Як збільшити аліменти |ЯкПросто\nЯк накачати прес з гантелями\nЯк тримати електрогітару\nЯк приготувати свинину у вині\nЯк відновити права адміністратора\nЯк фотографувати з витримкою\nЯк налаштувати різкість\nЯк зберігати зимові заготовки\nЯк зробити пакувальну коробку\nЯк зробити самому картинг\nЯк вилікувати волосся після хімії\nЯк зняти відворот\nЯк організувати музичну групу\nЯк варити м’ясо дитині\nЯк розібрати Motorolla V3\nЯк заробити на банерах\nЯк виставити пеню\nЯк повернути прибутковий податок\nЯк придумати свої гроші\nЯк відшкодувати витрати\nЯк дізнатися, чи є ви в чорному списку банків\nЯк оприбуткувати касовий апарат\nЯк відкрити платіжну систему\nЯк взяти кредит в Єкатеринбурзі\nЯк заробити гроші в провінції\nЯк збільшити аліменти\nПро виплату, сумі і спосіб передачі аліментів можна укласти добровільне нотаріальне угоду або стягнути їх через суд. Розмір аліментів залежить від доходів відповідача і наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей або недієздатних осіб. Відсутність доходів не звільняє від утримання своїх неповнолітніх дітей і виплати аліментів. Якщо добровільна згода на збільшення розміру аліментів не отримано, то слід звернутися з позовною заявою до суду. Тільки після розгляду судом усіх доказів і винесення рішення розмір аліментів може бути збільшений.\n-Добровільне нотаріальне угоду або\n-Позовну заяву до суду\n-Доводи на збільшення розміру аліментів, докази зберуть уповноважені органи\n-Копії квитанцій з оплати аліментів за 6 місяців\n-Довідка від лікаря, якщо аліменти потрібно збільшити за станом здоров’я і оплату за лікування\n-Довідка про доходи позивача\nНапишіть у позовній заяві про збільшення розміру аліментів всі підстави і докази, які можуть допомогти збільшити грошові виплати.\nВи повинні подати лише докази, доказову базу збиратимуть уповноважені на дані дії органи.\nДоводами для збільшення розміру аліментів можуть бути додаткові доходи у відповідача, які він приховує.\nНедостатня виплата коштів на дитину, які не дозволяють його нормально утримувати, також є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідача можуть зобов’язати виплачувати половину суми, яка покладена на мінімальне утримання дитини даного віку.\nЯкщо відповідач перестав виплачувати аліменти на одного з дітей до досягнення нею повноліття, дана обставина також дозволяє розподілити звільнилася суму на всіх інших неповнолітніх дітей, яких відповідач зобов’язаний утримувати.\nКоли дитина важко хворіє і йому потрібно дороге лікування, другого з батьків можуть зобов’язати сплатити половину суми витрат.\nУ деяких випадках при наявності будь-яких обставин розмір аліментів збільшити неможливо навіть через суд. Наприклад, якщо відповідач є інвалідом і йому потрібно догляд, якщо у відповідача багато неповнолітніх дітей або є на утриманні недієздатні утриманці, якщо у відповідача величезний борг за іншими виконавчими листами та т. д. Тому що більше 70% доходів вираховувати заборонено за законом.


КОЛИ СЕРЦЕ ПРАЦЮЄ НАПОВНУ | Газета "Подолянин"\nКОЛИ СЕРЦЕ ПРАЦЮЄ НАПОВНУ\nУсміхнений, завжди в русі, завідувач неврологічного відділення міської лікарні Юрій СКРИНЧУК навіть під час відпочинку говорить про роботу. Це й не дивно, бо медицині присвятив усе життя. Мало того, його дружина Тетяна – лікар-фтизіатр, а донька Наталія – молодий невропатолог, тому в родині Скринчуків медичні теми не переводяться.\n11 січня Юрію Скринчуку виповниться 50. Тож напередодні «ПОДОЛЯНИН» вирушив на роботу до ювіляра, аби поспілкуватися з ним про життя-буття.\n– Відверто кажучи, не люблю публічності, але ж «ПОДОЛЯНИНУ» хіба відмовиш? – скромно відповідає Юрій Леонідович і запрошує до свого компактного кабінету, де є місце лише для найнеобхіднішого: письмового столу, двох стільців, шафи та дивана.\nУ ТАЛАНОВИТОГО БАТЬКА Й СИНИ ТАЛАНОВИТІ\nНародився майбутній лікар на Чемеровеччині, у с.Теремківці, але згодом родина Скринчуків оселилася в с.Юрківці. З теплотою та шаною Юрій Леонідович розповідає про батьків:\n– Мати Майя Михайлівна працювала медсестрою. Була чуйною до пацієнтів, а вдома всі клопоти лягали на її тендітні плечі. Адже батько Леонід Юрійович, як пригадую, практично весь час був на роботі. Він 5 років працював головним зоотехніком колгоспу ім.Котовського, який спеціалізувався на виробництві яловичини, а наступні три десятиліття – головою правління колгоспу в селищі Чемерівці та головою агрофірми «Україна». Як починалися жнива, батько йшов на роботу ще вдосвіта, коли я і брат Олег ще спали, а повертався пізно – ми вже спали. Однак, незважаючи на перенасичений робочий графік, він знаходив час для виховання синів і відпочинку з родиною. Й досі зі спогадів виринають спільні сімейні поїздки на природу; як батько брав відгули на два дні, аби відвезти нас на море; як брав нас, синів, у поле, саджав за кермо машини і вчив керувати…\n…Батько нашого ювіляра Леонід Юрійович був поважною та шанованою людиною на Хмельниччині, носив звання заслуженого працівника сільського господарства УРСР, отримав звання Героя Соціалістичної праці. Його рідні пам’ятають, як далекого 1987 р. в Москві під оплески тисячі людей Леонід Юрійович отримував нагороду. Згодом цю подію пишно відзначили в колі рідних, друзів і колег. А загалом сини пишаються та свято бережуть відзнаки й нагороди батька: два ордени Леніна, ордени Трудового Червоного Прапора й «Знак Пошани» та з десяток медалей. Також Леонід Юрійович був депутатом Верховної Ради Української РСР 11-го скликання.\nНині ж справу його життя продовжив молодший син Олег.\nГортаючи сторінки дитинства, Юрій Леонідович згадує, як ганяв у футбол із однолітками, займався бігом на далекі дистанції, а ще залюбки ставав на лижі. До речі, це захоплення має й донині.\nНА ПЕРЕДОВІЙ БОРОТЬБИ ЗІ СМЕРТНІСТЮ\nЩе з дитячих літ ювіляр мріяв присвятити своє життя, як і його дядько, медицині. Тож після закінчення школи, 1981 р., вступив до Тернопільського медінституту (нині – медуніверситет). Загалом студентське життя минуло за книгами. Хоча подарунком долі у цей час стало знайомство із майбутньою дружиною Тетяною.\n– Ми – однолітки, познайомилися на І курсі, а вже через 5 років побралися. Я щасливий, що вже понад два десятиліття живемо душа в душу, бо в кожній родині обов’язково мають бути кохання, взаєморозуміння, взаємодопомога, спільні теми й захоплення. Не пам’ятаю, коли ми серйозно сварилися. Якщо й трапляються непорозуміння, то вже через годину телефоную Тетяні. Та й впродовж робочого дня можемо зателефонувати один одному, але, зазвичай, лише по роботі, – ділиться особистим Юрій Леонідович.\nІнтернатуру проходив у Хмельницькому, обравши спеціалізацію «Неврологія». Його наставником, котрий допоміг не лише стати на ноги, а й прищепив любов до обраної професії, був завідувач обласного неврологічного відділення Володимир ДАЦЮК.\nЗ 1988 р. молода родина лікарів Скринчуків осіла у древньому Кам’янці.\n– У Кам’янці-Подільському неврологічна школа завжди була сильною. Тут працювали метри медицини Микола РИБАК і Людмила ЛЯХОВА. Я їм вдячний за те, що вони добре прийняли мене, молодого лікаря, і з радістю передавали свої знання та досвід. На жаль, Людмила Глібівна відійшла у вічність. А от із Миколою Онуфрійовичем ми хоч зрідка зустрічаємося, – розповідає співрозмовник.\nКоли Юрій Леонідович робив перші кар’єрні кроки в Кам’янці-Подільському, тут функціонували два неврологічні відділення: в міській лікарні та медсанчастині, що розташовувалась\nна вул.Івана Франка. 1993 р. їх об’єднали, а 2003 р. вже єдине неврологічне відділення змінило місце прописки.\n2000 р. Юрій Скринчук очолив неврологічне відділення, де наразі, крім нього, людські життя рятують ще півсотні медпрацівників. Відділення налічує 40 неврологічних і 20 наркологічних ліжок.\n– Мені доводилося працювати при різних колективах і з усіма таланило, – розповідає він. – Разом з колегами ми переймали досвід один одного й завжди знаходили спільну мову. А це головне, бо відділення в нас складне. Більшість хворих – після інсульту, тому потребують особливого догляду та піклування. І я вдячний колегам за те, що вони в мене є. А якщо виникають проблеми, ми спільно їх долаємо. Крім мене, у відділенні працюють лікарі-невропатологи Василь Семенюк та Ірина Василик, а також лікар-нарколог Іван Гуменюк. Фаховий рівень підвищую на тематичних семінарах і міжнародних конференціях. Зокрема, побував на конференціях та з’їздах у Харкові, Ужгороді, Одесі, Києві, АР Крим, а також Туреччині, Кіпрі. На жаль, останнім часом більшість семінарів нагадують рекламні кампанії різних фармакологічних фірм, тому ретельно обираю, перш ніж вирушити по порцію нових знань і досвіду. Хотілося би поїхати на європейські конференції, однак це коштує великих грошей, та й, крім цього, гостро відчуваю мовний бар’єр. Тому обираю заходи, де є перекладачі, а молоді даю настанови вчити іноземну мову, бо в житті вона обов’язково знадобиться.\n– Юрію Леонідовичу, хвороби серцево-судинної системи в сучасному світі, в тому числі й Україні, називають проблемою номер один. Зокрема, інсульти та ішемічні хвороби серця щороку відбирають життя тисяч українців. Як можна побороти цих підступних ворогів?\n– За смертністю перше місце посідають серцево-судинні хвороби, а от за інвалідизацією – саме інсульти. Загалом показник смертності через серцево-судинні недуги завжди був високим у всьому світі. Доведено, що контроль гіпертонічної хвороби, відмова від куріння, дієта, нормалізація ваги тіла, помірні фізичні навантаження значно зменшують ризик виникнення інсультів.\nПотрібно регулярно вимірювати артеріальний тиск. Якщо він підвищений, варто звернутися до лікаря, а не пити таблетки, які «прописали» рідні чи сусіди. Для прикладу, в США за 10 років дії програми боротьби з гіпертонією кількість інсультів зменшилася на 48-50%. В Україні теж уже 2 роки реалізується проект, відповідно до якого гіпертоніки мають можливість за рецептом лікаря дешевше купувати ліки. Сподіваємося, що й у нас інсульти вдасться знизити на 45%.\nТакож інсульту сприяють надмірна вага, високий холестерин у крові, адже виникають атеросклеротичні бляшки на судинах. Якщо є серйозні захворювання, як-от цукровий діабет, потрібно адекватно їх лікувати. Кам’янчани мають позбутися шкідливих звичок: куріння, надмірного вживання алкоголю. Вважаю, що біл-борди не місце для реклами алкоголю чи цигарок, там має бути пропаганда здорового способу життя. І хоча генетика теж впливає на виникнення інсульту, однак більшість факторів залежать саме від нас і навколишнього середовища.\n– Побутує думка, що інсульт молодшає. Чи справді це так, і чи вистачає ліжок, які є у відділенні?\n– Чим старша людина, тим більша ймовірність виникнення інсульту. Але оскільки молодшають гіпертонія й цукровий діабет, то відповідно й молодшають інсульти. Важко говорити про середній вік хворих на інсульт, оскільки така статистика не велася. З 1 січня 2014 року вводиться централізований реєстр хворих, що перенесли інсульт. Як би не було моторошно, але ця підступна хвороба не шкодує навіть немовлят. Зазвичай на неї нездужають діти із вродженими патологіями чи захворюваннями, що провокують інсульт, як-от патологія крові, судин тощо. До мене звертаються дорослі, котрі в 12-18-річному віці перенесли інсульт, а нині заліковують його наслідки.\nЩодо кількості ліжок, то, в принципі, їх вистачає. Хоча хворих і не поменшало, однак ті, хто не потребує цілодобового медичного піклування, отримують фахову допомогу в умовах денного стаціонару чи амбулаторіях. Тому говорити про збільшення кількості ліжок недоцільно.\nЄ інша проблема.\n– Куди дівати пацієнтів, у яких минув гострий період. У місті та й області немає реабілітаційних ліжок чи відділень. Тобто, хворий, у якого закінчився гострий період інсульту, і який зазвичай має неврологічні дефекти (не працюють рука та нога), потребує особливого догляду. Зазвичай, усі ці клопоти лягають на плечі рідних. У той час, як у європейських країнах є реабілітаційні центри із сучасним обладнанням і кваліфікованими спеціалістами, завдяки яким пацієнт швидко встає на ноги. На жаль, в Україні діють лише декілька таких центрів, і всі вони приватні, де доба перебування коштує близько 3 тис.грн.\nКрім цього, санаторії та наш центр «Довголіття» не беруть хворих, які не здатні самостійно пересуватися.\nЩе однією болючою проблемою є забезпечення відділення необхідним медобладнанням. Держава мало допомагає в цьому, а благодійників, котрі б витягнули з кишені мільйони, бракує. В лікарні немає комп’ютерного томографа, хоча є він у приватних клініках. Але не кожному хворому по кишені пройти обстеження, за яке потрібно сплатити 500-700 грн.\nПРО СПРАВИ ДЕПУТАТСЬКІ, ХОБІ ТА МРІЮ\nОкремою віхою в біографії Юрія Леонідовича є депутатська діяльність. Двічі кам’янчани довіряли йому й обирали депутатом міськради: у 1998-2002 та 2002-2006 роках.\nЙ хоча, як стверджує Юрій Леонідович, втілити в життя все заплановане не вдалося, однак набутий досвід і нині допомагає в житті.\n– Був молодим, енергійним, – ділиться спогадами колишній депутат. – Однозначно, коли лише отримав депутатський мандат, хотілося дуже багато чого зробити. Адже коли жителі довірили тобі владу, то гадаєш, що зможеш усе перевернути і змінити. На жаль, у житті так не буває. Тоді медицині прописали реформи, які тривають і досі. Й хоча на 80% не вдалося втілити в життя запланованих проектів, однак зовсім не шкодую, що займався політикою. Останніми роками мені теж пропонували балотуватися, проте не хотів займатися політикою. Хоча й добре пам’ятаю відомий вислів: «Якщо ти не займаєшся політикою, то політика займеться тобою»…\n– Юрію Леонідовичу, незважаючи на складну роботу, якій сповна віддаєтеся, Ви випромінюєте оптимізм. Де черпаєте натхнення?\n– Більшість часу проводжу на роботі, або ж говорю про неї. Навіть коли зустрічаюся із друзями-медиками, домовляємося: «Про роботу – ані слова». Однак уже за півгодини активно обговорюємо медичні теми. А надихає мене катання на лижах і милування карпатськими краєвидами. Такий відпочинок додає оптимізму, дозволяє розслабитися й наковтатися адреналіну. Щороку із родиною чи друзями вирушаємо до Карпат. Нещодавно два дні провів на Буковелі. Також пощастило випробувати й австрійські траси.\n– А ще які захоплення маєте?\n– Вже понад два десятиліття ходжу на полювання, а в останні роки полюбляю посидіти із вудкою.\n– Ваша найбільша здобич?\n– Крім зайця, більшої дичини самотужки вполювати не вдалося. А на полювання ходжу не обов’язково по дичину, а щоб пройтися, подихати свіжим повітрям. Для великої дичини потрібен досвід, я ж виходжу з рушницею разів 2-3 на рік. Звісно, коли бачиш дичину, і вона від тебе тікає, з’являється азарт і відбувається викид адреналіну. Але мені приємно просто пройтися лісом. Та й, відверто кажучи, більшість моїх пострілів не потрапляють у ціль, і це нормально (сміється).\n– А хто готує впольоване?\n– Сам. Взагалі люблю готувати ще зі студентських років. Коли є вільний час, допомагаю дружині на кухні. А ось дичину (зайця, кабана, косулю) однозначно готую лише за рецептами, які мисливці передають з покоління в покоління, або ж черпаю інформацію з Інтернету. Тому щоразу намагаюся готувати по-новому.\n– Так, адже маю кохану дружину, чарівну доньку Наталію та зятя Олексія, котрий працює системним адміністратором. А ще улюблену роботу і надійних друзів. Уже роками товаришую із родинами Цвігунів – Борисом і Тетяною, Суровцевих – Анатолієм і Оксаною, Ткачуків – Олександром і Аллою, а також Валерієм Слабінським і Георгієм Басюком. Разом із ними виїжджаємо на відпочинок, покататися на лижах, на полювання чи риболовлю. Також товаришую з колегами, з якими працюю. Адже тут, у відділенні, своє життя, ми ділимося проблемами, радимося.\n– Юрію Леонідовичу, а як будете відзначати ювілей, і що б хотіли отримати в дарунок?\n– Думали з дружиною відзначити ювілей десь у Європі, але оскільки така дата буває раз у житті, вирішив святкувати в ресторані в колі родини, друзів і колег. А до Європи ми з дружиною обов’язково поїдемо, адже в неї цей рік теж ювілейний. Мріємо про подорож романтичною Францією.


На чтение 1 мин. Просмотров 1.9k. Опубликовано 08.01.2022 Обновлено 08.01.2022\nВеликобританія планую розпочати розробку гіперзвукової зброї. Таке рішення було прийнято, у зв’язку з тим, що Росія вже володіє таким озброєнням.\nНачальник штабу оборони Великобританії, адмірал Тоні Радакін розробив план військових дій на випадок вторгнення Росії в Україну і представив його уряду країни. Це відомо завдяки інтерв’ю, яке він дав газеті The Times.\nТоні висловив свою стурбованість через ситуацію на російсько-українському кордоні. Він зазначив, що дав міністрам «військовий вибір» у відповідь на можливе вторгнення Росії, не уточнивши подробиць представленого плану.\nКрім того, у тому ж інтерв’ю Радакін розповів, що Великобританія має намір розпочати розробку гіперзвукової зброї через наявність цього виду озброєнь у Росії. Подібні плани він пояснив зростаючою військовою міццю Росії.\nЗа два дні до Різдва відбулася розмова адмірала Тоні Радакіна, який очолює збройні сили Великобританії, з генералом Валерієм Герасимовим, начальником російського генерального штабу.


➤ Гель-лаки F. O. X купити з доставкою по Україні | Nails Mania\nБіогель Базове покриття Верхнє покриття Гель-лак для нігтів Матове верхнє покриття Набір без УФ лампи Набір гель-лаків 5 + 1 Набір гель-лаків з лампою\n6 мл 12 мл 15 мл 30 мл\nГлянець Ефект Plush Мікроблиск Магнінта Неон Термо\nBrilliance Cat Eye 3D Chameleon Feel The Spring Gold Cat Eye gold Thermo Gradient Masha Create Platinum Waterway\nYuki Flakes Gold Основна палітра\nГель-лак в подарунок З лампою LED-CCFL 36 Вт\nГель-лаки F. O. X Feel The Spring Collection, 6 мл\nГель-лаки F.O.X Yuki Flakes, 6 мл\nГель-лаки F.O.X Cat Eye 3D, 6 мл\nГель-лаки F.O.X Masha Create, 6 мл\nСтартові набори гель-лаків F. O. X\nГель-лаки F.O.X Waterway, 6 мл\nГель-лаки F.O.X Pigment, 12 мл\nГель-лаки F.O.X Gold Cat Eye, 6 мл\nБази, топи, допоміжні засоби F.O.X\nБаза для гель-лаку F.O.X. Base Soft\nГель-лак F. O. X Cat Eye 3D №003 - фіолетово-синій, 6 мл\nГель-лак F. O. X Feel The Spring Collection 501 тілесно-рожевий, 6 мл\nГель-лак F. O. X Feel The Spring Collection 502 ніжний абрикосово-рожевий, 6 мл\nГель-лак F. O. X Feel The Spring Collection 506 сіро-ліловий, 6 мл\nГель-лак F. O. X Feel The Spring Collection 507 фуксія, 6 мл\nГель-лак F. O. X Feel The Spring Collection 508 малиновий з червоно-рожевими блискітками, 6 мл\nГель-лак F. O. X Feel The Spring Collection 509 шоколадно-бордовий, 6 мл\nГель-лак F. O. X Feel The Spring Collection 510 м'який салатово-оливковий, 6 мл\nГель-лак F. O. X Gold Cat Eye №016 (Зелений)\nГель-лак F. O. X Gold Cat Eye №019 (Фіолетовий)\nГель-лак F. O. X Gold Cat Eye №020 (Вишневий)\nГель-лак F. O. X Gold Cat Eye №026, 6 мл\nГель-лак F. O. X Gold Cat Eye №038 (Вишневий)\nГель-лак F. O. X Gold Cat Eye №064 (Малиновий)\nВідгуки про Гель-лаки F. O. X\nСпасибо большое за этот набор.Я новичок,качество порадовало,как для меня жидковатая база.Быстрая доставка.Теперь сама себе мастер.Буду заказывать ещё....\nотримала лаки всіма задоволена крім 013.не той відтінок .зовсім не червоний-скоріше морквяний.обміну не було .на той час термо лаків не виявилось\nДанный набор приобрела впервые,так как решила самой себе наводить красоту на ногтиках. Меня все устроило) буду еще что-то покупать)\nМой любимый цвет из нюдовых оттенков. Отлично смотрится на любой длине ногтей и долго носиться\nОчень красивый цвет, насыщеный бордовый\n27 ноя в 21:55\nСпасибо получила все очень понравилося.\n4 мар в 11:36\nЭто самый красивый золотой ГЛ, который я видела! Очень-очень плотный цвет, в один слой перекрывает НП! (для сравнения - Наоми нужно 3 слоя)Сияние - не...\nЧоловік подарував цей набір на річницю одруження. Я початківець у роботі з гель-лаками, тому порівнювати мені нема з чим. Але на перший погляд якість ...\nХороший набор для старта)\nГель-лак Фокс – яскраве і стійке покриття\nВ манікюрною індустрії все частіше використовуються гель-лаки. Вони нешкідливі для нігтьової пластини і довго тримаються, а працювати з ними зовсім просто. Гель лак Фокс – сучасне покриття американського бренду. Продукція торгової марки виготовляється за інноваційними технологіями і відповідає світовим стандартам якості. До його складу входить комплекс мінералів, які додатково живлять і зміцнюють ніготь. Цей продукт воліють багато майстра манікюру завдяки унікальним якостям, про які ми розповімо нижче.\nКупити і випробувати гель лак Fox варто не тільки професіоналам. Це покриття має правильну консистенцію і легко наноситься за допомогою звичайного пензлика. В асортименті є навіть спеціальні стартові набори, у яких міститься все необхідне для роботи з гель-лаками. Навіть новачок зможе створити відмінний манікюр, слідуючи нескладним технологічним правилами. Наноситься даний гель лак з 3-фазною схемою: база, кольорове покриття і топ. Кожен шар просушується в УФ або ЛІД лампі.\nТоргова марка Фокс користується великою популярністю у всьому світі. Це обумовлено першокласним якістю, безліччю колірних рішень, безпечним складом, зручною формою випуску. Гель лак Фокс купити в Україні воліють безліч майстрів по всій країні.\nВони віддають свій вибір цього бренду з-за безлічі позитивний властивостей:\nКілька причин придбати Fox гель-лак\nСучасні гель лаки – справжнє революційне відкриття в сфері манікюрного мистецтва. Вони демонструють високу стійкість і прості у використанні. Завдяки оптимальному співвідношенню ціни і якості бренд займає лідуючу позицію на ринку косметичних засобів.\nВиділимо основні причини, з огляду на які це покриття стане відмінним придбанням:\nгель лак Фокс, ціна якого Вас порадує, дозволяє створити бездоганний манікюр;\nпокриття не розшаровується, не сколюється і не тріскається;\nекологічно чистий склад. Не містить шкідливих і токсичних речовин;\nшвидка сушка в УФ лампі (2 хв.) і ЛІД лампі (30 сек);\nгель лак Фокс, палітра у яких налічує величезну кількість кольорів (більше 150 відтінків), можна підібрати під будь-який випадок;\nє різні варіанти текстури: емаль, мікроблиск, перламутр і блискітки;\nідеальне глянсове покриття протримається до двох тижнів;\nблиск і насиченість кольору зберігається весь період;\nпокриття легко знімається за допомогою спеціального засобу. Шкода нігтьової пластини не наноситься.\nФірмовий флакон оптимальний для роботи. Є два варіанти обсягу: 6 мл і 12 мл. Пензлик, виготовлена з натурального матеріалу, сприяє легкому рівномірному нанесенню.\nПалітра гель-лаків Фокс для бездоганного покриття за хорошою ціною\nЯкщо Ви хочете придбати якісні гель лаки, витративши мінімум часу і грошей, зробіть замовлення в інтернет-магазині Nailsmania. Тут Ви знайдете в наявності широкий асортимент засобів і пристосувань для створення ідеального манікюру та догляду за руками.\nПричини, за якими купити гель лак Фокс в нашому Інтернет-магазині вигідно:\nу нас доступні ціни на продукцію бренду;\nвідправка замовлень щодня;\nдоставка по всій Україні здійснюється безкоштовно (при умові передоплати та одноразової замовлення від 300 грн.);\nрізні варіанти оплати, включаючи готівковий і безготівковий розрахунок;\nдля киян є можливість самовивозу або кур'єрської доставки.\nЗалиште свій відгук після того, як використовуєте гель лак Фокс, відгуки допоможуть іншим покупцям зробити правильний вибір. Якщо у Вас виникнуть питання, просто зателефонуйте нам. Кваліфікований фахівець допоможе у всьому розібратися і підкаже найкращі варіанти.\nКрім того, зверніть увагу, що у нас можна придбати не тільки гель лаки, але і супутні товари: УФ і Лід лампи, базове і фінішне покриття, безкислотний праймер, знежирювачах, засіб для видалення гель лаку, пилки і бафи. Прямо зараз можна купити гель лак Фокс або спеціальний стартовий набір для новачків, скориставшись формою замовлення на сайті.


Блог iPay.ua Новини Сплата страховки INGO на сайті iPay.ua\n18 Лютого 2022\t 144\nНа сайті iPay.ua з’явився ще один сервіс – швидка та зручна оплата страховок ІНГО.\nПісля укладання страхового договору перейдіть на сайт iPay.ua і сплатіть свій поліс без комісії за декілька кліків:\nВведіть дані платника: номер договору і дату його укладання, ПІБ, телефон, ІПН та суму.\nЗаповніть інформацію про платіжну картку: номер, термін дії та CVV/CVC.\nЗнайти нову сторінку оплати можна декількома способами: перейти за прямим посиланням; ввести у пошуку «ІНГО» або «INGO»; обрати у каталозі послуг «Страхування» – СК «ІНГО».\nІНГО понад 25 років успішно займається компенсацією збитків. КАСКО та ОСЦПВ, захист майна чи бізнесу від непередбачуваних обставин, медичне або туристичне страхування – далеко не повний перелік їх послуг. Тут зручно обрати та оформити найвигіднішу страховку для себе, сім’ї чи компанії.\nПереваги покажемо на прикладі найпопулярнішого і необхідного виду страхування для всіх водіїв – ОСЦПВ.\nЗ 2005 року автоцивілка є одним із найголовніших документів автовласника. Його відсутність загрожує штрафом. ОСЦПВ покриває частково або повністю витрати постраждалих в автомобільній аварії. Вартість поліса залежить не від страхової компанії, а від машини, водія (стаж, місце реєстрації тощо) та можливих виплат.\nПри купуванні автоцивілки на передній план виходить надійність страховика. СК «ІНГО» робить приблизно 215 виплат кожного місяця, точно дотримуючись всіх зобов’язань. Оберіть найдоцільніший варіант та оплатіть, обравши iPay.ua.\nЯкі переваги оплати страховки через iPay.ua:\nСплатити можна у будь-якому місці в зручний час. Головне – наявність інтернету та комп’ютера/ноутбука/смартфона.\nПереказ надходить зазвичай протягом дня. Якщо сплачуєте у вихідний, гроші прийдуть отримувачу в перший робочий день.\nСплачувати на iPay.ua безпечно. Всі грошові операції захищені за міжнародним протоколом PCI DSS.\nПо завершенню надійде квитанція. ЇЇ можна видрукувати або зберегти в електронному вигляді.\nНемає комісії за переказ коштів.\nВтомилися перейматися за своє життя, майно або бізнес? Складіть страховий поліс на сайті СК «ІНГО» та моментально сплатіть без комісії за допомогою сервісу iPay.ua.


Як захиститись від кібератак? Рекомендації експерта антикризового Центру кібернетичного захисту бізнесу при ТПП України\nУ червні нинішнього року відбулись потужні хакерські кібератаки на ВЕБ-ресурси державних установ і бізнесу. Незважаючи на вжиті заходи з ліквідації загроз і впровадження захисту, у липні знову стались атаки на низку банків та Укрпошту.\n(Відповіді на питання надав Олександр Галущенко – експерт Антикризового центру кібернетичного захисту бізнесу при ТПП України, провідний розробник компанії IT Laboratory.)\nДуже висока. Це – системна проблема, а не точкова. Невірною є думка, що всі кібератаки мають один напрям: вони, як і хвороби, бувають абсолютно різними. Існує, як мінімум, із два десятки напрямів, за якими можуть здійснюватися напади і впливи на існуючу інфраструктуру. Та й причини впливів абсолютно різні: від легких, практично непомітних, до масових і деструктивних за своєю суттю, спрямованих на знищення інфраструктури. Тут варто зануритися в цю тему докладніше, щоб доступно пояснити сенс того, що відбувається. Але це – тема окремої розмови.\n7 березня 2017 року Wikileaks почала оприлюднення дампа під кодовою назвою Vault 7, що містить подробиці роботи Центрального розвідувального управління (ЦРУ) США. Перша публікація отримала назву «Рік зеро» (Year Zero) і містила 8761 документ і файли з закритої мережі Центру радіотехнічної й електронної розвідки ЦРУ в Ленглі.\nФактично, у вільний доступ були викладені інструменти і вихідний код, за допомогою яких будь-який початківець «хакер» зможе створити свій, унікальний продукт. Для таких «хакерів» у середовищі фахівців є назва: скрипт-кідді (англ. Script kiddie) – таке принизливе призвісько у хакерській отримали ті, хто користується скриптами або програмами, розробленими іншими, для атаки на комп’ютерні системи та мережі, не розуміючи механізму їх дії. Вважається, що скрипт-кідді занадто недосвідчені, щоб самим написати свій власний експлойт або складну програму для злому, і що їхньою метою є лише спроба справити враження на друзів або отримати похвалу від спільнот комп’ютерних ентузіастів.\nІ це страшно: фактично, це аналогічно мавпі з гранатою. Тому створені мутації атакуючих продуктів, помножені на помилки в коді, можуть стати «гримучою сумішшю», яка значно перевершить початковий задум «хакера». Пригадайте апокаліптичні фільми про створення біологічних вірусів, що вирвалися на свободу і знищили 99% населення планети. У нашому випадку теж вірус, але він використовує іншу середу поширення: мережі передачі даних, гаджети і набирає популярність серед інтернет речей.\nБудь-яка атака вимагає підготовки. Неможливо натиснути одну кнопку й обвалити системи. Створення будь-якого шкідливого продукту потребує часу, випробувань, визначення об’єкта атаки і розуміння, чого саме слід добитися. Якщо брати конкретний випадок 27 червня, то там все далеко не просто, як здається на перший погляд. Були визначені цілі, модель і спосіб поширення, використовувалися свіжі, ще не вживані масово, уразливості (з опублікованих на Wikileaks). За всіма наявними в нашому розпорядженні обробленими даними, це було тренування. Такий собі тест у реальних умовах і вивчення реакції соціуму. Тому чекаємо ще однієї хвилі: з виправленими помилками і новими експлойтами (англ. Exploit, експлуатувати – комп’ютерна програма, фрагмент програмного коду або послідовність команд, що використовують уразливості в програмному забезпеченні і застосовують для проведення атаки на обчислювальну систему. Метою атаки може бути як захоплення контролю над системою – підвищення привілеїв, так і порушення її функціонування – DoS-атака).\nІснує ряд причин, через які кількість атак буде тільки збільшуватися. Але це – тема окремої великої розмови з прикладами.\n2. До Антикризового центру кібернетичного захисту бізнесу при ТПП України постійно надходять конкретні запити від представників малого та середнього бізнесу, а саме:\nЯкі превентивні заходи (регламентні роботи) треба провести для уникнення чи мінімізації загроз?\nЦі питання з розряду «як вижити після ядерного вибуху». Занадто багато факторів, змінних і початкових умов. Але спробуємо систематизувати їх і відповісти.\nЯк не дивно, перші кроки лежать не в технічній, а в організаційній частині роботи. Повинно відбутися розуміння, що сьогодні ми перейшли межу між «десь там далеко і нас не торкнеться» і реальним проникненням технологій у наше життя. Якщо раніше можливості таких атак були в основному в голлівудських фільмах, то зараз це з нами. З усіма. І правило про снаряд і попадання в воронку двічі вже не працює. Цікаве спостереження: тільки після серйозної втрати даних власники бізнесу і керівники компаній оцінили рівень загрози і наслідки. І одразу знайшлися бюджети.\nДля усвідомлення існуючого стану ІТ складової компанії, необхідно провести аудит інформаційної безпеки. Це – перший і обов’язковий крок, із якого потрібно починати. Після цього стане зрозумілим, куди рухатися далі, скільки необхідно коштів і етапи приведення в порядок інфраструктури замовника.\nЖодного універсального рецепта: завжди все по-різному: тому і необхідно починати з оцінки загроз і стану ІТ інфраструктури. Уже на цьому етапі багато хто починає нервувати: реальний стан майже завжди сильно відрізняється від того, що говорять «приходящі» фахівці, які вміють змінювати картридж у принтері і встановлювати піратські версії програмних продуктів. Рекомендуємо звертатися до компаній, що мають відповідні ліцензії і досвід роботи в цій сфері.\nЩо потрібно знати керівнику підприємства у випадку загрози?\nЗагрози бувають різними. В першу чергу, необхідно розробити регламент роботи в мережі підприємства, призначити відповідальних осіб, а в ідеалі – побудувати систему захисту, яка сильно ускладнить проникнення і поширення шкідливих елементів. Тут, як не дивно, на першому місці не мегаскладні системи захисту, а адміністративні правила, виконання яких не є складним. Звичайно, використання новітніх систем апаратного захисту з аналітичними модулями сильно ускладнить життя хакерам і порушникам, але сподіватися тільки на апаратну частину – це неправильно. У будь-якій системі найслабша ланка – це людина.\nЯкі першочергові заходи з інформаційної безпеки Ви могли б рекомендувати?\nЦе будуть кілька порад, які не завжди врятують від цілеспрямованої атаки, але сильно ускладнять життя нападникам.\nЗмінити всі паролі на поштових скриньках та облікових записах (акаунтах). Одна адреса – свій, унікальний пароль. Ніколи паролі не повинні бути однаковими для різних адрес.\nУ паролі використовуємо великі, маленькі літери, службові символи (! "№;%:? * () _ +), не пишемо слова російськими літерами на англійській розкладці. Приклад хорошого пароля: Kj1 # w2 * LadQpw3oi029).\nРозділити телефони: один особистий, другий для роботи. У них різні адреси електронної пошти і НІЯКОЇ переадресації!!!\nНіколи не вводимо пароль у формах, що приходять на пошту. Це фішинг. По простому – спосіб обманним шляхом отримати Ваш пароль.\n«Яблучні пристрої» (iPhone, iPad тощо) відключаємо від хмари. Прибираємо автоматичне збереження та створення резервних копій. Усі дані для синхронізації тримаємо вдома на окремому комп’ютері, який підключається для синхронізації (ніякого Wi-Fi!!!). Так, це дещо не зручно, але, якщо до зловмисника потрапить Ваш пароль від хмари Apple iCloud, то вся інформація йому буде доступна. Навіть найпотаємніша і та, яка ретельно приховується, включно з листуванням у месенджерах, секретних чатах тощо. Ще один неприємний момент: Ви зробили фото, відправили його і стерли. Так ось: воно залишається. І його можна побачити. І використовувати в своїх цілях. Пам’ятайте про це. Анонімності в мережі немає, особливо з «яблучними» пристроями.\nЗаходимо в налаштування Google пошти і розриваємо всі сесії, крім тієї, з якою Ви увійшли. Ставимо двофакторну авторизацію по ПІНу. Це дасть ще один рівень захисту, крім прив’язки до номера телефону. Взагалі, цю процедуру (розриву сесій) потрібно проводити регулярно. І записувати IP адреси і час входу в систему. Ці дані дозволять виявити місце, звідки працює зловмисник і направити до нього мобільну групу швидкого реагування.\nНіколи не залишаємо телефон, планшет, ноутбук без нагляду. Досить 50 секунд для установки в ці пристрої програмного «жучка», який перетворить Ваші пристрої в заражені.\nФайли, які прийшли поштою, відкриваємо з обережністю. З незнайомих адрес не відкривати. Якщо відкрили і файл просить установити щось або запустити макрос, або зробити будь-яку іншу дію – відмовляємося. Але не факт, що зараження вже не відбулося. Тому, тільки-но є підозра, робимо скидання до заводських налаштувань на пристрої. Це допомагає в 75% випадків. Для якісних продуктів ворожої промисловості (вірусів, троянів та ін.) це не рішення. Потрібно міняти все: телефон (апарат), номер (сім-карту), карту пам’яті та адресу електронної пошти. Ніякого експорту-імпорту. Потрібні контакти вбиваємо руками. Неприємно, проте надійно і не пролізе вірус.\nДо Wi-Fi мережі підключаємося ТІЛЬКИ в надійних місцях. Ніяких Free в Wi-Fi, гостьового доступу й інших. Тільки 3G. Надійне місце – це будинок, свій офіс. І пароль ніхто не знає, і він довгий, і функція WPS відключена. Якщо довелося комусь дати пароль від вашого Wi-Fi, після відходу гостей його (пароль) міняйте. Якщо це клопітно – купіть одну точку доступу і до неї всіх підключайте. І самі НІКОЛИ не користуйтеся нею. Така точка повинна заходити в приміщення окремим проводом і мати свою IP-адресу, в ідеалі – бути від іншого провайдера взагалі.\nНайміть фахівця, він установить необхідне обладнання в офісі і вдома, яке сильно ускладнить спроби підключення. Варіанти є різні: від $1000 і до нескінченності, залежно від Ваших потреб.\nНіколи не використовуйте робочі адреси електронної пошти для реєстрації в соціальних мережах або для розміщення оголошення з номером телефону. Як приклад, маючи адресу пошти і номер телефону, можна отримати доступ. Як – то інше питання. Тому на візитці пишемо або міський номер телефону і реальну пошту, або мобільний номер і корпоративну пошту, з якої можна зробити переадресацію. Хоча правильно – ніякої переадресації і робота безпосередньо з цієї самої корпоративної пошти. Якщо важко налаштувати самому – навантажте свого адміністратора.\nНе тримайте багато документів на Вашому диску. Нехай там буде тільки те, що потрібно в даний момент.\nНе приймайте в подарунок засоби зв’язку і різні гаджети. Якщо не хочеться образити людину, знайдіть у магазині точну копію подарунка, купіть і використовуйте її. Ззовні відмінностей не буде, але від усіляких неприємних сюрпризів це врятує.\nВимкніть у Ваших пристроях (телефони, планшети, ноутбуки, холодильники, праски, телевізори тощо) автоматичне підключення до Wi-Fi мережі. Підключайтеся тільки в довірених місцях і тільки самі. Кнопкою. Ніякої автоматизації. Це важливо.\nВ Україні існують спеціалізовані органи і центри, уповноважені державою опікуватися питаннями інформаційної безпеки, які здійснюють моніторинг, ведуть боротьбу з кіберзагрозами та розробляють відповідні рекомендації.\nКіберполіція України – https://www.cybercrime.gov.ua/\nуважно читати надані рекомендації та не нехтувати ними, ставити питання, звертатися по допомогу до фахівців, не боятися просити роз’яснення. І пам’ятайте: одного, універсального, захисту не існує. Завжди потрібен комплекс заходів і постійний моніторинг систем для підтримки їх в актуальному, робочому стані.\nТеги: кібератака, Антикризовий Центр кібернетичного захисту бізнесу


POSTUP/BRAMA - Куди ми йдемо?\nЗовсiм недавно – пiд час зустрiчi з вiдомим американо-українським географом із Чикаґо, дiйсним членом НТШ проф. Романом Дражньовським (у 1995-96 роках був ректором Українського Вiльного Унiверситету в Мюнхенi) – я довiдався про його особисту iсторiю, яка не на жарт збентежила мене, i я перестав остаточно розумiти, в якiй державі ми живемо та куди прямує наша багатостраждальна ненька-Україна.\nОсь суть цiєї iсторiї, яка, вочевидь, зацiкавить багатьох наших спiвгромадян, зокрема галичан. Професор Роман Дражньовський свого часу пережив родинну трагедiю, пов’язану зi сталiнськими репресiями в нашому краї. 7 травня\n1944 р., безпосередньо пiсля повернення Червоної армiї на нашi землi, у м. Чортковi був арештований батько нашого професора – Йосип Матвiйович Дражньовський, який у час нiмецької окупацiї працював кондукторським нарядчиком на залiзничнiй станцiї “Чорткiв”. Таку роботу органи радянського правосуддя розцiнили як “посiбництво нiмцям”, за що, вiдповiдно до вироку, він був засуджений “до вищої мiри покарання – розстрiлу із конфiскацiєю майна”. Як сказано далi у наявних у нас документах прокуратури СРСР про реабiлiтацiю, “мiру покарання замiнили на 15 рокiв таборiв”. Як уважає професор Дражньовський, очевидно, головним мотивом арешту i жорстокого присуду була та обставина, що син арештованого, вiн же наш професор, у цей час у 1944 р. був вiдомий як активний молодiжний дiяч i на цей час перебував у дивiзiї “Галичина”, про що було добре вiдомо бiльшовицьким карателям. Хворовитий батько помер у таборах із тавром “iзмєннiка родiни” i тiльки 21 сiчня\n1992 р., ще пiд грифом Прокуратури СРСР, прийшло повiдомлення, що “на пiдставi ст. 1 Закону Української РСР “Про реабiлiтацiю жертв полiтичних репресiй на Українi” вiд 17 квiтня 1991 р. громадянина Дражньовського Йосипа Матвiйовича реабiлiтовано”.\nЗдавалося б, на цих рядках постанови можна поставити у нашiй iсторiї крапку, а її трагiчного героя Й. М. Дражньовського оплакувати разом із мiльйонами невинних жертв, знищених росiйським iмперським тоталiтаризмом в Українi. Проте, виявляється, справи виглядають зовсiм iнакше у країнi, яка сьогоднi йменується Державою Україна. 24 квiтня 2000 р. родина репресованого в м. Чортковi несподiвано отримала листа вiд Прокуратури України, перепровадженого через Прокуратуру Тернопiльської областi, в якiй безпосередньо сказано таке:\n“Повiдомляємо, що, вiдповiдно до п. 5 Постанови Верховної Ради України вiд 24 грудня 1993 року “Про тлумачення Закону України “Про реабiлiтацiю жертв полiтичних репресiй на Українi”, змiнено рiшення про реабiлiтацiю Дражньовського Й. М., 1892 року народження, уродженця і жителя м. Чорткова.\nВизнано, що Дражньовський Й. М. обгрунтовано засуджений 23 вересня 1944 року за вироком вiйськового трибуналу Львiвської залiзницi за ст. 54-I „а”, 54-II КК УРСР до 10 рокiв позбавлення волi із конфiскацiєю особистого майна за посiбництво нiмцям у перiод тимчасової нiмецької окупацiї. У зв’язку з цим рiшення про реабiлiтацiю Дражньовського Й. М. скасовано i в реабiлiтацiї йому вiдмовлено Генеральною прокуратурою України”.\nЯк на мене, ми маємо справу із безпрецедентним документом. Вiн засвiдчує, що на нашi землi повертається влада, яка не тiльки не усвiдомлює українських нацiональних iнтересiв, але й повертає нас до правової iмперської традицiї сталiнiзму, що вiдкинута навiть у сучаснiй ново-iмперськiй Росiї та ностальгiчно комунiстичнiй Бiлорусi.\nДокумент, надiсланий з вiдомства пана Потебенька, викликає сумнi роздуми та декiлька принципових запитань. Насамперед слiд спитати, якою державною та нацiональною мотивацiєю і правовими документами керується Генеральна прокуратура, розпочинаючи ревiзiю висновкiв про реабiлiтацiю, зроблених ще за недавнiм iмперським законодавством? Як нам здається, такi критерiї оцiнки на сьогоднi не розробленi й не узаконенi. I якщо все ж таки такi перегляди здiйснюються, то в їх основу треба покладати висновки про те, чи та або iнша особа скоювала злочини супроти українського народу. I пiд таку категорiю нiяк не пiдпадає господарська дiяльнiсть у нiмцiв. У той же час поза увагою нашої прокуратури залишаються численнi непокаранi злочини того часу, скоєнi опричниками НКВД, МГБ i далi КГБ, що знищували українських патрiотiв, для яких неприйнятною була червона росiйська окупацiя України.\nУ нас поки що все поставлене з нiг на голову: дiї окупантiв та їх карателiв вважаються такими, що чинилися у правовому полi, а їх жертви та герої опору, зокрема з формацiй УПА та ОУН, не мають навiть правової реабiлiтацiї і трактуються як злочинцi.\nТакий стан справ гармонiює з цiєю непоборною загальноiмперською ностальгією, яку демонструють першi особи держави при оцiнцi та святкуваннi драматичних для України подiй так зв. великої вiтчизняної вiйни. Такi оцiнки робляться без урахування того сумного факту, що, попри всю ту смертельну загрозу, яку містив для нас нiмецький фашизм, українцям у цiй вiйнi не судилося боротися за свою справу, i вони були лише гарматним м’ясом у зiткненнi двох iмперських хижакiв – нiмецько-фашистського та росiйсько-бiльшовицького. Проте досi нашi владоможцi, включаючи й номенклатурних потебенькiв, лише мислять категорiями нацiональних iнтересiв, а категорiями спiльного “союзного абщежитiя”. Для них чужi та навiть ворожi традицiї УСС, УНР, УГА, ОУН та УПА, проте у них викликає солодкий трепет “подвіґ пятілєток”, “велікая атєчествєнная” і “канєшно, барьба с бандформiрованiямi в Западной Українє”. І жодного суму та скорботи за мільйонами закатованих червоною імперією українців, зокрема за жертвами найбільшого у світі голодомору, внаслідок яких, здається, безповоротно, зламано національний і соціальний хребет нашого народу. Дуже можливо, що нам першим на теренах СНД керiвна братва ще й пригадає про великого Сталiна. Якщо таке станеться, то, мабуть, дуже втiшиться один знайомий менi дядечко із району, який колись при чарцi зiзнався, що тримає пiд секретом мiсце, де закопаний бюст великого ґенералiсiмуса.


Версія від 17:13, грудня 14, 2018; Jinau (обговорення • внесок)\nКрім того, інститутські мисливці можуть виступати в якості польових командирів (наприклад, у квесті «Захистити Замок»).\nТаблиця характеристик Редагувати\nИменованые мисливці Редагувати\nZ2-47 — мисливець, якого можна зустріти в Грінтек Дженетікс з квесту «Мисливець/жертва».\nX6-88 — можливий напарник Вижив, стає доступний за виконання квесту «Затримання». Вперше можна побачити у спогадах Келлога.\nX4-18 — помічник персонажа у квесті «Битва за Банкер-Хілл».\nX9-27 — мисливець, який зустрічається в ході квесту ««Операція '' Тікондерога»».\n«Мисливець/жертва» — у ході квесту необхідно вистежити мисливця і забрати у нього чіп від молекулярного телепорту.\n«Затримання» — необхідно взяти штурмом рейдерське поселення під назвою Либерталия, і повернути в Інститут побіжного синта-ватажка.\n«Битва за Банкер-Хілл» — разом з одним із мисливців Вижив повинен пробитися до групи втікачів синто, і допомогти відправити їх в Інститут.\nОтримано з https://fallout.fandom.com/uk/wiki/%D0%86%D0%BD%D1%81%D1%82%D0%B8%D1%82%D1%83%D1%82%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B8%D0%B9_%D0%BC%D0%B8%D1%81%D0%BB%D0%B8%D0%B2%D0%B5%D1%86%D1%8C?oldid=94784


Ємець блокує медзакупівлі під час епідемії, бо хоче "пропихнути" свою людину, – Супрун - Новини здоров'я - Здоровʼя 24\nЄмець блокує медзакупівлі під час епідемії, бо хоче "пропихнути" свою людину, – Супрун\n25 березня 2020 , 13:58 - Читать новость на русском\nЄмець блокує закупівлі / volynnews.com\nЕкс-очільниця МОЗ Уляна Супрун розкритикувала дії чинного міністра Іллі Ємця через недостатню увагу до медичних ресурсів та ліків в боротьбі з коронавірусом.\nЗа її словами, щоб протистояти вірусу необхідні закупівлі тестів, захисних засобів для медиків. Але, міністр охорони здоров’я Ілля Ємець, "під гучні заклики ввести надзвичайний стан, свідомо залишає лікувальні заклади без критично важливих ресурсів і ліків", написала Уляна Супрун на своїй сторінці Fecebook.\n“Причина полягає у відмові керівника Медичні закупівлі України порушувати закон і брати на посаду заступника генерального директора "довірену особу" Ємця. Особу, яка засуджена за кримінальний злочин (крадіжку ікри в супермаркеті)”.\nДоручив провести службове розслідування ситуації навколо ДП "Медзакупівлі України".\n“В особистій розмові з Арсеном він сформулював свою поведінку так: "По-хорошему вы не захотели. Будет по-другому". Для мільйонів громадян України "по-другому" означає: знаходитися в заручниках у міністра, котрий зловживає службовим становищем, ставлячи під загрозу національну безпеку. Класичне, для старої гвардії, рішення, коли особисті амбіції та інтереси, пріоритетніші за життя людей”.\nКоронавірус в Україні Міністерство охорони здоров’я Новини Здоров'я Здоров'я Лікування Корупція Уляна Супрун Карантин в Україні 2020 Ілля Ємець


За повідомленням Flightradar, за польотами українського літака АН "Мрія" у 2016 році стежили сотні тисяч користувачів сервіса.\nМова йде про узагальнені данні за рік, а не про конкретний рейс.\nАН-225 "Мрія" було спроектовано київськими конструкторами на заводі імені Антонова ще у 80-х роках. Спершу літак призначався для транспортування космічних кораблів та елементів ракетних систем, але згодом почав використовуватися також у комерційних цілях.\nТак у 2016 році літак здійснив 2 комерційні перельоти, за якими спостерігали у режимі он-лайн сотні тисяч користувачів. У травні "Мрія" доставила 117-тонний генератор в Австралію, а в листопаді - електротурбіну в Чилі.\nВарто зазначити, що АН "Мрія" існує в єдиному екземплярі. Наразі ведуться перемовини з Китаєм щодо можливого проектування другого літака.\nУкраїна Світ авіація


Реферат - Страхове право США - Государство и право\nРеферат: Страхове право США\nЗнайти відповідне житло, що відповідає вашому сімейному бюджету, в Америці не так-то просто. Високі ціни на квартири та будинки, особливо у великих містах — таких, як Нью-Йорк, Сан-Франциско і т.п., можуть зовсім збентежити людини, яка звикла до практично безкоштовного житла.\nБронювати помешкання можна або самому через оголошення в газетах, або через спеціальні агентства. У першому випадку ви економите гроші, у другому — час і нерви. Вартість посередницьких послуг, зазвичай становить 10-15% річної ренти.\nМає сенс зупинитися на житлі із стабілізованою місячною платою (stabilized rent). До речі, якщо дохід вашої сім'ї невеликий, то ви маєте право на отримання державної допомоги для оплати житла. Це так звана «8-а програма». У деяких випадках, ви можете також розраховувати і на отримання квартири в будинках з дуже низькою квартплатою.\nПервинний платіж — це грошова сума, яку має сплачувати застрахована особа при кожному зверненні за власний кошт. Первинний платіж складає 10$ за кожне звернення по медичну допомогу.\n— до 75$ за один візит, але не більше 1500$ за лікування на дому\n— до 30 днів стаціонарного лікування.\n— до 35$ за один візит до лікаря, але не більше 30 візитів протягом лікування на дому б) стаціонарне лікування\n— необхідного лікування природних або штучних зубів в результаті травм і/або;\n— лікування зубів або виривання, яке необхідне для припинення болі, у розмірі 500$ протягом програми стажування учасника від дати початку до дати закінчення.\n— внутрішні заходи (що розповсюджуються на даний штат);\n— федеральні заходи (США, що розповсюджуються на інші штати);\n— зовнішні заходи (що розповсюджуються за межі США).\n— визнання страховиків відповідно до їх статусу (внутрішнім, федеральним або зовнішнім);\n— визначення вимог до розміру капіталу і вимог до платоспроможності;\n— визначення вимог щодо резервів;\n— форми страхового поліса;\n— регулювання норм, якщо це передбачено чинним законодавством;\n— контроль за розподілом прибутків страховиків.\nПроблеми, які стоять в даний час перед NAIC, — створення “зразкового” закону, згідно якому власті того або іншого штату були б підготовлені до ліцензування іноземних страховиків (заснованих за межами США) без того, щоб вимагати (як у багатьох випадках в даний час) їх реєстрації і ліцензування в межах кожного штату. Модельний закон дозволив би також розробити уніфіковані вимоги, що існують вже в деяких штатах, згідно яким в Раді директорів іноземної страхової компанії повинні бути присутніми американські громадяни.\n— деталі, регулюючі статути в кожному окремому штаті;\n— всі страховики, агенти і брокери повинні отримати ліцензію, і, наприклад у Вісконсіні повинні представляти детальний 5-річний бізнес-план і всі необхідні дані, що стосуються керівництва компанії;\n— мінімальні вимоги до капіталу для страховиків (від 100 тис. дол. в Алабамі до 3 млн. дол. страхових суспільств взаємного кредитування в Канзасі);\n— вимоги платоспроможності у формі депозитів і/або мінімальних резервів (від мінімального депозиту в 300 тис. дол. в Ілінойсі до мінімальної резервної вимоги в 2,5 млн. дол. у Флоріді і в 3 млн. дол. у Вісконсіні);\n— обов'язкове страхування безлічі ризиків, включаючи автоцивільну відповідальність на користь “третіх” осіб, медичне страхування і страхування компенсацій робочим;\n— оподаткування премій в межах від 1% для страхування життя в Алабамі до 5% для деяких видів страхування в Північній Кароліні і Вісконсіні. В середньому воно рівне 2%.\nДеякі штати регулюють страхові тарифи. Так, Алабама регулює більшість тарифів по видах страхування, що не відносяться до страхування життя і страхування здоров'я, Ілінойс — тарифи на страхування компенсацій робочим, відповідальність підприємців і медичне страхування. У Канзасі регулюються тарифи при страхуванні від нещасних випадків, хвороб і деяких інших видів страхування. У Північній Кароліні встановлені обов'язкові стандартні вимоги для деяких видів автотранспорту і страхування ризику пожежі. Форми поліса і їх формулювання можуть також регулюватися.\n— якщо ви водите машину, то необхідна додаткова спеціальна авто страховка;\n— якщо Ви збираєтеся узяти напрокат машину, то обов’язково отримайте додаткову медичну страховку. Ваша страховка не передбачає водіння Вами автотранспортних засобів. Тобто, якщо Ви сіли за кермо, пам'ятаєте, що Ви не застраховані.\n— не страхуються такі випадки, як венеричні захворювання; травми, отримані в результаті алкогольного або наркотичного сп'яніння, скоєння злочину; якщо ви займаєтеся спортом підвищеного ризику (автоперегони, стрибки з парашутом, гірськолижний спорт, тощо);\n— страховка не покриває хронічні захворювання і стоматологічні послуги;\n— не страхується вагітність і всі проблеми з нею зв'язані.\nЦя система діє в США в частині програм «Медікер» та «Медікейт». Ці системи обіймають більше 20% населення, групове страхування за місцем роботи складає 58% та добровільне медичне страхування не за місцем роботи – 2%. Близько 15% населення не мають доступу до медичного страхування: це малозабезпечені, безробітні, безпритульні та члени сімей працівників підприємств, що не забезпечуються системою медичного страхування. Наявність роботи не гарантує отримання медичної страховки. Найбільш широко медичним страхуванням охоплені робітники промисловості, державні службовці, члени профспілок, робітники, які працюють повний робочий день. Втрата робочого місця автоматично призводить до втрати медичної страховки.\nСеред приватних страхових компаній у США найбільш розповсюджені та відомі дві некомерційні страхові компанії: «Блу крос» та «Блу шилд». Вони проводять добровільне медичне страхування, що забезпечує оплату госпіталізації або лікарської амбулаторної допомоги та медичних послуг для клієнтів, які проживають в даному районі. Сьогодні діють чисельні асоціації цих товариств, що платять за всі види медичної допомоги.\nЗ 1981 року в США розроблена система класифікації випадків госпіталізації, або діагностичних груп. Розрахунок за медичне обслуговування за програмами «Медікер» та «Медікейт» виконувався при цьому в залежності від кількості медичних послуг. Така система розрахунків призводила до безпідставної затримки хворих на стаціонарі, зростання числа операцій без показників, клінічних, лабораторних та інших досліджень. При цьому, основної мети — доступності медичної допомоги для всіх громадян – так і не було досягнуто.\nОснову системи медичного страхування складає програма «Медікер», згідно якої всьому населенню сплачується 85% вартості різних медичних послуг, окрім стоматологічної, оптикометричної та швидкої допомоги. Фінансування виконується за рахунок страхових внесків у розмірі 1% заробітної плати. Добровільне медичне страхування малорозвинуте та надає додаткові послуги.\n3. Внукова Н.М., Успаленко В.І., Временко Л.В. Страхування: теорія та практика: Навч.-метод. посібник. — Х.: Бурун Книга, 2004.\n7. Матвійчук А.В. Аналіз і управління економічним ризиком. Навч. Посібник. – К.: ЦУЛ, 2005.\n8. Осадець С.С. Страхування: Підручник. — К.: КНЕУ, 2002.\n9. Плиса В.Й. Страхування: Навч. посібник для студ. вищих навч. закл. — К.: Каравела, 2005.


Суперзірка. Підготовка до ефіру: зміна статі на сцені та живі декорації » Все о ТВ и телекоммуникациях | Интернет Агентство Новостей "TV.NET.UA"\nСуперзірка. Підготовка до ефіру: зміна статі на сцені та живі декорації\n<!- google_ad_section_start -> 10 травня 2010 Лічені години залишаються до чергового прямого ефіру телевізійного шоу "Суперзірка". З кожним тижнем учасників стає все менше, а тим фіналістам, що продовжують свою боротьбу за мільйон, доводиться докладати ще більше зусиль, аби продемонструвати публіці всі свої таланти.\nМинулий тиждень виявився досить насиченим для конкурсантів: візит до гуртожитку Юрія Зільбермана, розваги в аквапарку, онлайн-конференції та вже звичні примірки у стилістів та репетиції. Майбутній концерт вразить не тільки цікавими шоу-номерами, але й справжніми акторськими перевтіленнями "суперзірок".\nТак, виконуючи чоловічу пісню, одній з учасниць проекту доведеться повністю загримуватися під хлопця. "Але мені подобається така роль, - посміхається красуня. – Виявляється, необхідно лише широко розставляти ноги і додати різкості у рухах та жестах. Правда, зміна голосу дається мені зовсім важко. І хоча й така задача не стоїть переді мною, дуже хочеться спробувати заспівати у чоловічій манері".\nНатомість продемонструвати свою неймовірну жіночність доведеться Вікторії Корженок. У вечірній сукні та на підборах вона має підкорити усіх представників сильної статі. На жаль, на репетиції ефектний образ зіграв з артисткою злий жарт: спускаючись сходами, Віка зачепилася за сукню та мало не впала. Обійшлося без травм, і виконавиця продовжила свій виступ, однією з найефектніших деталей якого є балет, імітуючий неживі предмети.\nДосяг бажаного Олег Юрійович Нікіфоров: на сцені крім нього не буде ані екстравагантних декорацій, ані громіздкого реквізиту, ані зайвих людей. Вдруге поспіль конкурсант матиме змогу продемонструвати, що може сподобатися глядачам виключно завдяки своєму голосу та манері співу.\nНа противагу є такі учасники проекту, що ніколи не відмовляються від експериментів та спецефектів у своїх номерах. Так, Вєра Варламова створить на сцені дивовижне лазерне шоу, Дмитро Гарбуз пірне у басейн з чарівними русалками, а Роман Kozak перетвориться на справжнього супергероя! Все це вже у вівторок на телеканалі 1+1 о 20:10.\nСуперзірка. В учасників проекту – виключно екстремальні розваги


Найбільше в регіоні зросли ціни на овочі та фрукти - Нова Доба\nНайбільше в регіоні зросли ціни на овочі та фрукти\nНа Черкащині споживчі ціни у травні порівняно з квітнем зросли на 2,9%, про це повідомляють у ГУ статистики в Черкаській області.\nЦіни на продукти харчування та безалкогольні напої підвищилися на 3,1%. Найбільше (на 18,9% та 15,1%) подорожчали овочі та фрукти. На 9,6−1,5% зросли ціни на рис, рибу та продукти з риби, макаронні вироби, продукти переробки зернових, свинину, безалкогольні напої.\nВодночас на 25,4% подешевшали яйця, на 3,0% і 2,0% – яловичина та цукор відповідно. Алкогольні напої та тютюнові вироби зросли в ціні на 4,1%, зокрема алкогольні напої – на 6,7%, тютюнові вироби – на 1,6%. Зростання цін у сфері охорони здоров’я на 1,2% відбулося за рахунок подорожчання послуг лікарень та амбулаторних послуг на 1,7%, фармацевтичної продукції, медичних товарів та обладнання – на 1,1%.\nПідвищення цін на транспорт на 8,8% в основному спричинено подорожчанням палива та мастил на 19,1%, а також проїзду в автодорожньому пасажирському транспорті – на 9,3%. У сфері зв’язку ціни зросли на 0,5%, що пов’язано переважно з подорожчанням поштових послуг на 5,9%. Послуги ресторанів та готелів стали дорожчими на 2,7%.


Отримання ідентифікаційного податкового номера іноземцю: заказать, цена в Києві. юридичні послуги нерезидентам от "Юридическая компания «ЮР-ИНВЕСТ»" - 1921223\nОтримання ідентифікаційного податкового номера іноземцю\nОтримання ідентифікаційного податкового номера іноземцюПослуга\nОтримання ідентифікаційних номерів для іноземних громадян.\nТермін отримання 5-7 р. д.\nІПН являє собою цифровий код, що вказує на регіон перебування (перші дві цифри) і податкову, яка контролює платника податків (дві наступні цифри). Інші 8 цифр представляють собою індивідуальний код. Будь-який іноземець, який бажає повноцінно жити на території України, повинен отримати ІПН. Ідентифікаційний код платника податків, тобто ІПН можуть отримати будь-які платники податку, як ті, що проживають в Україні, так і ті, що знаходяться на території України.\nВ даний час ідентифікаційний номер іноземця видається на підставі ПК України при написанні заяви на отримання ідентифікаційного коду. Отримати ідентифікаційний номер мають право всі платники податків, які є іноземними громадянами.\nДЛЯ ЧОГО НЕОБХІДНИЙ ІДЕНТИФІКАЦІЙНИЙ НОМЕР ІНОЗЕМЦЯ?\nДля законного здійснення трудової діяльності в Україні, оплати прибуткового податку, будь-який іноземець, також як і громадянин України, повинен мати ІПН. Ідентифікаційний номер іноземця видається такої ж форми, як і ІПН для росіянина. Однак він володіє певними особливостями. Розповімо про них докладніше.\nВ першу чергу відзначимо категорію платників податків ― іноземних громадян. Це ті особи, які:\nЗдійснюють трудову діяльність на території України.\nЄ власниками майна, яке підлягає оподаткуванню в Україні. До цієї категорії відносяться власники транспорту і нерухомих об'єктів.\nЗдійснюють в Україні діяльність або операції, які підлягають обкладенню податками.\nІноземець може стати на податковий облік у тому випадку, якщо платник податків. Найчастіше це тільки право, їм іноземець може, як скористатися, так і немає. Для певних категорій іноземців отримання ідентифікаційного номера платника податків є обов'язком, встановленої законом.\nТаким чином, отримання ідентифікаційного номера іноземцем обов'язково в тому випадку, якщо роботодавець залучає до роботи висококваліфікованого фахівця. У такому випадку він повинен пред'явити у Міндоходів України облікову картку № 1ДР.


Аналіз напрямків та технічних засобів модернізації мережі телефонного зв’язку\nАвтор работы: Пользователь скрыл имя, 12 Января 2014 в 00:20, курсовая работа\nОсобливістю сучасного етапу розвитку мереж зв'язку є здійснювана в цей час поступова заміна фізично зношеного й морально застарілого комутаційного обладнання й систем передачі. Колосальні ресурси, необхідні для повної заміни устаткування існуючих мереж зв'язку, роблять дуже актуальної проблему сумісності з існуючим устаткуванням для кожного локального ринку. З іншого боку, особливості економічного розвитку кожної країни, а часто й регіону, приводять до виникнення специфічних місцевих вимог до встаткування, що вводяться знову.\nПоява нових, з більшою пропускною здібністю та відносно недорогих ліній зв’язку на оптоволокнах і цифрових технологій обробки сигналів і даних дало змогу для появи цифрових АТС\nСкачать в ZIP архиве (538.07 Кб) Сколько стоит заказать работу?\n— 565.42 Кб (Скачать файл)\nНауково-технічна революція в кінці 20 століття привела до корінної зміни ролі інформаційних технологій, і зокрема мереж телекомунікацій, у житті суспільства. Інформація стала найважливішої складової ресурсів матеріального виробництва й, отже, різко зросли вимоги до її обсягів, доступності і якості. З іншого боку, необхідність спрощення взаємодії користувача з інформаційним середовищем на всіх етапах обробки інформації, привела до максимально можливої інтеграції, як послуг телекомунікацій, так і встаткування для їхнього надання. Девізом сучасних мереж зв'язку став недорогий доступ користувача - завжди, скрізь і до всіх видів інформації. Таким чином, до теперішнього часу можна вважати завершився концептуальний перехід від мереж телекомунікацій до інфраструктури інформаційного обслуговування. Ця тенденція знайшла своє відбиття в концепціях Глобальної інформаційної інфраструктури (GІІ), розробленої ІTU-T, і Європейської інформаційної інфраструктури (EІІ), розробленої ETSІ.\nБурхливий розвиток мікропроцесорної техніки, що спостерігалося на початку й середині дев'яностих років, революційно перетворило технологію розробки програмного забезпечення комутаційних станцій. Баланс капітальних вкладень і трудомісткості поступово, але неухильно, зміщається убік програмного забезпечення систем комутації. За рахунок активного впровадження периферійних елементів керування, менш помітної стає грань між системами з розподіленим і централізованим керуванням, що була так чітко видна наприкінці минулого десятиліття. Загальний прогрес в області мікроелектроніки дозволив різко знизити габаритні характеристики комутаційних систем. Зросла складність телекомунікаційного встаткування спричиняється спеціалізацію компаній-розроблювачів в області окремих технологій індустрії зв'язку.\nПоява нових, з більшою пропускною здібністю та відносно недорогих ліній зв’язку на оптоволокнах і цифрових технологій обробки сигналів і даних дало змогу для появи цифрових АТС. Вони відрізняються не тільки малими габаритами, малим споживанням електроенергії, але й швидкістю дії, більшою швидкістю з’єднання, доброю якістю обслуговування абонентів.\nПрикладом такої АТС може служити цифрова комутаційна система Фарлеп F – 1500.\n1 Аналіз напрямків та технічних засобів модернізації мережі телефонного зв’язку\n1.1 Переваги цифрових комутаційних систем\nВ теперішній час на залізничному транспорті ще дуже широко використовуються аналогові телефонні станції декадно-крокової і координатної систем. У той же час вони мають ряд недоліків, обумовлених застосовуваними на них комутаційних приладів.\nХоча АТС координатної системи і мають переваги перед АТС декадно-крокової системи (контакти тиску, непряме керування і т.п.), проте на їхній основі неможливо створити станцію, що цілком би задовольняла зростаючим вимогам абонентів у якості зв'язку і додатковим послугам.\nЗасоби телекомунікацій розвиваються дуже динамічно. Цьому сприяє багато факторів, починаючи від удосконалення технології виготовлення радіоелектронних компонентів і кінчаючи інтеграцією техніки зв’язку й обчислювальної техніки.\nНайбільш перспективними для розвитку техніки автоматичної комутації є цифрові комутаційні системи ЦКС, які забезпечують можливість інтеграції різних видів зв’язку в єдину цифрову форму. Під видами розуміються телефонний, факсимільний зв’язок, телекс, відеотекст, передача даних та інші. На базі ЦКС можлива побудова цифрової мережі з інтеграцією служб ISDN.\nОт лише кілька характеристик, за якими цифрові АТС виявляються набагато переважніше аналогових:\nсьогодні тільки цифрові АТС здатні підтримувати формат ISDN, який забезпечує включення станції в локальну мережу установи. Таким чином, з'являється можливість зберігати на твердому диску будь-якого комп'ютера мережі цифрову інформацію станції, наприклад, мовну пошту, що надходить. З іншого боку, у бази даних на диску комп'ютера може бути закладена інформація про послідовність дій АТС при надходженні тих чи інших викликів. Цифрова АТС може бути запрограмована на автоматичний доступ до інформації твердих дисків в особливих випадках;\nзавдяки можливості телефонно-комп'ютерної інтеграції доступ до будь-якої інформації, збереженої комп'ютерами, може бути підданий всім апаратним і програмним системам контролю доступу до даних, що мається в АТС. Останні ж, навіть за сучасними мірками, виявляються дуже розвиті;\nнайскладніше за своєю суттю стартове програмування в більшості цифрових АТС організовано за допомогою комп'ютерної техніки з використанням зручного Windows-інтерфейсу. Безсумнівно, програмування цифрових АТС по своїй суті складніше, ніж аналогових, але їхні інтеграційні можливості перетворюють цей мінус у плюс цифрових АТС;\nу більшості сучасних цифрових станцій передбачене апаратне дублювання життєве важливих вузлів, тому вони мають підвищену надійність і випадки повного їхнього відмовлення надзвичайно рідкі;\nзастосування цифрових технологій дозволило збільшити ефективність роботи відомчих АТС і в плані їхніх прямих, телефонних функцій. Цифрові АТС здатні підтримувати до 5300 з'єднань одночасно і до 20000 з'єднань протягом години. Відомчі аналогові АТС не мають таких можливостей;\nусе більше розповсюдження застосування в технологіях цифрових АТС широкополосної комутації також забезпечує глобальне розширення стандартних функцій аналогових АТС. Наприклад, замість аудіоконференцій стало можливим проводити більш зручні відеоконференції. Єдиною умовою для організації мережного відеозв'язку є наявність у всіх учасників конференції цифрових АТС одного зразка, з'єднаних оптоволоконним кабелем чи за допомогою звичайних ліній. При цьому якість передачі звукової інформації залишається незмінним. Все устаткування (відеокамери, монітори, квадратори, відеомагнітофони для запису конференції, детектори руху, системи передачі сигналу й інші пристрої) виготовляється фірмою-виробником АТС. АТС веде повне керування процесом зйомки, регулюючи його в залежності від закладених директив. Безсумнівно, такі конференції набагато більш продуктивні, ніж аудіозв’язок. Відеозапис може здійснюватися на твердий диск комп'ютера у цифровому виді (і програватися з його) або на стандартні носії відеоінформації.\nПотрібно відзначити також, що цифрові станції, крім того, цілком забезпечують звичні функції аналогових побратимів, такі як система векторизації викликів, мовна пошта, автоматичний розподіл викликів по вільних лініях, скорочений набір номера, аудіоконференції, виписка повних звітів про переговори персоналу, збереження інформації, причому в розширеному варіанті: інформація зберігається довше, мовна пошта має велику ємність і т.д.\nЗ економічної ж точки зору, за деякими даними, вартість аналогового обладнання систем комутації та передачі має тенденцію до збільшення у середньому за рік на 6-10%, у той час як вартість електронного обладнання цифрових систем зменшується щорічно на 5%.\nУдосконалювання елементної бази і програмного забезпечення дозволяє створювати нові системи комутації, що задовольняють найвищим вимогам. Будь-які принципи побудови комутаційних вузлів можуть бути реалізовані при використанні однотипної елементної бази. Базуючись на цьому, сформуємо принципи побудови сучасних цифрових систем комутації (ЦКС).\nАбонентська лінія включається в місцеву (кінцеву) АТС, що при будь-яких видах з'єднань, включаючи і міжміські, приймає весь номер, що набирається абонентом, аналізує його, перевіряє правильність набору, потім встановлює з'єднання або видає номер на зустрічну станцію. Такий алгоритм роботи скорочує непродуктивне заняття дорогих з’єднувальних ліній (ЗЛ), особливо при міжміському зв'язку, дозволяючи отсіяти різноманітні неправильні набори (недобір кількості цифр, набір неіснуючих індексів і т.п.).\nСучасні АТС будуються цифровими з тимчасовою і просторовою комутацією, модульною побудовою і розподіленим багатопроцесорним програмним керуванням. Використовуються багатофункціональні модулі, які мають власне управління і програмне забезпечення. Збільшення ємності досягається додаванням окремих модулів. Взаємозв'язок з існуючими системами АТС здійснюється без введення додаткового обладнання на діючих станціях.\nКомутаційні станції експлуатуються тривалий час, тому важливе значення має зменшення експлуатаційних витрат. З метою зменшення цих витрат на цифрових АТС централізується техобслуговування й управління і вводиться урахування навантаження. У даних комутаційних системах забезпечується можливість тарифікації кожного з'єднання з урахуванням тривалості розмови і відстані.\nЦіни на різні цифрові АТС коливаються від 45 до 170 доларів США у перерахуванні на один порт, причому ці крайні значення постійно знижуються. Вартість же самих станцій коливається від десяти тисяч до мільйонів американських доларів. Ціна залежить від фірми-виробника, необхідної ємності і наявності пристроїв, що розширюють стандартні функції АТС.\n1.2 Обґрунтування необхідності заміни існуючої АТС та вибір нової системи комутації\nМетою реконструкції і розвитку загально технологічної телефонної мережі(ЗтТМ) мають бути: поліпшення її технічного стану; впроваджень сучасних послуг зв’язку які полегшують процес керування залізничними перевезеннями.\nРозгорнуте в теперішній час проектування та будівництво ВОЛЗ на мережі зв’язку “Укрзалізниці” виявилось фундаментом цифровізації вторинних мереж зв’язку та, в першу чергу, ЗтТМ. Найважливішою задачею при побудові цифрової ЗтТМ є впровадження нових технологій керування залізничним транспортом на базі реалізації широкого спектру телекомунікаційних послуг, які надаються сучасним комутаційним обладнанням.\nВідомчі цифрові телефоні станції повинні передбачати створення магістральної, дорожньої та місцевої телефонних мереж.\nЗа допомогою відомчих ЦАТС повинні бути створенні: телефонний зв’язок загально службового використання (автоматична і ручна); оперативний телефонний зв’язок в межах підприємств, відділень та управлінь; передача даних; довідково-інформаційна служба; служба замовлень квитків; голосова, факс та електронна пошта; конференц-зв’язок; відео конференц-зв’язок.\nЗагальні системні вимоги до відомчої АТС пред’являються з урахуванням характеристик сучасних цифрових станцій відомих виробників, тенденцій розвитку комутаційної техніки та використання новітніх технологій. Їх суть полягає в тому, що:\n- відомчі АТС повинні відповідати вимогам, що пред’являються “Основними положеннями створення та розвитку єдиної національної системи зв’язку України” та “Концепції розвитку зв’язку України до 2010 року ” та мати Сертифікат відповідності Державного Комітету України з питань зв’язку та інформатизації;\n- обов’язковою вимогою, до відомчих АТС, є також, забезпечення захисту інформації у відповідності з вимогами Держтехкомісії;\n- відомчі АТС повинні пройти обов’язкові стендові та мережні випробування в Міністерстві транспорту та зв’язку по розробленій ВНІІАС “Програмі та методиці випробувань АТС та системи керування”;\n- конфігураційне виконання відомчої ЦАТС повинне бути в межах від 30 до 20 000 абонентських портів. Вона повинна мати декілька модифікацій (не менш за три) з різною базовою ємністю та дозволяти будувати мережу з єдиним полем послуг в рамках верхньої границі конфігураційної ємності;\n- виконання цієї вимоги дозволяє будувати гомогенну мережу в межах відділення дороги або в масштабах всієї дороги та забезпечити оптимальні вартісні та експлуатаційні показники, що відповідає вимозі про топологічну структуру телефонної мережі;\n- відомча АТС повинна забезпечення використання стандартних протоколів міжстанційної взаємодії по всієї мережі ЗтТМ та при взаємодії з мережею загального користування. При цьому мережі єднаються в рамках всієї ЗтТМ Міністерства транспорту та зв’язку, реалізуються сучасні і перспективні технології та послуги;\n- система керування повинна бути побудована на базі протоколу SNMP;\n- відомча АТС повинна підтримувати технологію цифрових мереж з інтеграцією служб (ISDN), для чого необхідно забезпечувати комутацію цифрових сигналів ІКМ зі швидкістю Nх64 кбіт/с, де N лежить в межах від 1 до 30;\n- вважливою вимогою, що пред’являється до відомчих ЦАТС, є виконання умови встановлення нових версій без заміни комутаційного обладнання або окремих його частин. Водночас повинна бути забезпечена можливість заміни окремих блоків на нові модифікації без суттєвого оновлення версії програмного забезпечення;\nИнформация о работе Аналіз напрямків та технічних засобів модернізації мережі телефонного зв’язку


СТРІНДБЕРГ, Юхан Август | Біографії\nГоловна > Біографії > СТРІНДБЕРГ, Юхан Август\nСТРІНДБЕРГ, Юхан Август\nСТРІНДБЕРГ, Юхан Август (Strindberg, Johan August – 22.01.1849, Стокгольм – 14.05.1912, там само) – шведський письменник.\nСтріндберг є автором п’ятдесяти восьми п’єс, п’ятнадцяти романів, понад сотні оповідань і трьох поетичних збірок. Його геній драматурга визнавали Дж. Б. Шоу, котрий віддав свою Нобелівську премію, щоби оплатити переклад творів Стріндберга англійською мовою, а Ю. О’Ніл був переконаний, що Стріндберг “досі зостається найсучаснішим із сучасників, найвидатнішим тлумачем театру характерних духовних конфліктів, що складають драму – криваву драму – нашого теперішнього життя”. Коло наукових інтересів Стріндберга було підставою для порівняння його з Й. В. Гете: він вивчав китайську мову, писав праці зі сходознавства, лінгвістики, етнографії, історії, біології, астрономії, астрофізики, математики. Водночас займався живописом, віддав належне й захопленню містичними доктринами, передусім Е. Сведенборга, переклав шведською книгу Е. Гартмана про психологію несвідомого, яке постійно цікавило письменника і цей інтерес позначився на його творах.\nБув знайомий із Ф. Ніцше, і його ідеї про сильну особистість сприяли становленню стріндбергівської концепції про аристократію духу.\nСаме уявлення Стріндберга про склад суспільства є вельми своєрідним: він поділяв людей на представників “вищих” і “нижчих” класів, але до “вищих” класів у нього здебільшого належали жінки, які, за його теорією, є гнобителями чоловіків, а до “нижчих” – позбавлені жінками самостійності, пригноблені чоловіки. Тут яскраво виявилося переконання Стріндберга в тому, що життя є одвічною боротьбою двох статей, переможницями у якій завдяки численним підступам і обманам виступають жінки. Але він також не нехтував і соціальними відмінностями для характеристики “вищих” і “нижчих” класів, проте до т. зв. “вищих” класів завжди ставився з великою недовірою.\nСтріндберг особливо гостро відчував перехідність своєї епохи. Маючи дуже нестійку психіку – він навіть був схильним до психічних захворювань, – Стріндберг мав складний характер, важко сходився з людьми, а нерідко й поривав з ними стосунки без будь-яких на те підстав. Манія переслідування і манія величі розвинулися у нього, ймовірно, через особливу вразливість натури, які іноді доходили аж до галюцинацій. Складність особистості значною мірою була обумовлена і його походженням: батько Стріндберга був аристократом, освіченим світським чоловіком, а мати – служницею. Батьки одружилися незадовго до народження письменника, хоча до того у них уже було троє дітей. Таким чином, становище перебування між двома світами, між двома станами і двозначність свого походження Стріндберг відчув ще змалечку. Закінчивши школу, Стріндберг вступив в Упсальський університет, де студіював філологію, філософію та хімію, проте після розриву з батьком у 1968 р. покинув університет. Був шкільним учителем, репетитором, журналістом, телеграфістом. Ставши помічником бібліотекаря у Королівській публічній бібліотеці (1874-1882), Стріндберг серйозно зайнявся історією, літературою і театром.\nУ 1871 р. Стріндберг написав кандидатську дисертацію “Хакон-ярл, або Ідеалізм і реалізм”, де висунув думку про необхідність для мистецтва співвідноситися з “правдою дійсності”. Розвиваючи цю ідею у циклі “Перспективи” (“Perspektiver”, 1872), Стріндберг заперечив “хворобливий, фальшивий ідеалізм минулих десятиліть”.\nЛітературним дебютом Стріндберга можна вважати драму “Местер Улуф”(“Master Olof”, 1872), присвячену одному з найважливіших для Швеції періодів – епосу Реформації. Автор намагався показати боротьбу за загальну рівність і виступив проти т. зв. “вищих” класів. “Местер Улуф” мав три редакції: 1872 – прозаїчна; 1874 – сценічна і 1877 – віршована. Діяч Реформації Улуф (Олаус) Петрі, котрий осуджує захист дворянських привілеїв і утиски анабаптистів, – сильна особистість, проте суперечлива: він не лише “ідеаліст”, а й “відступник” від спільної справи бунтарів. Поряд з Улуфом Стріндберг ставить друкаря Йерда, людину вольову та цілеспрямовану. Мовби проводячи аналогію між минулим і сучасністю, драматург бачить в історії постійну боротьбу між моральним та інтелектуальним прогресом, з одного боку, та політичними пережитками – з другого. Драма постає і як широке історичне полотно (картини національного життя), і як твір глибокого соціально-філософського та психологічного планів. Роман “Червона кімната” (“Roda rummet”, 1879) став своєрідним маніфестом шведського реалізму. Перед нами постає формування особистості головного героя – Арвіда Фалька, який не може залишатися чиновником, бо розуміє безглуздість своєї роботи. У гротескній формі автор описує численні канцелярії, де повно-повнісінько дрібних чиновників, які найбільше бояться, щоби хто-небудь з-поміж них не зайнявся справжнім ділом. Вищі ж чиновники взагалі не з’являються на службі, їм навіть платню приносять додому. Всі ці канцелярії нічим не відрізняються одна від одної, скрізь просять дотримуватися тиші, “народ обзивають бидлом” і вважають, що за відповідних обставин він придатний для того, щоби стати гарматним м’ясом. Чиновники, журналісти, комерсанти, художники, обивателі строкатим натовпом проходять перед нами, буденне життя стає матеріалом для письменника.\nСтріндберг-романіст писав у статті з нагоди чергового ювілею Г. К. Андерсена: “У мене було багато вчителів: Шиллер і Гете, Віктор Гюго і Діккенс, Золя і Палудан (Ф. Палудан-Мюллер – данський письменник XIX ст.), але я підписую свою статтю як Август Стріндберг, учень Г. К. Андерсена”. Андерсена, який створював казки про сучасність, він цінував найвище. У “Червоній кімнаті” Стріндберг виступає також як послідовник Марка Твена, Ч. Діккенса і Палудана-Мюллера, хоча андерсенівськии потяг до прекрасного і віра у його тріумф постійно пробиваються крізь бруд і бездуховність зображеного в романі світу.\n70-80 pp. дослідники вважають періодом реалістичної творчості Стріндберга. На початку 80-х pp. особливо пожвавився інтерес письменника до життя народу, його великих творчих сил. Конфлікт із суспільством дедалі більше загострювався і досяг апогею після статті “Нова держава” (“Det nya riket”, 1882), коли письменникові у 1883 р. довелося емігрувати. Еміграція фактично триватиме до 1899 р. Статті Стріндберга свідчать про його захоплення соціалізмом. Цикл новел “Утопії в дійсності” (“Utopier і verkligheten”, 1885) віддзеркалює сподівання автора на можливість соціальної справедливості і соціального миру. Перший автобіографічний роман “Син служниці” (“Tjanstekvinnans son”, 1886-1887) пов’язаний з близькою для автора у ті роки темою становища простого люду, розкриває особливості психології самого автора.\nСтріндберг замешкував у Німеччині, Швейцарії, Австрії, Англії і особливо довго у Франції, тісно познайомився з чільними письменниками, суспільними діячами та філософами свого часу: норвежцем Б. Бйорнсоном, данцем Г. Брандесом, французом Е. Золя, німцем Ф. Ніцше. їхній особистий вплив позначився на його поглядах і творчості вже наприкінці 80-х pp. Ідеї духовної елітарності Ніцше у Стріндберга набули особливої гостроти (при його цілковитій безкомпромісності і манії величі); натуралістична теорія Золя зазнає змін, відбиваючись в увазі до буденності, дослідженні найдрібніших різнорідних впливів середовища на людину, підкресленій увазі до тих відмінностей, що зумовлені статтю. У письменника виникає переконання, що чоловіки та жінки перебувають в стані одвічної боротьби між собою, навіть кохання він інтерпретує лише як постійне протистояння у коханні-ненависті. Наприкінці 80-х pp. сформувався натуралізм Стріндберга, що поєднується із символістичними елементами. Цей період включає і початок 90-х pp. Найбільш помітними творами цього періоду стали драми “Батько” (“Fadren”, 1887) і “Фрекен Юлія” (“Froken Julie”, 1888). Передмова до останньої драми стала маніфестом шведського натуралізму, який справив значний вплив на багатьох письменників Європи, а найбільше – на К. Гамсуна. Автор повідомляє про те, що він обирає “мотив, який… далекий від сучасних політичних конфліктів”; при цьому він стверджує, що тема “соціального сходження або падіння, конфлікт високого або низького… конфлікт між чоловіком і жінкою були, є і будуть породжувати постійний інтерес”. Він же у “Фрекен Юлії” зображає “загибель цілого роду” – так виходить на поверхню натуралістична ідея біологічного розвитку людини.\nПроте Стріндберг сам же й стверджував, що намагався уникнути однобокої фізіологічної мотивованості вчинків своїх героїв – своє новаторство він вбачав у тому, що створював багатомотивність вчинків і багатомотивність у їхньому тлумаченні. Ці мотиви породжувалися як спадковістю, так і багатьма факторами навколишнього середовища, які створюють той чи інший людський тип. При цьому письменник стверджував, що його персонажі є “безхарактерними” у тому сенсі, що у них із самого початку домінуючі риси в душевному комплексі переплітаються з темпераментом. А душевний комплекс поєднує у собі всі впливи, аж до впливів минулих культур. Стріндберг зображає критичні ситуації, оскільки тільки у них – у їхніх суперечностях, в їхній парадоксальності – проявляється те, що письменник називає “радістю життя”, хоча тут точніше буде сказати про повноту її виявлення.\nУ статті “Про сучасну драму і сучасний театр” (“От modernt drama och moderna teater”, 1889) він скаже влучніше і про вибір сюжетів: “У новій натуралістичній драмі стало помітним виразне прагнення до переконливих мотивацій. Саме тому найчастіше беруть смерть у її крайніх проявах: життя і смерть, народження й умирання, боротьба за подружжя, за засоби існування, боротьба за честь…” У XX ст. екзистенціалісти вестимуть мову про пограничні ситуації – Стріндберг випередив їх. У цій самій статті він писав і про те, що визначальною властивістю драми є не сюжет, не вигадана інтрига, а дія. ота непідвладна розрахункові властивість як самого життя, так і драми, що створює нову якість ідей, які розвиваються у творі. Стріндберг розумів слово “дія” у драмі як процес осмислення, що передує фізичній дії, і вважав це найважливішою властивістю цього жанру. Драми “Батько” і “Фрекен Юлія” побудовані на надзвичайно напруженій боротьбі чоловіка та дружини – у першій п’єсі та панської доньки і лакея – у другій. Зовсім несхожі у сюжетному відношенні, ці драми досліджують у “межовій ситуації”, що передує загибелі у першому випадку чоловіка, а в другому – жінки, ті зв’язки і ті конфлікти, які є вічними у взаєминах різних статей. Драми є наче ілюстрацією до тих теоретичних ідей, які Стріндберг виклав у передмові до “Фрекен Юлії”.\nНа 90-і pp. припадає криза у духовному і творчому стані письменника, психічна хвороба якого посилилася. Його автобіографічні нариси “Пекло” (1897) і “Легенди” (1897) особливо гостро свідчать про тривожний стан письменника, про сваволю суб’єктивізму, про підлеглість таємничим силам, здебільшого ворожим людині. Забобони і марновірство визначають його рішення і вчинки. Психічні реакції Стріндберга стають дедалі гострішими і хворобливішими.\nЗ 1890 р. розпочався останній період творчості Стріндберга, особливо складний в ідейному та формальному аспектах – він пов’язаний зі становленням експресіонізму та сюрреалізму. Символістичні та натуралістичні ідеї продовжують існувати. Сповнений тривоги автобіографічний роман 1887 р. “Слово безумця на свій захист” (“En dares forsvarstal”), написаний французькою мовою; тут автор намагається розкрити надзвичайно складні стосунки зі своєю першою дружиною – акторкою Сірі фон Ессен. Роман завершується жахливим звинувачувальним пасажем проти всіх жінок, у якому автор виступає проти закону про громадянські права жінок, оскільки це “напівмавпи”, “ниці тварини”, “хворі діти”, повністю безвідповідальні істоти, “паскуди, які не усвідомлюють себе, інстинктивні негідниці, люті тварюки, які не тямлять, що роблять”.\nУ 90-х pp. XIX ст. та на початку XX ст. Стріндберг захопився ідеєю створення театру нового типу, де сконцентрована дія повинна була вкластися в один акт, а глядач мав би отримати можливість вловити переживання героя, стежачи за мімікою актора, а не лише за модуляціями добре поставленого голосу та рухами. Для цього потрібен був камерний театр з невеликою глядачкою залою. Відкритий, нарешті, 1807 р. у Стокгольмі, він отримав назву “Інтимного театру”. Щоправда, театр проіснував лише три роки, але Стріндберг встиг поставити на його сцені багато своїх п’єс. У театральній царині Стріндберг вважав себе послідовником А. Антуана, творця “Вільного театру” в Парижі, берлінця М. Рейнгардта та М. Метерлінка з його “Театром мовчання”. Модерністська естетика, яка віддає перевагу не реальності, а суб’єктивній трансформації у свідомості та уяві художника, особливо помітно виявилася у т. зв. “ліричних” або “камерних” драмах “Дорога у Дамаск” (“Till Damaskus”, 1898), “Танець смерті” (“Dodsdansen”, 1901), “Гра химер” (1902). Драматична трилогія “Дорога у Дамаск” – перший філософсько-символічний твір драматурга, для якого тепер “людське існування – це сон”. У ньому “все можливо, минуле легко зливається з теперішнім і майбутнім”. Його герой – сучасна “нервова людина”, яка страждає від хаосу та дисгармонії навколишнього світу. Він почувається зайвим і лише у мріях відчуває повноту життя. Його туга за ідеалом краси втілюється в образі прекрасної Пані, котра з’являється до нього з минулого. Наче тіні, у його розщеплену свідомість входять й інші персонажі п’єси: Лікар, котрий став жертвою його обману у шкільні роки, слуга Лікаря Цезар (він збожеволів від читання книг, написаних Невідомим), Жебрак – його двійник і, нарешті, полишені героєм п’єси його дружина та діти, перед якими він почувається в неоплатному боргу. Нудьга та відраза до життя змушують Невідомого шукати порятунок, наче біблійного Савла, “по дорозі в Дамаск”, до Бога.\nДушевне життя героя стає у п’єсі Стріндберга предметом сценічного втілення. У єдине ціле його об’єднує уява Невідомого, його спонтанні неконтрольовані думки й асоціації. У п’єсі відсутня ідея, а персонажі, що живуть в оточенні невідомих надприродних сил, позбавлені якихось індивідуальних рис. Вони створені авторською фантазією і, на відміну від героїв “натуралістичних” п’єс, є символами душевних страждань Невідомого, “пекла” його душі.\nТема страждання як єдино можливої долі людини з новою силою звучить у драмі “Гра химер”. Стріндберг щиро співчуває людям. “Надто гарні вони для цього світу, щоби почуватися у ньому як вдома”, – пише він у передмові. І лише “нерозумна воля до життя” змушує їх, всупереч сумному досвіду, все ж таки сподіватися на краще.\nДля персонажів “Гри химер” життя – це “жахливий, нестерпно болючий сон”, від якого їм слід отямитися. З надією та нетерпінням чекають вони на Спасителя, котрий повинен звільнити їх від земних пут. Роль Спасителя, котрий офірує себе людям, бере на себе міфічна дочка бога Індри. Із захмарних сфер вона сходить на землю звільнити людей, котрі мучаться у Палаці – символі земного життя. Проте, опинившись у ньому, дочка Індри сама стає його в’язнем. Тут вона зустрічає Офіцера, котрий із розвитком дії “перетворюється спочатку в Адвоката, потім у Поета, закохується в Адвоката і стає його дружиною”. На власному досвіді дочка Індри переконується, що сімейне життя – це “пекло”. У злиденній обстановці, з немовлям на руках вона відчуває, як починає ненавидіти чоловіка, і майже забуває про свою високу місію. Від відчаю її рятує зустріч із Поетом. Дочка Індри обіцяє йому розповісти Всевишньому про страждання людей на землі і гине в охопленому полум’ям Палаці. Печальним рефреном лунають у п’єсі її слова: “Як шкода людей!”\nУ “Грі химер” ще більше, ніж у “Дорозі у Дамаск”, Стріндберг вдається домогтися свободи авторського самовираження. Погляд на світ мовби на “гру химер” свідомості та підсвідомості дає йому можливість відважно експериментувати з художньою формою. За словами Стріндберга, у п’єсі він використовує фрагментарну, розірвану структуру сну, підпорядковуючи її логіці творчого задуму. Його п’єса вибудовується як ряд сцен і ситуацій, сповнених символічного смислу. Неймовірні з точки зору зовнішньої правдоподібності події покликані переконати читача у марності зусиль віднайти сенс у земному житті.\nТематика філософсько-символічних п’єс “Дорога у Дамаск”, “Танець смерті” і “Гра химер” отримала новий імпульс свого розвитку у ще песимістичніших за своїм звучанням “камерних п’єсах” Стріндберга. Вони були написані спеціально для постановки в “Інтимному театрі” у 1907 р. – “Негода”, “Попелище”, “Соната привидів” (“Spoksonaten”), “Пелікан”, а 1909 р. – ще одна, “Чорна рукавиця”. Усі вони в узагальнено-символічній художній формі виражають уявлення про життя як про “фантасмагорію, нав’язаної нам картини світу, яка у своєму істинному вигляді відкривається нам лише у світлі іншого життя”. Глибока прірва між видимістю і сутністю навколишнього життя у “камерних п’єсах” оголюється з допомогою поетичних образів-символів. Перефарбовані стіни будинку у “Попелищі”, брехня Матері про те, що вона жертвує усім заради своїх дітей у “Пелікані”, слугує втіленням тієї огидної дійсності, яку, вважає Стріндберг, слід знищити, спалити очищувальним вогнем. Вогонь – найголовніший поміж символів драматурга.\nПрагнення розкрити істинну природу навколишнього світу лежить в основі творчого задуму у програмовій поміж “камерних п’єс” Стріндберга “Сонаті привидів”. Окремо існуючі люди і сім’ї у цій п’єсі виявляються якнайтісніше поєднаними загальними злочинами проти істинного почуття кохання, переможеного егоїстичним розрахунком. Фантастичне існування жінки-мумії (набагато реальнішою здається її статуя, аніж вона сама); крихке і вразливе, як і гіацинти, що її оточують, життя Фрекен (доньки Мумії), котра помирає, щойно упала завіса, яка приховувала минуле її батьків; чорні ширми, які ставляться, коли необхідно, щоби помер той, хто вичерпав себе у житті; привид Молочниці, що матеріалізує думки Старого та Студента, – усе це разом, породжуючи таємниці і розкриваючи їхню жорстоку сутність, створює неповторний колорит цієї складної для сприйняття п’єси, де символи, алегорії, свідомі спотворення реальності оголюють (чи свідомо приховують?) зв’язки всього сущого. Слова Старого “я віддаю перевагу мовчанню, адже тоді чутні думки і видно минуле; мовчання не приховає нічого… що ховається за словом” розкривають авторську концепцію і вибір зображувальних засобів у драмі. Той же Старий каже: “Іноді завдяки чистісінькій випадковості… таємне раптом стає явним, і з шахрая спадає маска, душогуб викритий…” Тут дуже характерним є те, що, по-перше, використовується випадковий збіг обставин; а потім те, що таємниця розкриває справжнє обличчя шахрая: увесь світ показаний як світ шахраїв. Лише невелика, особливо вразлива його частина намагається боротися проти цього і гине, зіткнувшись зі світом таємниці та зла. Сама ідея всезагальної пов’язаності, найімовірніше, постала на грунті природничих досліджень С, але в його художній творчості реалізувалася на підставі уявлень про те, що люди пов’язані між собою злом.\nІсторичні драми Стріндберг писав упродовж усього свого творчого шляху. До їхнього числа входить і “Ерік ХІV” (“Erik XIV”, 1899). Стріндберг називав цю п’єсу трагедією безхарактерної людини. Ставлення до опрацювання історичного матеріалу у Стріндберга дуже вільне – він не вважає за необхідне зберігати історичну послідовність подій, не сковує себе обов’язком відтворювати справжні характери історичних персонажів, для нього важливіше викласти свою концепцію історії, а власне у названій драмі – ідею невпинності боротьби за владу. Окрім “Еріка XIV”, важливе місце у пізній творчості Стріндберга займають такі драми з національної та європейської історії, як “Сага про Фолькунгів” (“Folkunga – Sagan”, 1899), “Густав Васа” (1899), “Густав – Адольф”(1900), “Енгельбрект” (1901), “Карл XII” (1901), “Кристина” (1903), “Віттенберзький соловей” (“Naktergalen і Wittenberg”, 1903), у яких драматург зберігає вірність реалізму.\nПроза 900-х pp., різноманітна за тематикою та жанрами, пронизана пристрасним розвінчуванням соціальних негараздів, пошуками суспільних ідеалів. Романи “Готичні кімнати” (“Gotiska rummen”, 1904), “Чорні знамена” (“Svarta fanor”, 1905) містять замальовки приватного та суспільного життя. Іноді письменник повертався до наукових проблем, які колись його цікавили. “Казки” (“Sagor”, 1903), “Історичні мініатюри” (“Historiska miniatyrer”, 1905), нариси “Нові долі шведів” (“Nya svenska oden”, 1906) – проби в царині “малих форм” (стилізована “історична” хроніка, казкова і байкова алегорія, побутові замальовки).\nАвтобіографічний роман “Самотній” (“Ensam”, 1903), який нагадує радше щоденникові записи, показує письменника у той період, коли він загубився у великому місті, у якому нікого не знає; лише звуки на вулиці, зустрічі з незнайомцями, з якими постійно стикається, прогулянки звичними маршрутами, краєвиди рідної природи наповнюють втомлену душу спокоєм.\nВ останніх статтях, особливо у “Слові до шведської нації” (“Таї till svenska nationen”, 1910), письменник знову привернув увагу читачів до проблем сучасності і реалістичного пізнання світу.\nСтріндберг справив значний вплив на світову літературу як свого часу (К. Гамсун), так і на наступні генерації письменників, будучи предтечею експресіонізму та сюрреалізму. Серед своїх учителів його могли б назвати такі різні письменники, як П. Лагерквіст, Л. Піранделло, Ф. Кафка, Ж. П. Сартр, Б. Брехт, Ф. Дюрренматт, та передусім – німецькі експресіоністи.\nУкраїнською мовою окремі твори Стріндберга переклала О. Сенюк.