Бічні шлуночки. Базальні ядра. Морфологічні основи динамічної локалізації функцій в корі півкуль великого мозку – Анатом.укр | The Anatomist\nБічні шлуночки. Базальні ядра. Морфологічні основи динамічної локалізації функцій в корі півкуль великого мозку\nМорфологічні основи динамічної локалізації функцій в корі півкуль великого мозку\nПитання про локалізацію функцій в корі півкуль великого мозку постало давно і має велике теоретичне значення, оскільки дає уявлення про нервову регуляцію всіх процесів організму та пристосувань його до умов навколишнього середовища, які постійно змінюються. Воно має і вагоме практичне значення для встановлення місць уражень у півкулях великого мозку.\nДо 1861 року кора великого мозку вважалася функціонально однорідною та полівалентною. Будучи (за висловом І. Гіртля) “седалищем души”, кора в функціональному розумінні повинна була бути неподільною. У 1861 році в Парижі П’єр Поль Брока виступив на засіданні Антропологічного товариства і продемонстрував локалізацію функцій в корі головного мозку людини. Він встановив, що порушення мови (моторна афазія) у одного з його хворих виникла внаслідок ушкодження задньої третини лівої нижньої лобової звивини (цю ділянку кори пізніше назвали “центром Брока”). Це відкриття Брока надало імпульс для вивчення локалізації різноманітних функцій в корі мозку.\nВ 1864 році Хьюлінгс Джексон вивчав хворих з фокальною епілепсією і пояснив причину виникнення припадків подразненням кори передцентральної звивини. Фріч і Гітциг у 1870 році були першими дослідниками, які показали, що електрична стимуляція кори лобової частки півкуль великого мозку у собак призводить до контрлатеральних рухів кінцівок. Але всі перелічені дослідження не мали морфологічного підґрунтя. Засновником вчення про морфологічні основи локалізації функцій в корі великого мозку став видатний український анатом, завідувач кафедри нормальної анатомії Київського університету Св. Володимира, професор Володимир Олексійович Бец. Професор В. О. Бец у 1874 році вперше відкрив і описав у корі gyrus precentralis i lobulus paracentralis гігантські пірамідні клітини (які з того часу у всьому світі називають “клітинами Беца”). У своїй роботі “О подробностях строения мозговой корки человека” (1880) В. О. Бец писав: “В июне 1874 г. мною было опубликовано исследование корки мозга животных, обезьян и преимущественно человека, по которому в местах, соответствующих двигательным центрам Фрича и Гитцига, были найдены особые большие нервные клетки, никем до сих пор не замеченные, имеющие характер клеток спинного мозга и которые я назвал гигантскими клетками… Клетки эти и волокна имеют все несомненные свойства так называемых двигательных клеток и, несомненно, соединяются с нервными волокнами”.\nІсторія неврології свідчить, що прогрес у спробі визначити і локалізувати кіркові функції був повільним і сповненим протиріч. Із часом в корі півкуль були описані численні цитоархітектонічні поля, але вирішення питання про їх співвідношення з конкретними функціями виявилося утрудненим. Тому вчення про локалізацію функцій у корі великого мозку весь час розвивалося у взаємодії двох протилежних концепцій – антилокалізаціонізму, або еквіпотенціалізму, який відкидає локалізованість функцій у корі, і вузького локалізаційного психоморфологізму, який намагався локалізувати в обмежених ділянках мозку окремі психічні якості.\nРозробка основ сучасного нового погляду на локалізацію функцій в корі півкуль великого мозку пов’язана з ім’ям І. П. Павлова, який створив вчення про аналізатори та вчення про динамічну локалізацію функцій.\nПавлов розглядав мозкову кору як суцільну сприймаючу поверхню, яка складається з аналізаторів (точніше, їх центральних кінців – мозкових клітин). Аналізатори (зоровий, слуховий, руховий та ін.) не тільки сприймають і диференціюють подразнення, які надходять у мозкову кору із зовнішнього і внутрішнього середовища, але й поєднують їх одне з одним, тобто здійснюють не тільки аналіз, але й синтез.\nЗа І. П. Павловим, кірковий кінець аналізатора (мозковий центр) містить центральну частину, або ядро, де відбувається точне диференціювання подразнень і здійснюється найвищий аналіз і синтез, і периферичну розсіяну ділянку. Периферійні частини різних сприймаючих ділянок кори (кіркових кінців аналізаторів) перекривають одна одну. При ураженні ядра кіркового кінця аналізатора розсіяні елементи можуть до певної міри компенсувати втрачену функцію ядра. Підсумком цих досліджень Павлова стало вчення про динамічну локалізацію функцій в корі мозку, яке припускає можливість участі одних і тих же нервових структур у забезпеченні різних функцій.\nКонцептуальний підхід Павлова знайшов свій подальший розвиток у вченні про нервові центри і кіркові поля. В сучасній неврології виділяють три типа кіркових полів: первинні, вторинні і третинні. Первинні поля (ядра кіркових кінців аналізаторів за І. П. Павловим) – це проекційні зони, які відповідають тим цитоархітектонічним полям, де закінчуються чутливі провідні шляхи.\nВторинні поля (периферичні відділи кіркових кінців аналізаторів за І. П. Павловим) розміщені поблизу первинних. У цих зонах, безпосередньо не пов’язаних з провідними шляхами, теж відбувається певна обробка інформації, яка надходить у первинні поля. Третинні поля займають решту, тобто більшу частину кори. Це асоціативні зони, які розміщені в місцях перекриття окремих аналізаторів.\nПервинні поля (ядра аналізаторів) звичайно мають відносно невеликі розміри та певні анатомічні межі. Що стосується третинних полів, то вони більш розширені і дифузні. З приводу цього слід відмітити, що несподівані результати були отримані при вивченні прозопагнозії (нездатності впізнавати обличчя). Було з’ясовано, що це порушення супроводжується дуже малою кількістю інших неврологічних симптомів, а ділянка асоціативної кори, яка відповідає за цю інформацію, розміщена на нижній поверхні обох потиличних часток і розповсюджується вперед до внутрішньої поверхні скроневих часток. Може здатися, що непропорційно велика кількість мозкових ресурсів витрачається на дуже обмежені задачі. Однак слід мати на увазі, що можливість впізнавання людей як індивідуумів дуже цінна для такого високосоціального біологічного виду, як людина. Подібні приклади свідчать про спеціалізацію мозку людини та велике значення в цьому асоціативних кіркових полів, які незрівнянно перевищують аналогічні зони у тварин. Первинні сенсорні та моторні кіркові поля складають не більше 20 % від загальної поверхні кори людини; решта поверхні зайнята асоціативними полями.\nБезумовним стимулом для дослідження локалізації функцій в корі великого мозку став розвиток нейрохірургії. У. Пенфілд і Т. Расмуссен із Монреальського неврологічного інституту в 1950 році, проводячи електростимуляцію кори півкуль у оперованих під місцевою анестезією хворих, одержали нові дані про рухові та чутливі центри мозкової кори. Ними була складена нині широко відома схема, що ілюструє соматичне представництво в первинних сенсорних і первинних моторних кіркових полях, а саме – так звані “чутливий гомункулус” і “руховий гомункулус”. “Чутливий гомункулус” являє собою проекцію на зацентральну звивину протилежної половини тіла людини, причому всі ділянки тіла спроектовані так, що голова «гомункулуса» розташована знизу звивини, а нога зверху. Подібним чином у передцентральній звивині розміщений “руховий гомункулус”.\nЗа допомогою інвазивних методів дослідження були встановлені практично всі первинні кіркові поля (ядра аналізаторів) та деякі вторинні і третинні. Було з’ясовано, що цитоархітектонічні поля 1, 2, 3 (за Бродманом) складають первинне сомато-сенсорне поле, поле 4 і частково 6 – первинне моторне, що поле 17 одержує зорові імпульси, 41 поле – слухові, 43 – смакові і таке інше.\nНові успіхи у вивченні морфологічних основ локалізації функцій в корі півкуль пов’язані із застосуванням високотехнологічних неінвазивних методів дослідження. За допомогою комплексу таких методів (головним з них був метод позитронної емісійної скануючої томографії) Д. Х’юбел та Т. Візел дослідили центральні механізми зору та склали докладну морфологічну схему орієнтаційних і окодомінантних колонок у зоровій корі поля 17 (ділянка острогової борозни), за що в 1981 році одержали Нобелівську премію. Слід зазначити, що, на відміну від клітин інших органів, здатних використовувати різні види «пального», нейрони використовують лише глюкозу крові. Крім того, на відміну від таких тканин, як, наприклад, м’язові, здатних короткочасно функціонувати при відсутності кисню, головний мозок повністю залежить від окислювального метаболізму. Мозок настільки інтенсивно використовує кисень (50 мл за хвилину), що, складаючи всього 2 % загальної маси тіла, поглинає приблизно 20 % кисню, який потрапляє в організм. Таке велике споживання енергії пояснюється необхідністю підтримувати іонні градієнти по обидва боки нейронної мембрани, від чого залежить проведення імпульсів у мільярдах нейронів мозку. Крім того, це споживання енергії відбувається безперервно: інтенсивність метаболізму в мозку відносно постійна вдень і вночі й іноді навіть дещо підвищується під час фази сну зі сновидіннями.\nВажливим кроком вперед у дослідженні енергетичного обміну мозку, який призвів до вражаючого розширення та деталізації карти кори великого мозку, став метод, розроблений Л. Соколовим (L. Sokoloff) в Американському національному інституті охорони психічного здоров’я. Цей метод дозволяє візуально визначити інтенсивність енергетичного обміну в клітинах мозку. Нейрони пристосовують споживання глюкози до задоволення своїх метаболічних потреб на даний момент. Отже, в активному стані вони поглинають її скоріше, ніж у спокої. З глюкозою, що була поглинута, звичайно відбуваються швидкі перетворення; її хімічний аналог, 2-дезоксиглюкоза, поглинається клітинами точно так само, але не піддається метаболізму. Якщо ввести в кров дезоксиглюкозу з радіоактивною міткою, то вона відкладеться в нейронах, і швидкість її накопичення буде показником метаболічної активності клітини. Позитронно-емісійна томографія дозволяє виявити за допомогою зовнішніх датчиків наявність дезоксиглюкози або інших речовин, помічених радіоактивними ізотопами, які випромінюють позитрони. Ця перспективна методика дає можливість картування активних структур мозку in vivo у лабораторних тварин або у людини. Наприклад, діючи світловим стимулом (спалах) на праве або ліве око, можна визначити, які саме ділянки мозку одержують аферентацію від того чи іншого ока.\nЯк установлено, більшість первинних і частина вторинних кіркових полів (кіркових кінців аналізаторів за І. П. Павловим) має певні співвідношення з борознами та звивинами плаща, у зв’язку з чим може бути визначена при дослідженні його рельєфу.\nУ корі передцентральної звивини та прицентральної часточки розташований кірковий кінець рухового аналізатора (тут сприймається пропріоцептивна чутливість і звідси регулюється діяльність скелетних м’язів). Проекція протилежної половини тіла людини (“руховий гомункулус”) подана догори ногою – у вищих ділянках звивини проектуються рецепторні поля нижньої кінцівки та нижня частина тулуба, а у нижніх відділах – рецепторні поля голови, верхньої кінцівки та верхніх частин тулуба.\nУ корі зацентральної звивини локалізується кірковий кінець шкірного аналізатора або аналізатора загальної чутливості (больової, температурної, тактильної). У зацентральній звивині, подібно до передцентральної звивини, проекція протилежної половини тіла людини (“чутливий гомункулус”) подана догори ногою.\nСпецифічним різновидом складної чутливості є стереогноз (тривимірно-просторове почуття), при якому предмет упізнається порівняно з минулим враженням про нього (основна роль при цьому належить суглобово-м’язовій і тактильній чутливості); він пов’язаний з корою верхньої тім’яної часточки домінантної півкулі. У цій ділянці кори розташоване відповідне третинне асоціативне поле.\nУ ділянці нижньої тім’яної часточки в надкрайовій звивині домінантної півкулі міститься кірковий кінець рухового аналізатора (асоціативне поле), функціональне значення якого полягає у здійсненні всіх цілеспрямованих складних комбінованих рухів, до яких належать також професійні та спортивні рухи.\nУ задніх відділах середньої лобової звивини розташований кірковий кінець аналізатора співдружнього повороту голови та очей в протилежний бік. Співдружній поворот голови та очей регулюється не тільки пропріоцептивними імпульсами, що йдуть від м’язів очного яблука та м’язів шиї в кору лобової звивини, але й імпульсами, що йдуть від сітківки в поле 17 (sulcus calcarinus потиличної частки).\nУ людини практично весь мозок задіяний у процесі мовного спілкування (абстрактне мислення пов’язане саме з мовою). Мозок повинен бути непошкодженим, щоб людина без зусиль могла сприймати мову оточуючих і була здатна виразити словами власні думки. Хоч деякі ділянки кори домінантної півкулі є найважливішими для розуміння мови (центр Верніке), а інші – для вимовляння слів (центр Брока), ізольованого мовного центра, мабуть, не існує. Клінічний досвід, однак, показує нерівнозначність окремих ділянок кори в походженні мовних розладів. Втрата моторної або сенсорної функції мови носить назву моторної та сенсорної афазії (від грец. рhasis – мова).\nКірковий кінець рухового аналізатора артикуляції мови (центр Брока) розташований у задніх відділах нижньої лобової звивини домінантної півкулі. При пошкодженні його має місце моторна афазія (втрата рухової програми слова, яка призводить до позбавлення здатності вимовляти склади та слова).\nКірковий кінець слухового аналізатора усної мови (центр Верніке) розташований у задніх відділах верхньої скроневої звивини домінантної півкулі. При пошкодженні його має місце сенсорна афазія (втрата розуміння власної усної мови).\nКірковий кінець рухового аналізатора письмової мови міститься в задніх відділах середньої лобової один приклад асоціативного поля.\nУ глибині бічної борозни на внутрішній поверхні середньої частини верхньої скроневої звивини в корі поперечних скроневих звивин розміщений кірковий кінець слухового аналізатора.\nНа присередній поверхні потиличної частки з боків від острогової борозни розміщений кірковий кінець зорового аналізатора.\nНа нижній поверхні скроневої частки у гачку та частково у підмозолистому полі та морському конику міститься кірковий кінець смакового та нюхового аналізаторів. До первинної смакової кори останнім часом відносять кору лобової та тім’яної покришки, кору острівцевої частки. Описані вище кіркові кінці деяких аналізаторів є в корі півкуль великого мозку не тільки людини, а й тварин. Вони сприймають подразнення із зовнішнього та внутрішнього середовища і складають (за І. П. Павловим) першу сигнальну систему.\nДруга сигнальна система є тільки у людини і обумовлена розвитком усної та письмової мови. Мова – центр Верніке.\nКірковий кінець зорового аналізатора письмової мови розташований в кутовій звивині. При пошкодженні його має місце алексія (порушення здатності читати та розуміти написане).\nЯк уже підкреслювалося раніше, асоціативні кіркові поля лобової, тім’яної, потиличної, скроневої часток півкуль відіграють важливу роль в інтегративній діяльності мозку.\nВстановлено, що асоціативні поля, які містяться в корі передніх відділів лобових часток, пов’язані з вищою нервовою діяльністю. Так, ураження передніх двох третин лобових звивин або підлягаючої білої речовини викликає втрату рухової ініціативи і активного мислення.\nЗа клінічними даними інформація з первинних чутливих кіркових полів тім’яної, скроневої, потиличної часток (ядро шкірного, зорового, слухового, нюхового аналізаторів) інтегрується у вторинних і третинних (асоціативних) полях і порівнюється там з раніше накопиченою інформацією або пам’яттю, перетворюючись таким чином у набутий досвід. Переважно цей процес відбувається в домінантній півкулі.\nЦитоархітектонічні поля 39, 40 і, можливо 37 поле кутової та надкрайової звивин займають перехідну зону, що з’єднує тактильну та кінестетичну асоціативну ділянку з зоровою і слуховою асоціативними ділянками. У домінантній півкулі ця зона вважається третинним асоціативним полем вищого порядку. Структурні особливості цієї зони аналогічні асоціативним полям лобових часток. У людини кутова та надкрайова звивини займають значно більшу площу в порівнянні з мозком інших приматів і формується досить пізно. Вважають, що тактильна, кінестетична, вестибулярна, зорова, слухова інформація, вже оброблена в первинних і вторинних кіркових полях, інтегрується на вищому рівні в цитоархітектонічних полях 39 і 40. Мабуть, це третинна ділянка (поле) є матеріальним субстратом найскладніших форм людського сприйняття та пізнання.\nБазальні (або основні) ядра\nБазальні (або основні) ядра (nuclei basales) – це структурно та функціонально неоднорідні утворення сірої речовини у товщі півкуль великого мозку. До базальних ядер належать: смугасте тіло (corpus striatum), огорожа (claustrum) та мигдалеподібне тіло (corpus amygdaloideum). Смугасте тіло складається з хвостатого ядра (nucleus caudatus) і сочевицеподібного ядра (nucleus lentiformis). Сочевицеподібне ядро складається з лушпини (putamen), присередньої блідої кулі (globus pallidus medialis) та бічної блідої кулі (globus pallidus lateralis).\nЗа новою сучасною Міжнародною анатомічною номенклатурою розрізняють новий підрозділ – основна частина кінцевого мозку (pars basalis telencephali), який включає corpus amygdaloideum, claustrum, pallidum ventrale, striatum ventrale, всю передню нюхову частку. Nucleus caudatus, nucleus lentiformis і біла речовина кінцевого мозку об’єднані в основні ядра та структури утворів, nuclei basales et structurae pertinentes. Слід також зазначити, що деякі закордонні підручники стверджують, що substantia nigra i nucleus subthalamicus є частинами базальних ядер кінцевого мозку. Ми в даному підручнику користувались більш традиційним класичним розподілом цих стуктур, беручи до уваги певні розбіжності їх функціональних та морфологічних ознак.\nХвостате ядро та лушпина, хоча і розділені внутрішньою капсулою (capsula interna), є одним ядром і мають однакову гістологічну структуру (щільно розташовані дрібні нейрони та окремі великі мультиполярні нейрони між ними). Розділення хвостатого ядра і лушпини неповне – вони зв’язані між собою хвостато-сочевицеподібними сірими мостами (pontes grisei caudatolenticulares), які проходять між волокнами внутрішньої капсули і містять два вищезгаданих види нейронів. Ростровентрально, де кількість волокон внутрішньої капсули поступово зменшується, ядра з’єднуються між собою достатньо великим скупченням нервових клітин. Хвостате ядро та лушпина розвиваються з матриксу навколо бічних шлуночків і є похідними нової кори telencephalon. Ці ядра складають разом стріатум або неостріатум, філогенетично старші бліді кулі мають назву палідум або палеостріатум (paleostriatum). Бліді кулі, так само як і підталамічне ядро (n. subthalamicus) проміжного мозку, мають походження з ембріонального гангліозного горбка проміжного мозку, тому в деяких підручниках бліді кулі описують як окрему частину проміжного мозку – субталамуса.\nЗагалом утворення смугастого тіла належать до екстрапірамідної системи. Мигдалеподібне тіло звичайно розглядають як утворення нюхового мозку і складову частину лімбічної системи. Функції огорожі поки що остаточно не з’ясовані (вважають, що, подібно до мигдалеподібного тіла, вона не є частиною екстрапірамідної системи).\nХвостате ядро (nucleus caudatus) має вигляд видовженого та дугоподібно вигнутого навколо таламуса тіла. Його передній кінець, стовщений у вигляді головки (caput), визначається в товщі лобової частки півкулі; донизу вона досягає передньої пронизаної речовини; присередньо головка виступає в порожнину переднього рогу бічного шлуночка. Середня частина ядра зветься тілом (corpus); вона розміщена в тім’яній частці півкулі нa дні центральної частини бічного шлуночка.\nЗадній кінець ядра – хвіст (cauda), поступово потоншуючись, іде по верхній стінці нижнього рогу і досягає мигдалеподібного тіла. Назовні від хвостатого ядра розташований досить товстий прошарок білої речовини – внутрішня капсула (capsula interna), яка відокремлює його від сочевицеподібного ядра.\nСочевицеподібне ядро (nucleus lentiformis) повністю міститься в товщі білої речовини і має як на фронтальних, так і на горизонтальних зрізах трикутну форму. Дві тонкі білі пластинки поділяють це ядро на лушпину та бліді кулі. Бічна мозкова пластинка (lamina medullaris lateralis) відмежовує лушпину від блідих куль; присередня мозкова пластинка (lamina medullaris medialis) відмежовує присередню бліду кулю (globus pallidus medialis) від бічної блідої кулі (globus pallidus lateralis). Назовні від сочевицеподібного ядра лежить прошарок білої речовини – зовнішня капсула (capsula externa), яка відокремлює його від огорожі.\nОгорожа (claustrum) має вигляд вертикальної пластинки сірої речовини, витягнутої в ростральнокаудальному та дорсовентральному напрямку. На її латеральній поверхні є пальцеподібні вдавлення, які утворились у місцях розгалуження гачкоподібного пучка (fasciculus uncinatus). Суміжними структурами огорожі по латеральній поверхні є острівцева та скронева кора, від якої вона відокремлена крайньою (найбільш зовнішньою) капсулою (capsula extrema), а по медіальній – лушпина та, дещо вентральніше, мигдалеподібне тіло.\nОгорожа належить до найменш вивчених структур мозку. За мікроструктурою ядро відрізняється від підкоркових утворень поліморфізмом клітинного складу, а від кори – відсутністю пошарового розташування його структур. За величиною та характером функціональних зв’язків (наявністю проекційних зон різних модальностей) огорожа нагадує проекційні зони кори, в яких, однак, відсутня виражена соматотопія. Функціональна структура огорожі особливо незвичайна: від базальних ядер вона відрізняється топографічною визначеністю аферентних (сомаестезичного, акустичного, візуального, нюхового, інтероцептивного) та еферентних представництв, а від кори – відсутністю чіткого розмежування цих представництв і величиною зон їх взаємного перекриття. Досліди з прямою електричною стимуляцією огорожі свідчать про її участь в організації всіх видів еферентної діяльності (орієнтовній, харчовій, оборонній, емоційній) і в підтриманні загального рівня збудливості (бадьорості та сну). Спеціальні досліди показали, що огорожа приймає участь і у вищій нервовій діяльності. Таким чином, огорожа являє собою своєрідну (в морфологічному та фізіологічному аспектах) структуру мозку, в якій поєднуються властивості і функції, властиві і кортикальним, і субкортикальним утворенням головного мозку.\nМигдалеподібне тіло (corpus amygdaloideum) – досить велике утворення, розміщене у скроневій частці півкулі спереду від нижнього рогу бічного шлуночка. Нині мигдалеподібне тіло розглядають як проміжне утворення між мозковою корою та ядрами. Воно багате на пептидергічні нейрони і складається з комплексу ядер та навколомигдалеподібної кори (cortex periamygdaloideus).\nДо ядер мигдалеподібного тіла відносяться: поверхнево розташоване кіркове ядро мигдалика (nucleus amygdale corticalis); центральне ядро мигдалика (nucleus amygdale centralis); основне ядро (nucleus basalis), яке поділяється на дрібноклітинне присереднє основне ядро мигдалика (nucleus amygdale basalis medialis) i на крупноклітинне бічне основне ядро мигдалика (nucleus amygdale basalis lateralis); бічне ядро мигдалика (nucleus amygdale lateralis); присереднє ядро мигдалика (nucleus amygdale medialis).\nВсі ядра мигдалеподібного тіла поділяють на дві групи:\n1) філогенетично старішу кортикомедіальну групу (до неї належать кортикальні та центральні ядра);\n2) філогенетично молодшу базолатеральну групу (до неї відносяться базальні та латеральні ядра). Електрофізіологічні дослідження вказують, що тільки ядра кортикомедіальної групи одержують нюхові імпульси; між тим, ядра базолатеральної групи одержують зорові та слухові імпульси.\nЕлектрична стимуляція ядер мигдалеподібного тіла та їх оточення викликає різноманітні вегетативні та емоційні реакції. Зокрема, при стимуляції мигдалеподібного тіла під час нейрохірургічних операцій з приводу важких епілепсій у людей з’являлось відчуття люті і страху або відчуття заспокоєння та зменшення напруги. Причому реакція залежала від емоційного стану людей на момент стимуляції.\nЗначним досягненням останніх років, яке пояснює функціональні зв’язки базальних ядер, є нейрохімічне вивчення дофамінергічних нейрональних систем. Одна з таких систем починається нейронами чорної речовини середнього мозку, аксони яких йдуть через ніжку мозку, внутрішню капсулу, бліді кулі – до холінергічних нейронів хвостатого ядра і здійснюють на них гальмівний вплив. Дегенерація цього нігростріатного дофамінергічного шляху призводить до розгальмування гальмівного впливу хвостатого ядра на paleostriatum і визнається головним чинником паркінсонізму (основні симптоми якого: збіднілість рухової активності; підвищення тонусу м’язів; тремтіння пальців рук, нижньої щелепи, голови).\nВажливим шляхом дофамінергічної системи є також мезолімбічний шлях, який починається в середньому мозку від міжніжкового ядра (nucleus interpeduncularis) і зв’язує смугасте тіло зі структурами лімбічної системи і корою лобової частки півкуль великого мозку. Цей шлях бере участь у контролі за настроєм і поведінкою, а також контролює початок рухового акту та рухів афективної реакції (наприклад, рухів, що супроводжують емоції).\nЦі дані розкривають зв’язки та інтегративні механізми смугастого тіла, визначаючи його не тільки як просто рефлекторно-автоматизований центр рухової системи (екстрапірамідний центр), а ще і як утворення, що організує зосередження уваги та емоцій на одному, найважливішому в цей момент руховому акті, що досягається шляхом одночасного гальмування усіх інших процесів, які можуть перешкодити його здійсненню.\nБічний шлуночок (ventriculus lateralis) являє собою парну щілиноподібну порожнину, яка розміщена в глибині півкуль у горизонтальній площині.\nРозрізняють правий і лівий бічні шлуночки, причому умовились вважати лівий шлуночок першим, правий – другим.\nКожний бічний шлуночок вистелений епендимою, містить спинномозкову рідину та сполучається з ІІІ шлуночком за допомогою міжшлуночкового отвору, отвору Монро (foramen interventriculare, foramen Monro). Складовими частинами бічного шлуночка є порожнини всіх часток мозкової півкулі, за винятком острівцевої та лімбічної. У кожному бічному шлуночку розрізняють: лобовий, потиличний, скроневий роги та центральну частину.\nЛобовий ріг (передній ріг), cornu frontale (cornu anterius) бічного шлуночка залягає всередині лобової частки. Верхньою, передньою і частково нижньою стінками порожнини лобового рогу є передні відділи мозолистого тіла. Нижньою і бічною стінками є головка хвостатого ядра, яка випинає в порожнину переднього рогу. Присередньою стінкою переднього рогу є тонка прозора перегородка. Задньої стінки передній ріг не має, тому що в верхніх відділах порожнина його безпосередньо переходить у порожнину центральної частини, а в глибині його задніх відділів залягає міжшлуночковий отвір.\nЦентральна частина (pars centralis) бічного шлуночка є порожниною тім’яної частки півкулі і становить сплощену згори донизу вузьку щілину. Верхньою стінкою порожнини є стовбур мозолистого тіла; нижньою – таламус, тіло хвостатого ядра, погранична смуга; присередньою – тіло склепіння. Таламус в порожнині центральної частини прикритий рядом утворень. Присередньо на ньому лежить потужне судинне сплетення (plexus choroideus), під яким тягнеться тіло склепіння. Назовні від судинного сплетення, будучи почасти ним прикрита, простягається вузька і тоненька пластинка мозкової речовини, прикріплена нижньою поверхнею до таламуса – прикріплена пластинка (lamina affixa). За походженням в ембріогенезі прикріплена пластинка є стінкою першого мозкового міхура, який прикріплюється в цьому місці до верхньої стінки другого міхура. Назовні від цієї пластинки залягає вузька погранична смуга (stria terminalis), яка являє собою пучок мієлінових нервових волокон, що починаються від мигдалеподібного тіла і відділяють таламус від хвостатого ядра. Ззаду центральна частина безпосередньо переходить у потиличний ріг.\nПотиличний ріг (задній ріг), cornu occipitale (cornu posterius), є порожниною потиличної частки. Вона дуже вузька і майже вся виповнена вдавленим з присереднього її боку утворенням – пташиною острогою (calcar avis), яка відповідає заглибленню мозкової кори на присередній поверхні півкулі – остроговій борозні. Трохи догори і наперед від пташиної остроги залягає невелика складка (часто слабко виявлена) – цибулина заднього рогу (bulbus cornus posterior). Пташина острога та цибулина заднього рогу утворюють присередню стінку потиличного рогу. Згори і зовні порожнина потиличного рогу оточена волокнами мозолистого тіла, які одержують тут, а також у скроневому розі, назву покриву (tapetum). Нижню стінку потиличного рогу (яка продовжується в нижню стінку скроневого рогу) утворює трикутної форми площа – обхідний трикутник (trigonum collaterale), на якій іноді відзначається невелике випинання – обхідне підвищення (eminentia collateralis).\nСкроневий ріг (нижній ріг), cornu temporale (cornu inferius), розміщений у товщі скроневої частки півкулі. Його порожнина ближче до присередньої периферії частки становить трохи зігнуту донизу, наперед і досередини щілину. Верхня стінка скроневого рогу утворена хвостом хвостатого ядра, нижня – обхідним підвищенням, бічна – покривом мозолистого тіла. Присередня стінка скроневого рогу утворена аммоновим рогом, який дуже випинається в порожнину бічного шлуночка. Випинання аммонового рогу бере початок в ділянці центральної частини бічного шлуночка, утворює згин у напрямі до потиличного рогу і, спускаючись згори вниз і ззаду наперед, дугоподібно продовжується у скроневий ріг, утворюючи його присередню стінку. Присередніше від аммонового рогу розміщена біла вузька торочка морського коника, яка зростається з ним і продовжується наперед до ноги морського коника, а ззаду переходить у ніжку склепіння.\nВ центральній частині та у скроневому розі бічного шлуночка міститься судинне сплетення бічного шлуночка, яке є бічним краєм судинного сплетення ІІІ шлуночка і з’єднується з ним крізь міжшлуночковий отвір. Судинне сплетення бічного шлуночка є похідним м’якої оболони головного мозку і проникає в порожнину шлуночка крізь судинну щілину (fissura choroidea), яка розміщена в його центральній частині між таламусом та склепінням, а в нижньому розі – між пограничною смугою (stria terminalis) та торочкою морського коника. Судинне сплетення бічного шлуночка має потовщення в місці переходу центральної частини шлуночка у скроневий ріг, яке лежить на trigonum collaterale i зветься судинним клубком (glomus choroideum).\nВесь простір між сірою речовиною мозкової кори та сірою речовиною базальних ядер займає біла речовина. Вона складається з великої кількості нервових волокон, які йдуть у різних напрямках і утворюють провідні шляхи кінцевого мозку. Нервові волокна поділяють на: 1) асоціативні; 2) комісуральні; 3) проекційні .\nАсоціативні волокна кінцевого мозку (fibrae associationes telencephali) складають основу білої речовини, з’єднують різні ділянки кори мозку в межах однієї півкулі і забезпечують можливість для кори виконувати асоціативні та інтегративні функції. Наявність численних зв’язків між окремими кірковими ділянками є можливим поясненням того факту, що втрата мозкової функції внаслідок вогнищевого пошкодження кори не завжди постійна. Можливо, деякі волокна залишаються інтактними і здатні поновлювати частину втрачених функцій після певних вправ протягом деякого часу.\nСеред асоціативних волокон розрізняють короткі та довгі волокна.\nКороткі асоціативні волокна (fibrae associationes breves) дугоподібно з’єднують сусідні звивини і звуться дугоподібними волокнами великого мозку (fibrae arcuatae cerebri).\nДовгі асоціативні волокна (fibrae associationes longae) з’єднують між собою звичайно кору різних часток однієї півкулі. Верхній поздовжній пучок (fasciculus longitudinalis superior) розташований у верхній частині півкулі. Він з’єднує кору лобової, тім’яної, потиличної та скроневої часток між собою. Лобово-скронева частина цього пучка огинає задній край sulcus lateralis i має назву – дугоподібний пучок (fasciculus arcuatus). Вважають, що дугоподібний пучок з’єднує скроневі (центр Верніке) і лобові (центр Брока) мовні центри. Нижній поздовжній пучок (fasciculus longitudinalis inferior) зв’язує кору скроневої та потиличної часток між собою. Гачкуватий пучок (fasciculus uncinatus) з’єднує кору лобового полюса та нижніх відділів лобової частки з корою передніх відділів скроневої частки. Пояс (cingulum) являє собою один з асоціативних пучків лімбічної системи, огинає мозолисте тіло на всьому його протязі і з’єднує підмозолисте поле (area subcallosa) з корою всіх структур лімбічної частки до гачка включно. Нижній потилично-лобовий пучок (fasciculus occipitofrontalis inferior) розповсюджується від лобової до потиличної частки, проходячи через вентральну частину capsula externa.\nУ півкулях проходять також інші довгі асоціативні волокна, найважливішими серед яких є прямовисні потиличні пучки (fasciculi occipitales verticales) та верхній потилично-лобовий пучок (fasciculus occipitofrontalis superior).\nКомісуральні нервові волокна кінцевого мозку (fibrae commissurales telencephali) з’єднують симетричні ділянки кори обох мозкових півкуль і утворюють волокна мозолистого тіла (fibrae corporis callosi), спайку склепіння (commissura fornicis) i передню спайку (commissura anterior) (commissura posterior, commissura habenularum являють собою структури проміжного мозку).\nПроекційні нервові волокна з’єднують кору кінцевого мозку з нижчерозташованими відділами ЦНС до спинного мозку включно. Проекційні волокна в білій речовині півкулі ближче до кори утворюють віялоподібне скупчення – променистий вінець (corona radiata), головна частина волокон якого сходиться у внутрішню капсулу.\nВнутрішня капсула (capsula interna) є ростральним продовженням основи ніжки мозку відповідного боку, тому на фронтальних розрізах вона має вигляд косої смужки, нервові волокна якої віялоподібно розгортаються і розподіляються досить товстим шаром між сочевицеподібним ядром, з одного боку, хвостатим ядром і таламусом – з іншого боку. На горизонтальному розрізі внутрішня капсула має вигляд відкритого тупого кута з його частинами: передньою ніжкою, коліном та задньою ніжкою.\nПередня ніжка (crus anterius) розташована між хвостатим ядром та передньою половиною сочевицеподібного ядра. До складу проекційних волокон її входять: 1) лобово-мостовий шлях (tractus frontopontineus) – йде від мозкової кори лобової частки до ядер моста; 2) передня променистість таламуса (radiatio thalami anterior) – з’єднує мозкову кору лобової частки з таламусом).\nКоліно внутрішньої капсули (genu capsulae internae) розміщене між передньою та задньою ніжками. Воно утворене кірково-ядерними волокнами (fibrae corticonuclearis) (входять до складу пірамідних шляхів і з’єднують кору передцентральної звивини з руховими ядрами черепних нервів).\nЗадня ніжка (crus posterius) розташована між таламусом та задньою половиною сочевицеподібного ядра. Вона має (за відношенням до сочевицеподібного ядра) три складові частини: таламо-сочевицеподібну, засочевицеподібну та підсочевицеподібну .\nБезпосередньо до коліна внутрішньої капсули прилягає таламо-сочевицеподібна частина (pars thalamolentiformis), яку складають:\n1) кірково-спинномозкові волокна (fibrae corticospinales) – входять до складу пірамідних шляхів, з’єднують кору передцентральної звивини та рухові ядра передніх рогів спинного мозку;\n2) кірково-червоноядерні волокна (fibrae corticorubrales) – зв’язують кору лобової частки з червоним ядром;\n3) кірково-сітчасті волокна (fibrae corticoreticulares) – йдуть від передцентральної та зацентральної звивини до ретикулярної формації;\n4) кірково-таламічні волокна (fibrae corticothalamicae) – зв’язують мозкову кору з ядрами таламуса;\n5) таламо-тім’яні волокна (fibrae thalamoparietales) – частина волокон висхідних шляхів кіркового напрямку;\n6) центральна таламічна променистість (radiatio thalami centralis) – більша частина волокон висхідних шляхів кіркового напрямку, які прямують до мозкової кори передцентральної та зацентральної звивини.\nПозаду сочевицеподібного ядра розміщена засочевицеподібна частина (pars retrolentiformis) задньої ніжки внутрішньої капсули, яка складається із:\n1) задньої таламічної променистості (radiatio thalamica posterior) – волокна її йдуть від бічного колінчастого тіла та подушки таламуса до кори острогової борозни;\n2) потилично-мостових волокон (fibrae occipitopontinae) – з’єднують мозкову кору потиличної частки з ядрами моста;\n3) потилично-покрівельних волокон (fibrae occipitotectales) – йдуть від мозкової кори потиличної частки до lamina tecti середнього мозку.\nПід сочевицеподібним ядром розташована підсочевицеподібна частина (pars sublentiformis) задньої ніжки внутрішньої капсули, яка містить:\n1) кірково-покрівельні волокна (fibrae corticotectales);\n2) скроне-мостові волокна (fibrae temporoponti-\nnae) – йдуть від кори скроневої частки до ядер моста;\n3) кірково-таламічні волокна (fibrae corticothalamicae);\n4) зорову променистість (коліно-острогові волок-\nна), radiatio орtica (fibrae geniculocalcarinae) – волокна йдуть від бічного колінчастого тіла до кори острогової борозни;\n5) слухову променистість (коліно-скроневі волокна), radiatio acustica (fibrae geniculotemporale) – волокна йдуть від присереднього колінчастого тіла до кори поперечних скроневих звивин.\nГоловний мозок вкритий з усіх боків такими ж самими трьома оболонами мозку (meninges), як і спинний:\n1) черепна тверда оболона (тверда оболона\nголовного мозку), dura mater cranialis (dura mater encephali);\n2) черепна павутинна оболона (павутинна оболона головного мозку), arachnoidea mater cranialis (arachnoidea mater encephali);\n3) черепна м’яка оболона (м’яка оболона головного мозку), pia mater cranialis (pia mater encephali). Дві останні об’єднуються під назвою м’яка оболона (leptomeninx) на противагу твердій оболоні (pachimeninx).\nТверда оболона головного мозку (dura mater encephali) складається з двох шарів щільної сполучної тканини. Зовнішній шар є окістям і щільно прилягає до кісток черепа. Внутрішній шар є власне менінгеальним шаром і повернений до дуже вузького підтвердооболонного простору. Внутрішній менінгеальний шар твердої оболони місцями відходить від її зовнішнього шару, утворюючи венозні пазухи (синуси). В ділянці зовнішнього краю великого потиличного отвору шари твердої оболони повністю розділяються. Зовнішній продовжується у вигляді окістя кісток черепа, а менінгеальний утворює “твердооболонний мішок” спинного мозку.\nВід внутрішньої поверхні твердої оболони головного мозку відходить кілька відростків, які заходять у вигляді пластинок у щілини між окремими частинами головного мозку і відокремлюють їх одну від одної: серп великого мозку, серп мозочка, намет мозочка, діафрагма сідла .\nСерп великого мозку (falx cerebri) нагадує за формою лезо серпа і розміщений прямовисно між обома півкулями великого мозку в fissura longitudinalis cerebri. У передній частині головного мозку серп своїм увігнутим краєм заглиблюється в щілину між лобовими частками, але не досягає мозолистого тіла, дозаду ж він стає вищим. Серп великого мозку починається спереду від crista galli решітчастої кістки і своїм опуклим краєм прикріплюється до боків сагітального шва на склепінні черепа, доходячи до protuberantia occipitalis interna, де попереду від нього з’єднується з верхньою поверхнею мозочкового намету.\nСерп мозочка (falx cerebelli) має вигляд короткого і невисокго відростка, який заходить в задню вирізку мозочка між його півкулями і прикріплюється до crista occipitalis interna. Біля заднього краю потиличного отвору він закінчується двома ніжками, які обмежують отвір ззаду; його верхній опуклий край з’єднується з наметом мозочка.\nНамет мозочка (tentorium cerebelli) проникає у fissura transversa cerebri i відокремлює потиличні частки великого мозку від мозочка. Намет мозочка має вигляд горизонтальної пластинки, опуклий задньолатеральний край якої прирощений до країв поперечних борозен os occipitale i до верхнього краю піраміди скроневої кістки. Передній вільний край намету увігнутий і має вирізку намету (incisura tentorii), яка (разом зі спинкою турецького сідла) обмежує отвір, через який проходить міст і середній мозок.\nДіафрагма сідла (diaphragma sellae) закриває згори ямку турецького сідла, завдяки чому утворюється порожнина, яка містить гіпофіз. Всередині діафрагми є отвір, через який до гіпофіза проходить лійка (infundibulum).\nВ ділянці impressio trigemini на верхівці піраміди скроневої кістки тверда оболона головного мозку розщеплюється на два листки і утворює трійчасту порожнину (cavum trigeminale), яка містить чутливий вузол трійчастого нерва.\nТверда оболона головного мозку відокремлюється від павутинної оболони, що лежить під нею, щілиноподібною порожниною – підтвердооболонним простором (spatium subdurale), в якому є невелика кількість рідини. Павутинна оболона головного мозку не фіксована до твердої, за винятком зон вздовж венозних пазух, до яких вона прикріплена за допомогою павутинних зернистостей (granulationes arachnoideae).\nОскільки в підтвердооболонному просторі завжди міститься невелика кількість прозорої рідини (яка не має жодного відношення до спинномозкової рідини), павутинна оболона здатна зміщуватися відносно твердої без всякого тертя (це дає можливість для певних коливних зміщень півкуль головного мозку в порожнині черепа без пошкодження мозкової тканини).\nДеякі сучасні анатоми (D. E. Haines, 1991; F. Van Denabeele et al., 1996), базуючись на даних електронної мікроскопії, підкреслюють, що хоча термін “підтвердооболонний простір, spatium subdurale” та термін “надтвердооболонний або позатвердооболонний простір, spatium epidurale seu extradurale” досить поширені у неврологічній літературі, проте за нормальних умов павутинна оболона прикріплюється до твердої оболони, а та – до черепа; при цьому, зрозуміло, не виникає порожнин або просторів. Поява зазначених просторів – наслідок механічного пошкодження або патологічного процесу, що штучно відокремлює павутинну оболону від твердої, а тверду – від черепа.\nПавутинна оболона головного мозку (arachnoidea mater encephali) облягає мозок з усіх боків і вступає в зв’язок з м’якою оболоною, що лежить під нею, за допомогою численних волокон і перекладок, переплетення яких нагадує павутиння. Від м’якої оболони вона відокремлена підпавутинним простором (spatium subarachnoideum), заповненим спинномозковою рідиною. В ділянках частин мозку, що виступають (наприклад, над звивинами), павутинна та м’яка оболони тісно прилягають одна до одної; над заглибинами вони розходяться, бо м’яка оболона точно повторює рельєф мозку, а павутинна перекидається з одного виступу на інший. Таким чином, підпавутинний простір не являє собою суцільну порожнину однакової глибини, а складається з великої кількості з’єднаних між собою щілин, деякі з них досягають значних розмірів і називаються підпавутинними цистернами (cisternae subarachnoideae).\nНайбільшою підпавутинною цистерною є задня мозочково-мозкова цистерна (велика цистерна), cisterna cerebellomedularis posterior (cisterna magna), яка розміщена у заглибині між мозочком та довгастим мозком. Вона сполучається з ІV шлуночком через його серединний отвір. Цю цистерну використовують для проведення підпотиличної пункції (для одержання спинномозкової рідини або для введення повітря в шлуночкову систему при пневмоенцефалографії); прокол при цьому здійснюють через задню атлантопотиличну перетинку .\nВажливим з клінічної точки зору є те, що судини і нерви, які проходять через підпавутинний простір, розташовані у спинномозковій рідині. Тому при інфікуванні цього простору вони втягуються у запальний процес.\nВентрально задня мозочково-мозкова цистерна вільно сполучається з парною мосто-мозочковою цистерною (cisterna pontocerebellaris). Ця цистерна розташована у мосто-мозочковому куті і сполучається з ІV шлуночком через його бічний отвір. Ця цистерна, крім інших структур, містить хребтову артерію.\nНа базальній поверхні головного мозку послідовно розміщені:\n1) між ніжками мозку – міжніжкова цистерна (cisterna іnterpeduncularis);\n2) перед зоровим перехрестям – цистерна перехрестя (cisterna chiasmatis). Ця цистерна перехрестя містить в собі внутрішньочерепні частини внутрішніх сонних артерій. Коли внутрішня сонна артерія розгалужується на передню та середню мозкові артерії, підпавутинний простір розширюється і утворює, відповідно, навколомозолисту цистерну (cisterna pericallosa) за ходом передньої мозкової артерії і цистерну бічної ямки великого мозку (cisterna fossae lateralis cerebri) за ходом середньої мозкової артерії.\nНавколомозолиста цистерна є непарною і продовжується по зовнішній поверхні мозолистого тіла аж до його валика. Там вона з’єднується з відносно великою чотиригорбковою цистерною (цистерною великої вени великого мозку), cisterna quаdrigeminalis (cisterna venae magnae cerebri). У цій цистерні, крім vena magna cerebri (вени Галена), міститься шишкоподібна залоза. Чотиригорбкова цистерна сполучається з задньою мозочково-мозковою цистерною і, крім того, з міжніжковою цистерною через оточуючу цистерну (cisterna ambiens), яка розміщена збоку від ніжки мозку.\nПрактичне значення має те, що в порожнині черепа і при виході з черепа черепних нервів оболони головного мозку супроводжують їх на невеликій відстані. Особливо важливо це для зорового нерва. Тверда оболона вистеляє зоровий канал. Коли вона досягає очної ямки, її зовнішній шар стає окістям ямки, а менінгеальний шар іде на всьому протязі зорового нерва і прикріплюється до склери. Всередині цього “твердооболонного мішка” розташований “підпавутинний мішок”, а також підтвердооболонний та підпавутинний простори, які є безпосереднім продовженням відповідних внутрішньочерепних просторів. Внаслідок таких анатомічних особливостей формуються шляхи розповсюдження крововиливів, інфекції, пухлин з порожнини черепа до ока і навпаки.\nМ’яка оболона головного мозку (pia mater encephali) утворена сполучною тканиною, багатою на нерви і кровоносні судини, має велике значення в живленні мозку. М’яка оболона проходить в усі заглибини та борозни мозку і зростається з ним за допомогою ектодермальної мембрани, утвореної крайовими астроцитами. М’яка оболона оточує судини, що проникають в мозок, утворюючи навколо них периваскулярну піальну мембрану, яка, зі зменшенням калібру судини, змінюється на периваскулярну межову гліальну мембрану, утворену астроцитами.\nУ певних місцях м’яка оболона головного мозку утворює складки (дуплікатури), які, зростаючись зі стоншеною до епендимного шару стінкою шлуночків мозку, становлять судинний прошарок (tela choroidea). Там, де в зазначеній складці є особливо багато кровоносних судин, утворюється судинне сплетення (plexus choroideus).\nШляхи циркуляції спинномозкової рідини\nШлуночкова система головного мозку складається з двох бічних шлуночків, які через міжшлуночкові отвори сполучаються з непарним третім шлуночком. Третій шлуночок через водопровід середнього мозку з’єднується з четвертим шлуночком. Четвертий шлуночок має сполучення з підпавутинним простором через серединний і бічні отвори. Кожний з чотирьох шлуночків має судинне сплетення (plexus choroideus). Найбільшим є сплетення бічного шлуночка.\nСтінки шлуночків вкриті епендимними клітинами, які в певних ділянках мають структурно-функціональні особливості. До таких клітин, зокрема, належать епендимні клітини, що утворюють органи циркумвентрикулярної системи, і хороїдні епендимоцити.\nУ нижчих тварин доведена секреторна та рецепторна функції епендими. Розвиток шляхів циркуляції спинномозкової рідини у ссавців призвів до появи спеціалізованих структур, які об’єднують у циркумвентрикулярну систему . До складу цієї системи у людини, зокрема, входять невеличкі утворення епендимної глії, розміщені в ІІІ шлуночку – судинний орган lamina terminalis i підсклепінний орган (organum subfornicale); a також розташоване на дні ІV шлуночка біля входу в центральний канал зазаднє поле (area postrema). Циркумвентрикулярна система регулює тиск спинномозкової рідини і її хімічний склад, а також має потужні зв’язки з нейроендокринною системою гіпоталамуса. До цієї системи відносять також шишкоподібну залозу і гіпофіз, участь яких у регуляції ліквороутворення обговорюється.\nУ тварин до циркумвентрикулярної системи входять також підспайковий орган і парафіз, які у людини є транзиторними органами, виникають в ембріональному періоді та існують протягом невеликого часу.\nХороїдні епендимоцити вкривають м’яку оболону головного мозку, що впинається у просвіт шлуночків головного мозку і утворює судинні сплетення. Епендимоцити судинних сплетень входять до складу гемато-лікворного бар’єру (бар’єру між кров’ю та спинномозковою рідиною), крізь який відбувається ультрафільтрація крові з утворенням спинномозкової рідини (біля 500 мл на добу). При ультрафільтрації крові утворюється 70–90 % спинномозкової рідини; 10–30 % її продукують тканини ЦНС і виділяють через епендиму, розташовану поза межами судинних сплетень.\nСпинномозкова рідина циркулює в шлуночках головного мозку, в центральному каналі спинного мозку і в підпавутинному просторі; її загальний об’єм у дороcлих складає біля 140 мл. Вона повністю поновлюється кожні 4–7 годин і за складом відрізняється від плазми крові низьким вмістом білка та підвищеною концентрацією натрію, калію та хлору. Спинномозкова рідина містить окремі лімфоцити (не більше 5 клітин на 1 мл); її тиск у людини, яка лежить, дорівнює 70–120 мм вод. ст.\nСпинномозкова рідина виконує ряд функцій:\n1) захисна (амортизація ударів і струсів мозку);\n2) утворення гідростатичної оболони навколо мозку, його корінців і судин (завдяки чому зменшується натяжіння корінців і судин);\n3) утворення оптимального рідкого середовища, що оточує структури ЦНС (підтримання постійного іонного балансу, який забезпечує нормальну діяльність нейронів і глії);\n4) виведення метаболітів, що утворюються в мозковій тканині;\n5) інтегративна (перенесення гормонів та інших біологічно активних речовин).\nПростір, в якому міститься спинномозкова рідина, є замкненим. Всмоктування компонентів спинномозкової рідини в кров відбувається в ділянках павутинних зернистостей; у незначній мірі воно здійснюється епендимою судинних сплетень. Павутинні зернистості (granulationes arachnoideae), через які спинномозкова рідина переходить шляхом фільтрації з підпавутинного простору в венозні пазухи твердої оболони та вени губчатки (vv. diploicae), являють собою утворення павутинної оболони головного мозку і мають вигляд бахромчастих відростків різної величини. Вони прилягають до твердої оболони головного мозку в місцях розташування sinus sagittalis superior, sinus transversus і коло інших венозних пазух.\nПавутинні зернистості вдавлюються у тверду оболону, потоншуючи її, і разом з нею вдавлюються у венозні пазухи або у внутрішню поверхню черепних кісток (в місцях розміщення в них кров’яних озер – розширень венозних судин кісток черепа). На місцях цих вдавлень під впливом павутинних зернистостей кістка потоншується і утворюються ямочки зернистості (foveolae granulares). В ділянках павутинних зернистостей, що занурюються у венозні пазухи і кров’яні озерця, спинномозкова рідина відділяється від крові тільки шаром гліальних клітин і судинним ендотелієм, що створює структурні передумови для її зворотної фільтрації у кров.


Як Розібрати Ручку Міжкімнатних Дверей • 1M2.COM.UA\nЩо таке дверна ручка\nТипи і пристрій дверних ручок\nВiдео: як розібрати ручку міжкімнатних дверей\nРемонт і незначні поломки\nУ процесі повсякденної експлуатації дверної ручки вона може або зламатися, або розбовтатися. Ремонт механізму дверних ручок. вельми складний процес, адже результат залежить від правильного і точного виконання певних кроків. Щоб його полагодити, можна викликати майстра, який якісно зробить ремонт (заміну) дверної ручки, або ж вникнути в її пристрій і виконати все самому. Як результат. економію коштів, так і моральне задоволення.\nДверна ручка. це певний механізм, що дозволяє управляти замком і вхідний або міжкімнатними дверима, а також виконує роль естетичного доповнення інтер’єру приміщення. Сучасний ринок дверної фурнітури надає безліч різних моделей міжкімнатних та вхідних ручок, які відрізняються дуг від одного не тільки ціною, але і якістю виготовлення, формою і дизайном.\nТакож від форми і механізму буде залежати її подальший ремонт, так що цим питанням можна починати цікавитися ще в момент покупки.\nСучасне виробництво пропонує такі їх типи:\nНерухомі (стаціонарні). найпоширеніші. Але вони самі незручні і не практичні. Являють собою скобу певної форми (прямокутна або дугоподібна), прикріплену до дверного полотна. Ремонт їх зводиться з переміщенню на інше місце або заміні.\nНатискна. це пристрій Г-подібної форми, яка кріпиться з двох сторін полотна. Її механізм монтується всередину дверного полотна і має зовнішній язичок, за допомогою якого і відбувається фіксування двері в дверному отворі. Для відкриття такого механізму треба натиснути на рукоятку.\nКругла. це комбінація ручки кулястої форми з замком, вмонтовується в двері. На практиці її часто ставлять в міжкімнатні двері. тільки невеликий відсоток їх моделей призначений для установки на вхідних дверях. найчастіше у них відсутній захист від злому.\nЧитайте також: Як Правильно Встановити Ручку На Міжкімнатні Двері\nЩоб замінити або полагодити ручку з будь-яким варіантом механізму, спершу її доведеться розібрати. Для цього знадобиться стандартний комплект інструментів, якими виконується дрібний ремонт: хрестоподібна викрутка, плоскогубці і невеликий розвідний ключик.\nРозібрати стаціонарну ручку можна шляхом виконання наступного ряду дій:\nз використанням викрутки демонтується зовнішня накладка;\nпотім цій же викруткою треба відкрутити пару шурупчиків, що з’єднують зовнішній і внутрішній механізми;\nзнімається головна частина,\nПри цьому треба притримувати рукоятку на протилежній частині двері, щоб та не впала.\nЗняття натискних ручок:\nвідкрутити гвинти, які утримують зовнішню накладку;\nдемонтуємо чотиригранний стрижень, що забезпечує симетричну роботу рукояток по обидві сторони дверей, для чого викручуємо гвинт внизу рукоятки;\nзнімаємо внутрішню накладку і видаляємо стрижень;\nвідокремлюємо від дверей частина дверного замка, що залишилася.\nРозібрати круглу ручку можна так:\nспочатку видаляємо тонку зовнішню накладку;\nпід нею знаходимо стопор, натискаємо на нього чимось гострим, легенько відтягаємо механізм для віддалення рукоятки від полотна;\nвикручуємо шурупи, притискають пристрій до полотна.\nКоли вийшло зняти механізм, можна його розібрати або замінити на однотипний з подальшим виконанням вищевказаних операцій в зворотному порядку.\nДемонтувавши дверну ручку міжкімнатних або вхідних дверей, необхідно перевірити, як працюють всі елементи. Найчастіше, відремонтувати її означає просто змастити всі рухомі частини, і вона запрацює не гірше нової.\nЯк мастила можна використовувати будь-який машинне масло або масло для змазування деталей швейних машин.\nНаочно процес ремонту можна побачити на відео:\nЯкщо нерухома (стаціонарна) ручка розбовталася на дверному полотні, то можливо буде достатньо підтягнути гвинти кріплення її до дверного полотна або замінити пластмасові шайби.\nУ ручці натискного типу, найчастіше, виникають такі несправності: розбовтався механізм, ослабла поворотна пружина в рукоятці або заїв язичок. Кожну з цих несправностей можна усунути самому. Щоб налагодити розбовталося механізм треба підтягнути гвинти, приховані під зовнішньою накладкою. Якщо ж заїв язичок всередині механізму, то цього може бути дві причини: або ослабла (лопнула) поворотна пружина Г-образного важеля, або пружина кріплення язичка.\nЧитайте також: Як Вибрати Міжкімнатні Двері За Розміром\nОбидва типи несправності усуваються шляхом заміни зазначених пружин.\nКруглу ручку також періодично потрібно ремонтувати. в ній може зламатися (ослабнути) пружина повернення рукоятки або пружина кріплення язичка-засувки. Розібрати її для усунення люфту не складно. спершу в круглої рукоятці відсувається декоративна накладка, розміщену біля полотна двері подковирнув її чимось. Далі, натиснувши гострим предметом на кульку всередині маленького отвору зняти шар рукоятки. Потім, підтягуються гвинти кріплення, рукоятки і все збирається в зворотному порядку.\nЯкщо вийде відремонтувати всі своїми руками, можна як заощадити гроші, так і отримати велике моральне задоволення! Вдалого ремонту!


Луческу виписали з лікарні | Факти\nФакти / Спорт / Луческу виписали з лікарні/ Cічень, 23 , 2012 в 15:25\nЛуческу виписали з лікарні\nГоловний тренер донецького “Шахтаря” Мірча Луческу залишив лікарню, в якій знаходився після аварії, що сталася на початку січня в Бухаресті.\nЗа словами Луческу, він добре себе почуває, повідомляє АР. У той же час лікарі рекомендували наставнику гірників уникати холоду і повернутися на обстеження в кінці цього тижня.\nЛуческу планує приєднатися до команди вже наступного тижня.\nНагадаємо, 6 січня наставник “Шахтаря” потрапив в ДТП в центрі Бухареста. Машина тренера зіткнулася з трамваєм.\nЛуческу був доставлений в лікарню. У нього діагностовано 4 переломи ребер і сильні удари.\nПізніше тренеру зробили операцію, в ході якої зламані ребра зафіксували титановими пластинами.//Террикон\nОпубліковано Cічень, 23 , 2012 в 15:25


Громадський транспорт столиці щодня обробляють дезінфекційними засобами — Київпастранс | Громадське телебачення\n28 лютого, 2020 13:41\nНа тлі підвищення епідеміологічної захворюваності у столиці громадський транспорт Київпастрансу почали щодня обробляти із застосуванням дезінфекційних засобів.\nПро це повідомили у транспортній компанії.\nТам уточнили, що вологе прибирання мийними засобами салону рухомого складу проводять щодня перед виїздом на маршрут, а ззовні — раз на тиждень або залежно від рівня забруднення.\nУ Києві показали, як дезінфікують транспорт під час сезону грипу та ГРВІ. Зазначимо, що вірус поза межами організму людини живе не більше 2х діб pic.twitter.com/vBlt02jOil\n— hromadske (@HromadskeUA) February 28, 2020\nОднак у період підвищення епідеміологічної захворюваності на грип та гострі респіраторні захворювання для обробки поручнів салонів, дверей, підвіконня, ручок пасажирських сидінь та підлоги почали додатково застосовувати ще й дезінфекційні засоби.\n«Лікарі також додатково термометром перевіряють водіїв і контролерів перед виїздом на маршрут та після заїзду в депо», — уточнили в Київпастранс.\nТакож в Україні з’явився санітарний вертоліт МІ-8, спеціально обладнаний для транспортування інфекційних хворих. Він заступив на цілодобове чергування у Державній службі з надзвичайних ситуацій України.\nЗа останніми даними, у світі кількість інфікованих коронавірусом зросла до 83 389. Більшість випадків інфікування, 78 824 зафіксували на материковому Китаї. Водночас суттєво зросла кількість інфікованих у Південній Кореї (2022) та Італії (655).


Соняшник потребує уваги в процесі вегетації\nСоняшник на даний час в Україні є головною олійною культурою та за площами посіву наздоганяє озимі зернові, що часто є причиною недотримання сівозміни та негативно впливає на урожайність культури. Застосування спеціалізованих препаратів позакоренево (фоліарно) дозволяє пом’якшити вплив несприятливих факторів та забезпечити більш повне використання генетичного потенціалу вирощуваних гібридів.\nВеликий вплив на активний розвиток молодих рослин соняшнику мають стресові фактори. Низькі температури і нестача вологи з одного боку, та фітотоксичний вплив ґрунтових та післясходових гербіцидів, з іншого боку, можуть спричинити суттєві втрати у врожайності. Навіть на посівах гібридів, стійких до тієї чи іншої гербіцидної групи, у перші дні після їх внесення спостерігаються прояви стресу на рослинах. А кожен такий стрес зменшує потенційну урожайність на 5-20%. Тому рослинам необхідна допомога у швидкому подоланні стресових факторів.\nДля виведення рослин зі стану стресу та забезпечення активізації росту пропонуємо у цей період провести позакореневе підживлення антистресантами. Залежно від ситуації, на кожному конкретному полі рекомендуємо використовувати препарати компанії Агротехносоюз :\n- вільні L-α-амінокислоти – 60 г/л\nФульвігрейн Антистрес у дозі 0,2-0,4 л/га - потужна антистресова дія, реанімує рослини в найкоротші терміни, додатково сприяє розвитку кореневої системи\n- вільні L-α-амінокислоти – 100 г/л\n- екстракт морських водоростей – 100 г/л\nТакож не слід забувати, що соняшник класична борофільна культура і потребує достатнього забезпечення бором протягом всього вегетаційного періоду. Зважаючи на те, що бор малорухомий в рослині, необхідну дозу бажано внести частинами за два – три прийоми.\nФульвігрін Бор у дозі 0,5-1,5 л/га - стимулятор росту та дефіцит-коректор бору, підвищує засвоєння важкодоступних елементів живлення з ґрунту та добрив за рахунок фульвових кислот, попереджає абортацію квіток і зав’язей:\n- фульвові кислоти – 100 г/л\n- бор (В) – 100 г/л\n- рН – 7,5-8,5\nЯкщо в період внесення борного добрива рослина перебуває у стресовому стані, викликаному погодними умовами або впливом ЗЗР, компанія «Агротехносоюз» рекомендує поєднувати внесення бору з вищенаведеними антистресантами, які забезпечують швидке подолання стресових факторів.\nДля отримання більш детальної інформації звертайтеся за телефоном: 067 324 76 10\n#Агротехносоюз, #соняшник, #солі гумінових кислот, #фульвові кислоти, #бор, #екстракт морських водоростей, #вільні L-α-амінокислоти


Потопаюча байдарка на Сеймі | Блог на чемоданах\nПотопаюча байдарка на Сеймі\nЧас на прочитання: 4 хвилин\nВам доводилося коли-небудь відчувати себе Розою Б’юкейтер чи Джеком Доусоном під час потоплення “Титаніку”? Мені так. Тільки замість Атлантичного океану був Сейм.\nПрокладаю маршрут сплаву. Фото автора\nЯ обожнюю воду. Тому літні варіанти провести вихідні біля річки або поїхати на тиждень до моря – мене вже не дуже влаштовують. Для таких, як я, існують сплави – царський час, коли ти ввесь день у воді. Гребеш собі в своєму судні й робиш, що хочеш. Захотіла – поплавала, захотіла – позасмагала, захотіла – тут же й води попила. Усе й одразу. Ляпота…\nДумаєте, можна знайти альтернативніші методи відпочинку у воді? Ні, бо сплав поєднує ще купу переваг:\n1) це поєднання спокійного й екстремального;\n2) цінний час, коли не треба думати, що приготувати на обід і вечерю (бо вибір не великий), коли телефон мовчить протягом тижня, а то й більше, коли не думається про курс долара, закордон і виникає бажання втекти навіть від нього;\n3) також – це не тільки вода, це ще й пригоди з красивими фото;\n4) прекрасна можливість підкачати руки й прес – фізичні вправи протягом дня, і без перевтомлень;\n5) а, як пощастить, можна ще й на “тарзанці” десь на березі покататися.\nНа “тарзанці”. Фото автора\nПереваг сплаву не перелічити. Та, найголовніше, він рятує людство від спекотного літа й робить відпочинок незабутнім.\nСплавлятися я почала з 2008 року. Майже кожного літа вибратися на тиждень походити в байдарках – стало традицією. Сплавлялася я по Сейму, річці, що протікає по Сумщині й є найбільшою притокою Десни.\nВода в цій річці чиста-чиста, дно видно, багато риби водиться й можна черпнути кухликом за бортом й випити.\nКожен мій сплав був особливим, бо не завжди виходило порозумітися з природою.\nПід час першого запливу нас зібралося близько десяти двомісних байдарок, і хто вперше на такому заході, йшов останнім. Тоді я з напарником не могли вирулити байдарку за течією, ходили нашим судном в очерети від одного берега до іншого. Пам’ятаю, того разу я подарувала Сейму нові сонячні окуляри й дорогоцінні продукти, бо, як виявилося, Сейм не такий спокійний, як здається на перший погляд.\nЗа маршрутом ми проходили гирло, яке впадає в річку. Гирло було вузьке й з корягами (деревами, які росли у воді). Деякі коряги виднілися на горизонті, а деякі – видно не було, поки на них не сядеш байдаркою).\nНайголовніше, під час швидкої ходи влучно веслувати, бо швидкість течії втричі прискорюється, а бажано не пробити байдарку й не перевернутися. Ой, як згадаю… Веслували ми тоді з напарником, дай Боже. Попередні байдарки якось вправно обходили ті каряги, тільки одна застрягла на дереві. Ми ж – не просто застрягли, а й перевернулися. Плавати вміли, тож на воді трималися. Тільки ноги під водою плуталися в гіллі якомусь. Треба було слідкувати, щоб не поранитися. Найважче вдавалося байдарку, яка торчала до гори дном, перевернути.\nПробували-пробували – не вдавалося, поки ще одні веслувальники не підійшли. Разом врятували судно, речі залишилися сухі, бо були в кульках і в самому носі байдарки, а от увесь хліб й огірки, які закупалися на групу, пішли на дно. Шкода тільки огірки, бо хліб я не їла 🙂\nПоказую майстер-клас по збиранню багаття. Фото автора\nДругий мій сплав запам’ятався святкуванням Івана Купала, але в серпні. Компанія зібралася того разу весела, тому одного вечора на стоянці для ночівлі ми влаштували пригання через вогнище, плетіння вінків, гру “Струмочок”, хороводи й співання з гітарою. Уночі алкоголь у хлопців закінчився, вони вирішили взяти байдарки й за пивом зганяти.\n– Де ви його візьмите о першій ночі?\n– Так ми ж село якесь пропливали вдень, – і повеслували вони проти течії.\nНемає хлопців годину, немає другу… Почало світати. Аж бачимо на річці ліхтарі світять. Наші йдуть. Та й співають. Щасливі такі, що аж п’яні.\nДотанцювали ми під ранок.\nГребти того дня було важче. Усім, не тільки хлопцям. Маршрут пролягав від Путівля до Батурина, в який ми в’їхали з прапором й українськими піснями. На пляжі люди махали руками, підспівували, наче переможцям після звільнення міста від загарбників. А чому б і ні? Адже це, справді, була наша маленька перемога.\nРанок на Сеймі. Фото автора\nПісля кожного сплаву стаєш якоюсь зваженішою, чи що, спокійнішою в стосунку до життєвих труднощів. І завалена сесія в університеті здається такою смішною.\nЛедь не забула про ще одну перевагу сплаву – рибалку. Крайній раз ми сплавлялися з друзями два роки тому. То була вилазка лише на вихідні, але з метою ще й порибалити! Хлопці мітили на щуку, а піймали карасиків і окуня. Я рідко зустрічаю передозованих щастям чоловіків, але то був той самий випадок.\nТож пісень у дорогу – і гайда підкорювати водні простори України.\nPingback: Тайське манго в соусі карі — Блог на чемоданах()\nPingback: Тайское манго в соусе кари — Блог на чемоданах()


Є НОВИНА! Пальчевський закликав владу збільшити купівельну спроможність українців\nЛюди повинні розуміти, що у них є накопичення, які можна витрачати\nПро це в ефірі передачі "Час Голованова" на телеканалі "Україна 24" заявив лідер політичної сили "Перемога" Андрій Пальчевський. За його словами, люди повинні розуміти, що у них є накопичення, які можна витрачати, пише «Є!».\n“ Політики весь час говорять про ВВП і інші показники. Але для мене найважливіший – це купівельна спроможність українців. Люди повинні отримувати зарплати і витрачати їх, тоді і економіка запрацює. Влада має збільшити купівельну спроможність українців, – впевнений він.\n“ Держава збирає гроші у народу, наповнює бюджет, передає своїм людям. Через повернення ПДВ, скасування мит і так далі. Ми дійшли до того, що чиновники будуть давати громадянам тільки на оплату тарифів і трохи на їжу, щоб заплатили в наступному місяці, – заявив він.\n4 липня 2020, 14:42


Команда експертів МВФ їде в Україну — Високий Замок\nПро це йдеться у заяві постійного представника МВФ в Україні Йоста Люнгмана, оприлюдненій на сайті фонду, повідомляє УНІАН.\n«За зверненням влади команда у складі кількох експертів МВФ відвідає Київ у період з 4 по 9 листопада для проведення консультацій щодо проекту бюджету на 2019 рік у контексті нещодавньої домовленості на рівні місії Фонду», — сказав Люнгман.\nНагадаємо, Кабінет міністрів України з 1 листопада підвищив ціну на газ для населення на 23,5%, до 8550 грн за тис. кубометрів. За словами прем'єра, спочатку Міжнародний валютний фонд вимагав підвищити ціну на газ на 60%.\nМіжнародний валютний фонд погодив з українською владою нову 14-місячну програму stand-by обсягом 3,9 мільярда доларів, яка підлягає затвердженню Радою директорів Фонду. Розгляд цього питання очікується після схвалення українським парламентом державного бюджету на 2019 рік згідно з рекомендаціями МВФ і підвищенням тарифів на газ і опалення для домогосподарств. За оцінками експертів, завдяки новій програмі з МВФ Україна може залучити до 8 мільярдів доларів фінансування від міжнародних партнерів.\nМВФ держбюджет фінансова допомога


Група Hurts виступила з концертом у київському Палаці Спорту\n24 жовтня, 2011 22:02\n20 жовтня у стінах київського Палацу Спорту відіграла концерт молода англійська сінті-поп група Hurts.\nПослухати і подивитися на довгоочікуваний виступ Тео Хатчкрафта (вокаліст) і Адама Андерсона (гітарист і клавішник) зібралася шалена кількість шанувальників, всі місця у залі було зайнято.\nАндрій Шабанов, ведучий “Просто радіо”, представив групу і додав, що саме зявдяки їхньому радіо група Hurts стала такою популярною в Україні.\nПочався виступ з виходу дівочого танцювального колективу, що були одягнені у чорні мантії з капюшонами і розмахували чорними прапорами. Після бурхливих оплесків і овацій на сцену вийшла група з першою піснею “Silver Lining”.\nСтильні виконавці все у незмінному образі серцеїдів виконували пісні, які вже встигли стати хітами по всьому світі. А Тео після кожної виконаної пісні кидав до залу букет білих троянд. Щасливі шанувальниці ловили їх і розмахували ними аж до кінця концерту.\nНе зважаючи на те, що за своїм спрямуванням група є виконавцем електропопу, та потужний щільний звук, що лунав зі сцени, нічим не поступався рок-групам.\nПри виконанні пісні «Evelyn» Тео Хатчкрафт так захопився, що почав ламати на сцені ріквізит - британець схопив у руки стійку від мікрофона, бив нею об підлогу, ламав об коліно а потім просто розмахував над головою. Та може це була просто частина шоу.\nПід час пісні «Illuminated» зал спалахнув вогниками від мобільних телефонів, запальничок і був схожий на зіркове небо.\nПо закінченню свого виступу Hurts розмахували на сцені українським прапором і викрикували до залу: «Дякую, Київ, I love you, Ukraine!»\nНагадаємо, що група Hurts із Манчестера була заснована у 2009 році. Першу популярність їм принесла пісня “Wonderful Life”, кліп на яку зібрав 20 мільйонів переглядів на YouTube. Перший свій виступ група відіграла 22 лютого 2010 року у Церкві св. Філіппа і Стефана у Солфорді, що у Великій Британії. їхній перший і поки що єдиний альбом Happiness (2010 року) став самим швидко продаваним альбомом у Великій Британії.


(Перенаправлено з Конвалія травнева)\nКонва́лія звича́йна, або конва́лія травне́ва (Convallaria majalis) — багаторічна рослина родини Холодкових, представниця монотипного роду Конвалія. Рослина отруйна, використовується як декоративна, ефіроолійна та лікарська.\nНазва виду з латини конваллярія майяліс (лат. Convallaria majalis) означає: «лілія долин, квітуча в травні».\nЦвіте з кінця весни до середини літа. Плоди конвалії поїдаються птахами, і насіння конвалії переносяться в шлунку птахів на далекі відстані.\nКвітки конвалії містять ефірну олію (до 0,9 %), яка дуже ціниться в парфумерії, з квіток готують есенцію, що входить до складу найвищих сортів парфумів. Вся рослина конвалії отруйна.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Конвалія_звичайна&oldid=26944212\nОстаннє редагування: 4 січня 2020, 11:19


34. Відповідно до визначеного ст. 307 ЦПК України переліку підстав, за наявності яких суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої\n34. Відповідно до визначеного ст. 307 ЦПК України переліку підстав, за наявності яких суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції з направленням справи до цього суду на новий розгляд, це може мати місце, якщо: справу розглянув неповноважний суддя; рішення ухвалено чи підписано не тим суддею, який розглядав справу; справа була розглянута за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі і яким не було повідомлено про час і місце судового засідання; суд вирішив питання про права й обов’язки осіб, які не були притягнуті до участі у справі\nУ листопаді 1997 р. М.Т. звернулася в суд із позовом до М.В. про вселення, мотивуючи це тим, що їй і відповідачеві належить у спірному жилому будинку в м. Алушті 26/100 частин, з них 26/150 — їй, а 26/300 — відповідачеві, однак відповідач, який проживає в спірній частині будинку, перешкоджає їй користуватися її власністю. В процесі вирішення спору М.Т. уточнила вимоги і просила припинити спільну часткову власність шляхом визнання за нею, М.В., права власності на всю частину будинку зі сплатою відповідачеві компенсації за його частку.\nМ.В. пред’явив зустрічні вимоги про визнання за ним права власності на прибудову та про зміну ідеальних часток у спільній власності.\nУхвалою Центрального районного суду м. Сімферополя від 25 січня 2001 р. вимоги М.Т. про вселення виділені в окреме провадження, а рішенням того ж суду від 25 січня 2001 р. її позов про вселення в частину зазначеного будинку задоволено.\nСудова палата в цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим ухвалою від 21 листопада 2001 р. всі судові рішення скасувала, а справу направила на новий розгляд до суду першої інстанції.\nУ касаційній скарзі М.Т. просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі рішення й ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що апеляційний суд безпідставно скасував правильні судові рішення.\nСудова палата з цивільних справ Верховного Суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.\nВідповідно до ст. 307 ЦПК підставами для скасування апеляційним судом рішення суду і передачі справи на новий розгляд є: розгляд справи неповноважним суддею; ухвалення чи підписання рішення не тим суддею, який розглядав справу; розгляд справи за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі і яким не було повідомлено про час і місце судового засідання; вирішення судом питання про права й обов’язки осіб, які не були притягнуті до участі у справі.\nУсупереч зазначеним процесуальним нормам права апеляційний суд скасував судові рішення та направив справу на новий розгляд виходячи з порушень судом вимог статей 141, 203 ЦПК, які полягали у невирішенні судом всіх заявлених взаємозалежних позовних вимог.\nПроте при постановленні ухвали апеляційний суд дійшов безпідставного висновку про порушення судом першої інстанції положень ст. 141 ЦПК, оскільки вимоги про захист права власності шляхом вселення в належну частину\nбудинку (ст. 48 Закону від 7 лютого 1991 р. № 697-XII «Про власність») та\nвимоги про виділ частки зі спільного майна (ст. 115 ЦК) і зміну ідеальних часток у спільній власності (ст. 119 ЦК) не є такими, що не можуть бути розглянуті окремо.\nПри цьому апеляційний суд не врахував, що відповідно до ст. 145 ЦПК суд вправі, залежно від обставин справи, постановити ухвалу про роз’єднання одного або кількох поєднаних в одне провадження позовів у самостійні провадження, якщо їх сумісний розгляд утруднює вирішення справи.\nЗ таких же підстав виходив суд першої інстанції, задовольняючи клопотання М.Т. про роз’єднання зазначених позовів та вирішення її вимог у частині вселення.\nЗадовольняючи на підставі ст. 48 Закону «Про власність» позов М.Т. про вселення в спірну частину будинку без зазначення конкретних жилих приміщень, суд обгрунтовано виходив з права позивачки як співвласниці частини будинку, що належить декільком власникам, частки яких не виділені і порядок користування якими не встановлено, на усунення будь-яких порушень її права власності, в тому числі і шляхом вселення в спірну частину будинку, незалежно від наявності чи відсутності в ній окремих жилих приміщень.\nВраховуючи, що апеляційний суд помилково скасував судові рішення суду першої інстанції, судова палата з цивільних справ Верховного Суду України ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21 листопада 2001 р. скасувала, залишивши в силі рішення та ухвалу Центрального районного суду м. Сімферополя від 25 січня 2001 р.


Обстановка, в спальні або в офісному кабінеті, в дачному котеджі або в кімнаті прийому їжі на заводі, створює настрій, допомагає відпочивати і працювати. Тому при проектуванні і будівництві або ремонті житлових і виробничих об'єктів дизайн інтер'єру завжди грає ключову роль - важливо продумати, як буде виглядати приміщення, і реалізувати всі ідеї. І це завдання для фахівців. Чому? Тому що при створенні або зміні дизайну інтер'єру потрібно не просто визначитися, в який колір пофарбувати стіни, а прийняти цілий ряд принципових рішень, які допомагають зробити обстановку краще і забезпечити максимальний комфорт перебування в конкретному приміщенні. Необхідно не просто мати гарний смак, а правильно підготувати цілий пакет креслярської документації, точно визначитися з видом і кількістю використовуваних матеріалів, змоделювати проект. Достатнім досвідом для виконання всіх цих завдань мають тільки професіонали. Тому ми і пропонуємо довірити розробку дизайну інтер'єру фахівцям «Інжгрупп». Володіючи величезним творчим потенціалом, сучасними технічними можливостями, багатою практикою і бажанням йти назустріч усім вашим ідеям, вони запропонують комплексне рішення, яке сподобається вам кожним своїм аспектом.\nЩо включає в себе дизайн-проект інтер'єру приміщення\nПлани - обмірювальних робіт, стін і перегородок, стелі і підлогових покриттів, електрики і меблів. Потрібно розкласти «по поличках» все, & nbsp; продумати зонування для організації простору, визначити, що зносити і зводити, вирівнювати і заливати, де і які світильники встановлювати, і так далі.\nРозгорнення - докладні вказівки тих матеріалів, які будуть красуватися на всіх поверхнях приміщення. Ці документи потрібні майстрам-обробникам: орієнтуючись на них, фахівці будуть укладати на підлогу ламінат або лінолеум, клеїти на стіни шпалери або розкладати плитку і так далі.\nВізуалізації - 3D-моделі того, як на ділі буде виглядати продуманий і втілений в життя дизайн інтер'єру. Їх зроблять максимально наочними, щоб замовник міг переконатися в тому, що проект збігається з його надіями і бажаннями, щоб в повній мірі розумів, що він погоджує.\nВідомості - в них вказано кількість використаних матеріалів та вартість кожного з них. Всі цифри, щоб замовник розумів, у яку суму обійдеться реалізація розробленого і затвердженого проекту.\nСкільки коштує дизайн інтер'єру\nЦе як раз той випадок, коли все індивідуально - так само, як прийняті рішення. Хоча зі свого боку ми можемо гарантувати прозорість і об'єктивність освіти вартості проекту.\nЯкщо ви вирішите замовити в «Інжгруп» дизайн інтер'єру, ціна наших послуг буде залежати від призначення і габаритних розмірів приміщення, від масштабів можливої перепланування - від цілого ряду чинників, вплив кожного з яких буде пояснено та обговорено.


"Будь собою. Інші ролі зайняті"\nMila08 2019-08-29 15:49:03\nУвага! Увага! Нова книга. "Зірка Дружби"\nЯ написала нову книгу - "Зірка дружби". Це історія, в якій з'єднались два світи: реальний і фантастичний. Одного разу ми з подругою спілкувались і дивилися на вечірнє небо. Ми тоді побачили першу зірочку. І тоді в мене з'явилася ідея цієї книги. Стереотипом Анни і Софії - героїв книги - були ми з подругою. Коли я завершила оповідання, сюжет дуже змінився від початкової ідеї. Але все вийшло! І я нарешті написала книгу. Ця книга призначена для дітей і підлітків. В ній описані деякі проблеми, пов'язані зі шкільним життям звичайних дітей. Як з'являється непорозуміння в дітей? Хто такий - справжній друг? І що дає віра в диво? На ці актуальні питання є відповіді в книзі. Насолоджуйся читаням, друже! https://www.surgebook.com/Mila08/book/zirka-druzhbi\nMila08 2019-07-19 15:06:42\nКазка "Фея без крил - Фловері, або Шлях до мрії": https://www.surgebook.com/Mila08/book/feya-bez-kril-floveri\nФея без крил - Фловері\nБо мрія прилітає з вітром...\nБо мрія прилітає з вітром, Та щастя із небес летить. Дорогу правильну шепочуть Тобі ліси...Почуй лиш ти. Навіть, коли всі проти тебе, Ти не здавайся, ти іди. І усміхнеться тобі сонце з неба! Головне - ти іспит цей пройди.\nДива трапляються в Різдво! Прийде й до тебе скоро диво. Люби і завжди довіряй Ти Богу. Й завжди будь щасливим!


Коли ріжеться зуб мудрості, це часто супроводжується неприємними відчуттями. Ниючий біль, почервоніння і набряк слизової оболонки над «вісімкою» – все це викликає дискомфорт людині. Справа в тому, що лізе зуб мудрості в тому віці, коли кісткова структура вже сформована. Це ускладнює його просування в щелепи і викликає відповідні симптоми.\nНерідко зростання процес зростання місяці, а деколи і роки, періодично супроводжуючись сильним болем і запаленням. У скільки років з’являються треті моляри? Все індивідуально: у одних людей вони вилазять в 17-18 років, а у інших – ближче до 25-27 років. Як правило, зрозуміти, що ріжеться зуб мудрості, нескладно. Неприємні відчуття в кутку щелепи і почервоніння ясен позаду «сімок» є частими супутниками даного процесу.\nЯкщо прорізування протікає фізіологічно, то лізе зуб мудрості без болю та інших симптомів запалення. Процес не доставляє особливого дискомфорту людині. Але іноді в силу анатомічних особливостей будови щелепи прорізування зуба мудрості може тривати досить тривалий час.\nФізіологічна прорізування супроводжується наступними симптомами зростання зуба мудрості:\nнагрубание або ущільнення ясна в кутку щелепи;\nпочуття розпирання м’яких тканин в проекції третіх молярів;\nслабка або помірна ниючий біль.\nУ більшості випадків, коли ріжеться зуб мудрості – у пацієнта болить ясна, виникає легке нездужання. Також характер неприємних відчуттів і їх тривалість безпосередньо залежать від того, скільки лізе зуб мудрості: це може тривати від кількох днів до кількох місяців, з чергуванням періодів активного росту і завмирання.\nОдин з найбільш частих питань, яке задають стоматолога – у скільки років лізе зуб мудрості. Чітко встановлених вікових рамок, коли прорізаються «вісімки», не існує, так як в однієї людини вони починають рости в 17-18 років, а в іншого – ближче до 30.\nНа жаль, найчастіше ріжеться зуб мудрості з супроводом різних неприємних симптомів:\nПри зростанні третіх молярів може хворіти ясна. Характер неприємних відчуттів ниючий через те, що горби натискають на м’які тканини і слизову оболонку ясен, прокладаючи таким чином собі шлях.\nЯкщо болі стають нестерпними, сильними, а часом і пульсуючими, то це вказує на розвиток запального процесу.\nКоли лізе зуб мудрості і опухла ясна над ним, це вказує на порушення процесу. У такій ситуації перше, що робити – звертатися до стоматолога за консультацією.\nПри утрудненому прорізуванні іноді виникає гіпертермія.\nОбмежене відкривання рота вказує на те, що зростання зуба мудрості не тільки супроводжується набряком тканин, але і спазмом мускулатури через розвитку запалення.\nЧастково прорізати, «вісімка» може тривалий час залишатися в положенні, коли один з горбів виступає над яснами, а решта прикриті слизових капюшоном. Це призводить до того, що частинки їжі проникають під нього, призводять до перікороніта.\nЧому при прорізуванні виникає біль?\nОсновною причиною зубного болю, що виникає в ситуаціях, коли третій моляр не може прорізатися, є його зростання через вже сформовану кісткову тканину. Однак існують і інші передумови, через які можуть виникати патологічні симптоми зростання «вісімки».\nЗдавлювання і напруга м’язів через брак місця в зубному ряду.\nРозвиток запалення, коли зуб довго прорізується, що часто супроводжується приєднанням інфекції.\nІнфікування кореневого каналу зуба мудрості, що веде до пульпіту.\nЯкщо над зубом мудрості опухла і почервоніла ясна, це часто вказує на розвиток перикоронарита, який викликає біль, що підсилюється при прийомі їжі.\nІноді лізе зуб мудрості не вгору, а в сторону, зміщуючи сусідній зуб. При цьому болить ясна, що також може стати причиною сильного болю, в такому випадку необхідно робити знімок, щоб визначити подальшу долю третього моляра. Якщо він заважає сьомого зуба, а також підтримує запалення в порожнині рота, його слід видалити. Детальніше про видалення зуба мудрості “\nКоли довго і болісно ріжеться зуб мудрості – як зняти біль в максимально короткий термін – основна проблема, яка цікавить людини. Прийом медикаментів лише на час полегшить неприємні симптоми, але не усуне першоджерело дискомфорту, тому для лікування необхідно звертатися до стоматолога.\nВ процесі зростання зуба мудрості може виникати біль різного характеру, що залежить від того, як прорізається «вісімка»:\nБіль може бути ниючий і тупий в разі, якщо просування зуба по кістки і крізь ясна проходить тривалий час, з чергуванням періодів активного росту і завмирання процесу.\nКоли ріжеться зуб мудрості, зустрічаються симптоми пульпіту, що вказує на потрапляння інфекції в кореневий канал третього моляра. Так відбувається при частковому прорізуванні горбів. Залишки їжі потрапляють під слизовий клапоть, що накриває коронку зуба, і провокують виникнення карієсу. Патогенна мікрофлора поступово руйнує тверді тканини і просувається до пульповой камері, де і викликає запалення, що супроводжується сильним болем.\nТакож частою причиною сильного дискомфорту в період, коли ріжеться зуб мудрості, стає перикоронарит. При тривалому запаленні слизового клаптя відбувається його нагнаіваніе і виразка, що викликає у пацієнта сильні пульсації.\nТакож характер болю залежить від того, скільки ріжеться зуб мудрості. При його тривалому появі відчуття ниючі, слабкі, що не викликають у людини порушення самопочуття і працездатності.\nПатологічно прорізуються третій моляр викликає у людини певні симптоми, на підставі яких можна говорити про те, що у нього спостерігається утруднене прорізування зуба мудрості:\nможе опухнути ясна, що прикриває коронку «вісімки»;\nнерідко спостерігається і така ознака, як припухлість щоки, яка здатна набрякати через пошкодження слизової оболонки гострими буграми прорізується останнього моляра при його дістопіі;\nякщо опух слизовий капюшон над зубом мудрості, це вказує на розвиток перікороніта;\nпри поширенні запалення виникають труднощі і біль при ковтанні, що говорить про нагноєнні м’яких тканин.\nРіжеться зуб мудрості, симптоми якого доставляють дискомфорт пацієнту, вимагає негайного звернення до стоматолога для виявлення причини і призначення відповідного лікування.\nБіль при прорізуванні зуба мудрості є частим супутником людини. Випадки, коли поява «вісімок» протікає без неприємних відчуттів, можна вважати більше винятком, ніж правилом. Що ж робити, якщо лізе зуб мудрості, як впоратися з болем і порушенням самопочуття? В першу чергу, звернутися за консультацією до хірурга-стоматолога.\nФахівець допоможе встановити, що послужило причиною болю, підкаже, як з нею впоратися. Якщо ж немає можливості найближчим часом відвідати доктора, можна прийняти знеболюючі таблетки (Найз, Анальгін, Кеторолак, Ібуфен ®). Інформацію про те, скільки брати і в якій дозуванні, можна знайти в анотації до лікарського засобу. Але важливо розуміти, що самолікування може завдати шкоди, тому постарайтеся якомога швидше звернутися до стоматолога – це те, що потрібно зробити обов’язково.\nКоли прорізується зуб мудрості і виникає набрякання м’яких тканин навколо нього, полегшити стан можна за допомогою ротових ванночок або полоскань. Для цього використовують як фармацевтичні препарати (Хлоргексидин, Мірамістин), так і відвари з лікарських трав (настій ромашки, евкаліпта, шавлії, звіробою).\nУсунути неприємні симптоми прорізування зуба мудрості можна за допомогою лікарських препаратів або народної медицини. Про те, як зняти біль, було сказано вище.\nОднак слід розуміти, що таке лікування є симптоматичним і лише прибирає ознаки утрудненого зростання зуба мудрості, тому потрібна медична допомога. Тактика лікування залежить від причин, чому боляче прорізуватися третього моляра. При перікоронаріте досить розсічення або видалення слизового капюшона, який перешкоджає нормальному росту зуба мудрості.\nЯкщо причиною болю є дістопія «вісімки», то може знадобитися її видалення. Залежно від клінічної ситуації, воно проводиться амбулаторно або стаціонарно, коли моляр розташовується глибоко в яснах, а для його вилучення потрібне проведення операції.\nЯкщо зуб мудрості не може прорізатися, його видалення рекомендовано в наступних випадках:\nнеправильне положення в щелепи;\nрецидивуюче запалення ясен, навколишнього третій моляр.\nВидалення також рекомендовано в тих ситуаціях, коли неможливе проведення інших методів лікування. Важливу роль відіграє те, скільки разів траплялося загострення перикоронарита. При частих повтореннях процесу рекомендується викорінення «вісімки».\nБагато людей вважають, що якщо опухла ясна близько зуба мудрості, то її необхідно погріти, щоб прибрати біль і неприємні відчуття. На жаль, це помилкове оману призводить до того, що процес тільки посилюється. Справа в тому, що при наявності запалення м’яких тканин тепло може діяти в якості провокуючого фактора для нагноєння ясна. Прогрівання нерідко призводить до того, що щока може різко распухнуть, тому не можна виконувати такі процедури без попереднього лікарського спостереження.\nСкільки можна не звертатися за допомогою до стоматолога, відповісти складно, адже це залежить від клінічної картини в порожнині рота і індивідуальних особливостей людини. У будь-якому випадку, чим раніше ви звернетеся до лікаря, тим вище ймовірність впоратися з утрудненим прорізуванням «вісімки» без ускладнень.\nКорисне відео про прорізуванні зуба мудрості


#Кіт / Хештег - BetaProject.net\nБродячі тварини серед нас. «Лікарняний» #кіт .\nБіля мого будинку розташоване лікарняне містечко серед соснового лісу. Гарна місцина, де живуть багато білочок. Молоді мами, котрі живуть у сусідніх будинках, разом з діточками ходять гуляти на територію цього лікарняного лісочка. Ми теж деколи підгодовуємо тутешніх білочок, але сьогодні замість білки ми зустріли бродячого кота. Тільки формально він - «бродячий» #безхатько . Чому? Тому, що вигляд в нього набагато ....Читати більше\nВ принципі, я хотіла сьогодні далі розповідати про Севастополь, аби не #кіт . Маленький, чорненький, він спокійно сидів біля м'ясного магазину, всім своїм виглядом показуючи, що йому все-рівно, що робиться навкруги, лиш би його не чіпали. Аж поки з дверей не вийшла жінка, яка мала необережність нести свою покупку в звичайному поліетиленовому пакетику (тому, що називають майочкою). Легкий рух лапкою... і кіт поніс в кущі добряче таке куряче ....Читати більше


"Вимагаємо справедливості!" - Рух "Справедливість" Валентина Наливайченка проводить наметову акцію\n"Вимагаємо справедливості!" - Рух "Справедливість" Валентина Наливайченка проводить наметову акцію\nОлігархи, які знаходяться у владі, продовжують шукати спосіб ухилитись від оподаткування в Україні. Глобальне розслідування журналістів з різних країн, що називається Paradise Papers ("Документи райських островів") сколихнуло світову спільноту. Президент Порошенко – знову в центрі цього скандалу.\nСлова Валентина Наливайченка про мільярдні статки українських високопосадовців, що заховані в офшорах черговий раз отримують підтвердження. Лідер Руху "Справедливість" давно заявляв про офшорні оборудки Порошенка і є лідером боротьби з корупцією Президента.\nПодатковий рай для обраних - це падіння рівня життя для 99% суспільства.\nЗ метою привертання уваги населення до нахабного грабунку країни та тотальної брехні влади Рух "Справедливість" проводитьакцію "Вимагаємо справедливості".\n"Вже понад два роки Громадсько-політичний Рух "Справедливість" діє аби притягнути до кримінальної відповідальності офшорників у владі,незважаючи на їх ранги та посади.\nНаш лідер - Валентин Наливайченко звернувся до журналістів щодо паперів, які вони оприлюднили, щоб антикорупційні юристи Руху Валентина Наливайченка "Справедливість" змогли розпочати власне розслідування",- зазначив керівник Черкаського обласного осередку Руху "Справедливість" Олег Котляр.