Dieet vegetatiivse-vaskulaarse düstoonia (VVD) korral\nVegetovaskulaarne düstoonia (VVD) on spetsiifiliste sümptomite kogum, mis ilmneb siis, kui autonoomse närvisüsteemi kesk- / perifeersete osade talitlushäire tõttu on keha erinevate organite ja süsteemide töö häiritud. Vegetatiivsete keskuste häired põhjustavad närvi-, kardiovaskulaarse, seedetrakti ja hingamissüsteemi reguleerivate mehhanismide häireid. Samal ajal toimuvad keha sisekeskkonna happe-aluse, hormonaalse ja veetasakaalu nihked..\nSellise sümptomite kompleksi peamisteks ilminguteks on peavalud, ärrituvus, kardialgia (valu südames), õhupuudus, õhupuuduse tunne, aeglustuv / kiire südametegevus, vererõhu muutused, nõrkus, letargia, liigne higistamine, meteoroloogiline sõltuvus, depressioon, iiveldus, oksendamine, kõhuvalu, pearinglus, väsimus, unehäired, ärevus. See areneb erinevate tegurite mõjul, millest peamised on psühho-emotsionaalne stress, ülekaalulisus, kehaline tegevusetus, alkoholi ja suitsetamise kuritarvitamine, endokriinsed haigused ja neuroloogilised häired, vaimuhaigused, krooniline väsimus.\nRavi on keeruline ja on suunatud vegetatiivsete kriiside ennetamisele ja peatamisele, südame-veresoonkonna ja närvisüsteemi funktsiooni stabiliseerimisele, ajuvereringe parandamisele ja autonoomse närvisüsteemi tooni normaliseerimisele, mis võimaldab saavutada patsiendi seisundi pikaajalist ja stabiilset remissiooni. Ravi, sealhulgas VSD korralik toitumine, sõltub suuresti selle tüübist, sümptomite püsivusest ja raskusastmest.\nSüdame-veresoonkonna süsteemi reaktsiooni tüübi järgi eristatakse mitut tüüpi VSD-d:\nHüpertensiivne tüüp - veresoonte toon suureneb, vererõhu sagedased järsud muutused, mille korral süstoolne (ülemine) rõhk ületab 140 mm Hg. Art. Normaliseerub aga piisavalt iseseisvalt ja piisavalt kiiresti. Kaebused südame löögisageduse suurenemise, peavalu ja suurenenud väsimuse, suurenenud higistamise kohta.\nHüpotooniline tüüp - veresoonte toon väheneb, süstoolne vererõhk on alla 100 mm Hg. Art. Kaebused pearingluse, peavalude, energia kadumise kohta.\nSegatüüp - vererõhu langus ja tõus vaheldumisi.\nVSD dieeti kui iseseisvat meetodit ei kasutata, kuid üldises terapeutiliste meetmete kompleksis aitab õigesti valitud toitumine vähendada kliiniliste sümptomite raskust ja püsivust ning suurendada remissiooniperioodide kestust. Selliste patsientide toitumine põhineb sümptomitel, füüsilise läbivaatuse andmetel ja vererõhu näitajatel. Ülekaalulised / rasvunud patsiendid vajavad vähendatud kalorsusega dieeti. Ja igapäevase dieedi kalorsuse määrab kaalu normist kõrvalekaldumise aste.\nVäikese kõrvalekaldega väheneb dieedi energiasisaldus 2000–2200 Kcal-ni, peamiselt lihtsate süsivesikute piiramise tõttu. Olulisemate kõrvalekallete (ülekaalulisus) korral on vaja dieeti nr 8 vastavalt Pevznerile, mille dieedi energiamahukus on 1700–1800. Sellisel juhul on vaja arvestada patsiendi vanust, sugu, kehalise aktiivsuse taset..\nNormaalse kehakaaluga patsientide vegetatiivse-vaskulaarse düstoonia dieet põhineb ratsionaalse toitumise põhimõtetel ja peaks olema suunatud:\nKeha varustamine kõigi vajalike makro- ja mikrotoitainetega, mis saavutatakse valiku, rasvade ja süsivesikute, vitamiinide ja mineraalainete kehale füsioloogilise normiga varustavate toodete menüüsse lisamisega..\nSissejuhatus toodete menüüsse (või nende piirangud), mis aitavad põrgu stabiliseerida ja parandavad vereringet.\nVee ja soola tasakaalu normaliseerimiseks piisava hulga vaba vedeliku joomine.\nDieet hüpertensiivse tüüpi VSD jaoks hõlmab toidusoola, mis hoiab kehas vedelikku 5–7 g päevas, ja seda sisaldavate toodete piiramist - vorstid, juustud, hapukurgid, konservid, suitsutatud liha.\nDieet on rikastatud magneesiumi, kaaliumi ja kaltsiumiga, kuna kaalium kiirendab naatriumi ja vee eemaldamist kehast, on magneesiumil vasodilatatiivne toime. Peamised magneesiumiallikad on kliideleib, teraviljad (tatar, pärl oder, hirss, kaer), vetikad, kaunviljad (eriti läätsed), mandlid, kakao, sarapuupähklid, arbuus, seemned, spinat ja mõned mineraalveed. Rosinates, kuivatatud aprikoosides, teraviljades, baklažaanides, kakaos, tee, mesi, ahjukartulid, petersell, kodujuust, spinat, päevalilleseemned, õunad sisaldavad palju kaaliumi.\nOn äärmiselt oluline, et dieet sisaldaks piisavas koguses polüküllastumata rasvhappeid sisaldavaid toite, mis aitavad ateroskleroosi korral vähendada kõrget vererõhku ning normaliseerida kolesterooli ja lipiidide ainevahetust. Nende hulka kuuluvad taimeõlid, rasvane kala ja mereannid..\nLoomsete valkude allikana on eelistatav kasutada madala rasvasisaldusega piimatooteid ja kala, vähemal määral - kanamune ja lihatooteid. Füsioloogiliselt normaalse süsivesikute tarbimise korral (rasvumise puudumisel) on vaja mõõdukalt piirata suhkru ja muude toitude tarbimist ning suurendada toidu kiudaineid sisaldavate toitude (teravili, täisteraleib, köögiviljad, puuviljad) osakaalu..\nDieet peaks sisaldama piisavas koguses vitamiine C, A, E, B ja bioflavonoide (P-vitamiin). Vaba vedeliku tarbimine tasemel 1,2-1,5 l / päevas, välja arvatud kange tee ja kohv, süsinikdioksiidi sisaldavad joogid. Eelistada tuleks rahustava toimega taimeteesid (sidrunmelissilehed, pärnaõis, palderjan, sarapuu, piparmünt, humalakäbid), mis vähendavad ärrituvust ja normaliseerivad une. Kasulik gaseerimata lauavesi, värskelt valmistatud mahlad, kibuvitsa keetmine.\nPiirang kehtib toidu lisaainete, loomsete rasvade, praetud toitude, kiirtoidu (hamburger, hot dog), krutoonide, soolapähklite, laastude, frititud toitude, gaseeritud jookide ja alkoholi kohta. Ei ole soovitatav tarbida kofeiini sisaldavaid toite ja jooke, mis stimuleerivad närvisüsteemi ja kardiovaskulaarsüsteemi (šokolaad, must tee, kohv, koola, energiajoogid).\nKui patsiendil on hüpotoonilise tüüpi vegetatiivne-vaskulaarne düstoonia, peaks dieet sisaldama kõrge soolasisaldusega roogasid (kuni 15-18 g / päevas) - erinevaid soolakurke ja kääritatud toite. Keha sool seob vett, mis suurendab veremahtu ja suurendab vererõhku. Kohal peab olema rasvane, suitsutatud toit (rasvane liha, kala, või, juustud, rups, rasvased piimatooted, suitsutatud liha), kuna rasv suurendab kolesterooli ringlust vereringes, takistades seeläbi verevoolu ja tõstes vererõhku.\nEsimese ja teise käigu ettevalmistamisel on äärmiselt oluline kasutada rikkalikult erinevaid vürtse / vürtse / kastmeid (loorberilehed, piment, kurkum, basiilik, köömned, kaneel, sinep, mädarõigas, ketšup), kuna vürtsid suurendavad endokriinsete näärmete aktiivsust, põhjustades vasokonstriktsiooni ja suurenenud vererõhk.\nDieedile on kasulik lisada kõrge kalorsusega toidud ja toidud, mis sisaldavad süsivesikuid ja suures koguses tärklist - esmaklassilisi jahutooteid, kartulit, valget riisi, manna, võid, mune. Toonivate jookide ja eriti kofeiini sisaldavate toodete olemasolu toidus on kohustuslik - looduslik kohv, šokolaad, kakao, koola, roheline tee, energiajoogid. Samal ajal peaksid joogid olema magusad, kuna sellistel patsientidel on glükoosi kontsentratsioon veres sageli madal. Seller, kapsas, hapud õunad on väljendunud toonilise toimega..\nSamuti on oluline tugevdada dieeti C-vitamiini ja B-rühmaga, mis sisaldavad palju idandatud nisuterasid, pärmi, piima, porgandit, maksa, hapuoblikat, munakollast, granaatõuna, spinatit. Tarbige kindlasti kõiki mesindussaadusi. Joogirežiim - tasemel 2 l / päevas rohelise tee, piima, keefiri, kohvi ülekaaluga, millele on soovitatav lisada adaptogeenide rühma preparaate - sidrunheinaekstrakt, Eleutherococcuse tinktuura, ženšenn, roosa radiola.\nHüpertensiivse tüüpi vegetatiivse-vaskulaarse düstoonia dieet sisaldab vähendatud soolasisaldusega toite ja toite. Lubatud köögiviljasupid koos teraviljadega ja supid, mis ei ole tugeva liha / kala puljongis, minimaalse koguse ekstraktiivainetega, vürtse ja maitseaineid lisamata. Leiba on eelistatav kasutada täistera või kliidega, väikestes kogustes - rukis või nisu. Liha ja linnuliha peaksid olema madala rasvasisaldusega sordid ja neid on parem kasutada keedetult ja küpsetatult.\nDieedis peaksid domineerima eri tüüpi kalad ja mereannid. Dieeti on soovitatav lisada madala rasvasisaldusega piim ja kääritatud piimatooted, madala rasvasisaldusega kodujuust. Rasvade seas on eelistatud taimeõlid..\nLisandina kasutatakse teravilja (hirss, oder, tatar, kaer), erinevaid köögivilju (suvikõrvits, kapsas, porgand, kartul, peet, baklažaan). Magustoiduna on kasulikud erinevad puuviljad / marjad mis tahes kujul. Jookidest on kasulik nõrk must tee piimaga, värskelt pressitud mahlad, odral ja siguril põhinevad kohvijoogid, gaseerimata mineraalvesi, kibuvitsa puljong..\nHüpotoonilise tüüpi vegetatiivse-vaskulaarse düstoonia dieet näeb ette mõõdukalt kõrge soolasisaldusega toitude ja roogade - liha- ja kalakonservide, kalamarja, soolatud toitude, suitsutatud liha, vorstide - toidukorra lisamise. Esimest ja teist käiku tuleks rikkalikult maitsestada vürtside / vürtsidega (nelk, basiilik, loorberilehed, piment, küüslauk, kaneel, köömned, till, petersell) ning laialdaselt kasutatakse ka erinevaid kastmeid (sinep, mädarõigas). Esimeste kursustena tuleks eelistada hodgepodge'i, kharcho suppi, borši. Kasulik on rasvane liha, linnuliha, või, kõvasti soolatud ja vürtsikad juustud, rasvane piim ja piimatooted (koor, hapukoor), kanamunad, valge riis, kartul, erinevat tüüpi pähklid, piimatooted ja mesindussaadused.\nDieedi oluline komponent on vitamiini- / mikroelementiderikas toit - nisuidud, maks, pärm, munakollane, seller, hapuoblikas, kaunviljad, spinat. Dieet peab tingimata sisaldama kofeiini sisaldavaid toite ja jooke (looduslik kohv, kakao, koola, šokolaad, tugev roheline tee, energiajoogid). Puuviljadest on kasulik kasutada sidrunit, musta sõstart, granaatõuna, kirsse ja värskelt pressitud mahlu.


Sa oled siinAvaleht Tegevused Alus-, põhi- ja keskharidus Kooliturvalisus AlusharidusPõhiharidusKeskharidusRahvusvaheline haridus EestisVene õppekeelega koolÕpilaskodudPõgenikust õpilaneKooliturvalisusHariduslike erivajadustega õpilane\nKooliturvalisus Õppekeskkonna turvalisuse all mõistetakse turvalisust kõiges, mis koolis toimub.\nSotsiaalse ja vaimse keskkonna kujundamisel: osaleb kogu koolipere;\nTööülesanded peavad olema seejuures selgelt jagatud. Lapse õiguste piiramisest vägivalla ennetamiseks või last ohustanud vägivalla juhtumist tuleb vanemaid teavitada viivitamatult. Koolijuht korraldab selle, et õpilased, töötajad, lapsevanemad ja kooli pidaja teadvustaksid sõlmitud kokkuleppeid ja kontrollib, kas neist peetakse kinni. Koolijuht tagab kõigile kooli töötajatele selged juhised vägivaldsetes olukordades käitumiseks ning minimaalsed vajalikud oskused sellistes olukordades toimetulekuks. Koolijuht analüüsib juhtumite lahendamist ning vajadusel muudab töökorraldust ja ruumide/territooriumi kasutamist.Õpetaja vastutab õppeprotsessi professionaalse läbiviimise ning toetava ja turvalise kasvukeskkonna kujundamise eest koolis. Õpetaja kujundab õppekeskkonna, valib metoodika ja tempo ning õpilase jaoks sobiva raskusastme. Igapäevaste kergemate konfliktide ja arusaamatuste lahendamist juhib õpetaja ise. Õpetaja lepib lapsevanemaga kokku, millisel viisil reageeritakse lapse võimalikule sobimatule käitumisele ning millal ja kuidas selle kohta omavahel teavet jagatakse. Olukordades, kus kaasõpilased või õpetaja tunnevad ennast ohustatult, on õpetajal kohustus küsida ning õigus saada tuge kolleegidelt ja koolijuhilt.\nÕpetajal on õigus saada selgeid ja konkreetseid juhised, kuidas koolielus esineda võivates vägivaldsetes olukordades käituda. Püsivate käitumisprobleemide korral on vajalik võrgustikutöö. Sellises olukorras on õpetajal ja perel õigus saada vajalikku tuge erialaspetsialistidelt.Lapsevanem vastutab lapse kasvatamise ja väärtushinnangute kujundamise eest. Lapsevanemal on õigus oodata, et laps on koolis hoitud ja kaitstud ning et õppetöö on heal tasemel. Lapsevanemal tuleb arvestada, et tema ja tema lapse õigused ja vabadused on piiratud teiste inimeste õiguste ja vabadustega. Lapsevanemal on kohustus teha kooliga avatud ja sõbralikku koostööd ning õigus olla samal viisil koheldud kooli poolt.Kooli pidaja vastutab, et koolile oleksid tagatud vajalikud ressursid ja võimalused turvalisuse tagamiseks. Aluseks võetakse ühiselt koostatud kooli arengukava, kodukord, hädaolukorra lahendamise plaan ja õppekava. Kooli pidaja peab kontrollima, kas koolijuht on koolielu kõigi füüsilist ja psüühilist turvalisust tagaval viisil korraldanud, ning vajadusel sekkuma.Riigil on vastutus tagada toimiv ning koolidele piisavalt tuge pakkuv seadusandlus ning vajadusel ka järelevalve, mis võimaldab lapse arengus osalejatel võtta selge vastutus kutseeetika järgimise ning areneva isiksuse igakülgse kaitsmise eest.\nkes millistes olukordades peab sekkuma ja kuidas ta seda teeb; Olenevalt kooli tööjaotusest ja personali koosseisust lepitakse kokku, millist tüüpi olukordades tuleks probleemi märkajal sekkuda ise ja millistes olukordades pöörduda abi saamiseks klassijuhataja, õppealajuhataja, tugispetsialisti või mõne teise töötaja poole ja millised on nende tööülesanded. Peamiste tüüpsituatsioonide kohta on veebilehe tugimaterjalide osas antud soovitused tegutsemiseks. Koolis tuleks need omavahel läbi rääkida ja koolile sobivaks kohandada. Laste osas, kelle käitumisest lähtuv oht on ennustatav ja püsiv, peab olema kokku lepitud eraldi käitumisjuhis. Ohtlike olukordade lahendamisel vaid töötaja improviseerimisele toetumine ei ole töötajat toetav lahendus\nkes juhib koolis juhtumite lahendamist ja teeb järelkontrolli; Keerulisemate juhtumite jaoks, kus õpetaja ainuisikuline sekkumine ei ole piisav, tuleks koolis kokku leppida, kes juhtumitega tööd juhib. Oluline on, et mõni aeg pärast juhtumiga tegelemist vesteldakse seotud isikutega uuesti veendumaks, et olukord on lahenenud.\nkes keda teavitab juhtumitest ja nende lahendamisest. Selleks, et kõik osapooled saaksid nende jaoks vajaliku info ning koostöö kodu, kooli ja ametkondade vahel oleks tõhus, lepitakse kokku, milline on infoliikumise skeem koolis sees, lapsevanemate jt vajalike partneritega.\nViimati uuendatud: 7. veebruar 2017


NATO mõistab hukka Salisburys toimunud närvigaasi rünnaku\n12:11 25.03.2018 (Uuendatud 12:56 25.03.2018)\nNATO Parlamentaarse Assamblee (NATO PA) alaline komitee võttis laupäeval, 24. märtsil Vilniuses toimunud istungil ühehäälselt vastu avalduse, milles mõisteti hukka 4. märtsil Suurbritannias Salisbury’s Venemaa mahitusel toimunud närvigaasi rünnak.\nTALLINN, 25. märts — Sputnik. NATO PA alaline komitee väljendab avalduses oma solidaarsust Suurbritanniaga ja mõistab hukka tülgastava ja põhjuseta rünnaku, mis on ühtlasi esimene ründav närvigaasi kasutamine NATO alliansi territooriumil, tähistades selget rahvusvaheliste normide ja seaduste rikkumist, teatas Riigikogu pressiteenistus.\nEesti delegatsiooni juhi Marko Mihkelsoni sõnul on väga oluline, et avalduses öeldakse selgelt välja, et rünnakuga on seotud Venemaa.\nSamuti peab Mihkelson oluliseks, et avaldus kutsub Venemaad üles täielikult koostööd tegema antud juhtumit uuriva Keemiarelvade Keelustamise Organisatsiooniga (OPCW).\n"Venemaa agressiivne läänevastane käitumine, mis väljendub sisuliselt Külma sõja jätkamises, on täiesti vastuvõetamatu. Lääneriigid peaksid seda arvestades laiendama ühist survepoliitikat, mis laieneks eeskätt Venemaa strateegiliste majandushuvide piiramiseni. Pelgalt luurevõrgustiku häirimisest ja Magnitski nimekirja rakendamisest ei piisa Venemaa survestamiseks lõpetama Külm sõda Lääne vastu," ütles Mihkelson.\nNATO PA alaline komitee on assamblee juhtorgan, mis koosneb 29 NATO liikmesriigi delegatsioonide juhtidest, assamblee presidendist ja asepresidentidest, peasekretärist ning laekurist.\nNATO, Sergei Skripal, Marko Mihkelson, Eesti


Hannes Nelis valiti pühapäeval Valjala koguduse õpetajaks - meiemaa.ee\nHannes Nelis valiti pühapäeval Valjala koguduse õpetajaks\nReede, 22. detsember 2000.\nValjala koguduse liikmed valisid pühapäeval koguduse uueks õpetajaks Hannes Nelise, kes praegu teenib Kaarma kogudust ja on Kuressaare koguduse abiõpetaja.\nTehumardi elanikud on hädas hingematva teetolmuga (8)\nMaakonnas on avatud 25 talu (8)


eesti ajakirjanik, ajaloolane ja ühiskonnategelane\nTa sündis Krimmi väljarännanud talupidaja Hindrek Laamani perekonnas. Osales veebruarirevolutsioonijärgse ja vastselt iseseisvunud Eesti poliitikas. Tõmbus poliitilisest elust 1920. aastate lõpus tagasi, töötas ajakirjanikuna. Suurt tähtsust omavad tema Eesti iseseisvumist ja iseseisvusaegseid pöördepunkte käsitlevad ajalookirjutised.\nLaaman käis 1937. aastal Eesti delegatsiooni liikmena tutvumas Saksa kunsti ja saavutustega Königsbergis, Münchenis, Nürnbergis, Frankfurdis, Düsseldorfis, Oldenburgis, Hamburgis ja Berliinis. Münchenis külastas ta "degenereerunud" ja ametlikult soositud kunsti näitusi. Eesti delegatsioon leidis kokkuvõttes, et rahvussotsialistlik liikumine sobib Saksa rahva iseloomu ja maitsete põhiliste omaduste ning Saksa olustikuga.\n11 Artiklid Loomingus ja Varamus\nMitu riiklikku autasu Poolalt, Leedult, Soomelt ja Prantsusmaalt[viide?]\nArtiklid Loomingus ja VaramusRedigeeri\nMeie haritlaskonna väljavaateist, koguteos "Omariikluse süvendamisel"\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Eduard_Laaman&oldid=5852396"


[ 310 postitust ] Mine lehele Eelmine 1, 2, 3, 4, 5 ... 16 Järgmine\nPostitatud: Teisipäev Jaan 03, 2017 5:36 pm\nKui nüüd seda listi vaadata siis tundub, et Paddon on Hyundai meeskonna esisõitja\nArvatavasti on tegemist mingi ebausuga Neuville poolt. Schumacher ka kunagi soovis paarituid numbreid, kuigi oli tiimikaaslasest aeglasem ja oleks pidanud paaris numbriga sõitma.\nPostitatud: Teisipäev Jaan 03, 2017 5:39 pm\nMa üldse ei räägi WRC-st, see saab niikuinii olema pehmelt öeldes huvitav, kuid WRC2 kätkeb ka omajagu intriigi. Mikkelsen on kõigi eelduste kohaselt mees omaette klassist, kuid huvitavaid võrdlusi võimaldavaid nimesid on veel omajagu: Camilli, Bouffier, Tidemand, Abbring. Täpselt ei tea, aga ilmselt võivad sellistes oludes ka Gilbert ja Giordano midagi näidata ja ega ka Kopecky ja Kremer papist poisid ole. Põnev saab igatahes olema.\nNõus ning lisaks kindlasti veel Monte ilmaolud mis muudab asja veel põnevamaks. Kannatamatult ootan juba esimese katse starti.\nstardilist peaks selline olema\nPostitatud: Teisipäev Jaan 03, 2017 6:30 pm\nEelmine hooaeg sõitis ju paaritu numbriga. Siin on kindlasti tegu sellega, et kellega uueks hooajaks esimesena leping sõlmiti. Paddon pani esimesena oma kolm iksi alla. Kuid tegelikult pole vahet kes mis numbri allaõidab.\nPostitatud: Teisipäev Jaan 03, 2017 6:45 pm\nKas Hyundai pole mitte välja öelnud, et neil puudub esisõitja?\nPostitatud: Teisipäev Jaan 03, 2017 6:48 pm\nOn küll hyundai kaks eelmise aasta võitu (argentiina ja itaalia) läksid mõlemad teisele meeskonna alla\nPostitatud: Teisipäev Jaan 03, 2017 6:58 pm\nKusjuures oli täiesti meelest läinud, et Lefebvre on ju kaks korda Montes võidutsenud. 2015 ja 1927.\nViimati muutis Lärri, Teisipäev Jaan 03, 2017 9:36 pm, muudetud 1 kord kokku.\nPostitatud: Teisipäev Jaan 03, 2017 8:08 pm\nSõitiski, sellepärast ma pakungi, et talle meeldivad paaritud numbrid, nagu Schumacherile, kes palus Rosbergi numbrit endale üks hooaeg, sest arvas, et paaritud toovad õnne. Neuville on sõitnud pea kõik hooajad paaritu numbriga, eks siit võib ka omad järeldused teha.\nPostitatud: Teisipäev Jaan 03, 2017 9:20 pm\nei teie elus rahu oleks\n5 will be the number on our @HMSGOfficial i20WRC for the @OfficialWRC. You like it? Happy the team give me the opportunity to choose for it\nPostitatud: Teisipäev Jaan 03, 2017 10:12 pm\nMinu jaoks pisut ootamatu, et Sunineni nimekirjas ei ole. Arvasin, et Timo Jouhki leiab talla mingi masina, millega Montes kogemusi korjata.\nPostitatud: Neljapäev Jaan 05, 2017 10:30 pm\nväike muutus entry listis, Breeni numbriks autol nüüd nr 14 sest nr 12 on Toyota kolmandale autole tulevikus ja Giordano nüüd 43\nPostitatud: Esmaspäev Jaan 09, 2017 10:01 am\nEsimene ilmaennustus Mone-Carlo ralliks\nPostitatud: Esmaspäev Jaan 09, 2017 10:35 am\nÖösel külmetab, päeval sulab, sekka lume-vihma segu ehk tuleb klassikaline Monte\nPostitatud: Kolmapäev Jaan 11, 2017 5:28 pm\nNädala pärast samal ajal\nPostitatud: Laupäev Jaan 14, 2017 10:47 am\nSERVICE PARKI ehitatakse juba:\nPostitatud: Laupäev Jaan 14, 2017 10:53 am\nPostitatud: Laupäev Jaan 14, 2017 1:33 pm\nKris Meeke: Derek Brannigan/Stephen Whitford,\nStéphane Lefebvre: Alexandre Bengué/Thomas Chauffray,\nCraig Breen: Mikko Hirvonen\nThierry Neuville: Bruno Thiry/Julian Vial,\nDani Sordo: Enrique Garcia Ojeda/Pablo Marcos\nHayden Paddon: Brendan Reeves/Seb Marshall\nSebastien Ogier: Simon Jean-Joseph/Jack Boyere,\nOtt Tanak: Martin Kangur/Kuldar Sikk,\nElfyn Evans: Gwyndaf Evans/Phil Mills\nEric Camilli: Franck Lions/ Christopher Guieu\nJari-Matti Latvala: Toni Gardemeister/Panu Honkanen,\nJuho Hanninen: Jouni Ampuja/Mikko Heikkilä\nPostitatud: Laupäev Jaan 14, 2017 2:40 pm\nTänaku puhul huvitav valik. Kas keegi oskab kommenteerida kui palju loeb grawel crew puhul varasem kogemus? Sikk on küll üli kogenud, aga Kangur vist lihtsalt sõbra poolest rooli pandud.\nPostitatud: Laupäev Jaan 14, 2017 2:45 pm\nMartin on ju varem ka seda tööd Otile teinud.\nPostitatud: Laupäev Jaan 14, 2017 2:47 pm\nSelge. Siis on süda rahul\nEks kogemused ikka loevad. Pigem oleks näinud kruudat Kanguri asemel. Montes eriti loeb Gravel crew-st hea tulemus. Selline valik ei tee just enesekindalks. Eelmine hooaeg ta kuritis, et esiauto tegi kehvat tööd.\nKasutajad foorumit lugemas: kantsler ja 6 külalist


Müüa maatükk, ärimaa, Paljassaare põik 2, Põhja-Tallinna, Tallinn, Harjumaa - Kinnisvaraportaal KV.EE\nMüüa maatükk, ärimaa - Paljassaare põik 2, Põhja-Tallinna, Tallinn, Harjumaa\nAadress enne haldusreformi Paljassaare põik 2, Põhja-Tallinn, Tallinn, Harjumaa\n100 mikrokorterit // üürimaja\nKrunt 2 954 m², detailplaneering tehtud\nÜmbrus: naabrid kõrval, teed heas seisukorras, meri 200 m\nMüüa üürimaja projekt kuni 100 mikrokorteri ehitamiseks Põhja-Tallinnas. Olemas kehtiv detailplaneering ning linnavalitsuse poolt väljastatud projekteerimistingimused majutusasutuse püstitamiseks. Tehtud eskiisprojekt, olemas geoalus.\n~ 1650m MTÜ Ilmapuu Waldorflasteaed\n~ 1690m Kopli Lasteaed\n~ 1890m Maasikas Lasteaed\n~ 650m Reval Marine and Offshore Training - Revali Merekool\n~ 1180m Skyproff\n~ 1290m Tallinna Kopli Noortemaja\n~ 320m Paagi\n~ 320m Paljassaare\n~ 510m Paljassaare põik\n345 000 € 117 €/m2\nSaadan ebakorrektse kuulutuse: http://www.kv.ee/2953948 Kommentaar:


Kuvatud on postitused sildiga meenutused. Kuva kõik postitused\n11. jaanuar 2015\nTeise ja kolmanda lapse sünd\nKui nüüd postitusest "Elu esimese lapsega" edasi minna, siis meile orgamiseeritud kohtamine oli niiõelda edukas. Hakkasime edasi suhtlema, kohtuma ja kui ma lapseootele jäin (Sten), siis soovisin kiiremas korras lahutust. Seda ma muidugi ei saanud ja ärgmine teekond oli kohtusse. Kuna eks kohale ei tulnud, siis tehti otsus tagaselja ja sain oma lahutuse. Olime selleks ajaks abielus olnud ca. 2 aastat.\nKas see nüüd kõik aus teise inimese vastu oli, aga nii see elu läks. Tulevase lapse isaga elasime koos nii nagu juhtus. Temal oli töö mujal ja tihti oli ta õid ära - pidevalt ikka tööl või siis jäi oma ema juurde. Tema jutu järgi. Mina muidugi sinisilmselt uskusin kõike ja nii see elu kulges. Ta hoolitses meie eest hästi, muretses meie söögi pärast, käis mul pea igal õhtul tööl järel. Väga hea mees, kui valetamised ja vassimised kõrvale jätta.\nSel ööl, kui Sten sündima otsustas hakata, oli ka tema ööd meil. Mis öö ta nüüd oli, aga hommikul seitse andsin ma teada, et nüüd on aeg sealmaal ja vaja haiglasse mind viia. Mina, nagu alati "vana rahu", tegin nalja veel, et tema ärevust maha tõmmata. Ta pabistas ikka kõvasti. Sellised asjad lõid teda alati verest välja.\nAga ta oli vapper. Oli sünnituse juures igati abiks. Algusest lõpuni. Sel hetkel oli kõik hästi. Nii minu kui beebiga. Järgmisel päeval aga tõusis titabeebil palavik, nuttis ja hakkas oma pead imelikult kuklasse ajama. Kuna oli nädalavahetus, siis kutsuti kiiresti kodust kohale lastearst ja asi oli halb. Meid saadeti kiiresti kiirabiga tartusse, beebi kuvöösis ja mina muudkui ulusin kõrval. Täielik teadmatus oli, mis lapsega lahti on.\nTartus tehti kindlaks, et ajupõletik. Olevat sünnituse käigus minult migi pisiku saanud. Mis pisiku, seda ei õnnestunudki kindlaks teha. Prooviti mitmeid kordi beebilt punktsiooinga proovi võtta, aga see ebaõnnestus alati. Aga peamine, saime kohe ravi peale ja asaga tegeleti. Olime kuu aega haiglas Tartus. Tema käis meid pea iga päev vaatamas.\nJa kui me ükskord koju saime, siis oli kõik kodu samas seisus, kui me sünnitama minnes lahkusime. Ta polnud seal kordagi vist käinud. Söögid hallitasid, lilled olid kuivanud. See oli üks kurb vaatepilt ja on mul siiani halva mälestusena meeles.\nSiis oli meil tohutu nime probleem. Kuu oli juba möödas ja meil ei olnud lapsele nime - kiire oli juba. Meie kutsusime teda Tipiks. Aga Tipp ei saa ju ometigi sünnitunnistusele kirja panna:D Lõpuks mingil imekombel saime nii kaugele, et nimeks jäi ja sai Sten - Tippo ja pole siiani kahtsenud. Laps ise on ka rahul:)\nElasime ikka samamoodi edasi, tema oli ikka pikki öid-päevi tööl. Siis jälle meiega. Minu oli aga kange tahtmine ükskord ka tütar saada. Olemas oli ju kaks poissi ja ma ausalt kohe ütlen, et ma TAHTSIN ka tütart. Nii me siis hakkasime proovima. Sõin isegi foolhapet enne rasestumist, nagu soovitatakse. Oli ikka päris mitu kuud, kui ei juhtunud midagi. Ja siis veebruaris sain oma soovitud positiivse testi ja olin õnnelik. Sten oli selleks ajaks 9. kuune.\nRahaliselt see võimalik poleks olnud, aga mina sellistele asjadele pole kunagi mõelnud. Elasime põhiliselt tema kulul ja nüüd tagantjärgi mõeldes tundub see minu poolt üsna mõtlematu tegu ja sellega ma võib-olla kogu loole vee peale tõmbasingi. Olime liiga kulukad ja tahtsime veel oma maja ka saada. Äärmine mõtlematus ja teise inimese seljas elamine. Aga ega tema kunagi ei kurtnud. Püüdis meile kõike võimaldada ja mina tema rahalist seisu kunagi ei uurinud.\nSellest sai alguse ka meie SUUR maja ost, mille jällegi mina välja otsisin ja pidasin iseenest mõistetavaks, et tema maksab ja muretseb ülejäänu eest. Kommunikatsioon ses suhtes oli meil väga halb ja see sai ka saatuslikuks. Tema muudkui ütles, et nii ja nii palju on maja eest makstud ja tema peab kogu aeg tööl olema, et edasi maksta. Võtmed olid meil juba käes ja tegime remonti. Tuba, kus ma praegu istun, on meil koos TEMAGA tapeeditud, kui ma päris arvestatava kõhuga juba olin. See on väga armas mälestus:) TEMA on siin majas nii mõndagi teinud ja on mul väga hästi meeles.\nSiis aga ühtäkki ta kadus. Eks meil tekkis tülisid ka. Tema liigne alkoholi tarvitamine, minu hormoonid. Kord tahtis ta mu isegi siinsamas majas köögis bensiiniga üle valada (olin rase) ja kord läks asi nii hulluks, et kutsusin lausa kiirabi välja. Vot siis pakkisin ma ta asjad ja oligi kõik. Olin 7. kuud rase ja nii ma üksi jäin oma lastega.\nVõtsin maja müüjaga ühendust ja kuulsin, et maja eest pole teps mitte niipalju makstud, kui mina teadsin. Siis saigi ohjad enda kätte võetud ja kui Mete oli 2. kuune, saime maja võtmed ametlikult kätte ja võisime remonti tegema hakata. Isa ja ema olid mulle suureks-suureks abiks ja esimese öö veetsime vastremonditud majas 25. aprillil 2005. Vesi sees solk väljas:D Aga ikkagi omas majas, kuigi palju tööd oli veel ees ja on siiani. See ei lõppe siin kunagi.\nnokitsenud ShoppingQ kell 21:12\nLehed: meenutused, Mete, sten\nElu esimese lapsega\nKuidas minust esmakordselt ema sai, ok vallasema, ma juba kirjutasin. Nüüd läheks edasi..\nElasin oma vastsündinu beebiga esimesed paar kuud ema juures. Ta oli mulle igati abiks igas asjas. Ma ei osanud õieti lastki süles hoida, olin ebakindel ja laps tundis seda. Minu süles ta aina röökis. Kui ema oma suurte ja soojade kätega ta enda sülle võttis, oli rahu majas. Beebid on targad, tunnevad kohe ära ebakindluse.\nMaikuus oli võimalus mul Nuia ühetoaline korter osta. Ema oli taas rahaliselt abiks ja kogu mu dekreedirahad said ka korterisse investeeritud.\nOlin väga rahul oma uue, elu esimese isikliku koduga. Ikkagi omaette. Mäletan, kuidas ma poolte öödeni koristasin ja sättisin oma kodu suure mõnuga.\nKui Jaskar oli kuue kuuseks saanud, siis hakkasin ma endale seltsilist igatsema. Tegin oma praegusele eksile ettepaneku, et ta võiks meile elama tulla. Ja ta tuli. Kui mitte samal õhtul, siis järgmisel päeval küll.\nNii me siis perekonda mängisime. Jaskar oli talle nagu oma laps ja meie täieõiguslik paar - olime koos, nagu tänapäeval õeldakse:D\nElu korteris ei olnud meelakkumine. Külm ja rõske. Tuli oodata terve igaviku, enne kui kütteperiood algas. Teha midagi ei olnud eriti, ümberringi korterelamud ja asfald. Käisin küll jõudumööda emal külas, tema mul. Aga raha ju ka polnud, et autoga igapäevaselt sõita edasi - tagasi.\nEks käis tööl ja siis ka omakorda oma emal abiks. Eks ma tundsin ennast üksikuna.\nKui Jaskar kolmene oli, otsustasin mina õppima minna, Viljandi Ühendatud Kutsekeskkooli infotehnoloogia aluseid. Sealt sai mu elu uue suuna.\nKoolis sain tuttavaks uute inimestega. Käisime aegajalt ühiselt grupiga väljas ja elasime lõbusat elu. Palju oli ka juba pereinimesi, aga ka nooremaid, äsja koolilõpetanuid.\nMulle tekkis päris mitu väga head sõbrannat. Ei, uut meest ma koolist ei otsinud ja ei leidnud ka. Elu oli ilus.\nJa siis, aastaid hiljem, kui oma sõbrannat jälle külastasin, sattusin sinna ajal, kui tal oli külas tema hea sõber, kes käis seal aegajalt autot putitamas.\nSel hetkel, kui too sõber mind nägi, oli äsja tulnud juuksurist, pidu riietes, täis meigiga ja teel peole. Olin kiirvisiidil.\nSee oligi seekord, kui ma jäin esmakordselt silma oma järgmiste laste isale. Et paremini aru saada, siis see sõbranna sõber lunis minuga kohtamist ja minu sõbranna pidi selle organiseerima. Ja sealt saigi alguse minu järgmine suhe.\nSelleks ajaks olin ma kooli lõpetamata jätnud, 6 kuud järjekordselt Saksamaal praktikal veetnud (Taluliidu kaudu) ja peale Saksamaalt naasmist ka juba abiellunud. Nii et olin abielunaine ja rikkusin juba reegleid. Läksin selle organiseeritud kohtamisele, mis muutis kardinaalselt minu elu.\nKuidas ja kuhu poole, sellest teine kord.\nnokitsenud ShoppingQ kell 20:57\nKuidas ma oma esimese lapse sain\nPaneks kirja oma mälestused, mida ma veel mäletan, ajast, kui esmakordselt lapseootele jäin. Ega mul 100% kõik meeles ei ole, eriti veel aastaarvud ja muud detailid, aga püüan endast parima anda. Kes soovib ja paremini teab, võib julgelt parandada:)\nKõik sai alguse ajast, kui mul oli kool lõpetatud (tolleaegne Helme Kutsekeskkool) ja me olime emaga koos teinud OÜ. Mina noore inimesena tüdinesin sellest kiiresti ja otsisin kõrvalt omale töökoha. Seiklushimuline nagu ma olen. Kas sellel mõtet oli, on juba teine lugu. Sellega ma oma pead eriti ei vaevanud. Sel ajal oli mul juba teine oma isiklik auto (esimene oli juba selleks ajaks sodiks sõidetud) ja maailma oli valla. Töökoht oli kodust üsna kaugel, Holstres, Kurejala kohvikus. Väga selgelt on meeles, kuidas ma tegin hapukapsa - viineri praadi möödasõitjatele - soovijatele. Ülemuseks oli praegune Mustla linnapea.\nNii ma siis olin seal pisikeses kohas uus nägu ja kohalikud viskasid pilgu peale, nagu maakohtades ikka kombeks. Seal sain ma tuttavaks ka oma tulevase lapse isaga. Kui täpsem olla, siis juhtus mul tööle tulles autoga midagi ja ainuke, keda ma tundsin sealkandis ja appi kutsuda sain, oli TEMA.\nNii me ikka tihedamini suhtlema hakkasime ja eks meil oli ühiseid mälestusi ka seoses Saksamaaga, mis meid lõpuks ka kokku viis ja endalegi ootamatult jäin rasedaks. Ega ma seda kohe ei teadnudki. Olin meeletult väsinud. Kui me kuskil pikemaid otsi sõitsime, siis mäletan, kuidas ma võisin sõiduajal meeletult magada. Ja kapsas minu töökohas hakkas nii vastu, et ma enam ei suutnud. Võtsin ennast töölt lahti. Sain vist maksimum kolm kuud seal tööl olla.\nJa nagu rasedatel ikka, hakkasid ka minul arvatavasti hormoonid möllama. Sellisele järeldusele jõudsin ma ikka aastaid hiljem. Noor ja kogenematu, nagu ma olin. See viis meid ka lahku ja üksi ma oma rasedusega ka jäin.\nEga ma eriti ei kurvastanud. Sisimas lootsin muidugi ikka, kui laps juba sündinud oli, et ta tunneb huvi oma lapse vastu ja tuleb vähemalt vaatama meid. Haiglas olles püüdsin ikka helistada ka talle, aga sel ajal olid suured muudatused telefoninumbritega ja mobiile veel ei olnud, nii et see ebaõnnestus mul.\nVäga hästi on mul meeles, et Jaskaril eriti riideid ei olnud, kui ta titt oli. Sel ajal ma muidugi arvasin, et on piisavalt. Olin kõik vajamineva kaltsust muretsenud ja kui meil keegi külas käis, siis ma alati näitasin neid väheseid riideid ja olin õnnelik olemasoleva üle. Ei nurisenud kunagi. Ja mõne korralikuma riide hoidsin alati puhtana, et juhul kui lapse isa peaks tulema, oleks lapsele midagi viisakamat selga panna. Aga seda ei juhtunud kunagi.\nÕnneks võeti lapseuudis minu peres vastu normaalselt ja oldi abiks\nKorra isegi sõitsime tema juurde, minul laps kaasas, aga ei midagi. Ja rohkem ma pole ennast peale pressinud ka.\nTemal tekkis üsna kohe peale minu rasedaks jäämist uus silmarõõm - või oli see juba enne mind - seda ma ei teagi ja nemad jäid koos rõõmsalt titeootele. Tänaseks on tal peale Jaskari veel kaks last ja lasteemast elab lahus.\nEks ma siit - sealt kuulsin ikka, kui "lits" ma olen ja milliseid haigusi levitasin. Aga eks rünnak ongi parim kaitse. Mina hoidsin suu kinni ja elasin oma elu edasi nii nagu ma tol ajal oskasin. Kaotasin siis kaotasin, laps ju jäi ja edasi elada oli vaja.\nnokitsenud ShoppingQ kell 21:24\nLehed: Jaskar, meenutused\nTäna on tegelikult see kuupäev, kui aasta tagasi Eestisse kolisime - jõudsime. Jah, otseses mõttes kolisime. Ega ma seda kolimist hästi ette ei kujutanud, kui olime otsustanud, et tuleme tagasi. Asju oli kogunenud parasjagu ja just vahetult enne tähtsa otsuse langetamist olime soetanud endile palju uut mööblit - kaks uut riidekappi, kaks koolilauda, kaks bürootooli, täispuidust voodi, üks voodi oli meil juba varasemast, mis oli ka vaja kindlasti kaasa tuua. Stigi mööbel - võrevoodi ja kummut. Madratsid, mis on ka väga mahukad. Ja muu pudi padi. Batuut. Lisaks veel viis jalgratast, titekäru. Lõpuks ostsin veel Ikeast ühe kummuti ja diivani. Ah jaa. Oli veel vahetult enne jõule üks hea nõudepesumasina pakkumine ja see oli mu unistus. Selle tõin ka poest veel ära.Et Eesti niigi karmile elule ka üks luksus pakkuda oleks - nõude pesemine masinaga:) No täitsa hull:D Eks mul oli tunne, et pean veel kokku ostma, mis kannatab, sest need ajad saavad kohe - kohe läbi, mil saime endale lubada natuke rohkem, kui avaliselt.\nOli juba vana nali, et kui mina ükskord Eestisse tagasi tulema hakkan, on vaja merekonteiner tellida:D Ja kui ükskord oli juba vaja kindlad plaanid teha kolimise suhtes, siis sai tellitud Ants Viljandist kaubik nädalaks. Sten, teades asjade käiku ja hinnates kõike seda kohapeal kaine peaga, ütles kohe, et käru on ka vaja järgi võtta. Aga kes seda uskus. Arvati, et me teeme järjekordselt nalja. Tõsiselt ei võtnud tookord seda keegi.\nJa kui ükskord meil eskort järel oli ja olime juba kaks päeva pakkinud, selgus tõsiasi, et meil ei mah mingi valemiga need asjad kõik kaubikusse. Siis oli vaja pead tööle panna. võtsime meie küla kõige tähtsama mehega ühendust ja kurtsime oma muret. Tema võttis natukene mõtlemisaega ja oligi meil varsti järelkäru olemas. Pisike küll, aga diisli peale sai ka päris palju nodi kinnitada ja taeva all oli veel ruumi küllaga:)\nOh, see oli naljakas. Ma naersin nii, et pisarad olid silmis, kui ma hoolikalt pakitud "kolimisteenuse" masinat hoovis nägin. Isa ütles kohe ära, et venitame palun ikka hämarani, tema päevavalges sõitma hakata ei julge sellise koormaga. Kujutate ette küll ju. Laske fantaasial lennata. Homme katsun mõne pildi ka sellest "naljast" leida:) Ja minu isa polnud elus nii palju riidepuid näinud, kui mul kolida vaja oli. Tema seda mõista ei suutnud. Milleks on vaja nii palju riidepuid:D Naiste värk:)\nSõit kodu poole sujus kenasti, ei midagi rasket. Meil oli veel peale minu kaks sõitjat - kokku kolm sõidumeest kahe auto peale. Mina aga käisin kaubikus kõrvalistujana magamas ja autod muudkui liikusid kodu poole. Mis nii viga sõita. magades ju aeg lendab:) Mingeid viperusi ei juhtunud ja olime 21. detsembri õhtuks Eestimaal, kodus, kogu varandusega. Maha jäi ainult minu põll, ülejäänu sai kõik kaasa.\nSisse sättimisega läks meil ka omajagu aega. Mingi paar kuud kindlasti. Oli ju vaja mööbel kõik jälle kokku monteerida, ruumi teha, asjad paigutada, midagi eest ära viia. Nii nagu ikka. Suureks abiks oli jällegi kogu selle protsessi juures minu eks, kes talub minu kummalist huumorimeelt ja õnneks mõitsab seda. Vist isegi naudib:D\nNii et siis aasta on tänasega täis. Aeg on lennanud ja kõik on HÄSTI!\nnokitsenud ShoppingQ kell 00:12\nKirjutan mõned read sellest, kuidas oli korraldatud kool Saksamaal ja selle põhjal siis, mida ise nägin ja oma laste koolist. Loomulikult võib mõnes teises piirkonnas asi teisiti olla.\nEsimese kogemus kooliga oli, kui Mete 2011 eelkooli läks. Eestist tuli ta ju lasteaiast ja aprillis 2011, kui Saksamaale asusime, läks ta koos Meenaga lasteada mai kuust ja mõlemal lasti ühes rühmas olla. Sõnagi saksa keelt nad ei osanud. Suvi läbi käisid nad lasteaias, et keeleline põhi alla saada.\nKasvataja püüab "umbkeelsetega" jutule saada:)\nMete ja Meena oma esimese lasteaiarühmaga\nMetel lasteaed lõpetatud ja kooliminejad saavad rongiekskursioonile. Lisaks said kõik kooliminejad veeta öö lasteaias. Vat see oli vahva:)\nSügisest sai Mete eelkooli (Schulkindergarten). Meie mõistes siis nagu vanasti 0 klass. Öpetaja oli super ja tegi väga head tööd. Klassis oli vähe lapsi (7) ja nii jätkus õpetajal aega individuaalselt lastega tegeleda. Tunde oli iga päev neli. Koolibuss väljus igal hommikul 8:06. Saksamaal on kombeks, et vanemad saadavad lapse bussi peale ja tulevad ka lapsele vastu. Ma ei saa aru, kuidas see võimalik on, kui vanemad peavad tööl käima. Mete läks see paar sammu bussijaamani ikka omapead. Kooli juures oli õpetaja alati bussi vastas, et kõik ikka turvaline oleks.\nKlassiruumi uksel ilutseb pilt klassi lastest ja õpetajast.\nArenguvestlused toimusid tavaliselt kaks päeva ja selle ajaga pidi kogu kool (4. klassiline) vestlustega ühele poole saama. Vanematele saadeti kodu selline ankeet, kus sai siis endale sobiva aja valida. Öpetaja siis korrigeeris seda vastavalt klassile ja saatis lapsega kodu täpse aja. Teadete ja igasuguste dokumentide jaoks oli lastele kohe ette nähtud vajalike koolitarvete nimekirjas mapp (Elternemape), kuhu siis pandi kõik vajaminev info vanematele ja vanemad pidid seda mappi siis igapäevaselt kontrollima ja vajadusel täidetud-allkirjasatud paberid kooli tagasi saatma. Väga hea süsteem oli.\nÜks huvitav asi veel seoses arenguvestlustega - koogi ja kohvi pakkumine kooli fuajees, et vanemad niisama tühja ootama ei pea ja saaksid mõnusasti aega veeta ja omavahel muljetada kohvi tassi taga. Hinnad oli sümboolsed ja müüdi lastevanemate poolt koolile annetatud kooke. Saadud tulu läks kõik koolile. Kaasa lõid müügitegevuses lastevanemad vabatahtlikena.\nKuna koolis raamatukogu polnud, vaid üks ruum, kus olid raamatud riiulis, siis lapsed, kes kaasa võetud olid, võisid oma aega veeta raamatuid uurides. Kooli aeg oli üks päev, kolmapäev, kui lapsed lasti sinna raamatutega tuppa ja nad võisid midagi laenutada. Selles suhtes võivad Eesti koolid küll uhked olla oma raamatukogude üle ja palju muugi veel.\nSööklat, kui sellist koolis ei olnud. Selle tarbeks oli leivakarp (Brotdose), kuhu siis igal hommikul tegin võileivad (Brötchen)ja kooli poolt oli soovituslik ka alati puuvilja või midagi muud värsket kaasa panna. Tihti oli nii, et kui lapsed koolist tulid ja võileivakarbid pessu tõid, siis leidsin igasuguseid peeneid shokolaadipabereid (Milchschnitte, Kinder Bueno jne.) nende karpidest. Eks tehti vahetuskaupa ja muud omad diil´id neil klassikaaslastega.\nJoogiks sai kaasa gaseeritud vesi (Mineralwasser). Koolist oli võimalik ka jook tellida nädalaks. Et siis iga nädal kindlal päeval korjati raha ja siis lapsele oli jook kindlustatud nädalaks. Näiteks siis vaniljepiim (Vanillemilch), shokolaadipiim (Schokomilch), maasikapiim (Erdbeermilch) kakao jne. Loomulikult olid need keemiat täis ja minu silmis täielik saast. Minu lapsed kasutasid seda võimalust loetud korrad, sest vesi on ikka kordades kasulikum ja odavam.\nSeda kaasa võetud sööki söödi siis ühiselt peale teist tundi klassiruumis. Suuremate laste koolitunnid algasit 7:45, buss väljus meie külast 7:19. Pikapäeva, kui sellist ei eksisteerinud. Oli selline lastehoid ühes kindlas klassis, kus lapsed said meisterdada ja mängida, kuni nende bussiaeg kätte jõudis. Selle tarvis korjati ka iga kooli aasta 5 eurot materjalide jaoks. Selleks oli loomulikult vaja avaldus teha ja laps pidi seal kohal käima. Nii et minu lapsed tulid iga päev kodu kindlal ajal, ükskõik siis, kui palju tunde neil oli. Neile tohutult meeldis seal, sest neile õpetati palju huvitavaid asju seal meisterdama. Kodus olid nad alati ca. 13:19.\nGarderoobe ja vahetusjalatseid seal koolis ei eksisteerinud. Üleriided said lapsed jätta klassi ukse taha nagisse.\nEsimesse klassi minek (Einschulung) on Saksamaal väga suur sündmus. Korraldadakse ikka päris suur pidu tavaliselt sel päeval lapsele kodus. Meie olime tagasihoidlikud ja piirdusime ainult poest ostetud standard koolituutudega, mida siis kooliminejale kingitakse. Tavaliselt meisterdadakse need ise ja mida suuremad, seda uhkemad. Sisuks maiustused, koolitarbed ja mõnele titekamale mänguasi ka:) Kui peres juhtub nooremaid õdesid-vendi olema, tehakse neile sama asi minivariandis, et tüli ei tekiks.\nMete-Mari oma klassijuhatajaga ja Meena oma "minituutuga"\nLapsevanemad oma võsukesi esimesel koolipäeval saatmas\nPeale esimese koolipäeva aktust väike lõõgastus\nEsimesel koolipäeval tuleb kooli kaasa võtta kindlasti koolikott, mis on täidetud kõige vajalikuga. Vastava "listi" saab juba varakult koolist, kus on siis kõik trükitud, mida üks vastava klassi laps koolis käesoleval õppeaastal vajab. Alustades siis töövihikutest ja lõpetades kustukummiga. Värvidel ja pliiatsitel on tavaliselt juurde märgitud ka soovituslik firma, mis ei ole alati väga odav lõbu. Maksta tuleb lapsevanemal kõik ise, ka töövihikute eest, mille summa ulatub natuke üle 100 euro, olenevalt siis klassist.\nSelliseid tavalisi vihikuid, nagu Eestis, seal kasutusel ei ole. Vähemalt mitte kolmandate klassideni. Seal on kasutusel erivärvi kiirköitjad, kuhu siis vastavalt tunnile köidetakse töölehed. Mäletan, et religioonis oli kasutuses lilla kiirköitja. Vastavalt ainele siis peab vastav värv olema.\nEesti kooli tulles ei teadnud Mete näiteks vihikusse korrektsest vormistamisest mitte midagi, tume maa tema jaoks. Taandreaga sama lugu. Pealkirjadega sama asi jne.\nKooli poolt olid ettenähtud ka mujalt tulnud keelekeskkonnast lastele keeleõppe tund kord nädalas. Seda oodati alati rõõmuga ja sellest oli palju abi. Jällegi käis õppimine läbi mängu ja kelle on mängimise vastu midagi. Mitte lastel:D\nLapsed olid koolis tublid ja said hästi hakkama. Eriti Sten. Tema ju tuli Saksamaale 2012 oktoober. Ei osanud ta sõnagi keelt ja pidi alustama oma kooliteed poole õppeaasta pealt 2. klassis. Metest oli talle suur abi, sest Mete oli juba aasta sealsamas koolis eelkooli teinud ja mõne aja ka juba esimest klassi. Temale oli kõik tuttav ja ta aitas ka Stenil kiiresti sealsesse ellu sulanduda. Lapsed kohanevad ikka uskumatult kiiresti ja keel tuleb nagu iseenesest.\nSteni õpetaja rääkis, kui armas pidi Steni aktsent olema ja see kui ta vastates püsti tõusta tahtis, nagu Eesti koolis kombeks. Saksa laps tõstab näppu, kui tal midagi õelda on ja seda istudes:)\nIgatahes oli väga kurb, kui 2013 jõulude aeg sealse kooliga hüvasti jätma pidime. Kurvad olid ka sealsed klassikaaslased ja õpetajad. Sten ja Mete muidugi sisimas tundsid rõõmu, et saavad taas Eestisse. Kõik ju jälle uus ja põnev. Sten ikka omal käel peab kirjavahetust oma klassijuhataga e-maili teel.\nEesti kooli on nad nüüdseks kenasti sisse elanud ja väga rahul. Eriti tuleks ära märkida sisejalatsid, garderoob, ujula, suur kaasaegne staadioni, raamatukogu, eestikeelne keelekeskkond ja hariduse kvaliteet on ka ausaltõeldes hoopis midagi muud kui Saksamaal. Unustasin söökla, kõige olulisem pluss:)\nnokitsenud ShoppingQ kell 01:04\nRasedus ja sünnitus Saksamaal\nSelles postituses tahaks meenutada oma rasedust ja sünnitust Saksamaal. See oli ikkagi uus kogemus minu jaoks, kuigi olin enne seda juba neli korda kõike läbi teinud. Aga no eks välismaal on ikka natuke kõik teisiti.\nRasedaks jäin ma 5. mail 2012. Tean täpselt, kuna see oli üks ja ainus kord, kui see võimalik oli. Kõik sai alguse sellest, et võitsin peaauhinna Karstadt´i kaubamaja korraldatud "Ladies Night"l oosimises. Selleks oli limusiini sõit, kuhu võisin veel kaasa võtta 7 sõbrannat. Ehk siis tuldi mulle kodu järgi ja viidi kaubamajja shopingule ja auto ootas mind ja mu punti ukse taga ja sõidutas meid kuhu soovisime ja millal soovisime. Cool. Sellest teen eraldi postituse, sest siin hoopis muu teema käsil praegu:)\nNo peale seda tohutud melu olin ma natukene "vallatu" ja ülemeelik ja nii see juhtus minu naabrimehega:D Et rasedaks jäin noh. Oli paras shokk ja kaalumisel oli ka abort, aga õnneks sain Perekoolist tuge ja soovitusi seda mitte teha, pidavat eluks ajaks painama jääma. Et saan neljaga hakkama, siis saan viiega ka. Ja perekond ja sõbrad olid ka ikka seda meelt, et kui tulema peab, las tuleb. Aitäh toetajatele, pole oma otsust siiani veel kahetsenud ja Stig on ennast ka väga eeskujulikult üleval pidanud siiani:)\nLapse isa oli muidugi kohe nõus mind nõustaja juurde viima, kes oleks aidanud kõik korraldada, et lapsest vabaneda. Ta on juba korra üht oma endist pruuti niimoodi aidanud ja too kohe täitis käsku ja on siiani lastetu ja üksik. Suhtlesime üsna tihedalt ja ta ikka imetles mind, et nii julge olin ja vastu hakkasin sellisele macho mehele:)\nKui rasedustest kinnitas mu kahtlusi ja kogu see jant abordi ümber lahenenud oli, hakkasin otsima omale arsti, kus ennast arvele võtta. Eestis oli see lihtne, sest Viljandis on iseenesest mõistetavalt sinu arstiks Praks. Nii oli see minulgi alati. Aga seal ma ühtki Praksi ei tundnud ja üldse ei teadnud ma midagi, kes on hea, keda valida. Võtsin telefoniraamatu ja helistasin esimesele ettejuhtuvale selle piirkonna naistearstile. Ei vastanud. Teine juba vastas ja nii see jäi. Sain aja nii mu rasedusejälgimine alguse sai.\nVastuvõtul oli üks esimesi meeldivamaid küsimusi, et kas see on mul esimene laps:D Kas pole meeldiv sellist asja kuulda, kui ootad oma viiendat last:)\nKõik oli üsna sarnane, nagu Eestiski. Ainuke asi mis häiris, et vastuvõtt käis kui konveieril. Kiiresti-kiiresti, sest rahvast oli alati palju ootamas. Igal vastuvõtul tehti ka ultraheli, aparaat oli kohe vastuvõtutoas kohapeal. See oli hea, said alati näha, mis toimub ja ka pildikese.\nPissiproovi viimine oli ka teistmoodi, kui mina harjunud olin. Eestis pidid alati kodus tegema ja siis vaatama, et selle topsi ilma et see lekiks, arstini toimetatud said. Alati lekkis. Seal aga juhatati kohe esimene asi patsient WC-sse, kus olid selleks tarbeks plastmassist topsid, kleepimiseks sildid ja pliiats. Tegid oma proovi ära, nimi sildiga topsile ja siis oli kohe käeulatuses kapike seina sees. Panid topsi kappi ja tesipoolt seina oli kohe labor, kust see siis ära võeti. Mugav.\nOma vanuse tõttu tehti mulle ka lootevee uuring. See oli üsna jube ja ma isegi vajasin nuuskpiiritust. Eks mul oli hirm ka, et midagi juhtuda võib, aga tegemata ka jälle ei tahtnud jätta, kui soovituslik ikkagi oli. Lapse soole sain seega ka kindla kinnituse. Poiss. Meile sobis:)\nViimasele vastuvõtule ma ei jõudnudki, mis oli määratud 5. veebruariks. Tähtaeg oli arsti poolt 8.02.13. Olin kutsunud ema omale Saksamaale külla, et ta aitaks majapidamises ja hoolitseks laste eest ja ka Opa eest oli vaja hoolitseda. Olin ma ju ametlikult terve raseduse tööl, käisin ainult sünnitamas vahepeal. Raske oli küll oma suure kõhuga kõiki oma kohustusi täita, aga see oli paratamatus. Olin üsna tihti masenduses, et miks mina pean ja ei saa oma rasedust nautida ja puhates lapse sündi oodata, aga ise olin endale selle elu valinud. Masenduda ikka võib ju, see ju inimlik.\nEmal käisime lastega Berliinis lennuki vastus, kui olin ikka padurase ja palusin jumalat, et ikka ühte tükki jääks selleks lennukiajaks. See oli meil juba kuid varem etteplaneeritud,pilet kuid varem broneeritud, nii arvatava sünnikuupäeva järgi. Vedas, saime ema kohale toimetatud ja veel nädala oodata. Istusime ja ootasime, kuna action´iks läheb. Ema hakkas juba närviliseks muutuma, sest ilmad olid meil kevadised ja ta arvas, et Eestis sama ilus, vaja ju seemneid külvama hakata ja aias tegutsema. Näpud tal sügelesid juba. Aga Eestis oli ju pilkane talv.\nOma suure kõhuga tegin veel vahetult enne aastavahestust oma esimese auto ostu Saksamaal, mis oli ka ikka üsna suur ettevõtmine. Aga hakkama sain.\n1.veebruari õhtul, kui voodisse läksin ja kõik juba magasid, tundsin, et midagi hakkab toimuma. Veekott läks katki ja aeg oli käes. Tegin ennast vannitoas korda ja ajasin ema üles. Tema kohe paanikas, et kutsu kiirabi, tema mind viima ei lähe. Ma pidavat liiga kiire sünnitaja olema, äkki sünnib kiirtee peal ära ja mida ta siin võõral maal siis teeb sellises olukorras. Ok, kutsusin kiirabi. Opale ütlesin ka üle ukse ja rikkusin sellega tema une ära. Ta oli ju ka üsna ärevuses kogu sellest jamast. Ta polnud kogu öö magada saanud. Külapeal oli tuletõrje majas parajasti koosistumine ja kõiks arvasid, et Opa viidi nüüd haiglasse.\nHaigla oli mul varemalt juba välja valitud. Käisin kohapeal vaatamas, täitsin paberid, et neil kõik ettevalmistatud ja teada oleks, kui ma ükskord tulema peaks. Nii on seal kombeks.\nKiirabi autos ühendati mind kohe juhtmetega ja vaadati, kas kõik on korras. Sellesmõttes ikkagi kindlapeale minek, kogenud arstide silma all. Haiglauksel oli punt arste, kes kõik tervitasid viisakalt ja soovisid edu. Sõidutati mind kohe otse sünnitustuppa, oma riided lubati selga jätta, mitte nii nagu siin...pead alasti võtma ja haigla öösärgi selga ajama, millel on kaelaauk nabani avatud:D Ja kui palju kobised, tehakse veel klistiiri ka:) See oli nali!!!\nSünnitustuba oli mõnusa hämara valgusega. Tehti mulle seal mingisugused ettevalmistused ja anti hädaabi nupp käeulatusse. Et kui midagi on, saan abi kutsuda. Mina juba esimese valusööstu peale vajutasin, no nii nõrk olin. Siis aga harjusin ära ja ei tülitanud arste iga valuhoo pärast. Sain aru, et see käib asja juurde. Nagu esimest korda sünnitamas, noh:D\nSisimas olina ma täiesti kindel, et sünnib minu elu pisem laps. Ei tea, miks ma nii arvasin, tundsin ennast nii saledana terve raseduse aeg. Kui arvele võtsin (19.06), oli kaal 66,1 kg. Üllatavalt palju, kui nii võtta. Viimane kaalumine oli 29.01 ja 81 kilo. Sale tüdruk:)\nKannatasin oma valud ära ja paar korda pressimist ja laps oli käes. Vat see oli kergendav tunne. Kell oli 01:23 . Haiglasse jõudsin kuskil kesköö paiku, 23:00 hakkasin kodus valmistuma haiglasse minekuks.\nValik osutus haiglale Wolfenbüttelis\nKui laps sündinud oli, kuulsin arstide imestust. Nemad polnud nii suurt laste veel näinudki. Küll ahhetasid ja ohhetasid. Poiss oli 4565 g, 57 cm pikk ja peaümbermõõt 38 cm. APGAR 9/10/10. Ühtki õmblust ei tehtud, rebendeid ei olnud. Esimene asi, mida küsiti, et mis lapsele nimeks saab. See oli minu jaoks midagi uut. Eestis antakse ikka kuu aega aega mõtlemiseks. Seal aga on kombeks nimi kohe õelda ja haigla saadab paberid ise perekonnaseisuametisse. Lubasin järgmiseks päevaks välja nuputada:) Nemad soovitasid omaltpoolt soojalt Maximiliani:) Suurele lapsele sobilik nimi pidi olema:D\nVahetult peale sünnitust\nKui olime piisavalt kosunud ja paberikraam oli täidetud, sõidutati meid voodiga palatisse. See oli hommikul varastel tundidel ja palatis oli ees ootamas üks naine, kel oli plaaniline keiser hommikul kell 8. Saksamaal on väga levinud keiserlõiked. Liigagi levinud. Ka minult küsiti, kas soovin keisrit, et siis paremini oma niigi keerulist elu korraldada. Ei soovinud. Vööras mure:)\nOma palatis juba\nSelline mürakas pidi mulle köhtu ära mahtuma?\nVäikest venda uudistamas\nMinu Saksa söbranna Mandy titat vaatamas\nSelline tunne, et üks laps sünnib veel. Selline vöiks normaalne löpuraseda köht olla:)\nSöögiga olid lood ka teisiti, kui Eestis. Mulle toodi hunnik menüüsid, kust võisin endale ise menüü kokku panna. Variante oli palju ja sain endale sobiliku toidu valida.\nWC-sse ei lubatud esialgu ilma saatjata minna, et kindel olla, et midagi ei juhtuks. WC ust ei lubatud lukustada seest poolt, selle kohta olid sildidki seintel. Muidu kõik kena ja sõbralik. Kodu lasti järgmisel päeval. Kõigile sündinud lastele oli ettenähtud ka tasuta fotosessioon linna poolt, aga meie sattusime just nädalavahetusel sinna ja oleksime pidanud ekstra aja panema ja uuesti haiglasse kohale sõitma ja sinna see jäi. Muidu ju vägev kink linnalt.\nÜks vahva seik oli ka seoses emaga. Mis seal nüüd vahvat oli, aga no õhku ahmima võttis küll. Nimelt oli tema see, kes mind kodu viima haiglast pidi ja seoses sellega oli ka vaja turvahäll kodust kaasa võtta. Kuna kogu selline suurem varustus oli mul juba ammuilma olemas ja prügikottidesse pakitud ja hoiul, siis juhendasin teda, kust hälli saab ja kui midagi selgusetuks jääb, küsigu Stenilt. Haarasid siis ühe koti kaasa ja olid kõpsti mul haiglas järel. Tundsin kohe, et kott kuidagi raske ja kobakas, et see küll turvahäll olla ei saa. Ja no oligi, käru istumisosa oli sattunud. No mida ma sellega teen? Sellega ju beebit turvaliselt kodu ei sõiduta. Juhtub:)\n"Noor ema" oma piimariiulitega - alati valmis:D\nnokitsenud ShoppingQ kell 10:58\nLehed: meenutused, Stig\nKuidas me Saksamaale ja tagasi reisisime\nTeeks ühe postituse meie seiklustest Saksamaale ja Eestisse reisimistel. Sai ikks päris palju edasi-tagasi sõidetud ja täitsa lahe oli:)\nMa ei usu, et on palju selliseid "hulle", kes võtaks reisi ette kolme ja hiljem juba nelja pisikese lapsega. Naisterahvana. Trassi üks ots oli 1670 km, mis kestis tavaliselt kaks päeva. Kui hommikul üheksast Saksamaalt tulema hakkasime, jõudsime teise päeva õhtul ca. 8-9 ajal kodu. Elasime Saksa- Poola piirist kuskil 300 km kaugusel, Berliinist 230 km kaugusel.\nEsimese päeva norm oli alati korraga 900 km, ehk siis jõudsime tavaliselt Varssavisse öösel nelja-viie aeg ja linnast läbi minek oli siis lihtne, polnud liiklust ja ummikuid. Juhtus muidugi ka, kui sattusime tipptunnil Varssavisse ja no see ei ole lõbus. Täielik pidur. Hiljem olime juba targemad ja sättisime öiseks ajaks Varssavi. Korra isegi politsei peatas meid öises linnas, aga kui ta nägi, et naine roolis ja pisikesed lapsed magavad, lasi ta meil sõbralikult viibates minna.\nSöögid tegime kodus alati kaasa, kasvõi reisi alustuseks, sest tavaliselt Eestist sõitma hakates olid meil Riia all juba söögid otsas:). Saksamaa poolt tulles hakkasime juba Berliini lähedal sööma. Mis seal sõiduajal ikka niiväga teha oligi, ajaviiteks saigi söödud kogu aeg.\nPeatusi sai ka ikka päris tihti tehtud, et lapsed liigutada ja joosta saaksid. Ei jõua ju istuda, eriti veel lapsed. Ükskord oli reisiajal Meenal põiega midagi, tahtis iga viie minuti järel pissile, kuigi pissi ei tulnud. Peatuse pidin ikka tegema ja no see oli küll katastroof. Ja Mete pissimisega oli ka ükskord jama. Teme ju nagu teate, kükitada ei oska. Ja enne Riiat oli temal häda, tegin metsapeatuse ja võtsin ta siis kätele ja ta lasi oma sääred ja püksid märjaks. Polnud saanud sõitma hakatagi, kui hakka kellegil juba riideid vahetama ja rookima teda. Reisiks on alati head märjad lapid kaasa võtta, need beebide niisked salfetkad. Väga asjalikud asjad:) See oli pissimiste kohta. Muidu peatusime ikka, kus teeäärsed WC-d olid. Poolas oli meie lemmik peatuspaik ja tankimise koht "Orlen". Alati puhtad WC-d, hea kohv ja küte ka kvaliteetne.\nKui Poola lõppema hakkab, enne Leedu piiri, on üks "rekkade" parkla, kus on ka mõnus peatust teha. Seal on selline kaev, kus jookseb vesi vabalt, palju ruumi, saab raha vahetada, süüa. WC on ainult räpane. Võimalusel saab ka dushi alla minna, mida mina pole kordagi kasutanud, nii et kommenteerida ei oska. Kui Eesti poolt tulla, siis paras koht Poola zlotte muretseda. Kui 50 euro eest võtta, saab kuskil üle 200 zloti, olenevalt kursist. Ja selle eest saab kõvasti laristada. Esimene koht on Suwalki Plaza, kus on ka Eestile sel suunal lähim H&M (tol ajal) ja veel palju-palju poode ühes hoones. Eesti- Läti piirist kuskil 550 km. Nüüd vist on Riias ka juba H&M. Toiduostu kohadest on head Lidl, Biedronka (lepatriinu), Tesco. Kaardiga ei saa maksta "Lepatriinupoes", selleks puhuks on hea sularaha. Üldiselt saab paljudes kohtades kaardiga hakkama, ka kiirtee maksu saab kaardiga tasuda. Kui me säästa tahame, siis seadistan Navi tavaliselt nii, et ta kiirteid väldiks. Kiirteede peale Poolas kulub kuskil umbes 50 zloti ringis jämedalt. Aga see-eest saab kiirelt ka, muudkui küta Saksa- Poola piirist kuni Varssavini välja ja nii palju, kui torust tuleb. Paras auto lõhkumine ja kütuse kulu. Kui kõrvalteid kasutada, on põhikiiruseks 70-90 km/ tunnis. Lüla küla otsa ja politseisi täis. Soovitus - võtta ennast mõnele rekkale" sappa ja nii tasapisi sõuda. Küll nendel juba inf liigub, kus on "pollarid" ja nad võtavad õigel ajal hoo maha ja nii ei ole hirmu trahvi saada. Mina olen sellest oma ajaloo jooksul pääsenud. Korra sain Saksas kiirteel trahvi. Siis sõitis politsei eraautoga ja "passisid" mind. Sõitsid kõrval ja olid näinud, kui telefoni näpin. Keelatud ju kiirteel. Kuigi vaatasin ainult, ega keegi helistanud ei ole. Viskas oma politse märgi aknale ja sireenide saatel juhatas mu lähimasse parklasse. Tehti protokoll, 50 eurot.\nMina "natuke" rase\nLapsed said veega mängida, mis on väga kosutav sellisel raskel reisil\nEemal "Kantor", mis tähendab rahavahetuskohta.\nMagasime me tavaliselt ikka autos, suvel väljas maa peal. Magamiskoha otsisin alati pimedas, sest sõitsin ikka niikaua, kui kannatas. Kui tundsin, et tõesti enam ei suuda, silm vajub kinni, jätsin omaarust sobivas kohas auto seisma ja lõime laagri püsti. Juhtus, kui hommikul valgeks läks ja sääsed sööma hakkasid, avastasime me kord ennast kuskil karjalauda külje all magamas. Sita hais ja lehmade karjumine. Ja kui ükskord ennast teele saime, siis Mete mingi aeg avastas, et Navi loeb kilomeetreid juurde. Olime vales suunas sõitnud. Orientatsioon on mul halb. 50 km sõitsime vastassuunas, enne kui kogu kamp taipas, mis juhtunud oli. Vihmaga magasin lihtsalt rooli taga, niipalju, kui see võimalik oli. Viimasel ajal peatasime ikka bensiinijaamades "rekkade" vahel, turvalisuse huvides. Ja hommikul oli hea ka WC-s käia ja värskendada ennast + mõnus kohv ja võileb.\nSten ei usaldanud ennast välja magama, liiga hirmus tema jaoks\nPool päeva käes, nemad ikka magavad:)\nKord, kui jälle suund Saksamaale oli, 2012 oktoober, olin 6 kuud rase, kõht oli ikka suur juba, läks meil rehv enne Varssavit puruks. Oli juba pime ja õhtu. Vahetult ühe bensiijaama läheduses õnneks. Aga tööeag oli rehvivahetuses läbi ja nii pidime seal tagahoovis ööbima ja ootama hommikut, kuni remonti saab. See oli üks jube kogemus. Külm, suur kõht, pisikesed lapsed ja edasi minna ei saa. Võõras maa ka, jumala pärapõrgus. Önneks, et kuskil metsavahel nii ei juhtunud. Siis oleks pidanud kõik oma nodi pakiruumist välja laadima ja ma ei tea, rehvivahetamisega poleks ma niikuinii hakkama saanud oma seisundis, kus mutrid olid niikuinii kõik kinni paagatanud. Elasime ka üle.\nEestis käisime tavaliselt kaks korda aastas ja kaks nädalat korraga.\nHea ajaveetmis viis pikal sõidul\nKuskil Poolas pausitamas\nPeatus enne Berliini\nEnne Saksa- Poola piiri, "venelaste" poe ees kapsast söömas\nTasulise kiirtee maksuputkad\nPoolas iseteenindusega autopesulas\nPoznani (Poola) Ikeas kehakinnitamas\nnokitsenud ShoppingQ kell 11:46\nLehed: meenutused, reisimuljed\nMinu teine 6 kuud Saksamaal\nEsimest korrast sai juba põgusalt kirjutatud siin.\nTeine võimalus tuli aastal 2001. Käisin sel ajal parasjagu Viljandi Ühendatud Kutsekeskkooli Infotehnoloogia aluseid õppimas. Taluliidu kuulutuse praktika kohta leidsin "Sakalast" ja kuna mul oli kogemus olemas, ei mõelnud ma kaua.Täitsin vajalikud paberid ja asi oli otsustatud.Seiklushimuline nagu ma olen. Kooli pidin lõpetama suvel jaanipäeva paiku. Paraku aga langes praktika aeg jällegi aprilli kuusse ja kestis 6 kuud. Nii et kool jäi lõpetamata. Pidasin tol ajal Saksamaale minekut tähtsamaks, kui koolist saadavat paberit. Kasu oli koolist mulle palju. Seal sai õpitud moodulite kaupa arvutit ja ka asjaamise alused said selgeks. Pluss veel palju tuttavaid ja lahe kooliaeg.\nVykk-i aegne seltskond,aasta 2000-2001\nTol korral sõitsin Saksamaale lennukiga Tallinnast Frankfurti ja sealt ühe "moosiriiuliga " Friedrichshafen´isse. Minu tulevane pere oli mul vastas. Sattusin väga toredasse perekonda. Neljalapseline, kus oli ka paar kaksikuid , kes olid tol ajal 2-aastased. Nüüdseks siis juba noored neiud:)\nPere tegeles põllumajandusega ja piimakarjaga. Kui peremees ja perenaine puhkusele sõitisd, jäid 50 lehma minu lüpsta. Sain hakkama. Olin ennegi lehma näinud.\nKa selle praktika aeg oli nädalane koolitus ja kokkusaamine teiste praktikantidega. Oli eestlasi, lätlasi, leedukaid ja ka "pilusilmi". Kohale sõitsime igaüks omal käel erinevatest Saksamaa piirkondadest. Mina rongiga, mis oli minu esimene kiirrongi kogemus. Kohanime enam ei suuda meenutada. Kuidas hakkama sain, on täielik utoopia.\nErineva munaraku kaksikud Selina ja Larissa\n2-aastased Larissa ja Selina aastal 2001\nKokkutulekul teiste eestlastega.\nnokitsenud ShoppingQ kell 13:29\nLehed: meenutused, Olme


📄 Biokeemia I kordamisküsimuste vastused - Kontrolltöö Test Ülesanne | Keemia - Biokeemia - Tartu Ülikool\nLae alla biokeemia_i_kordamiskusimuste_vastused.docx\nBiokeemia I kordamisküsimuste vastused (0)\nKeskkonnaga termodünaamilises: tasakaaluolekust kaugel ?\nMiks toimub lahustunud aine isevooluline ühtlane jaotumine üle kogu lahuse ruumala ?\nKuidas on võimalik elu eksisteerimine ilma eeltooduga vastuollu minemist ?\nKuidas on vabaenergia muutus seotud muutusega entalpias ja entroopias (valem, ühikud) ?\nMilline on seos Gº ja tasakaalukonstandi vahel (valem, ühikud) ?\nKuidas sõltub laengutevahelise interaktsiooni energia laengutevahelisest kaugusest (valem, ühikud) ?\nMilline on tugeva vesiniksideme energia võrrelduna soojusliikumise energiaga 25ºC juures ?\nMilline on DNA polümeraasi kontsentratsioon bakterirakus ?\nMillega on põhjendatav vee kõrge sulamis ja keemistemperatuur ?\nMillised funktsionaalrühmad soodustavad molekuli lahustumist vees ?\nKui vedelas  millised tagajärjed oleks sellel elu eksisteerimise jaoks Maal ?\nMilline on iga lahuse pH ?\nMillise pKa väärtusega happe sobib kõige paremini pH = 6,80 puhvri valmistamiseks, miks ?\nMillest tuleneb enantiomeeride nimetus peegelisomeerid ?\nMillisel interaktsioonil põhineb geneetilise materjali kopeerimine ?\nMillise lämmastikalusega paardub tsütosiin ja mitme vesiniksideme vahendusel ?\nMiks toimub DNA ahela süntees alati 5´otsast 3`otsa suunas ?\nMillise sideme kaudu on ühendatud nukleotiidijäägid DNA ahelas ?\nMilline oligonukleotiid omab kõrgemat ,,sulamistemperatuuri" Tm. Miks ?\nMitu aluspaari tuleb ühe BDNA heeliksi pöörde kohta ?\nMitut aluspaari sisaldab inimese genoom ?\nMis on valgu monomeerideks ?\nMilline on nimetatud aminohappe kõrvalahela laeng pH 7 juures ?\nMillised toodud aminohapetest on happelise kõrvalahelaga ?\nMillised toodud aminohapetest on aluselise kõrvalahelaga ?\nMilliste aminohappejääkide kaudu toimub valkudes disulfiid sildade moodustumine ?\nMitme erineva aminohappe lülitamine valkudesse on geneetiliselt kodeeritud ?\nMitmest aminohappejäägist võiks koosneda valk molekulmassiga 50 kDa ?\nMillised nimetatud molekulidest on valgud ?\nMilline on tetrapeptiidi glutamiin glütsiin asparagiinhapeseriin summaarne laeng pH 7 juures ?\nKui kaua sünteesib bakteri E. coli ribosoom ühte keskmist valku ?\nMitu erinevat valku on inimeses ?\nMillist polümeeri struktuuri tasandit määratakse sekveneerimise abil ?\nMillised regulaarsed interaktsioonid stabiliseerivad valkude sekundaarstruktuuri elemente ?\nMitu aminohappejääki on keskmiselt ühe aheliksi pöörde kohta ?\nMilline vesinikside leiab kasutust valkude sekundaarstruktuuri stabiliseerimisel ?\nMillise sekundaarstruktuuri elemendi poolest rikaste valkude baasil moodustunud kiud on venivaim ?\nMilline valk on juustes põhiline ?\nMilliste meetodite abil on võimalik määreta valgu ruumilist struktuuri ?\nMillised faktorid soodustavad valgu kokkupakkumist ?\nMitu % valgumolekulidest on denatureerunud olekus, kui temperatuur on võrdne Tmga ?\nKui kaua võtab aega keskmine valgumolekuli kokkupakkimine ?\nMille kaudu kandub edasi hullulehmatõbi ?\nMillise ühendi oksüdatsioonist saab organism kõige rohkem energiat ?\nMida nimetatakse rasvade seebistamiseks ?\nMiks ühinevad vette segatud taimeõlitilgad suuremateks tilkadeks ?\nMida tähendab mõiste  amfifiilne molekul ?\nMilline võib olla steroidihormoon ?\nMida tähendab membraanilipiidide lateraalne difusioon ?\nMiks on membraanlipiidide ,,flipflop" aeglasem kui lateraalne difusioon ?\nKus võib membraanidega ühendatud sahhariide kõige suurema tõenäosusega kohata ?\nMilline võiks olla tavaliselt raku membraanpotentsiaal suunal väljast sisse ?\nKuidas mõjutab valinomütsiin K+ ioonide gradienti rakumembraanil ?\nMillised väited on õiged ?\nMitmendat järku reaktsiooniga on tegemist ?\nMillised on tasakaalukonstantide mõõtühikud ?\nMillest võib sõltuda keemilise reaktsiooni kiiruskonstant ?\nKuidas avaldub reaktsiooni poolestusaeg kiiruskonstandi kaudu ?\nMida näitab reaktsiooni poolestusaeg ?\nMida see meile ütleb ?\nMillele vastab keemilise reaktsiooni üleminekuolek ?\nMillisel juhul on katalüüs kõige efektiivsem ?\nMida võimaldas seletada Fischeri ,,luku ja võtme" hüpotees ?\nMilliste ühikutega võiks põhimõtteliselt mõõta katalüütilist konstanti ?\nMillele vastavad Vmax, KM ja Vmax/KM alltoodud graafikul ?\nMis sisulist vahet on olukordadel, kus ühend A on tasakaaluolekus või statsionaarses olekus ?\nMilline väide on õige konkurentse inhibiitori kohta ?\nMilline puudumisel ?\nMille alusel klassifitseeritakse EC (ensüümide komisjon) nomenklatuuris ensüümid ?\nMillised nimetatud molekulidest võiksid olla ensüümid ?\nMilline molekul võiks olla kofaktor ?\nMillised nimetatud vitamiinidest on vees ja millised rasvlahustuvad ?\nMillised toodud vitamiinidest on vees ja millised rasvlahustuvad ?\nMillised koensüümid on kujutatud joonisel ?\nMilliste reaktsioonide katalüüsi assisteerivad reeglina metalliioonid ?\nMilline vitamiin moodustub nahas UV kiirguse toimel ?\nMillised molekulid võivad toimida biokatalüsaatoritena ?\nMille vastu moodustatakse katalüütilised antikehad ?\nMis on metabolismi regulatsiooni lõplikuks eesmärgiks ?\nKuidas toimib regulatsioon substraadi tasandil ?\nMillisel juhul kõige halvemini ?\nMiks on otstarbekas reguleerida aine E kaudu just reaktsiooni A B katalüüsivat ensüümi ?\nKuidas võiks toimida kõige efektiivsemalt regulatsioon tagasiside kaudu ?\nMiks on tagasiside kaudu reguleeritavad ensüümid reeglina allosteerilised ensüümid ?\nMillised väited on õiged allosteerilise ensüümi kohta ?\nMilleks on vajalik O2 kooperatiivne seostumine hemoglobiinile ?\nMillise aminohappejäägi kaudu toimub valkude fosforüleerimine ?\nMillist reaktsiooni katalüüsivad proteiini kinaasid ?\nMilline ühend leiab reeglina kasutust fosfaatgrupi doonorina valkude fosforüleerimisel ?\nMillisel membraanide omadusel põhineb regulatsioon kompartmentalisatsiooni kaudu ?\nMida mõjutavad reeglina steroidhormoonid ?\nMis asi on sekundaarne signaalmolekul ?\nMilline toodud molekulidest on sekundaarne signaalmolekul ?\nMillised on selle kofaktori allikad ?\nÕppejõu poolt antud kordamisküsimused\nPalmitiinhappe oksüdatsioon , Biokeemia


Märt Saare blog: Märt: siin tapeti 8 inimest!\nPostitaja: m2rtsaar kell 09:08\nHarri ütles ...\nMega äge ! :) Mul on hea meel, et sa läksid ja oled seal. :) Jumalat!\n7. märts 2008 23:35:00 GMT +2


Rootsi 1987.a. Lennuk. Templiga. (119058485) - Osta.ee\nEseme ID: 119058485\nEseme ID: 119058485 Seisukord: kasutatud Tarneaeg: 4 päeva\nIsland 1987 Figuurid riigivapilt **\nRootsi 1976.a Kunst. Templiga.\nRootsi 1998.a. Sõbrapäev. Templiga.


Mummo’d rõõmustavad jumalasõnast - Eesti Kirik\n11.01.2017 | Rita Puidet | Rubriik: Kirikuelu\nKahe Toini kurbrõõmus kohtumine Tartus Ingeri majas.\nJeesuse mälestuse nimel leiba murdes. 2 x Rita Puidet\nTartu soome kogudusel on kolm sõpruskogudust. Detsembris käisid kogudusel külas sõbrad Vesantost.\nTartu mummo’d on nagu aaskannikesed, sitked ja vähenõudlikud, ent visad. Aaskannikesed sellepärast, et see väike lilleke on ingerlaste rahvuslill. 1926. aasta andmeil elas Nõukogude Liidus 114 831 ingerisoomlast. Enne sõda, 1939. aastaks oli tapetuid, vangistatuid ja küüditatuid umbes 50 000. Represseerimine jätkus.\nPärast Stalini surma võisid nad väljasaatmispaikadest lahkuda ja paljud neist asusid elama Eestisse. Tartu Ingerisoomlaste Seltsil on praegu 125 liiget, aga kõik Tartu ingerlased seltsi ei kuulu. Rahvusrühm moodustas 1989. a oma koguduse, Tartu soome koguduse, millel on 37 liikmesannetajat.\nTartu soome koguduse juhatuse esimees Hilda Kruustük ütleb, et koguduseliikmete keskmine vanus on 80 ringis. Tema saab varsti 80, ent ta on üks nooremaid. Kaks korda nädalas kogunetakse Veski tänavale Ingeri majja jumalateenistusele, tulijaid on keskmiselt 20–25. Koguduse hooldajaõpetaja on Eenok Haamer, abiõpetaja Urmas Oras.\nAdvendi 2. pühapäeval on mummo’d veidi ärevil, sest kogudusele on külla tulnud Vesantost sõpruskoguduse delegatsioon õpetaja Jarmo Paanasega. Jumalateenistused ongi oodatud, sest see annab hea võimaluse emakeelset jutlust kuulata ja üksteisega suhelda. Rõõmu teeb see, et kohal on nii hooldajaõpetaja Eenok Haamer kui abiõpetaja Urmas Oras. Ja Ingeri maja saal saab rahvast täis.\nTulijaid tervitab koguduse juhatuse esimees Hilda Kruustük, kes ütleb, et tavapäraselt on jumalateenistusel 20–25 inimest, aga sel päeval ei hoolitud teede libedusest ega külmakraadidest. Ka võimalikust väsimusest, sest eelmine päev oli koos sõpradega veedetud linnas: Jaani kirikus ja Pauluse kirikus, kus piiskop Luhamets tutvustas pühakoda, ja jõululaadal. Pärast jumalateenistust sõideti aga taas Pauluse kirikusse, kus oli algamas kontsert. Nii elurõõmus ja elujõuline on kogudus, kus liikmete vanus on aukartust äratav.\n„Noored on läinud Soome või siis eesti kogudustesse. Nendest on saanud eestlased nagu minu lastestki. See on meie rahva saatus. Elame vapralt nii kaua, kui hing sees. Oleme lubanud, et kui on kas või kaks koguduseliiget, siis saame Jumala nimel kokku,“ ütleb Hilda.\nSiiski on rahva seas koguduse viimaseid leerilapsi Merje Malkki, kes räägib, et seltsi peole tuleb vahel ka mõni noor inimene, kes ütleb, et tema vanaema oli ingerlane, aga tema ise on eestlane. Kes tunneb tugevamat sidet, hakkab seltsi liikmeks ja käib laulmas või tantsurühmas. Kirikuga siiski side puudub. Palju häid sõnu on Merjel öelda koguduse aadressil: „Kogudus on väga tugev, inimesed on küll vanemad, aga elujõulised ja käivad aasta ringi igal jumalateenistusel.“\nKogudusse jumalateenistusele on oodatud kõik soomlased ja nad saavad sellest osa emakeeles. Kuid nooremad inimesed ja ajutiselt siin elavad soomlased käivad koos Tartu Maarja koguduse juures, kus õpetaja Joona Toivanen peab soomekeelset piiblitundi ja vahel ka teenistust, aga see on liikuv kogukond.\nJutluses võttis külalisõpetaja kõneks Soome iseseisvuspäeva ja laulis kuulajaile laulu Eino Leino sõnadele, milles kumab läbi Issanda tuleku lootus. Ta kutsus andeks paluma, et andeks saanuna elada rõõmustades, kartmata ja vaba meelega ning aidates teistel valvata Jeesuse tulekut. Seniks aga võib kodus õppida uusi laule, sest kogudusele kingituseks tõi ta kastitäie lauluraamatuid.\nSeda kartuseta elu on neile armsatele mummo’dele väga vaja, selgus, kui kohvilaua taga said kokku kaks Toinit – üks Tartust ja teine Vesantost. Toini Podekrat rääkis oma nimekaimule, et ta saadeti 1943 sõja ajal Ingerimaalt Soome. Elu olekski võinud seal edasi minna, paraku läks teisiti. Väike rahvakild oli suurriigile jätkuvalt pinnuks silmas ja Toini viidi Venemaa sügavustesse.\nVabanemise tõi Stalini surm 1953, kui Toini sai loa Eestisse tulla. Sestpeale on ta Tartus elanud, olnud eestlasega abielus ja peab praegu lesepõlve. Ta ohkab sügavalt ja ütleb, et peab tänulik olema talle antud elupäevade eest.\nRiitta Korhonen on Eestis mitmendat korda ja meenutab, kuidas ta 1991 istus raadio juures ja kuulas uudiseid, elades kaasa ärevatele päevadele üle lahe. Nad rõõmustavad, et võivad nüüd laeva istuda ning nende emakeelt kõnelevatele sõpradele vabalt külla tulla ja koos jumalasõna kuulata.\nEelmine: Riias toimus aastavahetusel Taizé suurüritus\nJärgmine: Järgida oma tõekspidamisi


ETIS - Auasi : Eesti etnoloogide jälgedes ... (80 aastat Hõimurahvaste osakonna avamisest Raadil) = A matter of honour : in the footsteps of Estonian ethnologists ... (80th anniversary of the opening of the Finno-Ugric departments at the Estonian National Museum) = Дело чести : по следам эстонских этнологов ... (к 80-летию первой финно-угорской выставки Эстонского национального музея)\nAuasi : Eesti etnoloogide jälgedes ... (80 aastat Hõimurahvaste osakonna avamisest Raadil) = A matter of honour : in the footsteps of Estonian ethnologists ... (80th anniversary of the opening of the Finno-Ugric departments at the Estonian National Museum) = Дело чести : по следам эстонских этнологов ... (к 80-летию первой финно-угорской выставки Эстонского национального музея)\nTuuli Kaalep (Autor)\nKarm, Svetlana; Nõmmela, Marleen; Koosa, Piret; Rikken, Kristopher; Gordejeva, Natalja; Kaalep, Ande; Kaalep, Tõnu; Karm, Arp; Suve, Merylin; Telvar, Jaanika\nSisaldab registrit.; Rööptekst inglise ja vene keeles.\nEesti Rahva Muuseum., etnograafiamuuseumid., rahvapärimuse kogumine., välitööd., ekspeditsioonid., soome-ugri rahvad., muuseumikogud., näitusekataloogid.


23. juuli 2009 00:47\nTeen praegu Islandi plaane augusti esimeses pooles sõitmiseks. Kas keegi on Sprengisandurit pidi sõitnud - kas väikse seltskonnaga, st ühe autoga (4wd loomulikult) tundub mõistlik mõte? Lugesin, et teel on mõned sildateta jõed, seega, mingitlaadi kinnijäämisoht on. Teisest küljest, suvel mõningat liiklust paistab olevat?\nMõningane offroad kogemus on olemas, kuigi peamiselt lõunapoolsetest maadest.\n25. juuli 2009 12:07\nImelik, et nii konkreetne ja asjalik küsimus ei saa vastuseid. Samas tuleb igasugustele lollidele küsimustele siin foorumis vastuseid hunnikute viisi. Meil on palju eestlasi, kes elavad Islandil aga nad vist ei sõida Sprengisanduri teed mööda. Ma pole tegelikult ise ka seda teed mööda sõitnud, kuid olen palju kordi sõitnud mööda teisi Islandi sisemaa teid (Kjölur, Askja jne.) ning arvan, et mööda Sprengisanduri teed sõitmine pole üldse paha mõte. Lihtsalt tuleb sõita korraliku džiibiga ja jõgede ületamisel väga ettevaatlik olla. Võiks näiteks jõe ääres veidi oodata ja vaadata, kuidas kohalikud autod (mitte turistide rendiautod) seda konkreetset koolmekohta ületavad. Igal jõeületusel on oma kindel marsruut, millest kõrvalekaldumine võib tekitada tõsiseid probleeme. Nii et oht on tõesti olemas aga liigselt karta ka pole mõtet.\n26. juuli 2009 15:12\nArne soovitus kohalike autode jõgede ületamist jälgida on väga hea. Reeglina püütakse niisugustele teedele ikka kahe autoga minna, aga suviti on neil teedel minuteada piisavalt liiklust, et võimalusel järgnev auto ära oodata. Teede olukorra kohta saab operatiivset infot kohalikul lühinumbril 1777 ja netist aadressil http://vegagerdin.is/english/. Paar päeva tagasi oli keskmaa teedel näiteks lumesaju- ja kiilasjää hoiatus.\n27. juuli 2009 11:40\nSuur aitäh kommentaaride ja selgituste eest. Raskuse mõttes tundub, et võiks ette võtta, kui ilm lubab.\nKeskkonnaküsimuse suhtes peab nüüd natukene mõtlema, eks ma otsin mõnevõrra teavet. Ei olnud plaaniski märgistatud tee pealt minema sõita, küsimus käis loomulikult ettenähtud radade kohta. Või on kohalike soovitus sisemaalt üldse eemale hoida?\nMinu arvates on keskkonna-kommentaar igati asjalik, mulle ei juhtunud lihtsalt veebist sellised vastused näppu ning arvestades, et selle suhtliselt vanal teel ( :-) ) on ka bussiliinid, mõtlesin ma tõesti vähem kui viisakaks peetakse keskkonna-aspektile. Seega, kui keegi jättis vastamata, kuna arvab, et idee iseenesest ei ole hea, ma tagasihoidlikult paluks küll seda teavet siiski....\n16. aug 2009 23:31\nKäisime ära ja oli hingematvalt ilus.\nIslandi sisemaa ongi nagu teine planeet, natukene nagu igavesti sügiskünni all põld, natukene nagu Marss, mis pole punane, natuke nagu hiiglaste mängumaa. Niisugust kõrvulukustavat täielikku vaikust ei ole mina veel varem enda ümber kuulnud. Jõgede ja ojakeste ümber olev minimalistlik eredavärviline rohelus haarab kaugelt ja paneb hõiskama, näe roheline! Ja hämmastaval kombel võib selles roheluses kohata ka veelinnuema, kes oma poega ujuma õpetab või siis metsikuid kitsi. Ja siis, kui oled kaks päeva seigelnud, siis see rohelus haarab järsku kõik, vallutab ning järsku jõuad maailma kõige ilusamale teele, mis kulgeb läbi orgude ja selle servadel, rohelisuses, veejugadega, linnuhäältega, lammastega ja tillukeste valgete majakestega ning kõige krooniks kingitakse ka vikerkaar.\nJõgede ületamine Sprengisanduril kuni Nýidalurini ei tekitanud eriti probleeme, küllalt madalad (vähemalt nüüd, augustis, hea ilmaga) ja väga selgelt oli üks ületusvõimalus. Igal juhul ühe autoga sõidetavad.\nPärast Nyidalurit otsustasime valida Askja tee (F910), sealne esimene jõgi tekitas hetkeks kahtlusmomendi, sai natukene kive pillutud sügavuse hindamiseks, kuid ületamine osutus hämmastavalt lihtsaks [arvestades mõtlemisele kulutatud aega, mitte absoluutselt], tegelikult see, mis esimesena õige tundus, oligi õige. F910 peal enne Askjat õnnestus kohata kahte autot ja kolme mootorratast, seega väga vaikne paik. Selleks, et rohelise oru kogemust saada, tuleb ka Askjalt ära sõita F910 pidi ning Brus F923 peale keerata.\nÖöbisime Nyidaluri teelistemajas, mida kõigiti soovitan. Mugav, mittekülm, köök, kus saab süüa teha ja soe vesi pliidi peal.\nAskja puhul soovitan tähele panna, et üles saab kahte teed pidi ja esimene on pikem, selline kolmetunnine ronimine (kuigi taaskord, täiesti hämmastava loodusega), teine on lühikene, kaks kilomeetrit kõndida.\nNavigaator on igati kasuks - ka sisemaal, kus ei ole küsimus niivõrd teede valimises, kui selles ettekujutuses, kui palju ajaliselt sõita on ning mis ees ootab ja et ollakse tõesti selles kohas, kus end arvatakse olevat.\nJa ärge rajalt kõrvale minge, nagu ütles Gandalf, isegi siis kui "rada" on ettekujutus ja kollased tokid, seda on võimalik järgida.\nKolm paika, mida soovitan.\nInfo ja teelistemajad sisemaal: Nordic Adventure Travel\nAutolaenutus: RB Car Rental\nÖömaja idafjordides: Guesthouse Álfheimar


Veebilehele asjatu viitamine võib lehe usaldusväärsust vähendada\n26. jaanuar 2005 kell 22:00\nOtsingumootoris veebilehe esiletõstmiseks kasutatakse sageli seosetut viitamist.\nSuurim otsingumootor Google hindab www-lehekülgi peamiselt selle põhjal, kui sagedasti teevad hinnatavale leheküljele viiteid teised aadressid. Teised sarnased mootorid põhinevad suuresti samalaadseil algoritmidel.\nSee on viinud probleemideni eriti just kommenteerimist võimaldavate lehekülgede kasutamisel. Kui tahetakse mõnd kommertslehekülge Google?i edurivis üles upitada, hakatakse kirjutama sellele leheküljele viitavaid mõttetusi blogide (netipäevikute) jms www-lehtede kommentaaridesse. Piiranguks võib siin olla vaid teadaolevate kommentaarilahtrite arv, sest seda tegevust on võimalik küllalt kaugele automatiseerida. Niisugust Google?i-upitamist teenusena pakkuvad firmad teenivad tõelisi hüperkasumeid. Pahaaimamatul kliendil pole teada, et talle esitatud viie-kuuenumbrilised arved koosnevad peamiselt õhust, sest tehnoloogiat pole selle ürituse läbiviimiseks vaja õieti mingisugust.\nArusaadav, et selline protsess viib alla nii otsimootorite kui ka veebilehtede maine. Selle vältimiseks on välja mõeldud leheküljele lisatav märge (nimetusega ?rel=nofollow?), mis otsingurobotitele teada annab, et siin olevaid linke palutakse mitte arvestada temaatiliste www-edetabelite koostamisel. Sel moel üritavad netileheküljed senisest kergema vaevaga vabaneda viimasel ajal vohama kippuvast kommentaari-spämmist.\nJuhtidel, kes internetiga seotud teenuseid firmasse sisse ostavad, tasub olla kursis, mida täpselt ostetavad teenused sisaldavad. Võimalik ülemaksmine on vaid osa probleemist, sest eriti just reklaam võib osutuda mitme teraga mõõgaks.


Tõde ja õigus IV, Anton Tammsaare, Eesti Riiklik Kirjastus 1956 | vanaraamat.ee\nTõde ja õigus IV, Klõpsa siia , et näha täielikku loendit! Tõde ja õigus IV, Anton Tammsaare, Eesti Riiklik Kirjastus 1956 | vanaraamat. ee\nSeisukord: kulunud, määrdunud ja katkine ümbrispaber, sisu normaalses korras


Peenem näputöö. - Digi-tv.ee\nPostitusPostitas karla » 17:51, 08 Sept 2013\nNii, et kõik ausalt ära rääkida, nii nagu ütles Augu Sihvka ja ütleb elav klassik Tigekala pean alustama sellest et tunnistan sõltuvust. Nimelt olen ma vinüülihoolik. ProJect meistrimeeste toodangut olen ka varem kasutanud, nüüd aga tuli tahtmine ise ehitada. Kõiki koostisosi, näiteks käpp, taldrik, puksid, hinged, tolmukaaned, mootorid ja nii edasi on võimalik tellida ja seda ma ka tegin. Järgnesid mõned õhtud kohaliku soomlasest sõbra kes ametilt mööblitisler töökojas. Laud sai tehtud soomes kasvanud tammest, raske töödelda, kaalub kohutavalt. Lõppfinaaliks kaks kihti klaverilakki. Pulikad külge ja proovima. Selle viimasega oli nii kiire et ei viitsinud isegi antiscatingu vastukaalu paika panna. Peaks on hetkel Ortofon OM10, võimendiks ProCaster tube turntable preamp ja ProCaster tubeamp EL34 baasil. Häält toovad kuuldavale Audes Bluesid. Tulemus rahuldab heliliselt igati, visuaalselt otsustab igaüks ise. Neile aga kes hakkavad rääkima sissetöötatud teise maailmasõja aegsetest ühenduskaablitest ja elektronide sammudest mis on kuulda kui need pisikesed mehikesed susse lohistades mööda seda kaabli tõiges suunas liiguvad ütlen kohe ära, et mina nii peen ei ole, ei mõista seda temaatikat. Lihtsalt hea heli ning füüsikaseadused, ei muud ja eks tahtsin ka oma kätega tehtud asjaga kiidelda.\nPostitusPostitas sanders » 18:17, 08 Sept 2013\nKena, ilma igasugu üleliigse kulla-karrata. See valge sobiks minugi elutuppa valgete kõlarite vahele küll. Hakka või kadetsema. Aga jah, vinüülisõltuvusest olen juba mõnda aega üle saanud, nii et pole vist põhjust.\nPostitusPostitas aandra » 18:20, 08 Sept 2013\nPäris äge pill tuli Sul. Endal ka vinüülimängija aga "Pioneri" oma. Töötab ka päris ilusti.\nPostitusPostitas karla » 18:39, 08 Sept 2013\nOlen omanud kunagi ühte Pioneeri 7 seeria otseveolist mängijat, oma klassi ja kerge plaaditaldriku kohta oli korralik, veidi tundlik oli mehhaanilise müra suhtes, see oli ka tema ka üks suuremaid puudusi.\nPostitusPostitas karla » 18:41, 08 Sept 2013\nsanders kirjutas: Kena, ilma igasugu üleliigse kulla-karrata. See valge sobiks minugi elutuppa valgete kõlarite vahele küll. Hakka või kadetsema. Aga jah, vinüülisõltuvusest olen juba mõnda aega üle saanud, nii et pole vist põhjust.\nNojah, minul tuli see sõltuvus nii aastat 8 tagasi, varem ajasin läbi lintmakkide, kassetikate, minidisci ja cd mängijaga. Nüüd aga... vinüülikogu järjest kasvab.\nPostitusPostitas valgekotkas » 18:58, 08 Sept 2013\nPostitusPostitas faas » 19:54, 08 Sept 2013\nVägev värk. Ilus asi.\nPostitusPostitas moij » 09:53, 09 Sept 2013\nkarla kirjutas: võimendiks ProCaster tube turntable preamp ja ProCaster tubeamp EL34 baasil.\nNeed pulgad vajavad küll kiiremas korras upgreidi.\nPostitusPostitas martinj » 13:45, 13 Sept 2013\nPostitusPostitas mihkel7 » 18:13, 13 Sept 2013\nPostitusPostitas mustkass » 20:21, 13 Sept 2013\nPostitusPostitas bljumkin » 02:39, 14 Sept 2013\nKrt, kadedaks teeb, et mõni ikka oskab.\nEks endal tule ka edaspidi oma Technics'iga läbi ajada.\nMis peenemat näputööd puututab, siis\nminu käekeste vahele sobivad rohkem 100kg ja rohkem kaaluvad jubinad ...,\nPostitusPostitas satik » 09:17, 14 Sept 2013\nÄra muretse - pole sel Technicsil tavaliselt häda midagi. Ma näiteks lepin oma jaoga üsna meelsasti, rumble noise on -80dB (proffide lemmikul SL-1200 näiteks -78dB ).\nPostitusPostitas bljumkin » 16:32, 14 Sept 2013\nsatik kirjutas: Ära muretse - pole sel Technicsil tavaliselt häda midagi. Ma näiteks lepin oma jaoga üsna meelsasti, rumble noise on -80dB (proffide lemmikul SL-1200 näiteks -78dB ).\nEga ma Technicsi üle kurda, oma käeliste oskuste puudumise üle ikka,\nPostitusPostitas karla » 11:14, 23 Sept 2013\nMartin, makipedendus on täiesti alles ja makk ka olemas, tootja on Akai ja mudel 747, sellest ei parane aga kahjuks ei luba teinepool suuremaid elamisse tuua. Rahast rääkides... see projekt läks maksma 150€ ja seda koos peaga. Põhimõtteliselt samaväärseid toodab ka valmistööna ProJect ise, hinnad kõiguvad 290-400€ vahemikus, laud on kahjuks valmistatud mingist dsp taolisest materjalist, natuke kerge teine. Lisan veel et see mainitud Technicsi mängija on vägagi hea.


Uue Kuu loomise lamamiskontsert Triinu Tauliga | Sündmus | vikerkaaresild.org\nUue Kuu loomise lamamiskontsert Triinu Tauliga\n2017 Märts 28 T 19:00\n2017 Märts 28 T 21:00\nAlgus 2017 Märts 28 T 19:00\nLõpp 2017 Märts 28 T 21:00\nAlgusest aega 1874 päeva 20:14\nT 28. märtsil kl. 19:00-21:00\nKutsume teid kontserdile, kus saab sukelduda UUE KUU LOOMISE ENERGIATESSE. Uue kuu loomise ajal on hea võimalus vabaneda mittevajalikest energiatest, asjadest, kahjulikest harjumustest. See on ka hea aeg uute eesmärkide püstitamiseks.\nTRIINU TAUL on ainulaadne laulja, pärimusmuusik. Triinu omab tugevat sidet oma juurte ja loodusega. Tema lauluhääl on kordumatu, selle kõlas peegeldub ürgsete loodusrahvaste teadvus ning müstilised dimensioonid. Triinu Tauli muusika on nagu killuke lopsakat ürgloodust. See on hetk, kus vaikib meel ja rahunevad mõtted, et leida end lähemal oma loomulikule olemusele ja olemisele.\nTRIINU TAUL - vokaal, torupill\nOSAVÕTUTASU 15 eur, sõpradega registreerides 12 eur igale inimesele\nOotame Sind teisipäeval 28. märtsil kl. 19:00, üritus kestab ca 2 tundi\nUksed avatud al. 18:30\nTervendavate Helide Keskuses, Tallinna Vanallinnas, Uus 19, saal esimesel korrusel\n* Kaasa võtke lamamismatt ja pleed. Kui ei ole võimalik kaasa võtta, siis teatage sellest juba varakult, et saaksime mõne tagavara mati teie jaoks valmis panna.\n* Soovitame ka võtta pudel vett ilma gaasita


Kodukontor House Doctori moodi Design Studiost - Sisustusweb.ee\nTööd ja tegemised muutuvad aina rohkem digitaalsemaks, andes meile võimaluse töötada igalpool. Hoolimata sellest, kas tegu on nurgakesega suvilas, eraldi toaga kodus või lauakesega magamistoas, peab kodukontor olema piisavalt mugav ning käepärane, hõlbustamaks töötegemist ja keskendumist. Kodukontori olemus sõltub muidugi palju töö iseloomust, mida seal tehakse.\nDesign Studio käsitleb siiski kodukontorit tervikuna, sõltumata töö iseloomust ja eripärast ning seda tuntud Taani brändi House Doctor toodete näitel. Kodukontor võib olla koht, kus veedetakse igapäevaselt pikki tööpäevi või paik, kuhu istutakse vaid vahel mõtteid koguma. Kodukontoris võib vastu võtta kliente ja külalisi ning tihti toimetatakse seal ka muid koduseid tegemisi.\nKodukontor luuakse ümber laua. Esemed laual ning laua läheduses peavad looma töötamiseks mugava keskkonna ning toetama töötegemist. Laua valik sõltub ruumi stiilist ja inimese soovidest. Aina rohkem levinud skandinaaviapäraselt heledates toonides koju sobib House Doctori vineerlaud. Valikus on kolm erinevat tooni ning lauaga sobituvad riiuliblokk ja kapp. Lihtne, kuid silmatorkav laud on piisavalt suur mahutamaks töövahendeid ning lahtiseid asju on sahtlitesse mugav peita.\nParaku väikestest sahtlitest ei piisa ning vajatakse lisakohti, kuhu dokumente, katalooge ja muid asju paigutada. Siinkohal ei ole ühtegi piirangut – vastavalt oma loovusele võib panipaigana kasutada kõike alates suurest riiulist kuni ämbrini. Lao kohvrid üksteise peale, kinnita seinale põnevad paberihoidjad, aseta laua alla ratastel kast või sorteeri paberid arhiivile sarnaselt hoiukastidesse. Peamine, et olulised asjad leitavad ja kättesaadavad oleksid.\nVäga praktilise lahendusena saab kasutada töölaua taga või kõrval erinevaid stende ning tahvleid, kuhu olulisi asju kirjutada ja kinnitada. Kui lisapaneeli seinale kinnitada ei soovi, on võimalik sein tahvli- ja magnetvärvi abil praktiliseks abimeheks muuta. Hubasust töölaua juures aitavad luua lemmikesemed laual, valgustid laua kohal ning miks mitte ka vaip, kuna kodus töötades jõutakse tihti töölaua taha pidzaamas ja paljaste varvastega.\nKodukontoril on oma head ja vead, mis sõltuvad enamjaolt töö iseloomust ning inimese eesmärkidest. Kindlaks eeliseks kodukontori puhul on aga võimalus luua endale just selline tööpaik, mida soovid ning seda saab vajadusel muuta ja uuendada.\nHouse Doctori toodetega on võmalik lähemalt tutvuda Design Studio e-poes.\nDesign Studio House Doctor kodukontor kontor büroo kontorimööbel büroomööbel


Roland Tõnissoni sulest ilmus lühijuttudekogu "Tuuleväljad II" - Objektiiv\nVaria » Roland Tõnissoni sulest ilmus lühijuttudekogu "Tuuleväljad II"\nObjektiivi kolumnist Roland Tõnisson andis oma kulu ja kirjadega välja novellid, mida kirjastused poleks pruukinud ilmutada. Kogumik on jõudnud raamatupoodidesse, kuid seda võib osta ka autori enda käest.\nObjektiivi kolumnist Roland Tõnisson andis hiljuti välja teise novellikogu „Tuuleväljad" II, mis on järjeks samanimelisele esimesele, 2014. aastal ilmunud kogumikule. Õigemini võib seda nimetada kolmandaks, sest eelmise aasta detsembris ilmusid praktiliselt kõik mõlemas eestikeelses väljaandes olevad lood ka Soomes nime all „Tuuliset aukiot."\nKogumik sai üsna mahukas ja on Tõnissonil kolmandaks Soomes ilmunud raamatuks. Juulikuu teisel poolel väisas Tõnisson ka Soome kirjastaja poolt korraldatud kirjandusfestivali „Kymilibri 2021", kohtus lugejatega, rääkis oma teostest ja muudest tegemistest.\nRoland Tõnissoni novellikogu "Tuuleväljad II" kaanekujundus.\nNüüdseks võib öelda, et nii Soomes kui Eestis on tal kujunenud oma lugejaskond. Soomes ehk isegi enam, sest seal maal on tal olnud võimalus osaleda viiel suuremal ja väiksemal kirjandusfestivalil, aastal 2015 ka rahvusvahelisel kirjanike kokkutulekul „Liwre 2015" Lahtis, kus Tõnisson oli üheks panelistiks omapoolse ettekandega.\n„Tuuleväljad II" lood on kogunenud seitsme aasta jooksul, on erinevatel teemadel ja väga erineva pikkusega. Kui I kogumiku alapealkirjaks oli „Lihtsaid muinasjutte ja vesteid suurekskasvanuile," siis II sai alatiitliks „Vesteid ja müstilisi lugusid suurekskasvanuile." Tõnissoni sõnul on tema lühilood kantud kunagisest Hermann Hesse lugemise kogemusest, ent kopeerijaks ta ennast nimetada ei soovi, kuigi tema uue üllitise 22 lühemast ja pikemast loost on osad kirja pandud mujal maailmas ja teiste inimeste poolt kogetu põhjal.\nAutor on teoloog – seepärast leiame siit lugusid, mida võiks liigitada „kirikuhuumori" valdkonda. "Imetabaseid ja inimlikke lugusid juhtub ka vaimulikus ametis. Ent vahel huumori kaudu Elu meid ka õpetab," tõdeb autor.\n"Leiame lugusid inimlikust ahnusest, alatusest, argusest ja sellest, kuidas inimene lõikab oma tegude vilju. 22 eripalgelise loo sisse mahuvad vaimulikud ja „lihtsurelikud" oma humoorikate ja mitte nii väga naljakate juhtumistega. Leidub meie maailma suurkujusid, kes on kogenud inimlikkuse piire ja müstilist juhatust, leiduvad nurjatud tudengid, kes suvel suuskadel sööstlaskumise võistlust peavad ja küüditatud neiu, kes peab end ületama koju tagasipääsemiseks," kirjeldab Tõnisson oma kogumikku.\n"Hulgaliselt on ka müstilisi juhtumeid, mis, muide, on dokumentaalselt fikseeritud ja käesoleva trükise kaudu ka eestikeelse lugejani jõuavad. Nii et neid jutustusi võib ääri-veeri pidi veidi ka ulmekirjanduseks nimetada. Lugejale on lubatud müstikat ja seda ta ka saab, sest vahel näitab inimestele end maailm, mis tavaliselt on meie silmade ja kõrvade jaoks suletud. Iga kord kui see juhtub, on meie jaoks tegemist suure sündmusega," jätkab Tõnisson.\nLugeja leiab mitmes loos autori sõnul end peategelastega kogemas, kui suhteline mõiste võib olla aeg ja kuidas aegajalt hägustuvad piirid „normaalse" ja „üleloomuliku" vahel. "Selles raamatu saavad kokku meie dimensioon ja silmale nähtamatu. Ent meie elu müstika ja salapära avalduvad kõige tavalisemateski olukordades. Kas ei ole Sinuga, hea lugeja, midagi sarnast juhtunud?"\nKogumikus on vesteid, mida teised kirjastused ei oleks pruukinud avaldada, seepärast on jutukogumik saanud teoks autori kulu ja kirjadega. "Eriti tänulik olen neile julgetele, kes ette tellides tegid teose ilmumise tunduvalt hõlpsamaks. Nüüd on 22 lugu 247 leheküljel lugejate ees," väljendab autor oma tänu.\n"Tuuleväljad II" on jõudnud ka juba raamatukauplustesse, ent kui keegi soovib signeeritud eksemplari omandada, siis on ta lahkelt oodatud kontakti võtma SIIN. Otse autorilt ostetud "Tuuleväljade II" tulust annetatakse 10% SAPTK tegevuse heaks.\nMuud autorilt ilmunut võib kaeda kodulehelt www.rolandtonisson.ee, saadaolevaid trükiseid võib samuti küsida SIIT . Autor usub, et järgmisel aasta jooksul jõuavad lugejateni vähemalt kaks uut teost.\nSildid Eesti kirjandus Roland Tõnisson


Kriitikud ülistasid Cannes`i Cate Blanchetti lesbifilmi - Film - Meedia - Elu24\n18. mai 2015, 8:55\nKriitikud ülistasid Cannes`i Cate Blanchetti lesbifilmi\nCate Blanchett Cannes`is\nPrantsusmaal Cannes`is toimuval filmifestivalil sai kriitikute ülistuse osaliseks lesbisuhtest kõnelev linateos, mille peaosades on Cate Blanchett ja Rooney Mara.\nFilm «Carol» põhineb Patricia Highsmithi 1952. aasta samanimelisel romaanil, edastab BBC.\nBlanchet eitas, et ta oleks oma rolli tehes võtnud aluseks teismeliseea naissuhted.\n«Elame 2015. aastal ning praegu ei peaks huvitama enam kedagi, kas ollakse lesbi või gei,» lausus staar.\nRežissöör Todd Haynesi käe all valminud filmis näidatakse kahe naise, abielus glamuurse seltskonnadaami (Cate Blanchett) ja poemüüjana töötava «halli hiirekese» Rooney Mara vahelist suhet.\nKahekordne Oscari-võitja Blanchett olevat väljaandele Variety tunnistanud, et tal on olnud naispartnereid.\nCannes´is presskonverentsil lükkas 46-aastane staar need jutud ümber.\n«Mäletan, et minult küsiti, kas mul on olnud naissuhteid. Vastasin, et mul on olnud palju sõbrannasid. Kui aga küsiti, kas tegemist oli seksuaalsuhetega, siis oli kindel vastus «ei». Võimalik, et seda lihtsalt ignoreeriti ega toodud artiklis ära,» selgitas Blanchett.\nTa lisas, et tema kui näitlejanna eesmärk ei ole näidata igavat ja igapäevast, vaid rabada vaatajaid millegi sellisega, milles saadakse mängitava isikuga sügav psühholoogiline kontakt.\n«Minu eraelu on üsna igav ja tavaline, kuid ma mängin karatereid, kes on värvikad ja ebatavalised. Minu tegelase Caroli seksuaalsus on tema eraelusfääri kuuluv. Tänapäeval tuleb seksuaalvähemustesse kuulujatel vahetpidamata selgitada, miks nad on sellised nagu on. Elame ka nüüd mõnevõrra konservatiivsete seisukohtadega ajastul,» lausus staar.\n«Carol» linastus Cannes`is 17. mail.\nOsa kriitikuid peab Haynesi uut linateost «Carol» järjeks režissööri varasemale tööle «Far From Heaven», mis räägib valge naise ja musta mehe armastusest 1950. aastate USAs, kus oli rassiline segregatsioon.\n2013. aastal sai Cannes`i filmifestivali peapreemia Prantsuse film «La Vie d`Adele», mis räägib kahe naisüliõpilase vahelisest armusuhtest. Samas oldi selle suhtes kriitilised, kuna selles olevat antifeminismi ning filmis oli tunda ka režissööri ja peaosatäitjate vahelist kaadritagust pinget.