄEV. Kell 11 peab Sten Mander loengu «Sõnajalgadest ja sammaldest. Kasvatamine ja paljundamine», kell 12.30 peab Helle Treier loengu «Armastatud tulikalised varjulistes aiasoppides». Kohapeal müüvad mitmed kasvatajad taimi. Loengud on tasuta, kasvuhoo-\nAlates 2. juunist kuni augusti lõpuni on kõik huvilised oodatud igal teisipäeval kell 16–18 ja igal laupäeval kell 11–13 selge ilma korral Tartu tähetorni PÄIKEST UUDISTAMA . Igal laupäeval kell 13–14 saab jälgida põnevat\nTÜ väikese medali pälvis õigus teaduskonna endine külalis dotsent ENN KASAK .\nvene keele lektor LJUDMILA VEDINA ning füüsika instituudi plasmafüüsika labori endine vanemteadur ja konsultant MÄRT AINTS .\nTEATED JUUNIS TÜ AULAS: 1. juunil kell 10.30 Eesti Kunstiakadeemia muinsuskaitse ja konserveerimise osakonna XX juubelikonverents, 5. juunil kell 18 TÜ Naiskoori salvestus, 6. juunil kell 19 Tanel Joametsa klaveriõhtu «Grieg 175», 10.–11. juunil kolmas rahvusvaheline Venemaa ja Ida-Euroopa uuringute aastakonverents, 15.–22. juunil lõpuaktused, 22. juunil kell 19 kontsert «Brahmsi kogutud kammermuusika. Tanel Joamets 50» ning\nPLANETAARIUMIETENDUST. Lisateavet saab aadressil\nTUNNUSTAMISED TÜ suure medali ja tänukirjaga tunnustati 70. sünnipäeval loodus- ja täppisteaduste valdkonna matemaatilise statistika professorit TÕNU KOLLOT. TÜ väikese medali ja tänukirja pälvisid füüsika instituudi füüsikahariduse osakonna koolifüüsika keskuse juhataja KAIDO REIVELT, Rootsi Suursaatkonna aukonsul Tartus ja Lõuna-Eestis, Põhjamaade Ministrite Nõukogu esinduse Tartu filiaali juhataja MADIS KANARBIK , Rootsi Suursaatkonna kultuurisekretär LIINA KÜMNIK ning majandusteaduskonna endine konsultant PETER JOACHIM FRIEDRICH .\nTÜ aumärgi ja tänukirjaga tunnustati 80. sünnipäeval loodusja täppisteaduste valdkonna emeriitprofessorit, füüsika instituudi tahkiseteooria vanemteadurit akadeemik VLADIMIR HIŽNJAKOVI . TÜ aumärgi pälvisid maailma keelte ja kultuuride kolledži Balti regiooni keelte osakonna endine eesti keele õpetaja ANNE JÄNESE ja endine eesti keele lektor EVE RAESTE , slavistika osakonna endine\nTÜ tänukirja pälvisid 80. sünnipäeval loodus-ja täppisteaduste valdkonna emeriitprofessor, matemaatika ja statistika instituudi rakendusliku funktsionaalanalüüsi vanem teadur akadeemik GENNADI VAINIKKO, 60. sünnipäeval meditsiiniteaduste valdkonna treeninguteaduse professor JAAK JÜRIMÄE ning 50. sünnipäeval matemaatika ja statistika instituudi tõenäosusteooria\nvanemteadur JÜRI LEMBER . Samuti anti tänukiri ajaloo ja arheoloogia instituudi tehnikule ANDRES VINDILE , kultuuriteaduste instituudi teatriteaduse lektorile MADLI PESTILE , raamatukogu referentidele ALLA SAARILE , RUTH TAMME ORULE , HELI LUIGELE ja SILJA HÄRMALE ning HAAPSALU NEUROLOOGI LISELE REHABILITATSIOONIKESKUSELE .\nTänukirjaga tänati ülikooli endisi töötajaid: eesti ja üldkeeleteaduse instituudi raken\nduslingvistika osakonna eesti keele kui võõrkeele lektorit SIRJE RAMMOT ja eesti keele osakonna keelehooldekeskuse projektijuhti emeriitdotsent JÜRI VALGET, usuteaduskonna kirikuloo teadurit LJUDMILA DUBJEVAT, maailma keelte ja kultuuride kolledži Balti regiooni keelte osakonna eesti keele õpetajat HELI NOORT, Viljandi kultuuriakadeemia majandus juhti SULEV SELLI , haridus teaduste instituudi õpetajate seminari haridusteaduste lektorit IGNE LEMBINENI ja eripedagoogika osakonna eesti keele\nerididaktika lektorit KAJA PLADOT, ühiskonnateaduste instituudi meediauuringute peaspetsialisti emeriitprofessor PEETER VIHALEMMA , füüsika instituudi röntgenspektroskoo pia labori konsultanti ja endist vanemteadurit AGU SAART, füüsika instituudi spetsialisti HEINI TAMMIKUT, ökoloogia ja maateaduste instituudi geograafia osakonna loodusgeograafia spetsialisti ja endist lektorit ARVO JÄRVETIT ning botaanika- ja mükoloogiamuuseumi seente eluskultuuride kogu kuraatorit ANU KOLLOMIT.\nMATI HAAS ,\ntahkiseteooria labori kondenseeritud aine teooria teadur – 4. juuni\nKERSTI ZILMER ,\nmeditsiinilise biokeemia õppetooli spetsialist – 5. juuni RIINA KALLIKORM , sisekliiniku reumatoloogia professor – 7. juuni ARVI FREIBERG , biofüüsika ja taimefüsioloogia professor, biofüüsika ja taimefüsioloogia õppetooli juhataja, biofüüsika labori juhataja ning akadeemik – 28. juuni\nEVI SALUVEER , õpetajate seminari inglise keele algõpetuse õpetaja – 13. juuni\nJAAN ERELINE , spordibioloogia osakonna biomeetria ja biomehaanika lektor – 14. juuni\nURMAS HEITER , haldustalituse\njuhataja – 18. juuni\nAGNES KIVI ,\nteenindusosakonna assistent – 5. juuni KARL PAJUSALU, eesti keele ajaloo ja murrete professor ning akadeemik – 20. juuni\nHILLE OSTROV, sihtfinantseerimise talituse vanemraamatupidaja – 4. juuni KERSTI PEDAK , kogude arenduse osakonna raamatukoguhoidja – 18. juuni\nNarva kolledži haldusjuht – 5. juuni VERONIKA KALMUS , sotsioloogia professor, sotsioloogia doktoriõppekava programmijuht ja ühiskonnateaduste instituudi õppetooli juhataja – 8. juuni\nALAN HENRY TKACZYK ,\nkosmose- ja militaar tehnoloogiate töörühma tehnikateaduse dotsent ning tehnoloogiainstituudi tehnikateaduse vanemteadur – 6. juuni ARNO HELLAT, TÜ raamatukogu audiotehnik – 22. juuni\nRISTE KALAMEES , mikrobioloogia osakonna spetsialist – 5. juuni KRISTINA KONGI , õppeosakonna õppeinfosüsteemi projektijuht-analüütik – 5. juuni HANNES KLAAS , kantselei juhataja – 14. juuni\nELIKO TÕLDSEPP, ioonkristallide füüsika labori materjaliteaduse nooremteadur – 10. juuni\n17. mail tähistas 75. sünnipäeva majandusdoktor, raha ja panganduse emeriitprofessor Mart Sõrg. Mart on olnud Tartu Ülikooliga seotud üle poole sajandi. Ta õppis ülikoolis põhitöö kõrvalt kaugõppes, mille lõpetas edukalt 1967. aastal. 1973. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja ning asus mõni aasta hiljem õppejõuna tööle TRÜ rahanduse ja krediidi kateedrisse. Teadmistejanu, töökus ja sihikindlus ei lubanud aga poolel teel peatuda ning 1989. aastal kaitses ta Peterburis doktori väitekirja rahanduse, raharingluse ja krediidi erialal. Kuni emeriteerumiseni 2008. aastal töötas Mart raha ja panganduse korralise professorina.\nMART SÕRG 75\nProfessori ning õppetooli juhina pani ta aluse moodsa raha- ja pangandusteooria õpetamisele Tartu Ülikoolis. Tema sulest on ilmunud üle 300 teadusliku ja populaarteadusliku artikli ning mitu eestikeelset õpikut. Ta ei jäänud pelgalt teoreetikuks, vaid osales aktiivselt ka Eesti rahasüsteemi loomisel. Ta oli Eesti Panga nõukogu liige selle esimesest tööaastast alates\nja nõukogu esimees aastatel 1998–2008. Mart on olnud dekaan, prodekaan ning instituudi ja õppetooli juhataja. Pensionipõlves on elutempo rahulikum ning aega jätkub ka hobideks ja mõtiskluseks. Siiski pole Mart peale emeriteerumist oma alma mater’iga hüvasti jätnud. Ta osaleb jätkuvalt teaduskonna ja õppetooli üritustel, jagab oma rikkalikke kogemusi ning pakub nõu ja tuge noorematele kolleegidele. Rahulik loomus, täpsus, visadus, hea huumorisoon ja diplomaatilisus on olnud tema edu võti senisel eluteel. Soovime Mardile tugevat tervist, jätkuvat optimismi, avastamisjanu ja head kalaõnne! Kolleegid majandus teaduskonnast\n26. mail tähistas 60 aasta juubelit ettevõtlus- ja innovatsiooni keskuse sekretär Maris Astel. Maris on olnud ülikooliga seotud alates 1976. aastast, kui ta pärast keskkooli lõpetamist asus tööle majandusteaduskonnas oma isa, akadeemiku ja TÜ emeriit professori Raimund Hagelbergi juhitud rahanduse ja krediidi kateedris laborandina. Töö kõrvalt õppis Maris kaugõppes ning omandas kõrghariduse rahanduse ja krediidi erialal, misjärel asus vanemlaborandina toetama õppejõudude tegevust ja korraldama paberimajandust. Maris oli rahanduse ja krediidi eriala hing ja süda nii kateedri aegadel kui ka hiljem, kui moodustati ärirahanduse ja investeeringute õppetool.\nMARIS ASTEL 60\n1997. aastal lisandusid Marisele rahanduse ja arvestuse instituudi vastutava sekretäri kohustused, mida täites oli ta kümme aastat usaldusväärne tugi instituudi juhatajale ja kolleegidele. Marisel on hea erialane sisutunnetus ning ta on alati seisnud selle eest, et instituudile ja õppetoolile olulised asjad saaksid hästi ja õigel ajal tehtud.\nPärast instituutide ühinemist sai Marise töökohaks pisike turunduse õppetool, mille sekretärina oli ta suureks toeks uuele noorele doktorikraadi omandavale juhile, kes pidi olude sunnil võtma vastutuse õppetooli eest enda kanda. Õppetooli kolleegid ütlevad, et Marise roll oli õppetooli toimetulekus märkimisväärne. Kuna Marisel sujub töö kärmesti ja korrektselt, saab talle kiires tööelus igal ajal kindel olla. Ta on alati abivalmis, sõbralik ja heasüdamlik. Soovime Marisele jätkuvat energiat ja tegutsemisindu! Kolleegid majandusteaduskonnast ning ettevõtlus- ja innovatsioonikeskusest\nestit tavatsetakse reklaamida e-riigina. Meil on näiteks e-pangandus, e-maksuamet ja e-valitsus, kus pakutakse e-teeninduse kaudu e-teenuseid. E-raamatukogudes loetakse e-lugeriga e-raamatuid. Nagu ontlikule e-riigile kohane, ei puudu meil ka e-(üli)kool ega e-õpe, iseasi, mida e-õppe all silmas peetakse. E-õpe on nagu õpe ikka, ainult et selle algustäht e viitab elektroonilistele vahenditele, moodsamalt öeldes digitehnoloogiale. Üld levinud määratluse järgi ongi e-õpe õppetöö vorm, mis põhineb digitehnoloogial. Selline määratlus jääb aga laiaks, sest sel juhul saab e-õppena käsitleda näiteks õppejõu ja üliõpilase meilivahetust, õppematerjalide hoiustamist veebis või nutiseadme kasutamist auditooriumis. Tartu Ülikooli haridustehnoloogia pea spetsialisti Lehti Pildi sõnul võimaldab e-õppe keskkond korraldada kursuse õppeprotsessi osaliselt või täielikult veebis, esitada õppe materjale digitaalselt, kasutada elektroonilisi suhtluskanaleid (foorum, veebiseminar), pakku-\n(ingl e-learning) on õppetöö, mis toimub digitehnoloogiliste vahendite abil veebipõhises õpikeskkonnas. da õppijatele tuge iseseisva töö tegemisel, anda elektrooniliselt esitatud tööde kohta tagasisidet, jälgida õppijate edenemist kursusel ja palju muud. Teisisõnu mitmekesistab e-õpe õppe protsessi ja vabastab õppijad sunnismaisusest, lastes neil õppida neile sobivas kohas ja sobival ajal. Lisaks saab e-õpet kombineerida auditoorse õppega, mis ongi Tartu Ülikoolis levinud tava. Kuidas on lugu aga õigekirjaga? Imelihtne. Ei mingit kaldkirja, ei mingit suurtähte (muide, ka e-maksuamet kirjutatakse väikeste tähtedega). Üksnes siis, kui sõna e-õpe satub lause algusse, on suur algustäht asjakohane.\nKEELENURKA TOIMETAB MILJON+ TÖÖRÜHM (RIINA REINSALU, ANN SIIMAN JA SIRLI ZUPPING). ILLUSTRATSIOONI AUTOR: MAARJA NÕMMIK.\nVaata ja täienda Vikipeedias artiklit «E-õpe». Kõigi mõistete loendi leiad aadressilt Vikipeedia:Tartu Ülikooli keelenurk.\njuunil peetakse üheksandat aiapäeva TÜ botaanikaaias. Kell 11 Sten Manderi loeng, kell 12.30 Helle Treieri loeng. Kõik on lahkelt oodatud kuulama.\njuunil algab Tartu Tervishoiu Kõrgkoolis DD Akadeemia korraldatav kolmepäevane «Maailmamuutjate kool», kuhu kutsutakse maailmaparandajaid.\njuulil on kevadsemestri arvestuslik lõpp. Uus õppeaasta algab 3. septembril. Seniks soovime kõigile ilusat suvevaheaega ja mõnusat puhkust!\njuunini on avatud müüginäitus «Kevad tuleb. Kollane käes» (Salme 1a), kus Helle Lõhmuse lillemaalid juhatavad teed kevade värvidele.\njuunil saab alguse kaks päeva kestev geenifoorum, mis toimub juba 18. korda. Sel korral peetakse üritust Dorpati konverentsikeskuses.\nJUUNI 2018 R\nTartu Ülikool • Ülikooli 18, 50090 Tartu • Tel 737 5100 • E-post info@ut.ee • www.ut.ee\nUT juuni 2018, nr 6\nUniversitas Tartuensis Tartu Ülikooli ajakiri juuni 2018, nr 6