Бронювання курсів, Study & Live in your Teacher's Home Флоренція зі знижкою. Школа, в якій вивчається італійська, Італія\nЗагальна оцінка школи Study & Live in your Teacher's Home, Флоренція від 8 студентів\n34153 68305 99042 129779 162238 194669 227128 259558 324448 389337 32459\n39798 79595 115413 151230 189052 226845 264667 302460 378075 453690 37822\n45443 90885 131783 172681 215866 259022 302206 345362 431703 518043 43185\n51088 102175 148154 194133 242680 291199 339746 388265 485331 582397 48548\n36552 73103 106014 138896 173613 208358 243075 277792 347254 416687 34717\n34463 68926 103361 137824 172286 206749 241184 275647 344572 413470 34463\n36270 72539 105195 137824 172286 206749 241184 275647 344572 413470 34463\nУ Study & Live in your Teacher's Home, Флоренція студентам сподобалося\nIna29 років - Німеччина\n“Проживання та навчання вдома у вашого викладача - найефективніший спосіб вивчення мови.”\nПоради, на які слід звернути увагу майбутнім студентам: Неодмінно забронюйте курси «Проживання та навчання вдома у вашого викладача» - нічого не може бути кращим за них.\nІнші коментарі: Було б чудово, якби вчителі організовували зі студентами більше заходів. Наприклад, розповідали про місцевість, країну, народ, визначні пам’ятки. Зовсім інша річ, коли це роблять місцеві жителі, ніж коли ви робите це самостійно. Крім цього, все інше було чудово.\nBirgitta66 років - Швеція\n“Учителька Гразіелла Зоччі”\nІнші коментарі: Найкраща приймаюча сім’я, яку тільки можна було забажати!\nЧи є у вас які-небудь поради щодо Флоренція або хочете приєднатися до мене на курсі італійська на Study & Live in your Teacher's Home у Флоренція? Ви можете ознайомитися з відгуками та інформацією про школу, яку я вибрав тут


Готелі у районі Bol'Shaya Ohta\nГотелі: Bol'Shaya Ohta – Санкт-Петербург\nBol'Shaya Ohta: дізнайтеся більше\nBol'Shaya Ohta: що цікавого\nХочете знайти ідеальний район для своєї мандрівки, де ви почувалися б як удома? Зверніть увагу на Bol'Shaya Ohta? Вам не доведеться їхати далеко, щоб побачити Державний музей Ермітаж і Зимовий сад та Русскій музей. Популярні атракції, Храм Спаса-на-Крові та Казанський собор, без сумніву вас вразять.\nBol'Shaya Ohta: де знайти найкращі помешкання?\nМи пропонуємо 26 помешкань у цьому районі. Bol'Shaya Ohta: Найпопулярніші помешкання наших гостей:\n• безплатний Wi-Fi • 2 ресторани(ів) • тераса • цілодобова стійка реєстрації готелю • розташування в центрі\nBol'Shaya Ohta: як сюди дістатися\nBol'Shaya Ohta – район, розташований за 6,3 км від центру міста Санкт-Петербург.\n• Bol'Shaya Ohta: Санкт-Петербург (LED-Пулково) за 18,9 км\nBol'Shaya Ohta: що цікавого в околицях\nBol'Shaya Ohta: цікаві місця поблизу\n• за Храм Спаса-на-Крові (5,6 км)\n• за Казанський собор (5,9 км)\n• за Петропавлівська фортеця (5,9 км)\n• за Дворцова площа (6,3 км)\n• за Ісаакіївський собор (6,9 км)\nBol'Shaya Ohta: що треба неодмінно подивитися в околицях:\n• за Державний музей Ермітаж і Зимовий сад (6,3 км)\n• за Русскій музей (5,4 км)\n• за Маріїнський театр (7,7 км)\n• за Невський проспект (4,7 км)\n• за Музей Фаберже (4,9 км)


Вертикальні ферми здатні у 350 разів збільшити урожайність овочів — SuperAgronom.com\nГоловна•Новини•Світ•Вертикальні ферми здатні у 350 разів збільшити урожайність овочів\nВертикальні ферми здатні у 350 разів збільшити урожайність овочів\n27 липня 2017, 14:00\nВертикальні ферми — ефективна технологія виробництва овочів і зелені, яка не шкодить навколишньому середовищу і економічна з точки зору використання ресурсів.\nСтартап Plenty спрямований на вирощування овочів та зелені за допомогою вертикальних ферм, які здатні збільшити урожай у 350 разів з використанням мінімальної кількості води. Розробники вважають, що це абсолютний рекорд в високотехнологічному рослинництві, повідомляє businesstimes.com.sg.\nМосаесі Сон, глава Softbank і засновник фонду Vision Manager, хоче використовувати вертикальні ферми для вирішення проблеми нестачі продовольства на Близькому Сході, а також в Японії і Китаї, де відчувається нестача земель, придатних для вирощування продуктів харчування.\nФерма виглядає як 6-метрова колона, наповнена рідкісними видами зелені: фіолетовою сибірської капустою, щавлем, екзотичними сортами базиліка і цибулі. Поживні речовини надходять зверху під силою тяжіння, без використання насосів. Plenty споживає менше енергії, ніж інші фермерські стартапи. Використання такої системи дає змогу вирощувати набагато більше культур на квадратний метр.\n«Система підключена до інтернету, контролює забезпечення рослини світлом, регулює рівень вологості і надходження поживних речовин, в залежності від того, яка культура вирощується», — наголошує Мет Бернард, засновник Plenty.\nРозробники Plenty повідомляють, що ферма може давати в 350 разів більший урожаю, ніж звичайний ґрунт. При цьому вона використовує лише 1% води.\nВ теплицях у Великобританії овочі та зелень вирощують за методом аеропоніки\nУ Франції розробили робота для догляду за виноградниками\nОдесит налагодив бізнес з вирощування мікрозелені у вертикальній фермі\nKubota презентувала автономний трактор, оснащений штучним інтелектом\nВертикальна ферма в Дубаї зможе приносити щоденно 2700 кг врожаю\nВ Китаї відкриють одразу 300 вертикальних ферм\nУ Токіо з'явилася унікальна світломузична ферма\nПосухи, зливи, вітри: погодні підсумки 2019


Список компаній - Меблі, інвентар і приладдя для магазинів металеві і на металевому каркасі - Україна | Довідник підприємств Kompass\nСписок компаній - Меблі, інвентар і приладдя для магазинів металеві і на металевому каркасі - Україна\nКод ЕДРПОУ МебельАрт - це широкий асортимент недорогих меблів: м'які меблі, дивани, дитячі ліжка, передпокої. Ми також виготовляємо меблі на замовлення. Потрібна база даних для роботи? Демо-версія тут: www.demo.kompass.ua Данные компании на русском языке * Company data in English... На сторінку\nКод ЕДРПОУ Виробництво меблів для підприємств торгівлі, металевих меблів та меблевої фурнітури Потрібна база даних для роботи? Демо-версія тут: www.demo.kompass.ua Данные компании на русском языке * Company data in English\nКод ЕДРПОУ 23108562 Виробництво вікон, жалюзі, торгового устаткування з скла, профілю і ДСП, алюмінієвих поруччя і поручнів. Продаж металевих стелажів, холодильного устаткування, вітрогенераторів, сонячних батарей і колекторів. Потрібна база даних для роботи? Демо-версія тут: www.demo.kompass.ua Дан... На сторінку\nКод ЕДРПОУ 30061083 Дизайн, виробництво і монтаж: корпусні меблі й устаткування для магазинів. Потрібна база даних для роботи? Демо-версія тут: www.demo.kompass.ua Данные компании на русском языке * Company data in English


Бренд корисних снеків EatMe презентував новий смак – фруктово-горіховий батончик зі злаками - New Products Group\nБренд корисних снеків EatMe презентував новий смак – фруктово-горіховий батончик зі злаками\nУ квітні бренд EatMe Групи Компаній «Нові Продукти» представив на українському ринку новий смак корисних та поживних батончиків для перекусу – EatMeTM «Вівсяні пластівці, журавлина, арахіс».\nНовий батончик – це три види злаків, горіхи, кунжут, цілих 20 % журавлини, яка додає соковитості та освіжаючої кислинки, і легка шоколадна подушка. Склад – виключно натуральний і корисний: у новинці є магній, калій, натрій і вітаміни групи А. Але і це ще не всі переваги смачного і поживного снека для прихильників здорового харчування та загалом здорового способу життя.\n«Важлива особливість нашого нового батончика – правильна консистенція. Дієтологами доведено, що чим більше у продукті не розкладених рослинних волокон, тим він корисніший. Тому мінімально оброблена, у тому числі мінімально подрібнена їжа – світовий тренд у напрямі здорового харчування. Ми створили новий EatMeTM з урахуванням цих вимог до здорових продуктів: зберегли крупні волокна, але забезпечили комфортне вживання батончика. Консистенція снека оптимальна для того, щоб людина отримала максимум користі від з’їденої клітковини. Тобто ми зробили нашу продукцію ще кориснішою, зберігши при цьому і зручність вживання, і приємний гармонійний смак – його оцінять навіть ласуни!» – розповідає Геннадій Довгань, маркетинг-директор Групи Компаній «Нові Продукти».\nРецептура фруктово-горіхових батончиків EatMeTM схвалена Міністерством охорони здоров’я України. Корисність продукту підтверджена висновком Державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-04/43656 МОЗ України. Сертифікат якості свідчить про те, що EatMeTM відповідають усім критеріям якості, їх можуть вживати діти із трирічного віку.\nВиготовлені з натуральних інгредієнтів без барвників і консервантів, батончики EatMeTM рекомендовані Асоціацією дієтологів України в якості корисного, поживного і швидкого перекусу для всіх вікових груп. Снеки ідеальні для тих, хто стежить за здоров’ям, у тому числі кількістю вжитого цукру, активно займається спортом або прагне тамувати голод і відновлювати запаси енергії на роботі, в подорожі, на прогулянці виключно корисними перекусами.\nДо речі, щоб перекус був дійсно корисним, дієтологи радять упорядкувати снекінг. По-перше, планувати перекуси, а не спонтанно хапати то, що під рукою. Між іншим, напої з цукром або вершками – теж перекус, оскільки є джерелом енергії, і це потрібно враховувати, складаючи режим харчування. Друге правило: вибирати в якості снека продукти з близьким до оптимального балансом калорійності та харчової цінності (необхідна висока харчова цінність при помірній енергетичній цінності). До слова, енергетична цінність нового батончика EatMeTM – 121 ккал, вага – 30 г.\nПродукція EatMeTM створюється на україно-німецькому підприємстві «Трюффо Роял» (м. Дніпро), яке має сертифікат міжнародного стандарту ISO 22000, тобто на всіх стадіях виробництва харчової продукції, у тому числі при дистриб’юції і зберіганні, застосовуються максимально суворі норми контролю. Перевірка якості продукції здійснюється на всіх етапах виробництва EatMeTM, оскільки безпека є пріоритетом для Групи Компаній «Нові Продукти».


Використовуйте високоякісний набір для чищення, який включає в себе: шомпол для чищення, держак шомполу, бавовняні фланелеві латки, очисники для трубок, невелику зубну щітку, латунні йоржики з жорсткою щетиною і мастило СLP ( Cleaner/Lubricant/Preservative) (мал. 31).\nПісля того, як ви розібрали гвинтівку, старанно почистіть, перевірте і змажте всі частини і механізми згідно з інструкцією, поданою нижче.\nМал. 31. Деякі інструменти з набору для чищення.\nСтвол: ствол гвинтівки має нарізи та їх поля, що в сукупності називається гвинтовою нарізкою. Вона примушує кулю швидко обертатися по центру каналу ствола у напрямку лінії вогню. Новий щільний йоржик буде важко просовувати через канал стволу. Вам буде набагато легше і краще протягувати йоржик через канал стволу. Також він буде набагато краще чистити якщо щетинки проходитимуть по лінії напрямку нарізів, якщо хочете щоб йоржик обертався під час введення. Завжди чистіть канал стволу у напрямку від набійника в напрямку дула. Це здійснюється наступним чином:\n1.\tПротріть канал стволу клаптиком, зволоженим мастилом; (Коментар з приводу: не вказано яким чином буде здійснюватися ця операція. Процедура протирання мастилом канала ствола здійснюється за допомогою трьосекційного шомпола та тримача для ганчір'я. Використання шомпола подано нижче у пунктах 2-6, проте у даному випадку замість йоржика слід приєднати тримач для ганчір'я, який триматиме клаптик, зволожений мастилом ).\n2.\tЗ'єднайте разом три секції шомпола, але не закручуйте їх повністю; залиште вільними один-два оберти.\n3.\tПриєднайте йоржик і також залиште вільними два оберти;\n4.\tНаправте дуло донизу, утримуйте верхню частину ствольної коробки однією рукою коли вставляєте зворотній кінець шомпола (без йоржика) у набійник. Обережно спрямуйте шомпол в канал стволу (а. на мал. 32). Шомпол має висунутися з дула на 2-3 дюйми;\n5.\tПриєднайте рукоятку на кінець шомпола, який вийшов з дула (б на мал. 32);\n6.\tПротягніть йоржик через канал ствола у напрямку дула. В процесі якщо ви звернете увагу ви побачите як шомпол обертається у каналі стволу. Примітка: ні в якому разі не протягуйте шомпол у зворотньому напрямку якщо йоржик знаходиться у каналі стволу (в на мал. 32);\n7.\tПісля здійснення попередньої дії, від'єднайте рукоятку від шомпола і повторіть чищення; після того як ви три рази протягнули шомпол через ствол ви побачите як всі три секції та щіточка повністю закрутилися; ослабте їх знову і повторіть чищення;\n8.\tПротягніть клаптик через канал стволу щоб очистити від щетинок йоржика, які могли залишитися у каналі стволу. Використовуйте той же самий спосіб чищення, зазначений вище, тільки замість йоржика приєднайте до шомпола тримач для клаптиків. Протягніть калаптик. Вам не потрібно буде використовувати рукоятку шомпола. Якщо ви залишите секції шомпола нетуго закрученими, клаптик пройде по нарізці як і минулого разу. Але пам'ятайте, що канал стволу має бути обов'язково зволожений мастилом перед використанням йоржика.\nМал. 32. Процес чищення каналу ствола.\nЧищення верхньої частини ствольної коробки\nПеревірте її, щоб переконатися у відсутності люфтів між стволом та верхньою частиною ствольної коробки. Якщо при спробі повернути ствол руками ви помітили люфт, муфта ствола має бути відновленою. Здайте гвинтівку в ремонт збройному майстру.\n1.\tВикористовуючи мастило CLP прочистіть місця дії порохових газів, нагару та бруду. Ніколи не використовуйте дротяні йоржики чи інші абразивні засоби для чищення алюмінієвої верхньої частини ствольної коробки - ви роздряпаєте і пошкодите її.\n2.\tПрочистіть набійник: опустіть великий йоржик для чищення набійника у мастило CLP. Проведіть йоржик вздовж набійника 5 разів, та зробіть ним три повні оберти по годинниковій стрілці. Потім протріть канал стволу, як це вказано вище задля видалення будь яких залишків бруду;\n3.\tВикористовуючи зволожений мастилом йоржик для чищення каналу ствола, видаліть сліди нагару та інших продуктів згоряння навколо газової трубки, проведіть очисник у газову трубку, прочистіть бойові виступи, кільця затвору, ударник, вкладиш, краї викидача, а також внутрішню порожнину затворної рами;\n4.\tВитріть всі механізми дочиста і насухо, і перевірте їх на предмет надмірної зношеності, коррозії, та механічних пошкоджень, бруду та іржі. Замініть всі несправні частини і механізми перед стрільбою.\nЧищення нижньої частини ствольної коробки\n1.\tПочистіть всі місця впливу продуктів згоряння (мал. 33). Знову ж таки ніколи не викристовуйте дротяні йоржики або абразивні інструменти для чищення.\n2.\tВитріть бруд з спускового механізму. Прочистіть буфер противідскоку, зворотню пружину, внутрішні частини прикладу (мал. 34-35).\nМал. 33. Процес чищення нижньої частини свольної коробки\nМал. 34. Обов'язково почистіть порожнину прикладу (вказано стрілкою)\nМал. 35. Очистіть затискні гвинти прикладу.\nКонструкція віддзеркалювача робить його розбирання для чищення непрактичним. Переконайтеся в тому, що віддзеркалювач вашої гвинтівки справно віддзеркалює стріляні гільзи. Виконуйте наступні дії щомісячно.\n1.\tВидаліть затвор з затворної рами. Візьміть його у праву руку так, щоб віддзеркалювач знаходився внизу а викидач - вгорі;\n2.\tНанесіть декілька крапель мастила CLP навколо віддзеркалювача (мал. 36);\n3.\tВізьміть стріляну гільзу і поставте її над краями викидача, коливальними рухами втисніть гільзу донизу в напрямку до віддзеркалювача (мал. 37). Коли пружина відзеркалювача стиснеться, ви відчуєте опір. Натисніть на гільзу, щоб вона упиралась у дзеркало затвору. Злегка розслабте великий палець, і натисніть знову. Повторіть цю дію декілька разів. Часто змінюйте мастило. Коли дія пружини відзеркалювача буде плавною і сильною, протріть віддзеркалювач насухо.\nМал. 36. Нанесіть декілька крапель мастила CLP навколо віддзеркалювача;\nМал. 37. Процес перевірки віддзеркалювача;\nЗатворна група: старанно прочистіть від нагару та продуктів згоряння зовнішні і внутрішні поверхні затворної рами, трубку затворної рами, ударник, щілину для ударника (використовуйте очисник),замикаючі виступи, місця за кільцями затвору та закраїнами викидача (мал. 38).\nМал.38. Затворна група. 1. - Затворна група: а.- затвор; б.- затворна рама; в.- ударник; г. - чека ударника; д.- вкладиш; е.- рукоятка перезаряджання; є.- процес очищення трубки затворної рами. 2.- Затвор та його деталі: ж.- вісь викидача; з.- затвор; и.- викидач.\nПримітка: щоб побачити збільшений варіант цього малюнка, натисніть тут.\nРекомендації по використанню мастила CLP\nCLP - Cleaner/Lubricant/Preservative- має наступні властивості:\n"\tМістить розчинники, які розріджують нагар і продукти згоряння;\n"\tНаносить шар тефлону, який висушує для проведення змащення;\n"\tЗапобігає утворенню іржі.\nПри використанні мастила CLP:\n"\tЗавжди добре струсіть пляшечку перед використанням;\n"\tНанесіть декілька крапель на ганчірку чи клаптик;\n"\tЧистіть гвинтівку цим ганчір'ям


Заключний етап - Департамент освіти, науки, сім’ї, молоді та спорту Івано-Франківської обласної державної адміністрації...\n6.«А МИ ТУЮ КОЗАЦЬКУЮ СЛАВУ ЗБЕРЕЖЕМО»\nКурінний атаман... групи\n7.«КОЗАЦЬКІ РОЗВАГИ» (молодіжні козацькі спортивні ігри для учнів 10-11 класів) Мета\nВизволення з полону козацької чайки.\nПодолання зруйнованого містка.\nБоротьба руками на діжках.\nПідніманпя діжки на більшу кількості разів.\nПеревезення козацького вантажу возом.\nДоставка діжок з порохом до гармат.\nПісля виступу команд журі (за п'ятибальною чи іншою системою) оцінює:\n(Історичний вечір для учнів 10-11 класів)\nВечір відбувається в актовій залі. В центрі сцени – портрет Т.Г. Шевченка. Під портретом надпис: «А ми тую козацькую славу збережемо». І лівому порталі сцени схематичне зображення частини картини (за Бокланом) зображенням Дніпровських порогів. На правому - плакат із надписом: «Ось вона, Січ ось те гніздо, звідки виліюютъ горді і дужі орди. Ось звідки розвивається воля козацтво на всю Україну».\nМ.Гоголь, “ Тарас Бульба”\nНа сцені розміщені стільці для учасників змагання (від кожної групи по 8-хлопців (курені). В залі - стіл для журі, до складу якого запрошені старшокурсники члени історичного клубу, ради музею, батьки, представники адміністрації навчального закладу.\n- Стривайте, стривайте! - лунає голос із-за сцени. На сцену виходить гарний козак.\nВедучий. Прийняття до коша - то ваше перше випробування. Потрібно буде щось про себе розповісти чи показати, що вмієте. Бувало таке, що козака не приймали у кош. Про це свідчить така козацька дума:\nПерша педаля - щоб під тобою добрий кінь пристав,\nДруга педаля - щоб ти козаків не догнав,\nТретя педаля - щоб тебе козаки невзлюбили\nКурінний отаман...групи (голосно):\nВедучий команди: Кармалюк - герой народу,\nВсі: Він боровся за свободу,\nВсі: Завжди чуйний і хоробрий,\nВедучий команди: Наш Легендарний Калнишевський -\nВсі: Це до свободи вічний рух.\nВсі: Козацька кров і в нас тече...\nВедучий команди: Ми - нащадки Богуна!\nВедучий. Де Богун - там\nВсі: Слава! Слава!\nВсі: І ми держава!\nВсі: Підроста козацьке плем'я,\nВсі: Хочемо усі здійснити,\nВсі: Пам'ять вічна і палка!\nВедучий. Ми вже в дорозі. пройшли річку Тагарку, Що впадає в Дніпро. (Показує карті-схемі.)\nНемає кращої дороги -\nА не пливе тому, що ми підійшли до першого порога, який називається “Козацький “ і тому проведемо конкурс, який називається «Штурм фортеці козаків».\nСуть конкурсу: на підлозі крейдою намальована схема фортеці козаків. У ній знаходиться «захисник» - це хлопчик ВІД одною з куренів, у якого на голові паперовий ковпак. Учень з другого куреня нападає - за допомогою «зброї» - палички, на кінці якої прив’язане паперове кільце, намагається впіймати «захисника» не переступаючи кордону фортеці, той ухиляється від «нападника» різними рухами голови і тіла. Фортеця вважається взятою, коли «нападник» накине кільце на ковпачок «захисника». Курені по черзі «штурмують» козака. Час вимірюється звучанням музика (це весела рухлива українська музика).\nУчні (разом): Знаємо, батьку - «Гопак».\nБ) якщо учасники не можуть показати «Гопака», можна провести конкурс на кращого оповідача - протягом двох хвилин один із учнів куреня розповідає якусь історію з життя козаків. Теми розповідей можуть бути такими:\n- Іван Сірко - славний кошовий.\n- Богун Ружинський - гетьман родом із Волині.\nКозак Мамай: Козацька фльота, бо саме так вона називалася, виникла десь у ХVІ ст. Кораблі називалися «чайками». Це судно 20 метрів завдовжки і 3-4 метри завширшки вміщало 20-30 гребців, 50-60 козаків і 5-6 гармат. справжнім козаком вважався той хто не тільки через пороги плавав, а й був у морських походах.\nКозак Мамай: Козаки були гарними стрільцями. От я знав колись козака, якого прозивали Стріляй-Око. Так, він міг влучити в око птаха, який літав у небі. А як уміють стріляти наші козаки, ми зараз побачимо. (Асистенти виносять стрічку, на якій висять різнокольорові кульки. Від кожного куреня один учасник одержує по 3 кульки (пластилінові кульки з цвяшками в середині). Завдання полягає в тому, щоб із визначеної відстані збити З кульки.)\nЛунає весела музика, козаки стріляють по черзі.\nКозак Мамай: Я думаю, що глядачів не здивувало те, що в нашій подорожі на Січ не беруть участі дівчата. Жінкам суворо заборонялося жити на Січі. існувала навіть смертна кара для тих козаків, які приводити жінок. Отже, козаки все робили самі. Скажімо, варили їсти. Наше наступне випробування проходить на березі річки біля забора «Тягинка». Умови конкурсу такі: кожен курінь одержує паперовий стаканчик із сумішшю різних круп. Завдання полягає в тому, щоб за певний час знайти в ньому 1 пшонин. А поки хлопці шукають пшоно, я розповім, як ми з козаками на Січі кашонами перевіряли новоприбулих. Накажемо такому новачку: «Дивись же, щоб каша не була ні сіра, ні перекипіла. А ми підемо косити. Як буде каша готова, виходь на такий-то курган та й клич нас». А самі заліземо в очерет та й лежимо. От зварить хлопець кашу виходить на курган і починає кликати. А ми лежимо й не обзиваємось. Кличе він кличе, а тоді в сльози: «От заніс мене чорт до тих козаків. Краще було б вдома сидіти. Вислухають усе те козаки, а потім вийдуть, дадуть тому молодцеві коня, грошей, та відпустять: «Не наш ти, хлопче». А буває такий, що зварить кашу, вийде кликати покличе раз-другий. А ми мовчимо. Тоді він: «Ну так дідько з вами. Мовчіть, Я і сам кашу можу з'їсти». Тоді козаки виходять і кажуть: «Оце наш! Приймаємо!» Поки ми говорили, наші хлопці зерно відшукали і готові подорожувати далі.\nТи - шайтан турецький, проклятого чорта брат і товариш і самого Люцифер\nЯкий ти в чорта лицарі! Чорт викидає, а твоє військо пожирає. Не будеш ти, гаво, синів християнських під собою мати, твого війська ми не боїмося, землею і водою будемо битися з тобою.\nКозак Мамай: Отже, далі змагання продовжують курені.\nПеред вами «Воронова» забора (Показує на карті-схемі.) Я пропоную вам зайнятися найулюбеснішою справою козаків-рибалок. А скільки риби було в Дніпрі! А вода яка була чиста! Ваше завдання - ось на цій рибі (асистенти подають картонну яскраво розфарбовану рибу) треба написати назви прісноводних риб.\nКозак Мамай: Увага! Увага! За конкурсом нашої подорожі поріг «Лишній». Але, я думаю, не буде зайвим ще один цікавий конкурс.\nКозак Мамай: Наша подорож закінчилася. Ось вона, Січ - гніздо нашої історії нашої слави і нашої пам'яті.\n(молодіжні козацькі спортивні ігри для учнів 10-11 класів)\n1. Визволення з полону козацької чайки. Місце та інвентар: майдан, обладнана линва. Беруть участь 8-10 козаків від кожного гурта. Змагання проводяться згідно з правилами змагань з перетягування канату перемагає той гурт козаків, який перетягне середину линви за одну з бокових ліній. Перетягування линви проводиться з 3-х спроб.\n2. Подолання зруйнованого містка. Місце та інвентар: майдан, 20 металевих діжок. Козаків ділять на два однакові гурти, які стоять лінією старту Проти них на майдані ставлять 10 діжок; на відстані 60 см у одна від одної в кожному ряду діжки вкопують на 25-30 см, щоб не хитались. За сигналом отамана змагань кожен козак перестрибує якнайскоріше з діжки на діжку, намагаючись не впасти з діжки. Гра закінчується, коли всі по черзі візьмуть в ній участь та останній учень в команді зістрибне з останньої діжки. Переможців визначають за найменшим часом.\n4. Метання довбні. Керівник змагань повинен вжити відповідні заходи щодо забезпечення життєдіяльності учасників змагань. Необхідно мати на змаганнях інструктора-рятівника, здатного у разі потреби надати необхідну допомогу. Місце та інвентар: майдан, довбня вагою 1,5-2 пуди (гиря 24 або\n32 кг). На майдані креслять лінію, від якої козаки виконують метання довбні. Довбню можна метати будь-яким способом, як з місця, так із розбігу.\n5. Боротьба руками на діжках. Місце та інвентар: майдан, столи, придатні для змагань. Команди змагаються за правилами змагань з армреслінгу після жеребкування за олімпійською системою. Перемагає команда, у якій найбільша кількість переможців. Після закінчення командних змагань - особистісні. Переможець визначається за результатами 3 спроб.\n10. Перевезення козацького вантажу возом. Місце та інвентар: майдан та віз. Склад команди - 5 козаків від кожного куреня. Віз (на якому інші 5 чоловік команди) перевозиться на відстань 50 м. Умови перевезення довільні. Переможець визначається команда, яка виконала завдання за найменший час.


Прикоренева пневмонія » Діагноз\nПрикоренева пневмонія вважається однією з найскладніших форм захворювання. Стикатися з нею можуть і дорослі, і діти. Щоб уникнути неприємних наслідків, властивих всіх форм і різновидів пневмонії, хвороба бажано починати лікувати якомога раніше.\nПричини прикореневій пневмонії\nПрикореневій пневмонією називається запалення легеневих тканин, яке розташовується в нетиповому для даної хвороби місці - біля кореня легені. Причина такого запалення - інфекція. Потрапляючи в організм і отримуючи сприятливі для росту і розвитку умови, шкідливі мікроорганізми починають розмножуватися. Правда, при прикореневій пневмонії роблять вони це вже на рівні великих бронхів. Перипроцесс, що розвивається на цьому фоні поширюється по парамедиастинальному простору, не особливо зачіпаючи периферичні тканини.\nПравобічна прикоренева пневмонія частіше діагностується лівосторонньої. Вся справа в особливостях будови головних бронхів. З правого боку головний бронх ширший і коротший. Інфекції розвинутися в ньому набагато простіше, ніж у більш довгому й вузькому правому бронху.\nОсновні симптоми прикореневій пневмонії\nІснує дві основні форми захворювання:\nЗапальна прикоренева пневмонія характеризується затяжним перебігом. Ремісії при цьому часто змінюються загостреннями. Організм пацієнта слабшає, і з кожною новою хвилею хвороби боротися ставати все складніше.\nПри пухлиноподібній прикореневій пневмонії перебіг хвороби торпідний. На корені враженого легкого утворюються невеликі горбки. Нерідко в результаті тиску розвиваються сегментарні і часткові ателектази легенів.\nНезалежно від форми хвороби пацієнтові доводиться мати справу з такими симптомами, як:\nжар (який у деяких випадках збити буває практично неможливо);\nпідвищений рівень ШОЕ в крові.\nПритаманна традиційній пневмонії біль у підребер'ї при прикореневій формі\nзахворювання запросто може бути відсутнім.\nЛікування прикореневій пневмонії\nГоловна проблема прикореневій пневмонії - у важкій діагностиці. Прояви і зовнішній вигляд хвороби на рентгенологічних знімках дуже схожі на симптоми туберкульозу або центрального раку легені.\nІнтенсивне лікування потрібно починати відразу ж після постановки діагнозу. Обов'язкова боротьба з інфекцією за допомогою спеціальних антибактеріальних препаратів. В період відновлення можна звернутися за допомогою до фізіотерапевтичним процедурам.\nПозалікарняна пневмонія Діагноз Симптоми пневмонії у дорослих Діагноз Двостороння пневмонія Хвороби Прикореневій пневмосклероз що це таке? Діагноз Аспіраційна пневмонія Хвороби Вірусна пневмонія: симптоми, причини і методи лікування Діагноз


У Росії заарештований опозиціонер оголосив голодування | Експрес - онлайн\nУ Росії координатор руху «Лівий фронт» Сергій Удальцов, заарештований за звинуваченням у порушенні правил проведення масових заходів, оголосив сухе голодування, повідомляють його соратники. Активіст відмовився від прийому їжі незабаром після арешту 14 серпня. Про це повідомляє Радіо Свобода.\nСуд у Москві напередодні заарештував Удальцова на 30 діб. 28 липня координатор «Лівого фронту» брав участь в узгодженій акції проти пенсійної реформи. За даними поліції, в той же день він організував інший, несанкціонований захід, на якому спалював «портрети осіб, схожих на членів уряду Російської Федерації».\nПортал Grani.ru розмістив у своєму Twitter відео, де Удальцов спалює портрети голови Ради федерації Росії Валентини Матвієнко, спікера Держдуми В’ячеслава Володіна і голови Рахункової палати Олексія Кудріна. Жоден з них членом уряду не є.


На умовах Льовочкіна: стало відомо, чому ОПЗЖ проголосувала в унісон зі “Слугою народу” – Колумніст\nНа умовах Льовочкіна: стало відомо, чому ОПЗЖ проголосувала в унісон зі “Слугою народу”\nBy Колумніст April 17, 2020 258 views\nНародний депутат від “Опозиційної платформи – За життя” Сергій Льовочкін публічно озвучив низку вимог, після яких частина фракції проголосувала за закон про регламент, тим самим прискоривши огляд питання про банки.\nЯк повідомляє джерело OBOZREVATEL, свої умови нардеп висловив під час засідання Погоджувальної ради перед позачерговим засіданням парламенту 16 квітня. Він виступив проти загальнонаціонального бар’єру у 5% на місцевих виборах, який надає суттєву перевагу партії “Слуга народу” і ставить у невигідне становище інші політсили.\n“Ухвалити закон про опозицію, де чітко прописані права меншості у Раді. Зокрема квота на голів комітетів. Крім того, порядок роботи парламенту має на 40% формуватися з ініціатив опозиції”, – наголосив співрозмовник.\nТакож він зажадав переписати Виборчий Кодекс, накласти ембарго на зміни у найближчі 5-10 років та зменшити застави для партій на участь у місцевих виборів.\n“Була висловлена ідея, що для участі у місцевих виборах достатньо поставити бар’єр у межах конкретної області. Тобто, якщо мер обласного центру хоче провести свою партію до міськради, то політсила повинна подолати 5-відсотковий бар’єр тільки в межах області”, – підсумував співрозмовник.\nРаніше ж “слуги” запропонували, що для перемоги в одному місті чи області партія має запропонувати кандидатів у всіх областях і там же пройти 5-відсотковий бар’єр.\nЯк раніше повідомляв OBOZREVATEL, багато в чому завдяки підтримці ОПЗЖ у монобільшості змогли ухвалити зміни до регламенту. Тепер парламент зможе скоротити кількість правок до закону щодо “Привату” з понад 16 тисяч до декількох десятків і винести його на голосування вже у травні 2020 року.


Решы судьбу\nРешы свою судьбу\nЧеловек заново ожывает\nДобро пожаловать Вас приветствует сайт судьби\nЛюдина володіє певною величиною числа від 3Ц до 18Ц «Цьом»! Слабка одиниця «Вперто» змушує сумніватися про існування такої пристрасті. Коли не «записана» в генні програмі «вимога» якою не володіє особа, неможна нічого відчути. «Впертість» є складовою «душі» людини – ця пристрасть змушує стояти на захисті власних амбіцій. Корисна «Вперта відмова», коли людині хочуть нав’язувати перипетії, свідків, докази, думки експертів, факти та домисли, а також «викривлення правдивих свідчень.\nНезважаючи на жорсткі заходи, у відповідному напрямі, чимало людей «Вперто» не бажають із цим погоджуватися. Завдяки впертому характеру однієї особи може страждати ціла група людей - деколи ціле суспільство не може прийняти належного напрямку. Величина впертості зусилля в 1Ц – це слухняний раб.\nУперті особи величиною зусилля у 25Ц - це упертий віслюк. Упертість, як і всяка інша пристрасть - це до стояння природи, які виплекала еволюція на протязі мільйон років, тому їх потрібно знати, поважати, а надмірні зусилля в упертості заносити в книжку Гінеса.\nЯкби людина мала датчик – де вказувалася величина «упертості» особа учиняла б мудро, розумно погоджується із правильною думкою іншого, усвідомлюючи свою впертість. Тільки розум та воля можуть допомогти здолати такі бажання й зусилля впиратися, сказавши «Ні!». Незначний розум та воля людини дозволяють узяти гору над почуттям, які змушують упиратися.\nА це означає не послухати іншого, що є завадою для нового, а отже – ймовірність загальної удачі знижується. Згадайте, коли ви впираєтеся на своєму ? Звісно, передусім, коли діють сильні пристрасті, яким неможливо дати відсіч. Не можна відмовитися од сильної звички, від задуманого, яке плекалося у наших надіях, не можна відмовитися од диктувань, яких вимагає програма «Вперто».\nЛюдина може володіти надзвичайним зусиллям «Впертості, та не попавши в обстановку, де можна продемонструвати, пристрасть під №7, людина не повірить, що має такі здібності. Простежте за собою : володіючи «Впертістю», готуйтеся до боротьби, і станете тим, чим зайняті помисли, чого «вимагають» та постійно «диктують» гени.\nНавчіться свідомо ставитися до власної «Впертості» ви будете знати до чого призведе, що гальмує «розквіт» долі. Не важко здогадатися, що чекає власника, коли великі сили «Впертості» знаходяться в генах. Особа невмолимо стоятиме на власних переконаннях, виникатимуть сильні потреби, щоб задовольнити свої вимоги. Задовольняючи свої пристрасті, людина іде сходинками власної долі.\nВчіться «читати» свої пристрасті, виявляти величину «Впертості». Пам’ятайте, що ворона вміє літати, собака – гавкати, благочинний роздавати милостиню, а злодій – красти.\nКожному – своє, тож вчіться правильно споглядати на світ, ви будете знати : що вимагають гени, те людина буде мати. Людині притаманні своєрідні почуття, вона не може відчувати програму та вимоги, які «записані» в насінині, в листкові, в іншій людині, в мікробі, тощо. Пташка – це «жива» генетична програма, яка «літає» і яка виконує тільки те, що в ній «записала» еволюція, вносячи цю програму протягом тисячоліть.\nПташка не може більше нічого, вона не виконає того, на що здібна риба, тигр і – навпаки.\nКоли відсутня програма «Впертості» - не має ядра, не буде дії, за якою виявляється відповідна пристрасть, не буде результату. Наподобі як немає почуття до радіації людина не реагує, не виявить її впливу.\nВідкривається програма «Впертість», коли немає бажання потрапити в пекло, де також живуть істоти, для яких там своєрідний рай, а наш благий стан для них неприємний, бо вони не мають програми любити наше «буття» в тому числі рай та прагнути до нашого, а люблять власну програму, в якій свої уподобання. На зразок того, як ми любимо свою домівку, свою стежину, тощо. Отут виникає причина «Впертості», ми стоїмо на власних вимогах, генних за програмуванням.\nСильна «Впертість» візьме гору, тому не виявляє іншого, бо немає нічого сильнішого, немає іншого, аніж своя власна сила у пристрасті. Яку величину «Впертості» несуть гени, із таким зусиллям особа тримаєтеся власного погляду. Кожна людина зрозуміє свою причину «Впертості».\nТой, хто володіє невеликою одиницею «Впертості», він не тільки не зрозуміє, а ще й засудить, тим паче – із поганим розумом, бо він – себе не розуміє. Безпристрасний нічого не відчуває, отже – не спрацьовує, ніби відсутнє ядро до пристрасті, тому важко зосереджуватися на нічому, на пустоті. Якщо ж маємо «Впертість», то вона нам приємна із любові до свого, самолюб – це все наше, воно миле, хай погане, та воно – наше. То ж не судіть, і не будете засуджені.\nЧто самое главное отметить,обрати внимание на гоорскоп в котором объеденили знаки зодиака с Китайским гоорскопом гадание по годам.Сдесь конкретно описываеца судьба человека.Всё что тебе надо это ввести дату рождения\nГоорскоп не только решает судьбу\nКак вылечитса от бедности\nСТО советов как виглядеть молодее других\nВсемогучий Ибрагим исцеляет немощных\nБиблиотека от всемогучего Ибрагима\nХироманты помогут похудеть быстро и дешэго\nЦэный совет на будущее\nНежалейте себя ,не бойтесь нового,идите всегда в перёд,достигайте цели,не останавливайтесь на пол пути повните все в вашых руках.Информация по изцэлению каторую мы выложэли во многом поможэт тебя приобрести себя,стать на ноги,быть полноцэным,здоровым,жызнералостным,зарабатывать денги,словом жыть полной жызнью\nКаталог книг Ибрагима\nК вашэму вниманию книги\nпо изцэлению Всё в твоих руках ты сам решает каким тебе быть как жыть быть здоровым жызнерадосным зарабатывать или на оборот летература каторую мы издаём очень поможэт тебе в этом.Мы розкажэм что пишут тебе звёзды,что подходит тебе в жызни\nТы научишса быть терпелив,возмужаеш.\nПерейти к книгам изцэления\nХиромантия Физиогномика Гоорскоп Пошта Соник Карты Таро\n© Хиромант Веб-дизайнер


Krone представив оновлені прес-підбирачі Comprima — Біржа сільгосптехніки Traktorist.ua\nKrone представив оновлені прес-підбирачі Comprima\n26 Вересня 2017 37\nПрес-підбирач Krone Comprima CF 155 XC\nЗ нагоди святкування 40 років з моменту випуску першого рулонного прес-підбирача Krone KR 180 в 1977 році компанія презентувала серію оновлень для модельного ряду Comprima. Про це повідомляє agroinfo.com.\nОновлені бічні панелі і задні огорожі так система освітлення можуть бути застосовані до всіх семи моделей лінійки, з фіксованою та напівваріаційною камерою, а також комбінованих прес-підбирачів з обмотувачем.\nОновлення не обмежуються сучасним дизайном, тому 2,15-метровий підбирач з привідним подаючим валом (Active pick-up EasyFlow) тепер входить в стандартну комплектацію.\nСпірально розташовані зубці, спроектовані для широких рядів, збирають урожай «в шаховому порядку», що, як кажуть в компанії, значно знижує ризик виникнення пікових навантажень.\nТакож нові функції включають ультразвуковий датчик для заміни сенсорних важелів на пакувальному столі і додаткове колесо на перевертачі рулонів для захисту прокосів. Електронна і гідравлічна системи також були оновлені і тепер сумісні з робочим процесором KMC, а світлодіодні робочі фари є новою додатковою опцією. Обмотка плівкою, як і раніше, доступна для всіх моделей Comprima, незмінною залишилася також перевірена система Novogrip.\nМашина Comprima з новим дизайном буде продемонстрована на виставці Agritechnica, на якій 40-річний ювілей буде також відзначатися різними знижками та заходами від компанії Krone.


Ємність б/у під газ 4,85 куб. скраплений газ пропан LPG - купити в Києві та по Україні, ціни на газ та Ємність б/у під газ 4,85 куб. скраплений газ пропан LPG в інтернет магазині зрідженого газу та ємностей Укравтономгаз\nЄмність б/у під газ укомплектована арматурою 4,85 куб.\nВиробник: VPS a.s. Чехія\nМісткість: 2,41 т\nОбсяг: 4850 л\nДовжина: 4280 мм\nЗателефонуйте і встигніть замовити систему газопостачання на пропан-бутан, за вигідною ціною! Безкоштовна консультація в подарунок!\nЗалишайте вашу заявку зараз і отримаєте безкоштовну консультацію по підбору обладнання заповнивши форму нижче.\nПризначення резервуарів об' ємом 4,85 м3\nПриродний газ стає все більш дорогим, тому багато приватних домоволодінь і підприємства вважають його використання нерентабельним. Альтернативою в такому випадку виступає скраплений газ, використання якого буде більш економічним. ЗВГ зазвичай зберігається в спеціальних резервуарах, для виготовлення яких використана сталь. Ємність виконана у формі циліндра, відмінною рисою є еліптичне дно. У ємностей є одна-дві опори. В резервуарі допускається зберігання зрідженого вуглеводневого газу або суміші пропан-бутану. Подібні вироби експлуатуються при температурі діапазоном -40 - +50 градусів. Стінка повинна бути товщиною не менше 1 см.\nЗазвичай ємності, призначені для наземного зберігання ЗВГ, можуть мати одну або дві стінки. Моделі з двома стінками використовуються, щоб зберігати газові суміші на автозаправних станціях. Випускаються судини, призначені для зберігання ЗВГ під землею, перед їх установкою обов' язково потрібно враховувати якості грунту. У разі, якщо його характеристики будуть невідповідними, проводиться підсипка нового. Ємності для ЗВГ покриваються фарбою білого або сріблястого кольору, на них обов' язково повинні бути попереджувальні написи.\nХарактеристики ємностей об' ємом 4,5 м3\nРезервуари з невеликим обсяг призначені для обладнання дач, приватних будинків і підприємств. Щоб ємність була більш надійною, вона оснащена:\nклапаном відбору газової фази з манометром;\nклапаном наповнювальним з клапаном;\nРезервуари служать не один десяток років. Щоб установка була якісною, під ємністю обов' язково заливається бетонна основа. Завдяки йому резервуар не буде рухатися з місця. Завдяки подібній технології експлуатація буде безпечнішою. У тому випадку, якщо посудина не рухається з місця, газ буде подаватися зі стабільним тиском. При плануванні місця установки резервуара обов' язково слід враховувати наявність до нього під' їзних шляхів. Це необхідно для того, щоб при необхідності виконувати дозаправку.\nДе вигідно купувати ємності для ЗВГ?\nЯкісні ємності для ЗВГ пропонує компанія УкрАвтономГаз. Резервуари ємність 4,85 м3 відрізняються наступними параметрами:\nвипробувальним тиском 22,3 атм;\nробочим тиском 15,6 атм;\nмісткістю 2,41 т.\nВсе обладнання перед продажем проходить необхідні випробування і перевірки.\nПри необхідності фахівці компанії виконають проектні роботи, також будуть здійснені монтажні послуги. Компанія займається виконанням будівельно-монтажних робіт, поставкою газового обладнання, проектуванням складів зберігання ЗВГ, узгодженням об' єктів, технічним обслуговуванням. Також встановлюється ГБО на автомобільний транспорт, реалізується зріджений газ з доставкою, всі питання можна уточнити у менеджера за телефоном, вказаним на сайті.\nПризначення: для дачі, для приватного будинку, для зерносушарки, для підприємств


Рекламно-інформаційний часопис «Ринок поліграфічної продукції» - Галузева періодика - Інструменти - Портал української книги\nПортал української книги Інструменти Галузева періодика Рекламно-інформаційний часопис «Ринок поліграфічної продукції»\nЗаснований у травні 1998 року. Виходить щомісяця накладом 3 000 примірників.\nЧасопис отримують більшість рекламних агентств, поліграфічних підприємств, дизайн та прес-бюро, видавництв, бібліотек, книготоргів, вищих навчальних закладів, фінансово-кредитних установ, торгово-промислових палат та ін. Серед отримувачів також фірми та організації, що торгують папером, картоном, канцтоварами, поліграфічною, комп'ютерною і розмножувальною технікою та витратними матеріалами для неї.\nКрім того, часопис "Ринок поліграфічної продукції" потрапляє на столи керівникам підприємств відомих торгових марок у харчовій промисловості, великих будівельних, туристичних, страхових, маркетингових та медичних компаній.\nЧасопис є інформаційним спонсором Всеукраїнського конкурсу "Книжка року".\nБезкоштовно розповсюджується на галузевих виставках. Щорічно проводить на своїх сторінках конкурс реклами, результати якого оголошуються на найбільшій в Україні виставці "Поліграфія" (м. Київ).\nОперативність інформації, цільова аудиторія читачів, широкий тематичний спектр, вигідні умови для рекламодавців - усе це часопис "Ринок поліграфічної продукції".


Дашкевич і Ісаєвич. Два історики в одному Львові | Історична правда\nЯрослав Дашкевич народився 13 грудня 1926 року у Львові в родині генерала армії Української Народної Республіки Романа Дашкевича та хорунжої Українських Січових Стрільців Олени Степанів.\nМайже на десять років молодший за нього Ярослав Ісаєвич прийшов на світ 7 березня 1936 року в селі Верби на Волині в родині колишнього члена Української Центральної Ради, делегата УНР на Паризькій мирній конференції Дмитра Ісаєвича, який 1930 року повернувся з еміграції з Франції. Коли майбутньому професорові виповнилося вісім років, родина переїхала до галицького Стрия.\nДашкевич закінчив філологічний факультет Львівського державного університету 1949 року, через три роки на історичний факультет того самого університету вступив Ярослав Ісаєвич.\nУже під час навчання Дашкевич працював у Львівській бібліотеці Академії наук УРСР. Там, на робочому місці 10 грудня 1949 року його заарештували, як сина "відомої української націоналістки, бувшого сотника галицьких стрілків Олени Степанів" й звинуватили у зберігання та розповсюдженні "контрреволюційної літератури".\nДашкевич повернуся до Львова після звільнення з ув’язнення 1956 року. 1957 року він влаштувався на роботу бібліографа відділу історії України Інституту суспільних наук Академії наук УРСР, директором якого на той час був академік Іван Крип’якевич. Наступного, 1958-го, року на запрошення Крип’якевича в Інституті почав працювати Ярослав Ісаєвич, який роком раніше закінчив університет.\n1961 року Ісаєвич захистив кандидатську дисертацію "Місто Дрогобич у XV–XVIII ст.". Дашкевич захистився два роки потому, в Еревані в тамтешній Академії наук за темою "Вірменські колонії на Україні в джерелах та літературі XV–XIX ст.". 1962 року в столиці Вірменії російською мовою була видана його монографія під такою самою назвою. Ярослав Ісаєвич її відрецензував.\nА 1964 року уперше і востаннє два Ярослави виступили співавторами – невеликої рецензії під назвою "У истоков многовековой дружбы" в ереванському часописі "Коммунист".\n1965 року їхні кар’єрні шляхи перетнулися. У конкурсі на посаду старшого наукового співробітника. Сходознавець Андрій Ковалівський, один із небагатьох інтелектуалів, якому вдалося вижити у 1930–40-ті роки, і який після війни працював професором Харківського університету, у січні 1965 року в листі до Дашкевича писав:\n"Мені не зрозуміло, чому Я[рослав] Д[митрович] зробився "сліпим знаряддям" у чиїхось руках. З листа можна зрозуміти, що він пройшов по конкурсу на ту посаду, на яку подавали Ви. Але в такому разі хіба Ви не могли заздалегідь погодитися з ним, щоб не виступати конкурентами у цій справі…\nТа все ж, як я міг переконатися особисто, Я[рослав] Д[митрович] дуже гідна людина й, очевидно, заслуговує зайняти відповідну посаду. Звичайно, абсурд полягає в тому, що у такому центрі української культури як Львів, роботи у нашій галузі вистарчило б не на два, а на десятки отаких науковців, тим часом як є лише одне місце".\nУ наступному, червневому листі Ковалівський дав свою оцінку науковому рівневі Дашкевича:\n"Занадто високий рівень Вашої ерудиції, Вашої наукової "дозрілості", що просто неможливо без кінця тримати Вас у становищі "молодшого наукового співробітника" абощо. Мабуть у Львові ще є якась міра для порівняння з Вами. Наприклад, я міг би згадати хоча б Я. Ісаєвича. (...)."\n1966 року у київському видавництві "Наукова думка" вийшла друком книжка Ярослава Ісаєвича "Братства та їх роль в розвитку української культури XVI–XVIII ст.". Того самого року Дашкевича звільнили з Інституту суспільних наук "у зв’язку із скороченням посади бібліографа". 1969 року йому вдалося влаштуватися на роботу до Державного музею етнографії та художнього промислу, згодом – до Центрального державного історичного архіву у Львові.\n1969 року у "Науковій думці" вийшов укладений Дашкевичем збірник документів "Украинско-армянские связи в XVII веке". Через три роки там само побачила світ книжка Ісаєвича "Джерела з історії української культури доби феодалізму XVI–XVIII ст.".\nПублікації і Дашкевича, і Ісаєвича швидко привернули увагу і в межах СРСР, і за кордоном, передусім, в українських наукових осередках. Директор Українського Наукового Інституту Гарвардського університету Омелян Пріцак кількаразово намагався запросити і першого, і другого до Гарварду. Звісно, дозволу на це радянська влада не дала.\nФормальна наукова кар’єра Дашкевича у радянському Львові була неможлива і через його походження з родини "буржуазних націоналістів", і через непоступливість. Формальна наукова кар’єра Ісаєвича розвивалася набагато спокійніше. Він не зазнав прямих переслідувань.\nНавіть після публікації 1970 року в газеті "Будівник комунізму" пасквільної статті про його 82-річного батька під назвою "Хай знають люди" 1975 року Ісаєвич опублікував чергову книжку: "Першодрукар Іван Федоров і виникнення друкарства на Україні", а 1978 року захистив у Московському університеті докторську дисертацію "Історія друкарства на Україні та його роль у міжслов’янських культурних зв’язках" (у брежнєвські роки саме у Москві захищалися роботи, що їх у Києві "не пропускали" за "прояви буржуазного націоналізму").\nЗ 1980 по 1990 рік Ярослав Дашкевич був знову безробітний. У цей час він регулярно публікував джерелознавчі розвідки у наукових виданнях Москви, Варшави, Еревану, Гарварда, Парижа. У грудні 1988 року він зірвав овації на дискусії про Михайла Грушевського в київському клубі "Спадщина". 1 листопада 1990 року Дашкевича поновили на роботі в Інституті суспільних наук.\nНа той час інститут очолював Ярослав Ісаєвич, обраний директором на загальних зборах колективу установи 1989 року. За рік Академія наук обрала Ісаєвича своїм членом-кореспондентом, а 1992 року – академіком. Сам Ярослав Дмитрович не раз казав, що його кар’єрний зліт був значною мірою випадковістю, можливою тільки за умов лібералізації часів "перебудови".\nІнакшою дорогою, але також у перші ряди пострадянської української історіографії вийшов Ярослав Дашкевич. На відміну від Ісаєвича, який 1988 року таки поїхав викладати до Гарварду, Дашкевич більшість часу присвятив виступам і публікаціям в Україні, а також створенню під своїм керівництвом Львівського відділення Інституту української археографії та джерелознавства імені Михайла Грушевського.\nНа початку 1990-х Дашкевич опублікував низку знакових статей, зокрема, про українсько-єврейські та українсько-польські стосунки. Особливе значення мала концептуальна стаття "Україна на межі між Сходом і Заходом", яка порушила проблему усебічного вивчення Великого кордону та розмаїття контактів України зі Сходом.\nЯк і тогочасні публікації Омеляна Пріцака, текст Дашкевича наголошував на потребі відходу від примітивних, підтримуваних у радянський час, схем "споконвічного" протистояння України зі Сходом, й, водночас, непрямо полемізував із занадто оптимістичним "окциденталізмом".\nВисновок історика був такий:\n"Великий Кордон на Україні був зоною різноманітних етнічних контактів, що діяли за принципом вибіркового фільтра: не все те, що було характерне для Сходу, без спротиву сприймалося на Заході і навпаки… Здається, західні цивілізації сприйняли більше елементів Сходу, ніж східні цивілізації – елементів Заходу".\nЗначною мірою, під впливом цього тексту Дашкевича, метафора про "Україну між Сходом і Заходом" посіла одне з центральних місць у переосмисленні української історії на початку 1990-х.\nСтатті донедавна опального історика почали з’являтися в офіційному "Українському історичному журналі" з почесною для автора приміткою, що "положення, викладені в даному повідомленні, поділяють не всі члени редколегії". 1994 року Дашкевичеві присудили науковий ступінь доктора історичних наук за сукупністю публікацій.\nУтім, дві спроби Дашкевича балотуватися у члени-кореспонденти Академії наук закінчилися невдачею. Вочевидь, академічний офіціоз вирішив, що для нього вигідніше тримати цього "єретика зі стажем" (самоокреслення Дашкевича) поза вузьким гроном упривілейованих гуманітаріїв. Попри зміну політичної системи та визнання заслуг, формальний академічний статус Ісаєвича залишився для його старшого колеги недосяжним.\nВід початку 1990-х саме присутність Дашкевича і Ісаєвича, значною мірою, визначала статус і рівень наукових конференцій. А особиста конкуренція набула інституційного виміру, і тон у ній, значною мірою, задавав Ярослав Дашкевич.\n1993 року вийшла друком збірка його статей "Україна вчора і нині", через три роки Ісаєвич випустив власну збірку "Україна давня і нова". Видання Львівського відділення Інституту археографії "Україна в минулому" конкурувало з "Україна: культурна спадщина, національна свідомість, державність", періодичним виданням Інституту українознавства (саме так перейменували Інститут суспільних наук у січні 1993 року).\n1996 року на 70-річчя Дашкевича видали вишуканий збірник наукових праць "Mappa Mundi". Через два роки, з нагоди 60-річчя Ісаєвича, видали навіть більшу за обсягом збірку "Просфонима". Ці збірники не тільки відбивали міжнародне визнання доробку обох істориків, а й закріпили їхній першорядний статус в історіографії незалежної України.\nОбидвоє повернулися до тематик з початків наукової кар’єри. Дашкевич видав збірку своїх вірменознавчих студій під назвою "Вірменія і Україна". Ісаєвич підготував доповнену й очищену від цензурних обмежень монографію про православні братства (вийшла друком 2006 року англійською мовою у видавництві Канадського інституту українських студій), а також підсумував свої дослідження друкарства і книги у книжці "Українське книговидання: витоки, розвиток, проблеми" (2002).\nАвтор цих рядків мав щастя знати і Ярослава Дашкевича, і Ярослава Ісаєвича. Ярослав Романович вражав своєю аристократичною зовнішністю: довгим сивим волоссям, масивним перснем-печаткою на пальці, задумливо нахиленою головою і теплою усмішкою тонких вуст. Він був підкреслено небагатослівний, давав зрозуміти вагу кожного його слова, і тактовно тримав дистанцію. Ярослав Романович ніколи не говорив багато, але умів знайти добре слово і дати добру (а часом, безцінну) наукову пораду.\nЯрослав Ісаєвич, на відміну від Ярослава Дашкевича, був відкритим, експресивним, вразливим на нове. Нерідко він ділився дуже особистими спостереженнями і не приховував своїх сумнівів. Мав жвавий ритм мовлення, часто перестрибував з теми на тему, захоплювався чимось сказаним, почав розвивати думку, викликану самою згадкою про якесь прізвище, слово чи країну. Любив повторювати, що єдиною радою на безмежний хаос навколишньої реальності є спрощення. І наука також є нічим іншим, як спрощенням.\nВ історичних дискусіях 1990-х Дашкевич і Ісаєвич відстоювали часто близькі до себе погляди, зокрема, на походження і розвиток української нації. Вони стали уособленням "примордіалістів", тобто прихильників тези про давнє (середньовічне) формування української нації, тяглість різних етапів її розвитку та вирішальний вплив мовних й етнічних кордонів (зони поширення української мови та переважання етнічно українського населення) на виникнення української державності.\nОбидвоє критично ставилися до щоразу популярнішої та впливовішої "модерністської течії", яка прагнула підходи до історії українського національного руху з перспективи, заданої книжками Бенедикта Андерсона, Ернеста Гелнера та Ерика Гобсбаума.\nДашкевич, як завжди, формулював свої тези категорично: "у підході сучасних етносоціологів модерністського напряму проявилася своєрідна хитрість: важкодоступність історичних джерел з далеких століть, труднощі їх інтерпретації довели до нігілістичного підходу і заперечення можливості знайти суб’єктивістичні елементи визначення нації в минулому", наголошував, що висновки про національну свідомість у певний історичний період слід робити не лише із текстів, а й із "політичних дій, вмотивованих національною свідомістю, без публічного пояснювання таких дій за допомогою оголошених національних декларацій".\nІсаєвич був обережніший і знюансованіший. Визнаючи продуктивність багатьох спостережень модерністів, він таки висловлювався за подальше використання поняття "національне відродження", закликаючи, водночас до перегляду "імпліцитного (для теорії послідовних національних відроджень) уявлення про те, що кожне наступне відродження означало в усіх сенсах кращу якість, порівняно з попередніми".\nВін нагадував, що "…всяке відштовхування від традиції виростає на ґрунті традиції і неможливе без неї", наполягав, усупереч поширення "певної ідеалізації українських еліт": "Селянство було фактором континуїтету, тяглості української культури, завдяки чому кожна чергова денаціоналізація еліт не закінчувалася зникненням етносу".\nЯк медієвісти, вони не могли не відчувати однієї з підставових слабкостей "модерністських" інтерпретацій – незнання їхніми прихильниками середньовічних джерел. Як українські інтелігенти з "антирадянських родин", вони не могли погодитися із однозначно конструктивістським тлумаченням національної свідомості.\nСтилістичні відмінності "примордіалізму" Дашкевича і Ісаєвича відбивали принципові різниці у способах висловлення ними своєї думки та способах самопрезентації.\nЯрослав Дашкевич не без задоволення називав себе "єретиком за стажем", умів і хотів бути інтелектуально непередбачуваним, упевнено виголошував нерідко дуже радикальні тези й акцентував свій позитивізм, "поставлений на службу українському народові".\n"Вважаю, що найбільший патріотизм – говорити своєму народові, і писати також, правду". Це Дашкевич. "Учений-історик зобов’язаний себе постійно контролювати, чи не подиктовані ті або інші його оцінки, інтерпретації якимись підсвідомими реакціями, чи не тисне на нього колективна свідомість його рідного народу, його виховання". Це Ісаєвич.\n"Велич справжнього історика (…) полягає у тому, щоб говорити не тільки іншим націям, але, в першу чергу, своїй власній правду, приємну і неприємну, про її історію". Це знову Дашкевич.\n"Іноді, коли намагаєшся бути об’єктивним, тебе не розуміють. Ми самі виховані в умовах тоталітарного періоду, коли від суспільних наук вимагали, щоб вони обслуговували офіційні доктрини. І деякі з нас тепер думають, що ми повинні такими самими методами діяти, тільки в іншому напрямі. Це, звичайно, глибока помилка, і дуже небезпечна". А це ще раз Ісаєвич.\nОбидвоє не приймали псевдоісторичної міфотворчості, що просто накрила Україну своєю хвилею у 1990-ті і гостро критикували фантастичні публікації про доісторичні витоки українців або Україну як "батьківщину аріїв".\nЯрослав Дашкевич у певний момент став регулярним коментатором політичних подій, виступав з критикою глобалізації та Євросоюзу, багато уваги приділяв національному питанню в Україні. З його публіцистики постає картина світу як арени боротьби націоналізмів (часто-густо "закамуфльованих" під універсалістські ідеї европеїзму, екуменізму, "громадянського" чи "відкритого" суспільства).\nХоч від безпосередньої політичної діяльності Дашкевич "самоусунувся", про нього, поза сумнівом, думали як про можливого харизматичного провідника правого руху.\nЯрослав Ісаєвич ролі політичного коментатора уникав, хоч мав небуденне чуття поточних політичних подій. Він також ніколи не намагався зобразити себе дисидентом, жертвою комуністичного режиму чи людиною, яка має право на те, аби до неї дослухалися ширші верстви суспільства. Патріотизм Ісаєвича був критичний, проєвропейський і, значною мірою, приватний.\nОбкладинка книжки Андрія Портнова, звідки взято цей уривок\nДашкевич прагнув задати стандарт мислення про певні проблеми українського минулого і сьогодення. При чому, він нерідко вдавався до неочікуваних його читачами тез. В одному з текстів, наприклад, він рішуче підважував міф про "державу Богдана Хмельницького", говорячи, що де-юре вона такого статусу ніколи не мала і саме тому увійшла до складу Московського царства "не як окрема держава, а як відірвана від Польсько-Литовської держави територія з козацьким самоврядуванням".\nНа відміну від Дашкевича, Ярослав Ісаєвич не писав про Євгена Коновальця, Дмитра Донцова чи Романа Шухевича. Він цінував півтони і контекстуалізацію. А ще прагнув зрозуміти мотиви поведінки різних людей і волів уникати узагальнювальних категоричних висновків.\nДашкевич про радянську історичну науку висловлювався так: "Історіографію т.зв. радянського періоду слід вивчати так, як вивчають поширення ошуканчих ідей, психопатологію псевдонаукової творчості, а також як підневільну, рабську працю".\nІсаєвич неодноразово наголошував на важливості "розрізняти безпринципних (або й "ідейних") прислужників режиму від тих, які використовували легальні можливості для рятування української культури, плекання національної свідомості". Про свої власні тогочасні публікації казав: "…інколи (сподіваюся, не надто часто) я у своїх текстах дещо виходив поза межі тих поступок, які були абсолютно необхідними для опублікування праць".\nУ 1990-ті роки Дашкевич уникав прямої полеміки з поглядами і текстами, що не вкладалися до його розуміння завдань і вимог до історичних текстів. Ісаєвич не раз виступав опонентом модних книжок чи привабливих тез, виступаючи від імені Традиції, але завжди шукаючи можливості для продовження дискусії.\nВ українській історичній науці десятиріччями енциклопедичність мала два обличчя.\nУ брежнєвські роки джерелознавчі публікації Ісаєвича і Дашкевича (як і Івана Бутича, Миколи Ковальського, Олега Купчинського) забезпечували, нехай і обмежену рамками радянської цензури, тяглість із документалістською школою Михайла Грушевського та Івана Крип’якевича.\nУ незалежній Україні історики змогли звернутися до набагато ширшого кола тем, але не запропонували власних синтез української історії. Натомість, вони були нагадуванням про те, що історія таки пізнавана, релятивізм – релятивний, а розрив із традицією все одно випливає із цієї традиції.\nНепрості стосунки двох Ярославів не були таємницею.\nУ публікаціях Дашкевича раз за разом траплялися жорсткі і здебільшого несправедливі закиди на адресу Ісаєвича, зокрема, щодо браку патріотизму та прояви конформізму.\nІсаєвич тактовно заперечував спроби зобразити його як "угодовця", по-філософському зазначав, що "і така критика була корисною, адже спонукала до кращого формулювання своїх думок".\nДва великих історики доповнювали одне одного у своїй неминучій і по-людському зрозумілій конкуренції. Вони роками були мірою для порівняння одне одного.\nЯрослав Дашкевич помер 25 лютого 2010 року. Менше ніж за півроку, 24 червня 2010 року, відійшов у вічність Ярослав Ісаєвич.\nБез них Львів осиротів, а український інтелектуальний простір став непоправно блідіший та передбачуваніший.\nПовну версію цього тексту читайте у книзі: Андрій Портнов. Історії істориків: Обличчя й образи української історіографії у ХХ столітті. Київ: Критика, 2011.


КУЛЬТУРНИЙ КОД ХРИСТИЯНСТВА – Література. Сучасна українська література. Всеохопний літературний портал\nКУЛЬТУРНИЙ КОД ХРИСТИЯНСТВА\nСвяте Письмо в європейській культурі: Біблійний словник. – К.: «Дух і літера». – 2004. – 320 с.\nУ нашій країні живуть люди, які сповідують різні релігії: іслам, іудаїзм, християнство. Є й атеїсти. Проте всі, незалежно від віросповідання, принаймі побіжно знайомі з шедеврами світового мистецтва, багато яких пов’язано з біблійними сюжетами.\nТривалий час ми були відсторонені від ключів до «коду», що розкриває неосяжний світ цього пласту культури. Нас ізолювали від Біблії та культурної традиції. Тому зараз гостро відчувається інформаційний вакуум. Переслідує відчуття якоїсь неповноцінності: Русь хрестилася понад тисячу літ тому, століттями книжники та митці України підтримували та збагачували нашу духовність – і за якихось сімдесят років ми розгубили, втратили ці надбання. Ми забули власне обличчя, яке значною мірою визначав саме християнський світогляд.\nДобре, що за останні п’ятнадцять років ситуація змінилася. Видається багато науково-популярної, краєзнавчої, мистецької літератури, спрямованої на відновлення втрачених знань. Але й досі, коли згадується Книга книг – Біблія, – проступають білі плями необізнаності. Ми захоплюємося мозаїками й фресками, живописом і скульптурою, літературою й кінофільмами на біблійні сюжети, – а самої Книги не знаємо. Задивляємося на монументальний живопис у церкві, що, за відомим висловом, є Біблією для неписьменних, – і не розуміємо, що ж там зображено. Слухаємо Баха і Стравінського, не усвідомлюючи, що надихнуло їх на створення геніальної музики.\n«Біблійний словник» може допомогти заповити ці прогалини. Він містить посилання на вершинні досягнення європейської культури, шедеври мистецтва, створені за сюжетами Нового й Старого Завіту, Євангелій, Діянь Апостолів. Подає імена поетів, письменників, композиторів, режисерів, які зверталися до Книги книг у своїх творах, і пояснювальні статті про основу цих сюжетів. Сторінка за сторінкою знаходимо пояснення всього, про що згадує Біблія: імена старозавітних пророків, назви стародавніх міст, племен, народів, мов, рослин і тварин, що увійшли до притч, молитви, пісні, псалми. Є хронологічні таблиці формування, редагування Старого й Нового Завіту, зміст Біблій юдейської й грецької, сучасних Біблій, алфавітний порядок книг, що входять до Біблії. Після кожної стислої статті – посилання на літературу, іконографію, музику, кіно.\nКнига пояснює первинний, біблійний, зміст виразів, які тепер вживаються з іншим значенням. Наприклад, «око за око, зуб за зуб»: цей вислів, який виражає закон відплати, означає «помститися мірою завданої образи» – і не більше! Або ж вислів «манна небесна»: «Біблійний словник» подає нам відомості про цілком земну «манну» – вона «схожа на зерна коріандру, мала смак медових коржиків. Можливо, йдеться про виділення комах, які живуть на тамаріска. Кочівники вживали цю речовину замість цукру або меду. Манна діставалась усім порівну, її неможливо було зібрати про запас, окрім як на святу Суботу».\n«Біблійний словник» – це не власне українська книга. Він був створений групою французьких авторів і виданий у Парижі в 2002 році. У 2004 році видавництво при Центрі європейських гуманітарних досліджень Києво-Могилянської Академії видало переклад словника, попередньо здійснивши його наукове редагування.


Різниця між культурами\nВсе частіше ми контактуємо з безліччю етнічних груп з дуже різними культурами. Завдяки глобалізації ми змушені працювати і спілкуватися з японцями, французами, китайцями, німцями та іншими національностями. Важливо визнати, що люди з різних культур відрізняються багато в чому, в тому числі:\nПо різному дивляться на речі\nПо різному одягаються\nРізні способи вираження особистості та емоцій\nВ ідеальному світі …\nПоліцейські будуть англійцями\nВласники готелів швейцарцями\nА коханці італійцями\nВ пеклі …\nПоліцейські були б німцями\nА коханцями швейцарці\nЦі відмінності можуть призвести до проблем інтерпретації, що інша людина робить і чого він хоче. Кілька простих прикладів:\nУ нас міцне рукостискання вказує на впевненість у собі і мужність (гетеросексуальність). Мляве рукостискання може бути інтерпретовано (як правило, помилково) як ознаку гомосексуальність чи слабкості. Але практично у всій Африці, безвольне рукостискання це норма. Крім того, в Африці поширені рукостискання протягом декількох хвилин, в той час як в Росії, рукостискання тривати не довше декількох секунд, занадто довгий інтерпретується як фамільярність і навіть як сексуальний потяг.\nУ Великобританії люди не дивляться на жінок на вулицях, на відміну від Французів. Нещодавно французький громадський діяч сказав, що британці все геї тому що у них отсутствуем явний інтерес до жінок.\nДеякі аспекти, за якими розрізняються культури:\nВисокий контекст культури проти низького\nПри низькому культурному контексті, вчинки повною мірою (хоча й коротко) прописані. Всі дії прописані чітко, і існує величезна залежність від того, що насправді сказано або написано. При високому культурному контексті у людей більше суспільних знань і уявлень, тому менше написано в явному вигляді а в основному правила спілкування подразумеваются або передаються непрямим чином. У контексті низької культури, велика відповідальність покладається на слухача, щоб зберегти свою базу знань і раніше бути підключеним до неформальної мережі.\nДо низького культурного контексту належать Англосакси, Германці і Скандинави. До високого культурного контексту належать Японці, Араби і Французи.\nВзаємодія між високим і низьким культурним контекстом може бути проблематичним.\nЯпонці можуть порахувати слова і дії західних людей образливими і грубими. Представники Західної цивілізації можуть порахувати що японці поводяться приховано, ізольовано.\nФранцузи вважають, що німці ображають їх, постійно пояснюючи очевидні речі, в той час як німці думають, що французи не можуть організувати себе і поставити чіткі цілі\nКомунікаційні зв’язки в низькому контексті культури уразливі, коли вони приймають більш загальне розуміння. Це особливо актуально в епоху різноманітності. У низького культурного контексту немає здібностей терпіти і розуміти різноманітність і, як правило, він більш замкнутий.\nМонохромна культура і поліхромна\nМонохромна культура це бажання зробити тільки одну річ за один раз. Цінуватися певний порядок і сенс, щоб було відповідний час і місце для всього цього. Чи не цінуються перерви. Поліхромна культура це бажання зробити кілька речей одночасно.\nДо поліхромної культурі відносяться французи й американці. Німці, як правило, монохромні.\nВзаємодія між цими типами може бути проблематичним. Німецький бізнесмен не може зрозуміти, чому людина з яким він зустрічається настільки зайнятий і постійно переривається на телефонні дзвінки, і на спілкування з людьми. Чи є це образою його? Коли він приступити до справи?\nА американський співробітник німецької компанії не розуміє, чому всі двері закриті – і все здаються холодними і недружніми.\nМайбутні, сьогодення і минуле орієнтація\nМинуле-орієнтовані суспільства пов’язані з традиційними цінностями і способами ведення справ. Вони, як правило, консервативні в управлінні і повільно змінюють ті речі, які пов’язані з минулим. Минуле-орієнтовані суспільства: Китай, Великобританія, Японія і більшість іспаномовних країн Латинської Америки.\nСправжнє-орієнтовані суспільства містять інші іспаномовні країни Латинської Америки. Вони вважають, що минуле пройшло, а майбутнє невизначене. Вони воліють короткострокові вигоди.\nУ орієнтованого на майбутнє суспільства багато оптимізму з приводу майбутнього. Вони думають, що можуть формувати майбутнє своїми діями. Вони розглядають управління як планування, виконання і контроль (і не пливуть за течією). Сполучені Штати і Бразилія, приклади таких товариств.\nУ деяких культурах, час розглядається як обмежений ресурс, який потрібно постійно використовувати. Наприклад, якщо у вас є повна ванна води, але вона ніколи не може бути замінена, і тільки спускається в каналізацію. Ви повинні встигнути використати її поки вона не скла в каналізацію інакше все даремно. В інших культурах, час практично нескінченно. У старих сільськогосподарських товариствах, час часто розглядається як круговорот, який оновлюється щороку.\nУ суспільствах, де час обмежений, пунктуальність, стає чеснотою. Прикро витрачати час на когось, а можливість зробити це, і все зійде з рук, свідчить про перевагу / статус. Час гроші. У культурах, де часу багато, як Індія або Латинська Америка, немає жодних проблем з прийняттям факту того що люди можуть чекати весь день, а потім сказати їм, щоб повернулися на наступний день.\nУ культурах, де часу багато, як правило, покладаються на довіру при ведення бізнесу. У цейтнот культур немає часу, щоб розвинути довіру і таким чином створюються інші механізми, щоб замінити довіру (наприклад, сильна влада, закон).\nСтупінь, в якій люди приймають відмінності влади і дозволеності у формування багатьох аспектів життя. Начальник завжди правий, тому що він бос, або тільки тоді, коли він отримує це право?\nУ країнах з середньою дистанцією влади (в основному аграрні країни), в обходом вищестоящого є незалежність. У країнах з низьким рівнем дистанції влади (США, Північна Європа, Ізраїль), обхід не має великого значення.\nУ США, начальники і підлеглі часто взаємодіють як соціально рівні члени суспільства. Якщо поглянути з боку на професорів і аспірантів як правило, їх дуже складно відрізнити.\nКолективізм і Індивідуалізм\nУ індивідуалістичних культурах, індивідуальна унікальність і самовизначення цінується. Людина стає більш помітним, якщо він “самоучка” або “робить все по своєму”, проявляти ініціативу і працює самостійно. У колективістських культурах потрібно, щоб люди ототожнювали себе з колективом і працювали з ним, який захищає і допомагає їм в обмін на лояльність.\nПарадоксально, але в індивідуальних культурах схильні вважати, що існують універсальні цінності, які повинні бути загальними для всіх, а в колективних культурах, як правило, визнають, що у різних груп різні значення.\nБагато азіатських культури колективістські, а західні культури, як правило, индивидуалистские.\nФірма маркетингових досліджень провела опитування туристичних агентств по всьому світу. Анкети повернулися з більшості країн менш ніж через місяць. Але агентствам в країнах Азії знадобилися місяці, щоб зробити це. Після багатьох телефонних розмов, вони нарешті, зробили це.\nРізниця між культурами Посилання на основну публікацію\nСкатертиною доріжка, що це значить?


В аеропорту Львова запрацювала нова навігаційна система посадки\n20:07 02 Лютого 2018\nТепер посадку літаків можна здійснювати з вертикальною видимістю від 30 м та горизонтальною – від 350 м.\nілюстративне фото: сторінка Міжнародного аеропорту "Львів" у Facebook\nІз 1 лютого у Міжнародному аеропорту «Львів» імені Данила Галицького офіційно запрацювала система посадки ІІ САТ ILS System, повідомляє прес-служба аеропорту.\nІІ САТ ILS System для летовища у Львові була затверджена Державіаслужбою ще 21 грудня. Вона була встановлена ще у процесі реконструкції аеропорту до Євро 2012, але з різних причин не була введена в експлуатацію.\nСистема дозволяє приймати літаки і за складних метеорологічних умов: з вертикальною видимістю від 30 метрів та горизонтальною – від 350 метрів.\n29 грудня аеропорт прийняв перший літак, який скористався новою системою посадки. А 1 лютого набули чинності доповнення до збірника аеронавігаційної інформації України по аеродрому «Львів». У ньому опублікована вся необхідна інформація для виконання польотів за другою категорією ICAO (схеми заходів по ILS CAT II, карти місцевості та інше).\nТЕГИ: аеропорт Львів, аеропорт ім Данила Галицького\nВід початку року Львівський аеропорт перевіз майже мільйон пасажирів


Комплекс 2. Діагностика щитоподібної залози II - здати аналіз у Львові, пройти тест: ціна Тернопіль, Івано-Франківськ в лабораторії МеДіС | Медіс\n"Діагностика щитоподібної залози ІІ" включає:\nАнтитіла до пероксидази щитовидної залози - є аутоантитілами до цього ферменту. Даний тест є одним з найбільш чутливих у діагностиці аутоімунних захворювань щитовидної залози.\nНайвищий рівень даного показника спостерігається у пацієнтів з тиреоїдитом Хашимото.\nПідвищення рівня також характерно для: дифузного та вузлового токсичного зобу, ідіопатичного гіпотиреозу, підгострого та аутоімунного тиреоїдиту, післяпологової дисфункції щитовидної залози.\nЗниження рівня Анти ТПО свідчить про позитивну динаміку лікування.\nДаний комплекс аналіз може стати важливою підказкою за наявності симптомів: схуднення, дратівливості, втрати ваги, підвищеної втомлюваності, безсоння та зниження зору. Важливо здавати його натще зранку, а також варто уникати будь яких емоційних та фізичних навантажень.\nТиреотропний гормон гіпофізу (ТТГ, TSH), Вільний Т4 (free T4), Антитіла до пероксидази щитовидної залози (Anti-TPO)


Линдинет 20 - застосування » Діагноз\nЛиндинет 20 - застосування\nЛиндинет 20 є монофазний пероральним контрацептивом. Застосування всіх оральних контрацептивів , включаючи і цей, передбачає дотримання головної умови — суворого дотримання правил прийому.\nПравила прийому препарату Линдинет-20\nПриймати Линдинет-20 слід по 1 таблетці щодня строго в один і той же час дня (чи ночі) протягом 21 дня. Початок прийому препарату має співпасти з початком менструального циклу, тобто 1-5 дні циклу З 22 дні циклу слід зробити перерву в прийомі препарату на 7 днів, протягом яких з'явиться кровотеча, подібне менструальному. Після перерви, тобто рівно через сім днів після останньої прийнятої пігулки прийом препарату продовжується з наступної упаковки. Прийом кожної наступної упаковки повинен починатися в той же день тижня. Таким чином, якщо перша таблетка була прийнята 1 березня в понеділок, рівно через три тижні 21 березня буде прийнята остання таблетка з упаковки, після чого слід тиждень перерви і 29 березня в понеділок розпочинається прийом таблеток з наступної упаковки.\nПісля аборту, що пройшов у першому триместрі вагітності, прийом препарату можна починати відразу після проведеної операції, при цьому ніяких додаткових контрацептивних засобів не потрібно.\nПісля пологів препарат можна починати приймати через 21-28 днів у разі відсутності грудного вигодовування . Якщо жінка годує грудьми, їй слід починати прийом Линдинет-20 тільки через півроку після пологів. У цьому випадку в перший тиждень прийому жінці необхідно додатково користуватися бар'єрної контрацепцією. Якщо сексуальний контакт мав місце бути, то слід відкласти прийом таблеток до першої менструації і виключити вагітність.\nУ випадках пропуску прийому чергової таблетки її слід прийняти одразу, як згадали. Ефективність прийому не знизиться, якщо інтервал у часі складе не більше 36 годин. Наступну таблетку слід прийняти у встановлений час. Якщо ж часовий інтервал виявиться більше 36 годин після останньої таблетки, то препарат може виявитися неефективним, і в цьому випадку слід скористатися протягом семи днів додатковими контрацептивними засобами. Якщо залишилося менше семи таблеток, прийом таблеток з наступної упаковки слід починати без перерви, і кровотечі не буває до завершення прийому другої упаковки, але можуть бути проривні або мажучі виділення.\nЯкщо кровотечі немає після завершення застосування другої упаковки, то перш ніж продовжувати прийом, потрібно здати тест на вагітність.\nТаблетки Лактинет – застосування Ліки інструкції Протизаплідні Линдинет Ліки інструкції Міфи про гормони ( оберігання від вагітності) Вагітність Міфи і реальність протизаплідних таблеток Хвороби Що таке екстрена контрацепція? Хвороби Оральна контрацепція. Оральні контрацептиви. Хвороби


При монастирі святого Онуфрія в Лаврові відбувся літній табір «Тавор» для дітей учасників АТО та ООС | OSBM\nУ парафії при монастирі святого Василія Великого в Луцьку відбувся щорічний християнський табір «Літо з Богом» У Боронявському василіянському монастирі урочисто відсвяткували празник святого пророка Іллі\nЗ 11 по 21 липня 2018 року в селі Лаврів, що на Старосамбірщині, при монастирі святого Онуфрія, вже четвертий рік поспіль, відбувся табір «Тавор», організований спеціально для дітей, батьки яких, учасники АТО та ООС*, захищають мир, суверенність та цілісність своєї держави, України. Цьогоріч до Лаврова завітали діти зі Сходу, які теж стали частиною великої церковної сім’ї. Кожна дитина, яка була учасником табору, відчувала себе важливою, неповторною. Назва табору, що визначала його цьогорічну тему, була: «Дерева із Святого Письма». Кожен день всі учасники мандрували разом з Ісусом та його учнями сторінками Святого Письма. Під час зустрічей у групах діти вивчали історії про різні дерева, такі як кедр, пальма, смоковниця тощо.\nТаборяни стали і головними героями історій зі Святого Письма, адже при їх участі були інсценізовані такі події, як чудо в Кані галилейській, історія про Закхея, в’їзд Ісуса в Єрусалим. Діти відчули себе справжніми акторами і намагались якнайкраще зіграти доручену роль.\nУ таборі відбувалися популярні серед молоді кіновечори, під час яких усі збиралися у великому залі та із захопленням, а інколи і сльозами, переглядали фільми.\nПід час табору Бог, як знак своєї уваги й любові, посилав дітям маленькі «поцілуночки» у вигляді теплого дощику, та це зовсім не було дітям перешкодою весело проводити час, адже аніматори не давали сумувати ні на мить! Вони підготували змагання під назвою «Веселі забави». Кожна команда могла перевірити свої сили, змагаючись з іншими. Учасники відчули на собі море доброзичливого сміху, але, врешті, всі вийшли переможцями, бо перемагає Дружба і милостивий Бог, що завжди стоїть за плечима своїх дітей.\nКожен день відбувалася Свята Літургія, яку служив отець Антоній Яремчук, ЧСВВ, із монастиря святого Онуфрія у Львові, і щоразу під час спільної церковної молитви діти наближалися до Бога і пересвідчувалися, що Він любить усіх і прощає гріхи у святій Тайні Сповіді. Під час днів табору всі учасники, від маленького до великого, змогли відкрити у собі приховані таланти, спробувати щось нове.\nАніматори раді, що мали таку чудову нагоду – познайомитися з кожним із них, розділити спільні ранки, сніданки, обіди та вечері, молитви та Службу Божу. Дзвоник, який заміняв голос Бога, скликаючи всіх на Літургію, що відбувалася в монастирі, став для усіх рідним.\nУ таборі діти знайшли нових друзів, навчилися підтримувати один одного та допомагати в труднощах. Попри різний вік, характери та місце проживання, таборяни добре ладили, бо жили за Божими законами.\nУсі учасники табору щиро вдячні Господу Богу, організаторам та провідникам цьогорічного табору «Тавор».\nОсобливу вдячність за благословення та підтримку:\n— о. Йоану Школику, ЧСВВ, протоігумену Провінції Отців Василіян Найсвятішого Спасителя в Україні;\n— о. Андрію Драгану, ЧСВВ, ігумену Лаврівського монастиря святого Онуфрія, – за тепле, гостинне прийняття та допомогу в організації;\n— брату Володимиру Кмицю, ЧСВВ, організатору табору «Тавор» 2018 року;\n— о. Антонію Яремчуку, ЧСВВ, духовному провідникові табору «Тавор» 2018 року;\n— пані Надії Мирці – керівникові та організатору програми табору «Тавор» 2018 року;\n— сестрі Альойзії Іванні Рондяк, Згромадження Святого Йосифа, Обручника Пречистої Діви Марії, – за організацію та приїзд дітей військовослужбовців з Донеччини, за щиру та клопітку працю під час табору «Тавор» 2018 року.\nА також усім настоятелям монастирів та парохам, які доклали зусиль і надали допомогу в організації відпочинку дітей учасників АТО із своїх парафії, – за їхню фінансову підтримку.\nОкрема вдячність усім людям доброї волі, які допомагали організаторам табору продуктами, транспортом, вирішували організаційні питання.\nВелика вдячність «Спільноті аніматорів» із м. Львова, що працює при монастирі святого Онуфрія, за їх жертвенну працю на Божу славу та допомогу у програмі табору «Тавор» 2018, зростання для себе та вміння дарувати всій час іншим, за ділення теплом, любов’ю та радістю.\nСпогади про табір «Тавор» 2018 року\n«Цього року, дякувати Богу, ми знову змогли організувати приїзд дітей військовослужбовців з Донеччини у Львів, де вони взяли участь у літньому християнському таборі «Тавор», який організували Отці Василіяни! Погожі дні, незабутні спогади і переживання, серед яких: Перша Сповідь дітей, нові друзі, і особливо цінний подарунок – Любов, яку діти відчули завдяки організаторам табору!\nДякую всім моїм дорогим друзям за допомогу: за кошти, за те, що завжди підтримуєте добрим словом, допомагаєте вирішити організаційні питання. І, звісно, дякую Тобі, БОЖЕ, за ВСЕ!!! »\nСестра Альойзія Іванна Рондяк\n«Я була в різних таборах, але саме «Тавор» мені запам’ятався найкраще! Отця Антонія, який вчив любити Бога і бути добрими одне до одного, а також піднімав настрій своїм каченям, я вважаю своїм Другом! Завжди згадуватиму доброго брата Володимира, який був поряд повсякчас і фотографував мене навіть тоді, коли я цього не хотіла. Наші чудові аніматори вигадували для нас різні ігри, розважали, щоб нам не було сумно ані на мить, їм це добре вдавалось. Пані Надя – дуже щира, весела, добра і відкрита для нас. Дякую всім Вам за те, що дали мені таку можливість – побувати в таборі щастя і побачити таких Людей. Дуже буду за Вами всіма сумувати, але Ви теж не забувайте про мене =)»\n«Декілька днів тому я побувала в таборі «Тавор». Мені він дуже сподобався! Запам’ятались веселі аніматори, цікаві розваги, командні ігри. Атмосфера в таборі була легкою, доброзичливою, тому кожен напрочуд легко знайшов нових друзів. Для мене особливо цікавими були проповіді отця Антонія, розповіді пані Наді про життя Ісуса, про історію дерев, які знаходимо у Біблії. Дякую всім Вам за цей чудовий табір, за подарунки, які Ви нам щиро вручили, за цікаво проведений час, та за Вашу Любов! Дякую! »\n«Я ще жодного разу (до цього часу) не була ні в якому таборі, тому «Тавор» особливий для мене. Я точно запам’ятаю його на все життя! Табір настільки мені сподобався, що я не бажаю більше нікуди їхати, окрім як сюди. Я вже домовилась з батьками, і тому наступного року зустрічайте мене знову =) Дякую отцю Антонію і брату Володимиру, пані Наді і сестрі Іванні! Дякую усім за Добро! »\n«Нещодавно я відпочивав у таборі «Тавор». Запам’ятаю отця Антонія. Мене вразила індивідуальна манера проведення Служби, прислухаюсь до його порад та настанов. Дякую за мою Першу Сповідь і Причастя! Дякую, отче, за мій духовний розвиток. Я радий, що мав приємність зустрітись із Вами! Також велика подяка брату Володимиру, пані Наді і сестрі Іванні за таку можливість – побувати у цьому таборі! Дякую за все! Час, проведений у таборі, дуже значущий для мене! »\nІнформація та світлини прес-служби сайту osbm.lviv.ua\n* Значення термінів АТО й ООС див. за цими посиланнями: Антитерористична операція на сході України; Операція об'єднаних сил.


Перші ж життєві трудності відкрили їй очі на залицяльників – Життя\nПерші ж життєві трудності відкрили їй очі на залицяльників\nBy lesya in Історії 22.04.2020\nЧасто ця сусідка викликала у нас співчуття, адже в сім’ї було аж дев’ятеро дітей. Кожна дитина мала потребу в турботі і матеріальному забезпеченні. Вони з чоловіком не були дуже релігійними, просто любили один одного і діточок, тому плодів любові стало багато.\nДвоповерховий особнячок завжди був наповнений дитячими голосами. Вранці старші дівчатка допомагали мамі підняти малюків і приготувати сніданок, після чого відправлялися в школу, старші хлопчики після навчання підробляли на авто-мийці, тому грошей на життя їм вистачало.\nАкуратні діти викликали у сусідів розчулення і заздрість, тому коли від серцевого нападу померла мати, вони почали чекати моменту, коли сім’я остаточно розвалиться. Завжди спортивний роботящий батько трохи здав і почав попивати горілочку, заливаючи своє горе склянкою вогненної рідини, тому незабаром пішов на свій вічний спочинок біля дружини.\nНайстаршій красуні Олі тоді було 20 років. Вона вчилася на державному відділенні юридичного факультету і зустрічалася з забезпеченим хлопцем, сином місцевого бізнесмена. На неї давно заглядалися хлопці, особливо тихоня Микола, у якого не було шансів поруч з пафосним Андрієм. Звістка про те, що наречена змушена перевестися на заочне відділення, не дуже порадував мажора, який користувався розумом та ерудицією дівчини. Завдяки її підказкам він з легкістю здавав сесії, чим дуже дивував татуся. Наступна прохання коханої дівчини його шокувало і змусило порвати відносини, адже вона просила тихо розписатися, щоб можна було взяти опікунство над дітьми і піклуватися про них замість батьків. Старші хлопці скоро підуть в армію, але молодшому всього п’ять років, тому треба вживати рішучих заходів, інакше діточок заберуть в дитячі будинки та притулки.\nГанебна втеча Андрія від відповідальності чомусь не здивувало дівчину, на допомогу прийшов сором’язливий Микола, який готовий був для коханої на подвиги. Довге оформлення документів, пошук роботи і побутові труднощі відкрили нові таланти хлопця, якого відразу прийняли осиротілі діти. З роками його любов до дружини тільки посилилася.\nЗараз наймолодший брат Олі закінчує школу і з задоволенням возиться з племінниками-двійнятами. Діти знайшли свій життєвий шлях і розлетілися хто куди, але обов’язково приїжджають на сімейні свята, щоб знову відчути родинне тепло, яке для них зберегла старша сестра.\nПишні пончики на ряжанці\nЯк такі люди взагалі сплять ночами?


Маяки » Сторінка пластових куренів Чорноморці та Чорноморські Хвилі\nЧорноморці » Морське пластування » Гутірки морського пластування » Маяки\nЗ усіх технічних споруд маяки, безумовно, найромантичніші. Самотня вежа на скелі, шум прибою і проміння світла, що прорізають нічну темряву. Дороговказний вогонь для далеких кораблів, вітальний сигнал від невідомих будівельників і незнайомих доглядачів цих маяків, споруджених у найвіддаленіших і важкодоступних місцях планети.\nЯкщо перейти від лірики до сухих визначень, то маяк - це висока вежа, побудована в судноплавних водах або на прибережних ділянках суші, а також на мілинах. При цьому майже кожен маяк, як ніяка інша вузькофункціональна споруда (ну хіба що ще мости), має своє "обличчя". Можливо, будівельники маяків, крім міркувань про інженерні роботи, хотіли налаштовувати на романтичний лад думки, подібно наведених вище?\nОсновна функція маяка очевидна. Вдень він служить видимим навігаційним орієнтиром (тому маяки найчастіше будують саме як вежі, а місця вибирають помітні здалеку), а вночі тут запалюють світло, яке варіюється за інтенсивністю, кольором і послідовності світлових імпульсів. Крім того, багато маяків обладнані також звуковою сиреною ("Ревуном"), що використовують як аудіооріентування в густому тумані, крізь який не пробивається світло, і радіомаяками, що дозволяють більш точно зорієнтуватися в морі.\nПерші маяки, очевидно, з'явилися на Середземному морі близько чотирьох тисяч років тому, разом з першими кораблями Єгипту, Криту та інших найдавніших держав. Спочатку це були просто багаття на березі, які вказували на безпечний шлях судам. Пізніше греки стали будувати спеціальні кам'яні башти і розводити вогонь на їх покрівлі. Вночі було видно полум'я, вдень - стовп диму. Ймовірно, в VII-VI ст. до н. е.. маяки були поставлені і на берегах Чорного моря, в еллінських містах-колоніях.\nНайдавніший з нині діючих маяків стоїть на узбережжі Іспанії, біля сучасного міста Ла-Корунья. Він був побудований ще стародавніми римлянами, близько 100 р., і називався Башта Геркулеса. Висота патріарха - 41 метр.Цікаво, що в число семи канонічних чудес світу по праву включений Олександрійський (Фаросській) маяк, побудований на острові поблизу Олександрії. Про це діві нагадує сьогодні міжнародна назва автомобільного ліхтаря, "фара", і саме позначення маяка в деяких європейських мовах.\nКрім справжніх маяків, за старих часів існували і помилкові, побудовані спеціально для того, щоб заманювати судно на мілину або на рифи, а потім грабувати. Таку споруду звів у XVII ст. біля Естляндську міста Талліна барон Унгерн-Штернберг. Його лже-маяк наводив кораблі прямо на мілководді; потім з'являлися човни з людьми барона-розбійника. На жаль, цьому жорстокому звичаєм слідували і селяни багатьох європейських приморських сіл. Щоб поживитися здобиччю з купецьких судів, вони розводили багаття на скелях або навіть, як то бувало в Англії, біля небезпечного берега пускали плисти в морі труп коня з прикріпленим зверху ліхтарем. Збиті з пантелику мореплавці часто, особливо в негоду, траплялися на ці хитрощі.\nЩе в XVI столітті на маяках спалювали виключно вугілля, але незабаром почали користуватися гасовими лампами. Близько 1540 року в Англії звели незвичайний маяк з двома вежами: спереду стояла маленька, а за нею велика. Ведучи корабель до берега, рульовий повинен був бачити два вогні, один в точності над іншим. Тоді корабель не відхилявся від фарватеру і приходив прямо до причалу. У 1791 році у Франції, у містечку Кордуан, побудували маяк з поворотним диском. Гасові лампи, що стояли на диску, весь час оберталися по колу. Таким чином, був досягнутий ефект миготіння. Маяк стало легше помітити здалеку. Зараз проблисковий маячок, зроблений за таким же принципом, можна побачити на дахах спецмашин. Знаменитий французький вчений Антуан Лавуазьє в 1765 році, проектуючи вуличне освітлення для Парижа, прийшов до висновку, що промені від будь-якого джерела світла можна направити в певну сторону, якщо помістити світильник у фокусі параболічного дзеркала. Пізніше фізик Огюстен Френель розробив особливу лінзу, що збирає світло в пучок. Завдяки увігнутим дзеркал або лінз Френеля, лампи маяків стали набагато економічнішими. Так, в графстві Корнуолл (Південна Англія), на маяку Лізед-Лайтхаус, встановлена електролампа потужністю всього в 400 ват, - але її світло видно за півсотні кілометрів. Таким чином, скромний маяк зрівнявся з легендарним гігантом на Фаросе.\nПочинаючи з середини ХІХ століття, на маяках стали встановлювати газові лампи. Скоро ці світильники почали працювати в автоматичному режимі, доглядач піднімався на вежу все рідше. Вперше подібний маяк обладнали в 1880 році, в Німеччині. А незабаром газ навчилися стискати і зріджувати. Тепер лампа могла горіти місяцями, не вимагаючи ні поповнення паливом, ні іншого догляду. Та й лампи до того часу змінилися: їх "одягли" в шовкові гартівні сітки.Перші електричні лампи на маяках були дугові, з пари вугільних стрижнів, розташованих паралельно. Але вони споживали дуже багато енергії і відрізнялися незручністю: доглядачеві часто доводилося замінювати згорілі стрижні. Цікаво, що після недовгого захоплення дуговими світильниками на багатьох європейських маяках знову повернулися до газових ламп.\nЛише після Першої світової війни безповоротно "запанували" всюди електричні "світила": спочатку - лампи розжарювання, потім все більш досконалі, яскраві, економічні. А з 1925 року маяки в Європі та Америці почали поступово переходити на повну автоматизацію. У наш час багато маяків компьютерізованні. Романтична постать доглядача, що в непогожу ніч дереться на вежу у ревучого моря, остаточно йде в минуле.\nУкраїна, маючи великі морські кордони, має значну кількість систем навігації на морі, в тому числі і маяків. Маяки дісталися Україні у спадок від СРСР. На території України розташовано близько 40 світлових маяків, велика кількість різних навігаційних знаків, що допомагають у безпечному мореплавстві на водах Чорного і Азовського морів.\nНайбільш популярний в Україні, мабуть, є Одеський маяк. Воронцовський маяк розташований на краю Карантинного (зараз Рейдового) молу в Одеському порту на Чорному морі. Він першим зустрічає і останнім проводжає всі судна, що приходять до Одеси.\nПерший маяк Одеси був закладений при генерал-майорові Кобле в 1815 році. Він був дерев'яним і підносився не на нинішньому місці, а на мисі Великого Фонтану(у районі Александровського парку (нині парк Шевченко)). Добудований і відкритий він був 6 грудня 1827 при генерал-губернаторі Новороссії світлому князеві Михайлу Семеновичу Воронцові, який надав активне сприяння в пристрої маяка. По його прізвищу і був названий маяк Воронцовським.\nСучасний маяк являє собою білий будинок з червоним верхом. Тепер вежу висотою 26 метрів видно за 15 морських миль. Із заходом сонця на башті запалюється червоне світло. Щоб не сплутати, кожному маяку привласнюється свій світловий код. «Штатне світло» Воронцовського маяка – червоний. Три спалахи по півтори секунди з такими ж інтервалами темноти, потім – темний інтервал. Вогонь маяка включається по астрономічному годиннику від заходу сонця до його сходу. Вночі, в туман, якщо не видно вогнів, включається сирена – наутофон.\nКожен маяк може ховати свою романтику, а може не ховати, може мати багаторічну історію, а й може бути новесеньким творінням сучасних технологій. Але він завжди буде залишатись надією у серцях моряків, шансом на порятунок, провідником до рідних домівок.\n26 жовтня 2011, prosto Ljybcja\n2 листопада 2011 12:17 ICQ: --\nВільям Шекспір в своїх сонетах згадував маяки ...\nБлагословляє в навісній стихії....\n5 листопада 2011 00:21 ICQ: --\nМаяки - то воістину найромантичніші споруди :))))))