Стильне чоловіче портмоне Baellerry і тонкий Power Bank в подарунок!\nКласичний клатч-портмоне «Baellery Classic»\nПортмоне «Baellery Classic»\nРозкішні дрібнички з логотипом «Baellery» впевнено лідирують серед статусних аксесуарів. Ручки, годинники, брелоки, вироби зі шкіри від цього відомого бренду - показник життєвого успіху і звички до комфорту. Їх купують люди, які люблять і дозволяють собі красиві речі. Завдяки практичності і шикарному зовнішнім виглядом портмоне Baellery - це must-have ділової людини.\n2 відділення: для банкнот без блискавки\n14 відділень: для візиток і кредитних карт\n1 відділення: для документів\nPower Bank Mi Slim 12000 mAh в подарунок!\nТонкий залізний Powerbank Mi став хітом в таких країнах як Китай, Японія, Індія і Південна Корея. За рахунок унікальної конструкції і літій-іонної батареї нового покоління, вдалося досягти неймовірною ємності в 12000 mAh при тому що ширина powerbank'a залишилася 15мм! Цим павербанком можна зарядити смартфон зі стандартною батареєю до 3-х разів від 0 до 100.\nРоз'єми:1 роз'єм USB, 1 роз'єм microUSB\nСкористайтеся формою замовлення і залиште Ваше ім'я та телефон\nНаш менеджер зв'яжеться з Вами і уточнить адресу доставки\nЗаберіть посилку і оплатіть замовлення при отриманні\nМарина Лукасевич, м. Ізюм\nЗамовляла здебільшого як цікавий і не дорогий набір на подарунок своєму колезі по роботі. Дуже сподобався дизайн - тонкий, елегантний, справжня класика! З приводу клатча-гаманця то все поміщається, і якість чудова - за таку ціну дуже навіть круто! PowerBank зручний і без зайвих прибамбасів. Шкода зарядка коротка.\nІгор Якимів, м. Тернопіль\nМісяць тому зробив собі дуже крутий подарунок. Довго думав, чим себе потішити, в результаті замовив тут портмоне і павербанк, підкупила велика кількість відділень для карт. Забрав на пошті через 2 дні, відразу перевірив все, покрутив у руках, абсолютно таке ж, як на фото. Якість просто відмінне. Всім рекомендую!\nНадія Іванченко, м. Суми\nПодарувала сину на закінчення університету. Він прийняв подарунок з явним захопленням, хоча сам людина не емоційний. Потім, через півгодини десь, прилетів з квітами і ще раз подякував - сказав, що подарунок просто ульотний.


Львову запропонують ще одну ділянку для будівництва заводу з переробки сміття - голова ОДА | УНІАН\nЛьвову запропонують ще одну ділянку для будівництва заводу з переробки сміття - голова ОДА\n13:33, 13 березня 2017\nНезабаром обласна адміністрація Львівщини скерує міській владі Львова лист із пропозицією ділянки, де можна будувати сміттєпереробний завод.\nБудівництво заводу почнеться не раніше ніж за півтора року / фото: УНІАН\nПро це сьогодні, 13 березня, під час брифінгу заявив голова Львівської ОДА Олег Синютка, передає Львівський портал.\nЗа словами губернатора, після «провалу» із яворівською «Сіркою» міська влада Львова не зверталася по нову ділянку до обласної влади.\nЧитайте такожБіля Кривого Рогу намагались нелегально скинути львівське сміття - міськрада\n«Немає листів від міської ради, які би говорили про інші земельні ділянки, але ми додатково скеруємо Львову наступну пропозицію щодо земельної ділянки, яку можна використати під будівництво заводу ТПВ. Якщо говорити про територію Яворівського району, то там однозначно не можна будувати полігон, але ця земельна ділянка є придатною для заводу переробки ТПВ», – наголосив він.\n«Сьогодні немає жодної затримки зі сторони державних органів влади стосовно виділення коштів Європейського банку на реалізацію проекту переробки ТПВ. Але розуміючи, яка є процедура міжнародних фінансових структур, є цілком свідомо те, що таке будівництво не розпочнеться раніше, ніж за півтора-два роки. Коли місто заявляє про кредит Європейського банку, треба розуміти, що це насправді речі, які почнуться не швидше, ніж за кілька років», – зазначив голова ОДА.\nНагадаємо, Львівський апеляційний адміністративний суд визнав протиправною бездіяльність міського голови Львова Андрія Садового і виконавчого комітету Львівської міської ради у вирішенні проблеми Грибовицького сміттєзвалища.\nНагадаємо, у Львові виникла напружена ситуація з вивезенням побутових відходів через закриття Грибовицького сміттєзвалища після обвалу на ньому та загибелі людей у травні 2016 року.\nТеги: #сміття#сміттєзвалище#львівське сміття


Проза - Тамара Швець - «Міжнародний день біологічного різноманіття» - Поетичні майстерні\nПеревела на украинский язык 22.05.20 8.34\n«Міжнародний день біологічного різноманіття» святкується щороку 22 травня.\nНаша планета заселена величезною різноманітністю видів рослинних і тваринних організмів. Кожний з яких відповідає за свою роль. На жаль, в результаті все зростаючою промислової діяльності, видове різноманіття землі постійно скорочується.\nТим самим відбувається руйнування природних біологічних зв'язків: скорочення ареалів проживання і обсягів кормової бази різних живих істот. Наслідком усього цього є ще більше і якнайшвидше вимирання. З метою сконцентрувати увагу суспільства до цієї гострої проблеми й було організовано дана подія.\n«Міжнародний день біологічного різноманіття» було вперше оголошено в ході засідання Ген.Асамблеї ООН від 1995 року. На перших порах подія зазначалося 29 грудня на честь офіційного вступу в силу Всесвітньої конвенції про біорізноманіття. Але 2001 р. у статутну резолюцію були внесені поправки і подія стала відзначатися 22 травня — безпосередньо в день голосування по прийняттю Конвенції.\nХто і як святкує.\nЗважаючи на те, що мета події полягає в просуванні обізнаності суспільства у питаннях збереження видової диференціації і збереження тим самим ресурсу навколишнього середовища, подія, в першу чергу, знайшло гарячу підтримку і відгук у середовищі професійних екологів та активістів різних природоохоронних фондів, асоціацій і організацій.\nВ цей день Генсек ООН виступає зі спеціальним посланням. А в самій організації проводиться глобальна тематична конференція, на якій багато в чому підводяться підсумки всієї діяльності по захисту екології на планеті за рік, а також розробляються і приймаються різні резолюції та меморандуми з природоохоронної тематики.\nТакож по всьому світу проходять масові виступи і мітинги в підтримку вимираючих видів тварин і рослин, організовуються благодійні марафони з метою збору коштів на подальше збереження рідкісних видів. В інтернеті, на ТБ і радіо в ефір виходять экозащитные ролики і передачі.\nПроцентний розподіл біологічних видів на Землі вкрай нерівномірно: понад 70% усіх популяцій припадає на зону тропічних і субтропічних лісів. Далі біологічне різноманіття все більше скорочується по мірі охолодження температур навколишнього середовища, і досягає свого мінімуму на полюсах планети;\nЗа даними вчених, лише за останні півстоліття, антропогенний (людське) вплив прискорило хід природного вимирання популяцій приблизно в 40000 разів;\nПриродні заповідні зони створюються з метою збереження природного середовища мешкання для проживаючих там видів тварин і рослин.Тільки в нашій країні, налічується понад 100 різних заповідників;\nПерший природоохоронний закон був прийнятий в Шрі-Ланці більше 3 тисячоліть тому. У ньому огораживалась особлива територія першого природного заповідника. За полювання там покладалася негайна смертна кара;\nУ 2007 ходу в південно-східній зоні Тихого Океану в районі восьмиста морських миль на захід від острова Пасхи, був створений перший в світі і єдиний поки природний заповідник для морських ссавців з площею близько 40 тис. Км2. Вчені з'ясували, що саме в цій зоні вони найбільш часто виводять своє потомство. Тому тут заборонена будь-яка промислова діяльність. Це зона обмеженого доступу практично для всіх (крім наукових і охоронних) судів. За браконьєрство в цих водах покладаються суворі штрафи: аж до конфіскації судна.\nПереклала українською мовою 22.05.20 8.34\nДата публікації 2020-05-22 08:40:04


Чача з мезги Ізабелли в домашніх умовах\nВиноград Ізабелла - відмінна сировина для приготування соку і домашнього вина. Як правило, після переробки залишається чимало мезги, яку не потрібно викидати. З неї можна приготувати чачу або по-простому, самогон. Виноградний самогон грузини називають чачою, а італійці - граппой.\nНічого складного в технології немає, тому чача з Ізабелли в домашніх умовах з будь-якого рецепту виходить відмінною. Головне, дотримуватися правил і мати в наявності спеціальне обладнання у вигляді бродильної ємності і самогонного апарату.\nРецептів приготування чачі з винограду Ізабелла в домашніх умовах чимало, але сам процес практично однаковий. Все починається з браги. Саме цей склад потрібно спочатку приготувати.\nБрагу в домашніх умовах готують з недостиглого винограду сорту Ізабелла з гілочками або з мезги, що залишилася після переробки ягід на сік або вино. У першому випадку не будуть потрібні винні дріжджі, а в другому - без цього компонента не обійтися.\nЗбір винограду проводять в суху погоду. Ягоди мити не потрібно, так як білуватий наліт на плодах - природні дикі дріжджі, необхідні для процесу бродіння.\nГрона викладають у велику посудину і тиснуть. Можна використовувати різні преси, але для приготування браги процедуру краще проводити руками.\nТиснути ягоди бажано в рукавичках, інакше руки після роботи доведеться відмивати кілька днів.\nПісля того як ягоди розчавлені, причому гілочки викидати не потрібно, рідина потрібно відокремити від мезги. Сильно віджимати не варто, щоб частина соку залишилася, в цьому випадку чача буде якісніше.\nА тепер поговоримо про те, як зробити брагу з винограду сорту Ізабелла:\nМезгу або макуха викладаємо у великій бродильний бак. Посуд вибираємо емальований, з нержавійки або пластику, але саме харчового. Алюмінієвий посуд для приготування браги не годиться, оскільки кислота, що виділяється виноградом, контактує з металом.\nПотім займемося сиропом. Потрібну кількість цукру з'єднується з кип'яченою водою і охолоджується до 30 градусів. Більш висока температура може погубити дріжджі, бродіння не буде. Вливаємо сироп в бродильний бак і додаємо решту обсягу води. Все ретельно перемішуємо.\nІдеальне вміст цукру в суслі - від 18 до 20 градусів. Якщо у вас є сахарометра, скористайтеся ним.\nЯкщо для бродіння використовуються дикі (живі) дріжджі з макухи, то звичайні дріжджі не додають. У тому випадку, коли цей інгредієнт необхідний, то потрібно скористатися спеціальними - спиртовими або пивними. Справа в тому, що пекарські дріжджі можна зіпсувати брагу, та й її кінцевий результат - чачу з Ізабелли.\nНа ємність встановлюємо гідрозатвор, а саму ємність поміщаємо в теплому місці з температурою не менше 25 градусів.\nЗрозуміти, що почалося бродіння можна вже через день по пінної шапки. Якщо брага з недозрілий Ізабелли була поставлена на диких дріжджах, то процес бродіння триває 15-30 днів. У спиртових або пивних дріжджах вичавки або макуха будуть бродити менше, брага до перегонки буде готова через тиждень або два.\nУвага! Брагу потрібно щодня заважати, щоб занурювати піну в рідину.\nВизначити готовність браги для отримання чачі нескладно:\nПо-перше, з гідрозатвори перестане виділятися вуглекислий газ.\nПо-друге, піна зникне.\nПо-третє, цукор перестане відчуватися, а сама рідина стане гіркою на смак.\nПро те, як приготувати брагу, ми розповіли, а тепер переходимо до перегонці.\nЧачу з винограду Ізабелла в домашніх умовах готують з виходом браги шляхом подвійної перегонки.\nТільки в цьому випадку вийде чача з ароматом винограду, що нагадує за смаком вино.\nСпочатку з браги потрібно отримати спирт-сирець, в якому зберігається Ізабелли. Для процесу необхідна максимальна потужність спеціального обладнання, при цьому дроблення на фракції не відбувається.\nУ тому випадку, коли в наявності немає пароводяного котла, для первинної перегонки браги в домашніх умовах можна використовувати звичайний самогонний апарат, але спочатку потрібно видалити з браги макуха. Це можна зробити за допомогою щільної тканини.\nЩоб приготувати чачу з винограду сорту Ізабелла, потрібно перегнати брагу ще раз. Ця процедура в домашніх умовах набагато складніше першої. Другий перегін - більш тривалий і трудомісткий процес. Головне завдання - відділення «хвостів» і «голів».\nПроцес приготування чачі:\nОтриманий спирт-сирець, заміряємо як на обсяг, так і на фортецю. Потім додаємо в загальну масу воду в межах 20 або 30 відсотків. Це допоможе поділу фракцій.\nЗаливаємо складу в апарат для перегонки і ставимо на маленький вогонь. Головна фракція повинна виходити крапельками, її в цілому буде відсотків десять від загального обсягу. «Аромат» у «голови» не з приємних, так і пити її не можна, так само як і «хвости».\nКоли запах стане приємним, ємність з головою прибираємо і ставимо чисту банку, щоб відібрати «тіло» - спирт, придатний для пиття. Він становить близько 70% від маси.\nЧерез деякий час запах знову змінюється, стає смердючим. Цей момент ніяк не можна упустити, щоб не зіпсувати питний спирт, отриманий з винограду Ізабелла. Досвідчені самогонники знають, що рух хвостів починається, коли апарат нагрівається до 95 градусів. Процес отримання виноградного самогону з Ізабелли потрібно припиняти.\nПорада! Якщо ви новачок, то краще пожертвувати частиною гарного спирту і трохи раніше підставити для «хвостів» нову тару.\nПри вторинної перегонці виходить ароматна чача з винограду Ізабелла. Це міцний напій близько 90 градусів. Пити в чистому вигляді чачу другий перегонки неможливо, тому її розводять до 40 або 45 градусів.\nОтриманий в домашніх умовах самогон з винограду Ізабелла вимагає тижневої витримки, причому для зберігання можна використовувати тільки скляну тару: банки або пляшки, які закривають щільно кришками або пробками.\nЯкщо ж залити спирт в бочку з дуба, та витримати кілька років, то вийде напій, за смаком нагадує коньяк.\nРецептів чачі з винограду Ізабелла чимало, ми представимо вашій увазі кілька з них, щоб ви змогли вибрати той, яких для вас найбільш підходящий.\nРецепт 1 - з дріжджами\n5 кг винограду сорту Ізабелла;\n15 літрів чистої води;\n40 грамів винних сухих дріжджів.\nУвага! Вода з-під крана не використовується, оскільки в ній міститься хлор.\nНемитий виноград розминаємо, віджимаємо, а далі діємо так, як описано вище.\nРецепт 2 - без дріжджів\nДля приготування чачі в домашніх умовах дріжджі за цим рецептом використовувати не будемо, щоб отримати готовий продукт без присмаку цього інгредієнта.\nЗаводимо бражку на таких інгредієнтах:\nнедозрілі ягоди винограду Ізабелла - 15 кг;\nвода - 5 і 40 літрів;\nцукор - 8 кг.\nЗауваження! Оскільки в роботі будуть тільки дикі дріжджі, брага для перегонки самогону готується довше.\nВи можете використовувати вичавки зі свіжого винограду або макуха після зробленого раніше вина.\nЧача з Ізабелли в домашніх умовах:\nЯк бачите, при бажанні з винограду Ізабелла можна приготувати в домашніх умовах ароматний самогон, який називають чачою. Головне, дотримуватися технологію і чистоту. Звичайно, чача в домашніх умовах буде трохи відрізнятися від тієї, яку виробляють в заводських умовах. Але зате у вас з'явиться можливість експериментувати, покращувати смак чачі. Але пам'ятайте, будь спиртової напій корисний тільки тоді, коли його вживають в міру.\nЧача з мезги Ізабелли в домашніх умовах © 2017 - Липень 2022


Топ 7 трендових індикаторів Forex | R Blog UA - RoboForex\n1. Індикатор "ковзна середня" (Moving Average)\n2. Індикатор "Індекс спрямованого руху" (ADX)\n3. Індикатор "Ішимоку" (Ichimoku Kinko Hyo)\n4. Індикатор "Смуги Боллінджера" (Bollinger Bands)\n5. Індикатор "Алігатор" (Alligator)\n6. Індикатор "Конверти" (Envelopes)\n7. Індикатор "Параболик" (Parabolic Sar)\nКовзна середня (Moving Average), на торговому сленгу "мувінг" - це показник зміни усередненої ціни фінансового інструменту за вибраний проміжок часу. Це один з найбільш зрозумілих та популярних трендових індикаторів, який часто використовується в складі більш складних індикаторів. Існують різні методи для розрахунку ковзних середніх: простий, експоненціальний, згладжений та зважений.\nКовзна середня автоматично промальовується на графіку ціни у вигляді кольорової лінії (колір та товщину можна налаштовувати). Впевнене зростання ковзної середньої свідчить про наявність висхідної тенденції, зниження - про низхідну. Перетин "мувінга" з великим періодом (наприклад, 200) графіком ціни від низу до верху говорить про зміну низхідного тренду на висхідний, а зверху вниз, навпаки, говорить про зміну висхідного тренду на низхідний.\nІндикатор "Ковзна середня" (Moving Average)\nБільш докладно познайомитися з описом та застосуванням в торгівлі індикатора Moving Average можна в статті:\nНазва індикатора Average Directional Movement Index (ADX) - в перекладі означає "Індекс середнього направленого руху ціни". Індикатор ADX допомагає визначити, чи є на ринку в цей момент тренд чи зараз йде бічний рух. Цей індикатор створений на основі двох інших індикаторів, які називаються "Індекс позитивного руху" (+DI) та "Індекс негативного руху" (DI).\nІндикатор ADX зображується в окремому вікні під графіком ціни, складається з трьох різнокольорових ліній: ADX, +DI й -DI. Показником початку тренду є рух вгору лінії ADX та перетин ліній напрямку +DI та -DI. Впевнене зростання лінії ADX сигналізує про наявність стійкої тенденції, лінії напряму визначають який це тренд: висхідний або низхідний.\nІндикатор "Індекс спрямованого руху" (ADX)\nБільш докладно познайомитися з описом та застосуванням в торгівлі індикатора ADX можна в статті:\nIchimoku Kinko Hyo - це популярний комплексний індикатор, розроблений японським аналітиком Гоічі Хосода (Goichi Hosoda), відомим під псевдонімом Санджин Ішимоку (Ichimoku). Індикатор складається з п'яти ліній з різними методиками розрахунку, дві з них утворюють так звану "хмару Ішимоку". Ichimoku належить до трендових індикаторів, показує напрямок та потенціал чинної тенденції.\nІшимоку зображується безпосередньо на графіку ціни, його п'ять ліній служать рівнями підтримки та опору, а також дають торгові сигнали на відкриття та закриття ринкових позицій. В основному рекомендується застосовувати індикатор на денних та тижневих таймфреймах разом зі свічним аналізом. Але за допомогою налаштування параметрів індикатора можна знайти робоче поєднання й для використання на дрібніших таймфреймах - H4 та H1.\nІндикатор "Ішимоку" (Ichimoku Kinko Hyo)\nБільш докладно познайомитися з описом та застосуванням в торгівлі індикатора Ichimoku можна в статті:\nЦей трендовий індикатор розроблений американським трейдером Джоном Боллінджером (John Bollinger). Основою для розрахунку індикатора є ковзна середня. Складається індикатор з трьох ліній: основна лінія (центральна) - це і є ковзна середня, дві інші лінії розраховуються як її стандартні відхилення вгору та вниз.\nІндикатор Bollinger Bands зображується безпосередньо на графіку ціни. Верхня та нижня лінії індикатора утворюють своєрідний динамічний ціновий канал, в якому рухаються котирування. Для торгівлі можна використовувати відскок ціни від ліній індикатора, або вихід ціни за його межі. Bollinger Bands показує початок нового тренда після виходу ціни з зони консолідації (боковика).\nІндикатор "Смуги Боллінджера" (Bollinger Bands)\nБільш докладно познайомитися з описом і застосуванням в торгівлі індикатора Bollinger Bands можна в статті:\nАлігатор - це популярний трендовий індикатор, розроблений та популяризований відомим гуру біржової торгівлі Біллом Вільямсом (Bill Williams). Alligator використовує поєднання трьох ковзних середніх (Moving Average) з різними періодами. Свою назву індикатор отримав через те, що розкриті "мувінги" трохи схожі на відкриту пащу алігатора.\nІндикатор Alligator зображується безпосередньо на ціновому графіку. Коли після консолідації ціни в невеликому діапазоні (боковику) починається новий трендовий рух, Алігатор розкриває свою "пащу" - всі три лінії індикатора починають рухатися в одному напрямку, поступово розходячись. Розкриття "пащі" індикатора вгору говорить про початок висхідної тенденції, вниз - про низхідну.\nІндикатор "Алігатор" (Alligator)\nБільш докладно познайомитися з описом та застосуванням в торгівлі індикатора Alligator можна в статті:\nТрендовий індикатор Envelopes складається з двох ліній, які являють собою відхилення вгору та вниз від взятої за основу звичайної ковзної середньої. Тобто на основі заданої ковзної середньої (з певним періодом і методом усереднення) та величини відхилення (в %) на графіку зображуються дві ковзні середні, що утворюють ціновий канал.\nУ цьому динамічному ціновому каналі нижня лінія виступає як підтримка, а верхня як опір. При добре підібраній величині заданого відхилення Envelopes, графік котирувань знаходиться в побудованому ціновому каналі більшу частину часу. Це дає можливість використовувати кордони цього цінового каналу як орієнтир для здійснення угод.\nІндикатор "Конверти" (Envelopes)\nБільш докладно познайомитися з описом і застосуванням в торгівлі індикатора Envelopes можна в статті:\nParabolic Sar - це трендовий індикатор, створений відомим американським фахівцем Уеллсом Уайлдером (J. Welles Wilder). Sar (Stop and reverse) перекладається як "стоп з переворотом", що має на увазі закриття поточної позиції та відкриття нової у зворотному напрямку. Параболик показує напрямок чинної тенденції та дає сигнали про майбутню корекцію чи розворот тренду.\nParabolic Sar зображується на графіку ціни у вигляді кольорових точок. Знаходження графіку ціни нижче точок Параболика вказує на низхідну тенденцію, а якщо котирування впевнено рухаються вище точок індикатора - тенденція висхідна. Найчастіше трейдери використовують точки Параболика як орієнтир для установки стопа. Після відкриття позиції в сторону поточного тренду можна переносити Стоп слідом за рухом ціни по точках індикатора, поки позиція не закриється.\nІндикатор "Параболик" (Parabolic Sar)\nБільш докладно познайомитися з описом і застосуванням в торгівлі індикатора Parabolic Sar можна в статті:\nВ цій статті ми розглянули найпопулярніші трендові індикатори, які трейдери використовують для торгівлі на Форекс, фондових та товарних ринках. Можна протестувати роботу цих індикаторів на історичних даних і вибрати з них ті, які найбільше підходять для вашого стилю торгівлі.\nЯ рекомендую використовувати трендові індикатори для визначення переважного напрямку торгівлі, а також для зображення на графіку ціни локальних рівнів підтримки та опору.


Медаль героя отримали ті, хто сидять у штабі, — син загиблого комбата | Програми на Громадському радіо\nМедаль героя отримали ті, хто сидять у штабі, — син загиблого комбата\n26 квітня 2017 - 19:05\nУ третю річницю з дати проголошення в Україні Антитерористичної операції штаб АТО повідомив, що загалом за три роки загинули 2 тисячі 652 військових\nЦе сухі цифри. Однак для кожної родини, яка зазнала страшної втрати, за цифрами стоїть обличчя, якого вже ніколи не побачиш, та голос, якого вже ніколи не почуєш.\nІ хоча визначити, кому важче пережити смерть близької людини, неможливо, особливу увагу слід звернути на дітей. Адже найчастіше вони не можуть пояснити, що з ними відбувається, навіть собі.\nДітям Зоряни Кузьминої було лише 7 та 4 роки, коли їх батько, доброволець батальйону «Донбас» Дмитро, загинув влітку 2014 у селищі Ульянівка, натрапивши на ворожу засідку. Зоряна пригадує, що для старшого Михайла це було важким ударом.\n«Старший дуже тяжко сприйняв смерть батька, тому ще для нього батько був дуже близьким. Він замкнувся у собі. Спочатку мені здавалося, що з молодшим нічого не відбувається, тому що він маленький 4 з половиною рочки. Ми йому пояснили, що тато став ангелом, мені здавалося, що він це сприймав, як казку. Але пізніше, коли темрява почала трохи розсіюватися, я побачила, що в дітей є проблеми. Вони проявлялися в агресії, у страху, не могли будувати відносини з однолітками. Один поводився агресивно, а другий навпаки — замкнено. Мусили звертатися до психологів», — говорить Зоряна.\nЗоряна розповіла, що мусила звернутися до психологів, і це допомагало. Спочатку вони їздили у загальні групи, де діти займалися окремо від дорослих.\n«Дітям дуже подобалося, з ними гралися, навчали їх взаємодії з іншими. Для дітей слово „психолог“ — це було щось позитивне», — зазначає вона.\nПісля цього родина відвідувала сімейного психолога, однак через деякий час, Михайло знов почав болісно згадувати батька.«Він став сильно скучити за батьком, казав: „Чому мене кидають ті, хто мене любить“. Навіть за півтора року він знову почав дуже гостро це сприймати. Мусили звернутися до психолога вже приватно, і він займався півроку. Ніби стабілізувалося. Психолог давала поради щодо того, чим займатися, на що звертати увагу. Зараз до психолога кілька місяців ходить вже молодший син. Я вважала, що його психіка сприйняла все найлегше, а виявилося, що в нього глибоке переживання втрати батька», — додає Зоряна Кузьмина.\nЗа словами Зоряни, молодшому Івану, порадили скидати агресію у спортивній секції, тому він займається тхеквондо, крім того нещодавно записався у музичну школу. Старший обрав IT напрямок, а також обидва хлопчики додатково вивчають англійську.\nВажко чути, що батьки, які вже ніколи не повернуться додому, не зможуть порадіти успіхам синів, та не допоможуть подолати труднощі.\nЧитайте також: Як допомогти дитині пережити смерть тата або мами на війні, — психологині\nА загиблому від кулі снайпера в 2014 році у Дебальцевому командиру та засновнику батальйону «Київська Русь» Олександру Гуменюку було б, чим пишатися. Три його сини, яким вже виповнилося 13 років, окрім шкільного навчання, займаються бойовим самбо та цього року закінчують музичну школу.\nЇх мати, теж військова, Олена Гуменюк розповіла, що після загибелі чоловіка найважче було просто жити далі.\n«Найбільший страх, що все це продовжується. Якщо я зараз буду сидіти вдома, то цей шмат пирога війни отримають мої діти. І це має знати кожен українець. Якщо ми зараз не захистимо нашу державу, то війна залишиться нашим дітям, і ми боятимемося жити далі», — розповідає Олена.\nЗа словами Олени, дітям швидко довелося подорослішати.\n«Діти мені допомагають, вони знають, що вже о 7:30 мене немає вдома, а повернуся тільки о 18:00. Тому фактично домашня робота, навчання, вони зараз ще екстерном закінчують дев’ятий клас, все лягло на їхні плечі. В них кожна секунда розписана, й вони самі організують свій час, тому що мами немає вдома, а тато їм також не допоможе, тому що папи вже немає», — говорить вона.\nВ її синів козацькі чуби та дорослі погляди. Вони дійсно виглядають старшими за свій вік, та неохоче говорять про те, що відчувають.\n«Я відчув, що треба допомагати мамі, бо вона сама таке горе не змогла б витримати. Я подумав, що треба ставати більш самостійним», — говорить син загиблого Олександра Гуменюка\n«Мій батько — чесна людина. Він ніколи не ставив під загрозу людське життя, завжди сам йшов уперед, приймав удар на себе за будь-яких обставин», — додає другий син героя.\n«Хочу, щоб всі люди знали своїх героїв, і завжди їх пам’ятали. Тому що медаль Героя України отримали ті, хто сидить у штабі, та нічого не робить»,—- зауважив третій син.\nДіти, як і Олена Гуменюк, дуже переймаються, що батька так і не нагородили званням Героя України. Його побратими навіть розмістили петицію на сайті президента України, але підписів дуже не вистачає.\nВизнавати та пам’ятати — це так небагато, але й так важливо, що ми, живі, можемо зробити для тих, хто загинув за мирне майбутнє. Для тих, хто втратив найближчу людину, необхідно розуміти, що це було не намарно. І не тільки для них, а й для всієї країни.\nАТО Війна Діти Психологічна допомога Точки опори


Сценарна майстерня. Docudays UA – 2012\nDocudays UA – 2012\nВід 23 до 29 березня у столичному Домі кіна (вул. Саксаганського, 6) та кінотеатрі «Кінопанорама» (вул. Шота Руставелі 19) відбуватиметься Міжнародний фестиваль документального кіна про права людини Docudays UA.\nВідкриватиме Docudays UA фаворит багатьох міжнародних фестивалів – трагічна комедія «Дипломат» датського режисера Мадса Брюггера.\n«Чи має шанс авторитаризм в Україні?” – це питання стало основною темою фестивалю, тому увесь фестивальний тиждень буде насичений показами фільмів та дискусіями, присвяченими захисту свободи слова, мирних зібрань, аналізу тоталітарних режимів та методів боротьби з ними в різних країнах світу.\nЦьогоріч на фестивалі Docudays UA фільми змагаються у трьох конкурсах – DOCU/ЖИТТЯ, DOCU/ПРАВО, DOCU/КОРОТКО. Конкурс короткометражних фільмів проходитиме на фестивалі вперше. У ньому змагатимуться документальні стрічки тривалістю до 45 хвилин. Кожен конкурс має призовий фонд. Від 2009 року у визначенні найкращого фільму також беруть участь студенти київських вищих шкіл. Свого переможця шляхом анонімного анкетування традиційно обирають і глядачі.\nТретій рік поспіль організатори фестивалю на знак пам’яті про друга і продюсера фестивалю Андрія Матросова вручають особливу премію. Нагороду команда Docudays UA вручить фільму, в якому побачить найбільше любові.\nВхід на всі кінопокази у Київському домі кіна традиційно БЕЗКОШТОВНИЙ.\nЄдина ціна квитка на покази у кінотеатрі “Кінопанорама” - 20 грн.\nІНШІ ПОДІЇ В РАМКАХ DOCUDAYS UA\n24 березня о 12 год. відбудеться презентація та відкриття Живої бібліотеки, де всі бажаючі зможуть поспілкуватися з “живимя книжками” – людьми, щодо яких існує упереджене ставлення у суспільстві.\n9-й фестиваль Docudays UA цього року насичений оптимістичними подіями: це і cпецпроект «Нові герої» - фільми-портрети про українців, які змогли захистити свої права, і відеопрезентація громадської ініціативи «Дорожній контроль», яка успішно виховує інспекторів ДАІ, і національна прем’єра фільму “Тихе місце” української режисерки Олесі Бортняк, й багато інших.\nDOCU/CLASS з 24 по 27 березня у кінотеатрі “Кінопанорама” проходитимуть майстер-класи відомих кінодокументалістів: Марини Разбєжкіної (Россія), Маршала Каррі (США), Гіві Одішари (Грузія), Емілі Джеймс (Велика Биртанія).\nРетроспектива стрічок відомої російської кінодокументалістики Марини Разбєжкіної.\nСпеціальний показ Міжнародного кіноальманаху “Молоді про молодих” до 20-ої річниці розпаду СРСР, який представить продюсер проекту Ілона Бічевська.\nУкраїнська прем’єра фільму “Ходорковський” німецького режисера Сиріла Туші в рамках циклу фільмів “Диктатура та авторитарзм”.\nПрезентація останніх двох фільмів одного з найяскравіших представників сучасної американської кінодокументалістики Маршала Каррі та ексклюзивна можливість подискутувати з автором.\nОсобливий гість: популярний австрійський режисер Міхаель Главоггер представить українську прем’єру фільмів «Cлава блудниці» та «Cмерть робітника», один з епізодів фільму автор знімав у нелегальних шахтах на Донбасі.\nПанорама нового кіна Великої Британії зібрало фільми-антиутопії, які змальовують сценарій життя на планеті на наступні півстоліття.\n“Три вечори у дружньому колі” - показ найкращих фільмів друзів Docudays UA - фестивалів FIDMarselle (Франція), Krakow Film Festival (Польща).\nСтежте за анонсуванням подій фестивалю на сайті www.docudays.org.ua


СПОРТИВНІ ПЕРЕМОГИ ЛЮДЕЙ З ІНВАЛІДНІСТЮ | Миколаївська обласна організація ТСО України\nАвтор admin · Опубліковано 04.09.2017 · Оновлена 04.09.2017\nМодні терміни інклюзія та толерантність починають діяти у тих випадках, коли підкріплюються реальними справами. На Миколаївщині реальністю стала VIII обласна спартакіада для людей з інвалідністю, що пройшла з 29 по 31 серпня на базі Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Дельфін».\nОрганізаторами спартакіади для людей з обмеженими можливостями стали: департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, обласна організація Союзу організацій інвалідів України, відділ з питань фізичної культури та спорту облдержадміністрації, регіональний центр з фізичної культури та спорту «Інваспорт».\nЗа інформацією департаменту праці та соціального захисту, участь у цьогорічній спартакіаді взяли 23 команди. Серед них 4 – з районів міста. Сайт департаменту повідомляє: «Щорічна спартакіада по шістьом видам спорту проводиться з метою популяризації рекреаційних заходів, як ефективного способу оздоровлення інвалідів, реабілітації та залучення осіб з інвалідністю до активного способу життя, до систематичних занять фізичною культурою. В ході спартакіади не тільки виявляються здібні та обдаровані спортсмени, що надалі беруть участь у змаганнях вищого рівня, а й встановлюються дружні стосунки серед людей. Підготовка та проведення заходу здійснювалась обласною організацією Союзу організацій інвалідів України, регіональним центром фізичної культури та спорту інвалідів «Інваспорт» під керівництвом департаменту ОДА. Серед гостей, що привітали на урочистому відкритті щорічного збору найкращих спортсменів області, були представники департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради – директор департаменту Бондаренко С.М. та директор міського територіального центру Самерханова Л.І.». Додамо, що привітати спортсменів, які мають інвалідність, приїхала Голова Миколаївської міської ради Вікторія Москаленко.\nГО «Миколаївська ОО ТСО України» не вперше допомагає інвалідам. Цього разу спортсмени змагалися з таких видів спорту: дартс, «городки», кеглі, боча, кульова стрільба, баскетбол.\nОрганізувати і судити змагання зі стрільби, за запрошенням оргкомітету, приїхали інструктор зі спорту ГО «Миколаївська ОО ТСОУ» Леонід Дмитрович Алмін та представниця Миколаївської зразкової автомобільної школи ТСОУ Світлана Подимака. Зазначимо, що автошкола люб’язно надала для проведення змагань 4 пневматичних гвинтівки ІЖ-38. Саме ця модель пневматичної зброї зручна в користуванні на змаганнях подібного рівня.\nУчасники спартакіади мали можливість достатній час потренуватися, щоб потім успішно виступити. Досвідчений інструктор Леонід Алмін всіляко допомагав спортсменам, терпляче роз’яснював на що треба звернути увагу, щоб якомога точніше влучити у мішень.\nОсобливим прагненням до перемоги вражали інваліди, які пересуваються на візках. Жвавий, завжди усміхнений Євген з Кам’янки Очаківського району та мудра, зосереджена Олена з Єланця подавали приклад усім інвалідам у кожному виді змагань. До того ж, Олена приїхала на спартакіаду разом зі своїм чоловіком, теж інвалідом. А познайомились молодята під час занять спортом (фехтуванням), коли Олена навчалась у Миколаєві. Зараз сім’я живе в районному центрі Єланець.\nЕнергійна Валентина Іванівна Ігнатова з Нової Одеси теж пересувається на інвалідному візку, але встигає вести активну громадську діяльність – суміщає посади голови Новоодеської районної організації інвалідів та голови спорткомітету обласної організації інвалідів, ще й керує невеличким підприємством для інвалідів, даючи можливість людям з обмеженими можливостями заробити хоч трохи на прожиття.\nОздоровчий заклад «Дельфін» обладнаний дуже добре. У ньому є не тільки обов’язкові пандуси, з допомогою яких інваліди-візочники можуть потрапити в будь-яке приміщення, обладнано спеціальний душ та туалет.\nУ тому, що інвалідність – не перешкода для занять спортом, переконалися всі, хто спостерігав за перебігом подій.\nГолова Миколаївської обласної організації Союзу організацій інвалідів України Ганна Миколаївна Руденко розповіла: «Спартакіада проводиться за підтримки обласної, міської влади, Фонду соціального захисту інвалідів. В області є програма «Безбар’єрна Миколаївщина» для підтримки осіб з інвалідністю. Наша організація подавала пропозиції до цієї програми. На сесії виділили кошти для проведення заходів, у тому числі і для спартакіади.\nЗ минулого року в програму змагань включено кульову стрільбу. Ми звернулися за допомогою до ГО «Миколаївська ОО ТСО України». Нас підтримали. Є дуже велика цікавість до цього виду спорту.\nВ змаганнях беруть участь близько 100 осіб з інвалідністю. У нас професійні судді. Головний суддя змагань – Жуковська Тетяна Костянтинівна, керівник регіонального центру «Інваспорт».\nНаша організація унікальна тим, що об’єднує осіб з інвалідністю усіх категорій. Ми запрошуємо на змагання команди УТОГ, УТОС.\nНа спартакіаду приїхали дуже багато людей із сіл. Там особливо немає можливості займатися спортом. Спортивні змагання – це ще й реабілітація та можливість спілкування, які дуже важливі для інвалідів. У нас велика спортивна сім’я.\nІз ГО «Миколаївська ОО ТСОУ» ми заключили договір. Хочемо подякувати за розуміння і сподіваємося на подальшу співпрацю».\nVIII обласна спартакіада для людей з інвалідністю довела, що суспільство може і зобов’язане створити умови для реабілітації та занять спортом інвалідів усіх категорій. На власні очі ми бачили, як люди із ураженням опорно-рухового апарату, вадами зору, слуху успішно справлялися з фізичними навантаженнями, раділи своїм та чужим перемогам.\nУвечері кожного дня змагань відбувалися чудові концерти, організовані силами самих спортсменів. Привітав інвалідів й миколаївський поет В’ячеслав Качурін. Він не вперше на спартакіаді й добре почувається серед давніх друзів. Звучали вірші, лунали пісні. Дружня творча атмосфера залишиться надовго у пам’яті учасників спартакіади.\nГО «Миколаївська ОО ТСО України» й надалі допомагатиме інвалідам у їх прагненні самовдосконалюватись. Вже існує домовленість із оргкомітетом змагань про співпрацю, а саме: допомогу в організації і проведенні наступних спартакіад для інвалідів. Голова Товариства, Юрій Олександрович Шутяк привітав учасників спартакіади, вручаючи нагороди переможцям змагань з кульової стрільби. Він сказав: «Бажаю усім здоров’я та щоб ви мали можливість далі між собою спілкуватися, змагатися».\nЗа результатами змагань VIII обласної спартакіади для людей з інвалідністю, загальнокомандні місця були розподілені таким чином:\n3 місце – команда міста Очаків;\n2 місце – команда Обласної організації УТОГ (товариство глухих);\n1 місце – команда Новобузького району.\nПрощання зі спартакіадою відбувалося таким чином: міцні обійми, щирі посмішки, найяскравіші слова подяки організаторам змагань із різних видів спорту, неймовірне захоплення роботою директора оздоровчого центру Ігоря Валентиновича Копилова та його колективу. Прощання. Обіцянки дружити. Плани на майбутнє. Нові старти. Нові перемоги. Фото напам’ять. До нових зустрічей!\nВже 2 вересня команда переможців минулого року відправляється на Всеукраїнські змагання до селища Затоки Одеської області.\nУ ДЕНЬ ВОДОХРЕЩА КОЗАКИ МИКОЛАЇВЩИНИ ЗАПОЧАТКУВАЛИ НОВУ ТРАДИЦІЮ\nАвтор admin · Published 23.01.2018


Майкл Дуглас відрікся від хворої на рак сестри | БМП\nМайкл Дуглас відрікся від хворої на рак сестри\nАктор Майкл Дуглас довгий час не бажав допомагати хворий на рак сестрі. Літня кузина отримала чек на 2,5 тисячі доларів лише через дев'ять місяців після прохання. Особливо родичів обурив той факт, що крім грошей від Майкла Террі Даніген не отримала нічого. Мало того, що він особисто не захотів відвідати її, він навіть не надіслав їй записку або листівку з побажаннями якнайшвидшого одужання.\n«Там не було ніякої записки, нічого! Це було так принизливо! Майкл володіє таким багатством. І це все, що він може запропонувати хворий кузини? Я сама на пенсії - і це все, що він міг зробити? », - Заявила родичка Террі і Майкла, Рут Демскі.\nДаніган звернулася до двоюрідного брата ще в листопаді 2015 року, проте два місяці від нього не було жодної відповіді. Тоді жінка зважилася і набрала йому в офіс. Але агент актора вкрай зневажливо розмовляв з кузиною начальника. А вислати гроші знаменитий брат зволить і зовсім тільки в серпні 2016 року


Вироби до Нового року своїми руками: 20 найцікавіших ідей та майстер-класів - Biokamine\nДодому Декор будинку й саду Вироби до Нового року своїми руками: 20 найцікавіших ідей та майстер-класів\nВироби до Нового року своїми руками: 20 найцікавіших ідей та майстер-класів\nПередноворічна метушня з подарунками та складання святкового меню стосується і прикраси домашнього інтер’єру та офісу. Декорування приміщення створює святковий настрій і допомагає забути про втому та річному звіті.\nПоробки на новорічну тематику дають можливість пробудити в душі фантазера і винахідника. Залучення в процес дітей будь-якого віку сприяє зміцненню сімейних традицій і цінностей.\nНоворічні фігури: Дід Мороз, Снігуронька, Сніговик\nСимвол наступаючого 2018 року — Земляна Собака\nДля виробів підійде будь-який підручний матеріал, при бажанні можна щось придбати у магазинах по рукоділлю. Не бійтеся експериментів: саме нестандартні рішення привертають уваги заслуговують захоплення.\nДоповнить ексклюзивний інтер’єр декоративний камін ручної роботи з картонних коробок, про який ми вже розповідали раніше.\nНу який Новий рік без головних героїв? Плоскі або об’ємні, з паперу або з пластику, прості або складні — варіантів на будь-який смак предостатньо. Все залежить від часу, який ви готові витратити на виріб, і терпіння.\nДід Мороз з картону і фетру\nДля виготовлення милого веселого і Діда Мороза потрібно: втулка від туалетного паперу (або циліндр потрібного розміру з картону), невеликі клаптики червоного, білого, чорного і жовтого фетру, клей, картон і 2 намистинки або гудзики для очей.\nвтулку обклеюємо червоним фетром;\nвирізаємо з фетру і приклеюємо чорний «пояс» і «бляшку»;\nз білого фетру робимо «особа», «бороду», «вуса» і «ніс»;\nз червоного фетру робимо ковпак, приклеюємо його, а місце шва закриваємо стрічкою з білого фетру, як у справжньої шапки;\nз картону і чорного фетру робимо плоска підстава для фігури у вигляді черевиків;\nз червоного і білого фетру робимо ручки в рукавицях і приклеюємо їх до «тулуба»;\nна кінчику ковпака робимо білий помпон (склеюємо два диска з фетру);\nприклеюємо намистинки-очі і червоний рот.\nВиріб можна ставити або вішати на ялинку. У другому випадку при виготовленні помпона між дисками вклеюють красиву стрічку або блискучий шнурок.\nДідусь Мороз з пластикової пляшки\nДля вироби потрібно приготувати: пластикову пляшку об’ємом 0,5-1 л), акрилові фарби червоного і білого кольору, клей, ножиці, чорний маркер і білі нитки.\nпляшку фарбуємо у червоний колір або обклеюємо папером;\nочі малюємо маркером (тут можна імпровізувати: «хитрий прищур», «бешкетне підморгування», «захоплення»);\nдля бороди і шапки приклеюємо матерію і фарбуємо білою фарбою;\nна кришку пляшки приклеюємо помпон з ниток;\nмалюємо сніжинки і рукавиці;\nз фетру вирізаємо сніжинку і приклеюємо до шапці.\nГотову фігуру Діда Мороза можна прикрасити блискітками або мішурою.\nЦікавий варіант вироби з глини для ліплення підійде як для дитячого саду, так і для домашнього декору. Фігурка Снігуроньки виходить полою.\nТехніка ліплення включає етапи:\nз «ковбасок» середньої товщини робимо пірамідку (згладжуючи шви, щоб отримати цілісну рівну фігуру);\nдля голови скачуємо кульку, який закріплюємо за допомогою сірника;\nплетемо косу з тонких джгутиків, робимо «хутряний» оборку і комір для шубки, кокошник і рукава з рукавицями;\nколи фігурка застигне починаємо розфарбовувати (фарбу розмішуємо з клеєм).\nАналогічним чином можна зробити і інші новорічні персонажі.\nДля виготовлення веселій Снігуроньки з паперу знадобиться картон, кольоровий папір, клей, олівці.\nАркуш картону звертаємо конусом і отримуємо основу, яку потім обклеюємо блакитний папером. Також з картону робимо рукава.\nНа щільному білому папері малюємо обличчя снігуроньки з кісками й акуратно вирізаємо. З білого паперу вирізаємо ажурну обробку «шубки».\nСклеюємо всі деталі і за бажанням подрисовываем декоративні елементи маркером. Замість блакитної кольорового паперу можна взяти білу, розфарбувавши її олівцем.\nСніговик з білих пластикових стаканчиків\nВиріб може бути різного розміру, але при цьому працювати з нею буде однаково просто з-за малої ваги. Необхідно приготувати: кілька упаковок одноразових стаканчиків, канцелярський степлер, клей, кольоровий картон для ковпака, маркер і старий шарф.\nз’єднуємо стаканчики по колу з допомогою степлера (орієнтувати дном до центру кола);\nнадстраивая ряди, отримуємо першу півсферу;\nдругу півсферу робимо незавершеною (без верхівки), щоб сфера стійко стояла на рівній поверхні;\nз’єднуємо степлером частини і отримуємо «ком»;\nаналогічним чином робимо другий «ком» меншого радіусу;\nсклеюємо дві сфери;\nз картону робимо ковпак (можна зшити з тканини або взяти готовий);\nробимо очі, ніс і рот;\nоформляємо гудзики (можна в потрібних стаканчиках вкласти мішуру, грудку фольги або кольорового паперу).\nПридумати оригінальну прикрасу Сніговикові досить просто.\nСніговик з ниток та клею\nДля цієї вироби будуть потрібні: білі нитки (краще товсті для в’язання), клей ПВА, 4 повітряні кульки, кольоровий папір і фломастери.\nнадувати повітряні кульки потрібних розмірів (тулуб, голова й руки);\nобмотуємо кожен кульку ниткою, змоченою в клеї і залишаємо висихати;\nчерез добу кульки проколюємо голкою і витягаємо обривки;\nз одержаних білих куль збираємо і склеюємо фігуру Сніговика;\nробимо очі, ніс і усмішку з паперу або малюємо фломастерами;\nстворюємо головний убір — паперове відро;\nпідв’язуємо широку стрічку, дитячий шарф або мішуру.\nДля завершення композиції можна зробити мітлу з дерев’яної шпажки для шашлику і широких стрічок кольорового паперу.\nБезперечним і незмінним символом Нового року визнана Ялинка, яку прийнято прикрашати. Але і сама ялинка може стати прикрасою. Представляємо 5 кращих варіантів декоративної новорічної Ялинки.\nЯлинка з соснової шишки\nМаленька, але симпатична ялинка вийде з красивою соснової шишки (ялинові шишки меншого розміру і більш подовжені). Можливі різні варіанти фарбування і декорування.\nЩоб ялинка виглядала реалістичніше, «посадіть» її в маленький пластиковий квітковий горщик (продаються квіти в магазинах, а після пересадки в керамічний горщик вони часто не знаходять вдома застосування). Зробити горщик також можна з листкового тіста або пластиліну.\nПухнаста ялинка з солодощами\nНоворічні свята запам’яталися з дитинства аромат шоколадних цукерок. Буде здорово, якщо на робочому столі з’явиться провісниця Нового року, усипана солодощами. Із білого картону робимо конус. Починаючи знизу приклеюємо по колу зелену мішуру, чергуючи кожен ряд з низкою цукерок. Верхівку ялинки можна прикрасити зіркою з кольорового паперу або з цукерок. Замість шоколадних цукерок можна використовувати різні солодощі.\nДля оформлення святкового столу можна зробити ялинку із цвітної капусти. В якості прикраси підійдуть дрібна або рублена морква, зерна граната, вирізки з шкірки мандарина. Скріплювати суцвіття капусти можна листковим тестом.\nЯлинка з ниток «з вогником»\nНаповнить будинок затишком проста ялинка з ниток з мерехтливим світлом всередині чайної свічки. Для її виготовлення на конус потрібного розміру намотуємо будь-які нитки, змочені в клеї.\nЧерез 24 години, коли клей висохне, витягуємо конус і прикрашаємо саморобку намистинками або іншим дрібним і легким декором.\nНатуральна міні-ялинка з ялинових гілок\nКоли в квартирі немає місця для справжньої їли, але так хочеться смолистого запаху, варто замислитися над створенням міні варіанту з маленьких гілочок. Для цього в декоративну чашу або глиняний горщик встановлюють довгастий шматок флористичної губки.\nНа наступному етапі гілочки рівномірно встромляють в губку, повторюючи силует справжньої ялинки. Прикрасити готову композицію можна физалисом, сухоцвітами або сушеними шматочками апельсина (натуральні ялинові гілки краще поєднується з природними матеріалами).\nІграшки ручної роботи неповторного дизайну користуються більшою популярністю і створюють в інтер’єрі особливу атмосферу.\nГномики з ялинових шишок і фетру\nМилі іграшки з підвіскою стануть відмінною прикрасою. Є багато різних варіацій і простору для творчості.\nСнігуронька з фетру\nСнігуроньку можна зробити за готовою викройкою або підготувати свій варіант на папері. У викройки потрібно врахувати всі елементи. Готову фігурку прикрашаємо бісером або паєтками.\nГірлянда з плетених паперових кульок\nЄ різні техніки плетіння 3D фігур з паперу. Найпростіша з них: нарізати кольоровий папір на смужки, взяти одну смужку і склеїти її в кільце, ще дві смужки переплести і теж склеїти кільцем.\nДля кульок маленького діаметру потрібно брати смужки 8-10 див. Чим більше куля, тим більша кількість смужок потрібно. Готові кульки нанизуємо на стрічку або декоративну мотузку і отримуємо яскраву різнокольорову гірлянду.\nПівнічні пінгвіни з пластикових пляшок\nВсе що потрібно для рукоділля — парне число пляшок (якщо будуть різних обсягів, то вийде забавна сімейка), нитки для помпонів, клаптики для нарізки шарфиків і різнокольорові акрилові фарби. Для розфарбовування не потрібні навички художника — достатньо бажання і святкового настрою.\nЧудове прикраса у вигляді різнокольорових сніжинок можна зробити з донців пластикових пляшок будь-якого обсягу: відрізаємо дно, гарячим цвяхом робимо отвір для стрічки і розфарбовуємо фломастерами або малюємо візерунки.\nПрикраса з гудзиків\nГудзики активно використовуються в рукоділлі для декорування виробів. У створенні ялинкової прикраси можуть брати участь як декоративні гудзики одного кольору, так і старі непотрібні гудзики. Елементи нанизують на мідну дріт, а місце з’єднання двох кінців декорують яскравим бантом з стрічки. Схожий варіант вироби — вертикальне прикраса у вигляді бурульки.\nВ оздобленні інтер’єру не можна обійти увагою «господиню» 2018 року — Земляну Собаку. У 2019 році естафету за східним календарем продовжить Жовта Свиня, а в 2020 році — Білий Пацюк.\nБіла собачка з ватних кульок\nДля вироби спочатку виготовляється картонний каркас, який заклеюється ватними кульками або відрізками ватних паличок.\nСобачка з помпонів\nМилий щеня вийде з помпонів. Для вироби беремо два помпона однакового розміру (голова і тулуб) і один маленького (ніс).\nМіж собою помпони пов’язуємо ниткою, вушка з фетру приклеюємо. Для вічко можна взяти чорні намистинки, а для носика — зшити грудочка з чорної матерії.\nМилі щенки з фетру\nВідмінною ідеєю буде розвісити на ялинці кумедних цуценят з фетру. Викрійку для вироби легко зробити самостійно.\nКумедний щеня з шкарпеток\nДля створення такого песика потрібні елементарні навички крою та шиття. Спочатку з одного носка формуються майбутні тулуб і голова, які наповнюються синтепоном, а потім розділяються за допомогою стягування нитками. Після голова доповнюється оченятами, вишиваються вуса і брови.\nЗ двох інших шкарпеток робиться викрійка для вух, лап і хвоста, які так також наповнюються синтепоном і закріплюються на корпусі.\nВідібрані ідеї виробів до Нового 2018 році допоможуть зробити інтер’єр ненудним і по-святковому чарівним. Більше ідей по новорічному оформленню у статті «Прикрашаємо двір і будинок до Нового року».\nпопередня статтяБлок-контейнери в дачному будівництві та побуті\nнаступна статтяВартість тротуарної плитки і її укладання за 1 м2\nLamzac Hangout (Ламзак) – надувний шезлонг, крісло-диван та підлога в одній...


Скандал із забудовою зеленої зони у Дніпрі: Заступник Філатова звернувся до мера через соцмережі – Дніро News\nСкандал із забудовою зеленої зони у Дніпрі: Заступник Філатова звернувся до мера через соцмережі\nУ Дніпрі знову активізувалася інформаційна кампанія навколо забудови зеленої зони в районі набережної на житловому масиві Перемога. Там мешканці міста неоднаразово виходили на акції протеста.\nЗаступник міського голови Дніпра Михайло Лисенко на своїй сторінці у Facebook звернувся до міського голови Бориса Філатова і заявив, що якщо мешканці Перемоги так не хочуть, щоб їхню набережну забудовували, то благоустрій території набережної слід зробити в іншому районі, передає Depo.Дніпро.\n“Ми бачимо мітинги, крики проти реконструкції, листи та інше. Насильно зробити щасливими нікого неможливо. І гадаю не варто, – написав, зокрема він. – Як профільний заступник та директор департаменту вам повідомляю, що якщо жителі рідної вам Перемоги цьому не раді, то жителі того ж/м Кам’янського відомого у світі як Фрунзенський, будуть раді реконструкції їхньої набережної вздовж каналу. Проект та експертиза у мене на руках”.\nНагадаємо, на житловому масиві Перемога мали збудувати спортивну базу для паралімпійців – на набережній, в районі колишнього кінотеатру “Салют”. Проте місцеві жителі почали протестувати, вважаючи, що там збудують черговий житловий комплекс. У підсумку Філатов розпорядився призупинити будівництво, а секретар міськради Олександр Санжара зазначив, що до проведення громадських слухань ніхто нічого там не будуватиме.\nНазадУ Дніпрі оновили частину декору на старовинній будівлі (ФОТО)\nВпередНа Дніпропетровщині за добу зафіксували найбільшу кількість нових випадків COVID-19 в Україні


На вихідних російські військові обстрілювали Тельманівський район - Радіо Максимум\nНа вихідних російські військові обстрілювали Тельманівський район\nРосійських мотострілків, підкріплених артилерією вивели на передову в районі Григорівки. Також гаряче було в районі північніше Веселої Гори, повідомляють в Інформаційному опорі.\nЛише за неділю бойовики сім разів порушили умови перемир’я. У хід йдуть міномети та стрілецька зброя.\n«Постріли лунали в районах населених пунктів Фрунзе, Чернухіно, Орлово-Іванівка. В міжнародному аеропорті «Донецьк», бандити тричі відкривали вогонь по захисниках летовища зі сторони старого терміналу та православного монастиря», — розповів речник АТО Олексій Дмитрашківський.\nЗа дні перемир’я терористи та російські військові суттєво посилили свої передові позиції у західному секторі, повідомляє Інформаційний опір. Тут обладнані і ретельно замасковані нові блок-пости і приховані позиції для артилерії і бронетехніки.\nПідкріплення прибули в район Дебальцева, ВергулІвки та Красного Луча. Сюди перекинули російських контрактників та найманців, які прибули з 9-м так званим гумконвоєм.


Козак заявив після переговорів з Санду, що Москва і Кишинів будуть дружити | РБК-Україна\nКозак після зустрічі з Санду заявив, що Росія і Молдова "будуть дружити"\nКишинів, Середа 11 серпня 2021 21:20\nФото: заступник голови Адміністрації президента Росії Дмитро Козак (kremlin.ru)\nЗаступник голови Адміністрації президента РФ Дмитро Козак після переговорів з президентом Молдови Майєю Санду заявив, що Москва і Кишинів "будуть точно дружити і співпрацювати". Він також назвав розв'язання Придніпровського питання внутрішньою справою країни.\nПро це повідомляє РБК-Україна з посиланням на видання News Maker.\n"Будемо дружити точно. І співпрацювати - точно",- сказав Козак на пресконференції.\nПредставник Кремля зазначив, що зустріч з Санду вийшла "конструктивною і доброзичливою". "Ми обговорили весь перелік питань. Домовилися про співпрацю і початок діалогу на міжвідомчому рівні буквально з завтрашнього дня по всіх тих темах, які викликають заклопотаність у Молдови і Росії", - додав Козак.\nЗа його словами, на зустрічі порушувалися тема Придністров'я. Козак назвав розв'язання придністровського питання внутрішньою справою Молдови. Також обговорювалася Утилізація боєприпасів на непідконтрольній Кишиневу території.\nСторони також обговорили взаємну торгівлю і зняття чинних обмежень. "Ну і, нарешті, газова проблема, тут необхідний діалог", - резюмував Козак.\nРосійська Федерація Володимир Козак Молдова


“Володар історії”. Після розкриття правди про 28 панфіловців Путін підпорядкував Росархів лише собі - Новинарня\nHome / Світ / Росія / “Володар історії”. Після розкриття правди про 28 панфіловців Путін підпорядкував Росархів лише собі\n“Володар історії”. Після розкриття правди про 28 панфіловців Путін підпорядкував Росархів лише собі\nПрезидент Росії Володимир Путін підписав указ, згідно з яким керівництво діяльністю Федерального архівного агентства (Росархів) буде безпосередньо здійснювати глава держави, а не уряд.\nЯк повідомив Путін на зустрічі з керівником Росархіву Андрієм Артизовим, це рішення пояснюється тим, що матеріали, якими володіє відомство, “становлять особливу цінність для держави“, передає ВВС.\nВарто нагадати, що в березні був звільнений з посади директор Державного архіву Росії Сергій Мироненко. Минулого року в нього був конфлікт із міністром культури Володимиром Мединським після того, як Росархів розсекретив документи, що спростували канонічну радянську історію про 28 “героїв-панфіловців”.\nПісля тієї публікації Мединський закликав керівництво Росархіву “займатися своєю професією і не давати власних оцінок архівним документам”.\nПрофесор Сергій Мироненко працював директором Росархіву з моменту його заснування в 1992 році.\nУ липні 2015 року провідні російські ЗМІ з посиланням на інформацію Держархіву РФ повідомили, що знаменитий “подвиг 28 панфіловців” – цілковита вигадка журналістів газети “Красная звезда”. Було розсекречено документ, автор якого – головний військовий прокурор СРСР Микола Афанасьєв. Він ще в 1948 році доповідав, що історія про героїзм бійців дивізії під командуванням генерал-майора Івана Панфілова – вигадана.\nЗгідно з офіційною пропагандистською версією, 16 листопада 1941 року, коли почався новий наступ німецьких військ на Москву, 28 бійців 4-ї роти 2-го батальйону 1075-го стрілецького полку 316-ї стрілецької дивізії на чолі з політруком Клочковим зайняли оборону поблизу роз’їзду Дубосєково, за 7 кілометрів на південний схід від Волоколамська, і в ході 4-годинного бою знищили 18 ворожих танків, але всізагинули.\nЗа словами професора Мироненка, “не було 28 героїв-панфіловців — це один із міфів, які насаджувала держава”.\nБій з таким подробицями не згадується ні в радянських, ні в німецьких офіційних документах. Про нього нічого не повідомляв ні командир 2-го стрілецького батальйону (у якому перебувала 4-та рота) майор Решетников, ні командир 1075-го стрілецького полку полковник Капров, ні командир 316-ї стрілецької дивізії генерал-майор Панфілов, ні командувач 16-ю армією генерал-лейтенант Рокосовський. Нічого не повідомляють про нього і німецькі джерела, хоча втрата в одному бою 18 танків для кінця 1941 року була б для Вермахту помітною подією.\nСам журналіст “Красной звєзди” Кривицький, який був автором передовиці “Заповіт 28 полеглих героїв”, пізніше визнавав, що ця історія – містифікація.\nВійськовослужбовці, про яких писав Кривицький як про учасників бою і яким було присвоєно звання Героїв Радянського Союзу, загинули або раніше, або пізніше зазначеної дати, або залишилися живими.\nМало того, в листопаді 1947 року Ввійськовою прокуратурою Харківського гарнізону був заарештований і притягнутий до кримінальної відповідальності за зраду Батьківщині Добробабін Іван Євстахійович. Згідно з матеріалами справи, перебуваючи на фронті, Добробабін добровільно здався в полон німцям і навесні 1942 року вступив до них на службу, служив начальником поліції тимчасово окупованого німцями села Перекіп Валківського району Харківської області.\nПід час арешту в Добробабіна знайшли книгу про “28 героїв-панфіловців”, і виявилося, що він є одним з учасників цього “героїчного бою”, за що йому і присвоєно звання Героя Радянського Союзу. Допит встановив, що Добробабін справді воював поблизу Дубосєкова, був легко поранений і потрапив у полон до німців, але ніяких подвигів не здійснював, і все, що написано про нього у книзі про героїв-панфіловців, не відповідає дійсності. Якраз у зв’язку з цим головна військова прокуратура СРСР провела ґрунтовне розслідування історії бою біля роз’їзду Дубосєково, розкривши інші деталі, що не відповідають дійсності.\nДовіра росіян до Путіна потроху повертається до рівня “докримської”\nНагадаємо, Володимир Путін неодноразово заявляв: “Спроби переписати і фальсифікувати історію Другої світової війни спрямовані на підрив авторитету та сили сучасної Росії. Допустити переписування історії – значить очорнити пам’ять мільйонів загиблих, які віддали життя в опорі нацизму”.\nУ 2013 році російські експерти за вказівкою президента взялися формулювати “єдиний стандарт” викладання історії в школах. Відповідати на “важкі запитання” щодо різних етапів російської історії вирішили, виходячи з геополітичних інтересів Росії, про сталінські репресії домовилися не згадувати тощо.\nДоповідь прокурора Афанасьєва голові ВР РРФСР Жданову щодо дійсних обставин “подвигу героїв-панфіловців” (1948)\n“Усі квіти в Києві скупили для зустрічі Василя Липківського з тюрми”. Інтерв’ю з онуком першого митрополита УАПЦ


Приголомшливо красиві привітання невістці з днем народження. Велика колекція святкових побажань для невістки до дня народження зібрана на сайті Vitannya.com.\nУспішність чоловіка багато в чому залежить від дружини. І це так. Завдяки тобі, наш син став успішним і домігся того, що зараз має! Багато в чому це твоя заслуга! Дякую тобі за твої щирі і теплі почуття, за те, що ти зробила його щасливим! З днем народження!\nКрасиві привітання невістці з днем народження\nДивіться також: Привітання невістці з днем народження у прозі\nВ день народження твій, моя дорога невістка, бажаю тобі ні дня без посмішки і веселого настрою, щоб обходили стороною твій дім проблеми та негоди, щоб не гриміли грози сварок, і не лилися дощі сліз! Бажаю тобі, на правах свекрухи, любові величезною, як небо, і щастя безмежного, як Всесвіт! З святом\nДля такої невістки нам не шкода нічого, ми вже подарували тобі статус улюбленої доньки. Тепер даруємо побажання нестримної радості, чудового настрою, фантастичного успіху і сімейної гармонії!\nСправжні скарб, наш діамант — рідна невістка, ми завжди будемо дякувати богу за те що ти стала люблячою дружиною для нашого сина. У твій день народження ми бажаємо тобі процвітання, міцної сім’ї, реалізації будь-якої мрії. Радій життю і більше відпочивай. З повагою — твої другі мама і тато.\nМила моя невестушка в цей чудовий день – День твого народження, я хочу сказати тобі спасибі за те, що ти так любиш мого сина. За те, що оберігаєш його від хвороб, допомагаєш в роботі, цінуєш і поважаєш його. Я дуже рада, що у нього така чудова дружина! Будь щаслива, люба!\nДушевний привітання невістці з днем народження у прозі


Коронавірус - у ЗСУ підтвердили ще 5 випадків » Слово і Діло\nУ ЗСУ за добу підтвердили ще 5 випадків коронавірусної хвороби\nУ Збройних сил України за минулу добу виявили п'ять нових випадків COVID-19, наразі хворіють 45 осіб.\n«Станом на 07:00 20 травня в Збройних Силах України хворіє 45 осіб на гостру респіраторну хворобу COVID-19 спричинену коронавірусом SARS-CoV-2. Всього за час пандемії одужало 82 особи та 2 летальних випадки», - йдеться у повідомленні.\nЗазначається, що на ізоляції (в тому числі самоізоляції) перебувають 143 осіб. Кількість військовослужбовців у яких закінчується ізоляція найближчих три доби – 39 осіб.\n«За минулу добу зареєстровано п’ять нових випадків захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19», - повідомляють військові медики.\nВказується, що серед хворих - чотири військовослужбовці (Київська область – 3 особи, Одеська область – 1 особа) та один працівників ЗС України (Київська область) лікуються вдома під наглядом медичної служби.\n«Стан здоров’я пацієнтів задовільний. Симптоми захворювання відсутні», - резюмували у ЗСУ.


Фірмі-поручителю доведеться віддавати 24 мільйони гривень замість позичених 800 тисяч | ТРК "Аверс"\nФірмі-поручителю доведеться віддавати 24 мільйони гривень замість позичених 800 тисяч\n3 September 2014 • 11:34 admin\nЗахідінкомбанк вимагає 24 мільйони гривень від ТзОВ «УМПП-Центр». Тільки от гроші в банківської установи позичало товариство «Млинівські макарони», а «УМПП-Центр» було лише поручителем. Історія тягнеться вже сім років. Зараз у її тонкощах розбирається господарський суд Волинської області. Про це повідомляє ТРК «Аверс».\nПідприємство «Млинівські макарони» для ведення господарської діяльності та виплати заробітної плати позичило в «Західінкомбанку» 800 тисяч гривень під 20% річних.\nПредставник позивача зазначив: «В подальшому умови кредитного договору змінювались і відповідно до додаткового договору від 15.07.2008 році сума кредиту була збільшена до 9 мільйонів 500 тисяч гривень».\nЗгідно з умовами кредитного договору, укладеного між двома установами, позичальник забов’язувався вчасно виплачувати кредит і відсотки за ним. У разі недотримання умов - йому нараховували штраф у розмірі 30% від протермінованої суми боргу. З 9-ти мільйонів гривень кредиту фірма «Млинівські макарони» виплатила тільки мільйон. Тож за сім років сума боргу зросла до 24 мільйонів.\nПредставник позивача: «З них заборгованість по тілу кредиту становить 8 мільйонів 112 тисяч 14 гривень 18 копійок. Несплачені проценти - 10 мільйонів 419 тисяч 152 гривні 38 копійок. Штраф в розмірі 30% від простроченої суми кредиту в розмірі 2 мільйони 433 тисяч 604 гривні 25 копійок. Штраф в розмірі 30 % від простроченої суми процентів в розмірі 3 мільйони 125 тисяч 745 гривень 71 копійку».\nПоручителем «Млинівських макаронів» була інша фірма – «УМПП-Центр». Остання отримала в іпотеку приміщення в центрі Луцька. Тож «Західінкомбанк» просить суд його віддати, як погашення кредиту. В той же час «УМПП- Центр» взявся оспорювати договір іпотеки в Рівненському апеляційному суді. Тож розгляд справи попросили припинити.\nПредставник відповідача: «Обставини, які розглядаються іншим судом не можуть бути встановлені Господарським судом самостійно через різний предмет позову».\nСуддя Господарського суду Волинської області Петро Слободян: «Суд вважає за можливе і недоцільне відхилити дане клопотання про зупинення але відкласти розгляд справи на дату після 10 вересня».


Актриса Ірина Бразговка: біографія, фільмографія\nКорисні поради на всі випадки життя » Цікаве » Актриса Ірина Бразговка: біографія, фільмографія\nДоля цієї жінки нелегка і повна сюрпризів. Але через всі перепони їй допомагає пройти невгамовним бажання жити і бути щасливою. Її руде волосся і завзяті веснянки запам'яталися багатьом.\n12 листопада 1954 р. в місті Кишинів народилася дівчинка, яку назвали Іриною. З дитинства було зрозуміло, що у пустотливого дитину з рудим волоссям є великий потенціал. По щасливою випадковості сусідом сім'ї, в якій народилася Ірина Бразговка, виявився режисер "Білорусьфільму" Ігор Добролюбов. Він помітив у дівчинці-сорванце величезний талант і попросив у її батька, заступник міністра комунального господарства, відпустити її на зйомки. Це сталося, коли Ірині було 8 років. З самих перших хвилин вона відмінно вжилася в роль і відчувала себе дуже впевнено під світлом софітів. Хоча сама розповідала, як у неї в той момент тремтіли коліна.\nІрина Бразговка виглядала в кадрі дуже природно і органічно, тим самим і привернула увагу глядачів до себе. Після перших кроків у кар'єрі акторки пройшло 6 років. Однак про дебюті рудоволосої дівчинки не забули, і в 14 років вона отримала головну роль у фільмі "Вулиця без кінця" під керівництвом все того ж Ігоря Добролюбова. У цьому віці колись непосидюча дитина вже перетворився на квітучу молоду рудоволосу дівчинку, талант якої ніхто не сумнівався, настільки він був очевидний.\nПісля того, як вона з успіхом зіграла головну роль у фільмі, їй радили поступати у ВДІК, що вона і зробила. Її прийняли навіть без вступних іспитів, спираючись на великий фурор, який вона зробила в картинах Добролюбова. В університеті Ірина Бразговка змогла не тільки отримати хорошу освіту, але і зробити завдяки йому кар'єру. Однокурсниками 17-річної Іринки були такі талановиті люди, як Олександр Панкратов, Наталя Андрійченко, Андрій Ростоцький. Однак під час навчання і занять на сцені в душу дівчинки закрадалася сумнів, чи правильне рішення вона прийняла, вступивши в університет кінематографії, чи справді це її шлях. Ці думки відволікали Ірину від роботи, з-за чого на сцені вона відчувала себе невпевнено і скуто, на відміну від інших хлопців. Але ці сумніви були лише своєрідним випробуванням в кар'єрі молодої красуні. Дівчина не зійшла з шляху.\nСтимулом до продовження кар'єри стало відвідування концерту, де Ірина познайомилася з фольклорним ансамблем під керівництвом Дмитра Покровського, а потім з волі випадку вона зустріла його в гостях у друзів. Художник якраз були потрібні молоді талановиті люди, тому Ірина Бразговка вирішила відправитися на прослуховування до Покровському. Її однокурсники були переконані, що, почавши працювати в ансамблі, про акторської діяльності можна забути, адже це придушить талант. Але Іру це не злякало, і вона стрімко йшла до своєї мети. Робота в ансамблі надихала молоду актрису, і вона вважала, що це її покликання.\nЯкраз на початку кар'єри в ансамблі на зеленооку красуню звернув увагу Андрій Кончаловський, який був досить популярним актором в той час. Він попросив Бразговку про зустріч. Тоді вона думала, що їй хочуть запропонувати роль, але все виявилося інакше. Кончаловсий зацікавився Іриною як жінкою. Їх стосунки були недовгими. У відомого актора була родина за кордоном. Ірина Бразговка про це знала, але Андрій був для неї настільки цікавою людиною, що вона просто не змогла відмовити йому. Одного разу він повідомив їй, що скоро вони розлучаться: він планував виїхати з Москви. За словами актриси, вона в той момент відчула себе дуже самотньою, хоча великою любов'ю її ставлення до Кончаловському не можна було назвати.\nУ той час, коли молода жінка поїхала на гастролі з ансамблем, Кончаловський відправився за кордон. Тому після повернення з туру Ірина не застала свого коханця. А через деякий час зрозуміла, що народить від нього дитину. Чомусь актриса була переконана, що Кончаловський, сам того не знаючи, подарував їй сина. Але на світ з'явилася донька Даша. Під час вагітності актриса Ірина Бразговка була оточена піклуванням та допомогою з боку свого ансамблю та його керівника. Тому дівчина пробула на сцені практично до самих останніх днів вагітності.\nДаші поставили страшний діагноз - рідкісний вірус, який вражав печінка немовляти. Незважаючи на те, що мати дитини була у відчаї, вона продовжувала вірити в одужання доньки, хоча лікарі нічого і не обіцяли. Однак ця віра і сила волі, які допомагали боротися за життя дитини, виграли, і через рік їх виписали з лікарні здоровими.\nНезабаром після виписки в житті актриси з'явився чоловік. Він залучив Ірину своєю активністю і життєлюбством. Стосунки жінки з новою пасією не можна було назвати постійними: він то зникав, то знову прихосм. А через рік жінка знову завагітніла. І ось вже другого малюка народила Ірина Бразговка - доньку Сашу, яка стала ще одним позашлюбною дитиною актриси. Виявилося, що чоловік був одружений, тому і з ним Бразговке не вдалося побудувати сім'ю.\nАле актриса не залишилася одна з двома дітьми. Їй так само продовжували допомагати друзі з ансамблю, а Дмитро Покровський навіть зміг вибити для жінки кооперативну квартиру на околиці.\nДрузі артистки вважали, що вона себе недооцінює. А на шляху жінки чомусь завжди виявляються чоловіки, які нею не дорожать. Такою була Ірина Бразговка, обличчясте життя якої чомусь не склалося, незважаючи на розум, талант та красу цієї сліпучої жінки.\nПротягом всієї своєї кар'єри актриса брала тільки ті ролі, які їй були дійсно близькі по духу, де їй практично не треба було прикидатися. З-за цього вона і не стала високооплачуваною зіркою, як багато інших, піддалися комерції.\nДогляд з ансамблю\nВсе було в її житті. Ірина Бразговка, біографія якої нагадує швидше фільм про долю, пройшла і через багато випробувань. Коли її дочки почали підростати, жінка зрозуміла, що виховувати гідно вона їх не зможе, їдучи постійно на гастролі і місяцями пропадаючи на виступах. Тому їй довелося відмовитися від місця в ансамблі під керівництвом Дмитра Покровського. Але треба було заробляти на життя. Цивільний чоловік актриси запропонував їй пустити творчість в дещо інше русло, а саме, займатися створенням прикрас, біжутерії та напівдорогоцінного виробів. Актриса сама ж і продавала свої вироби.\nЧерез 15 років Ірину чекало нове розставання - з Олександром. Стосунки закінчилися й перетворилися в непорозуміння, сварки. Накопичилися образи і претензії.\nМіж тим, дві дочки Бразговки росли, необхідний джерело доходів, щоб дати дітям гідну освіту. Друзі актриси не залишали жінку наодинці зі своїми проблемами. Вони допомогли їй влаштуватися в фармацевтичну компанію, а потім вона стала менеджером. Несподівано для себе артистка відкрила медицину і психологію.\nУ цій складній ситуації друг дитинства порадив їй повідомити Кончаловському про те, що у нього є дочка Даша. Але Іра відмовлялася це робити із-за якихось своїх переконань. Вітя не заспокоювався і, незважаючи на відмови Ірини, подзвонив Кончаловському сам. Незабаром в будинку жінки пролунав телефонний дзвінок. Дзвонив батько Даші, який бажав побачити дочку.\nВін відмовився давати Ірині гроші на виховання дитини, але пообіцяв влаштувати все з освітою. А через кілька днів всі газети рясніли заголовками про позашлюбну 15-річній дитині Кончаловського.\nДаша поїхала вчитися в Америку. Завдяки новини про давнішнє зв'язку Ірини з відомим актором вона раптом знову стала популярною. Всі згадали про талант, неймовірною харизмою і тієї іскорки рудоволосої дівчинки, якою вона була раніше.\nИзвестия про зв'язки з Кончаловським вплинули на відновлення кар'єри актриси. Їй стали пропонувати ролі в різних картинах, які вона з радістю приймала, вливаючись у творчість з новою силою. Зірка артистки не згасла незважаючи на безліч випробувань. Вона стала світити ще яскравіше, ніж раніше. Знову стала затребуваною актрисою Ірина Бразговка. Фільмографія налічує зараз понад 50 картин, вона дуже різноманітна і показує актрису як багатогранну обличчястість. У деяких ролях жінка розкриває повністю свій талант, в інших картинах показується лише на мить.\nСяйво артистки продовжується і зараз. Кілька років тому жінка була номінована на премію "Ніка" за найкращу жіночу роль у фільмі "Війна закінчена. Забудьте". Можливо, саме ця картина символізує грандіозні зміни в житті актриси. Ірина Бразговка, фото якої випромінюють теплоту і щирість, продовжує привертати до себе увагу режисерів і завойовувати серця звичайних людей, глядачів.\nМожна сказати, що в житті цієї сильної і гарної жінки зараз настали ті моменти спокою, яких їй так не вистачало в молодості. Актриса працює в театрі "Сатирикон". Життя її, немов нагадування про кар'єру в ансамблі Покровського, пов'язана з музикою: вона займається музичним оформленням вистав. Актрисі досі пропонують ролі у фільмах, які вона з радістю приймає. Дочка Даша повернулася з Америки на батьківщину, вийшла заміж. Тепер і у неї дві дитини. Молодша дочка Ірини, Саша, стала успішним дизайнером.\nНезважаючи на всі переживання і прикрості, які надала доля цієї жінки, вона не зламалася, а змогла подолати всі труднощі. Її не можна назвати актрисою-одноденкою. За спиною цієї артистки безліч ролей і виступів. Для багатьох вона залишилася такою ж молодою рудою дівчиною. Актриса Ірина Бразговка, фото якої нагадують про те, що не всі артисти продаються комерції, є звичайним щирою людиною, якому також потрібно тепло, любов та підтримка друзів.\nКончаловський згадував перші дні їхнього знайомства, коли вона розповідала артистові про походження свого прізвища: "В перекладі з білоруської мови вона означає краплі роси, що переливаються на сонці". Ірина і справді схожа на ті самі райдужні крапельки, які притягують і ваблять своєю простою красою.


Капуста Пруктор F1 - ДачаЛенд\nАвтор Людмила · Січень 1, 2016\nСадиба центр, виробник – Syngenta Seeds, Голландія\nХарактеристики виробника: гібрид середньої капусти. Термін достигання 70-75 днів. Колір капусти білий, качанчик невеличкий. Капустина масою 3-4 кг. Можливо закладати на короткотривале зберігання при висіві у червні. Стійкий до високих та низьких температур, фузаріозу. Не розтріскується. Є популярним сортом завдяки відмінному товарному вигляду та високим смаковим якостям.\nТехнологія вирощування: насіння посіяно на розсаду 11.04 в парничок на вулиці.\nНаступний допис Редиска Джолі\nПопередній допис Капуста Наомі F1\nКапуста Мірор F1\nКапуста Кубок F1\nКапуста Опал РЦ\nПережити морози без втрат\nКвітень – розпал посівної\nбаклажан баклажани батун бораго буряк біб гарбуз горох грунт гірчиця листова гірчиця листова салатна замочування захист кабачки кабачок кавун капуста картопля квасоля кукурудза мед морква насіння огірки огірок передпосівне стимулювання перець петрушка помідори порей препарати пророщування підживлення редиска рецепт рецепти розсада рукола румбамбар салат селера цибуля часник шкідники щавель\nВисаджуємо розсаду цибулі\nТакий смачний кислий румбарбар.\nДачаЛенд © 2018. Всі права захищені.


Подвійна пружина (метелик) - Кріплення / Будівельний магазин Будматеріали Київ Будія\nПодвійна пружина (метелик)\nпідвіс з подвійною пружиною-сталева пластина, вигнута у формі метелика. Використовується в комплексі з підвісом-спицею. Застосовується будівельниками для регулювання висоти підвісної стелі з гіпсокартону щодо перекриття. Пружина витримує навантаження не менше 10 кг.\nНайчастіше задавані питання про Подвійна пружина (метелик)\n☎ Як замовити та сплатити Подвійна пружина (метелик) на сайті?\nПодвійна пружина (метелик) можна сплатити зручним для Вас способом. Готівковий та безготівковий розрахунок.\nБажаєте вигідно купити Подвійна пружина (метелик) для будівництва та ремонту у Києві? Всі необхідні вам матеріали, а також супутні товари та інструменти ви можете купити в магазині будівельних матеріалів Будія або на його сайті, в інтернет-магазині.\nВеликий асортимент Подвійна пружина (метелик) у каталозі, де представлені товари виключно високої якості.\nКупити Подвійна пружина (метелик) у нас можна оптом та в роздріб. Для оптових покупців діє система знижок.\nЯкщо у вас виникли питання щодо переваг чи недоліків різних товарів та виробників, зв'яжіться з нашими менеджерами, і вони нададуть вам детальну інформацію та консультування щодо застосування Подвійна пружина (метелик), що допоможе вам зробити правильний вибір.


Глава МЗС Польщі: В історичних питаннях чекаємо кроків з боку України - Польське Радіо\nNatalia Beń 04.11.2017 18:28\nЦими вихідними польський міністр закордонних справ Вітольд Ващиковський перебуває з дводенним візитом у Львові\nМіністр закордонних справ Польщі Вітольд Ващиковський, Львів, 4 листопада 2017 року PAP/Radek Pietruszka\n«Заява МЗС України про те, що серед українців немає антипольських настроїв, дуже нас тішить, але в історичних питаннях ми чекаємо конкретних змістовних кроків», – сказав у суботу у Львові очільник МЗС Польщі Вітольд Ващиковський.\nГлава польського зовнішньополітичного відомства перебуває з дводенним візитом у Львові. Цими словами він прокоментував оприлюднену напередодні (3 листопада) заяву МЗС України, де зазначено, що в Україні немає антипольських настроїв. Київ заодно звернув увагу, що історичні спори слід вирішувати згідно з християнським принципом: «Прощаємо і просимо прощення» і без нав’язування своєї точки зору.\n«Нас дуже тішить ця заява, що в Україні немає антипольських настроїв, що суспільство приязне. Ми також це помічаємо, проте також помічаємо різного роду інциденти, помічаємо окремих осіб, які поводяться не дуже приязно», – сказав міністр Вітольд Ващиковський на зустрічі з журналістами в Генеральному Консульстві Республіки Польща у Львові.\nМіністр додав, що Польща вже багато років є відкритою, «аби питання історії, як також поточні польсько-українські контакти, з’ясовувати». «Польща вже дуже давно запропонувала різні канали співпраці, від форуму польсько-української співпраці, пропозиції президента Анджея Дуди з минулого року створити процес примирення на прикладі хоча б процесу Яд Вашем, що був реалізований в Ізраїлі.\nЧекаємо лише на відповідь, на бажання співпраці української сторони», – сказав міністр Вітольд Ващиковський. За його словами, відкритий на співпрацю є також польський Інститут національної пам’яті, який хоче проводити пошукові роботи в Україні – йдеться про пошуки останків польських жертв періоду Другої світової війни. «Якщо (...) крім декларацій, крім заяв МЗС будуть також конкретні кроки співпраці з Польщею, то ми, звісно, будемо відкритими», – запевнив глава польської дипломатії.\nВідносячись до наведеного Києвом правила «Прощаємо і просимо прощення», міністр Вітольд Ващиковський заявив, що українське МЗС «досить безтурботно копіює певний шлях, який колись польські єпископи запропонували німецькій стороні», проте, за його словами, «це неправильна інтерпретація, та й де ці зустрічі істориків? З нашого боку відкриття є повним», – сказав міністр.\nЗаява українського МЗС була відповіддю на четвергове попередження міністра Вітольда Ващиковського про можливість обмеження у праві в’їзду до Польщі осіб, які підтримують крайньо антипольську позицію. Йдеться також про українських чиновників, які не дозволяють польському Інститутові національної пам’яті вести пошукові роботи, в тому числі ексгумації, на території України.\nМіністр закордонних справ Польщі перебуває з візитом в Україні до неділі. Головні пункти суботньої програми (4 листопада) – це участь у консульській нараді та зустріч з лідерами польських спільнот Львова та околиць. У неділю (5 листопада) глава зовнішньополітичного відомства Польщі, зокрема, покладе квіти на Личаківському цвинтарі – при меморіалі польських захисників Львова, а також Української Галицької Армії та українців, що полягли на Донбасі. Заплановано зустріч з представниками місцевої влади, зокрема з мером Львова Андрієм Садовим.\ntags: Ващиковський, взаємини, Інститут національної пам’яті, історія, політика, Польща, Україна


Школа українського художнього репортажу триває | Газета «День»\nШкола українського художнього репортажу триває\nНазвано переможців конкурсу «Самовидець»\n24 березня, 2018 - 14:11\n«Вітаю всіх на шостому «Самовидці». Ми пройшли етап садочка й тепер відправляємося в школу, школу українського художнього репортажу», – привітала усіх в своєму відеозверненні Марія Титаренко, одна із журі конкурсу «Самовидець».\nСправді, цього разу конкурс видався особливим. Тема «Покоління вільних» отримала чимало інтерпретацій від учасників. Хоч передбачувано виявилося доволі багато текстів, темою яких є Схід, однак отримані репортажі були не такими передбачуваними. Крім того, є матеріали, в яких надано слово тим групам нашого суспільства, які рідко здобувають увагу громадськості. Тож цьогорічні ТОП-10 – справжнє заповнення «білих плям» на карті суспільної свідомості.\nУ ТЕКСТАХ «РОЗРИВАЮТЬСЯ НЕ СНАРЯДИ, А ШАБЛОНИ»\nТема Сходу була представлена по-різному. Як зазначив Олег Криштопа, що теж входить до журі конкурсу, в текстах «розриваються не снаряди, а шаблони». Зокрема, щодо міст Східної України. Час від часу виринає тема «недолюбленості Донбасу» державою. Проте, як засвідчують репортажі, інколи самі жителі мало що знають про рідний регіон.\nЦей аспект Донбасу частково розкриває Григорій Пирлик, автор репортажу про Дружківку: «Це історія про контрасти… Було кілька випадків, коли про те, що в місті є музей, люди дізнавалися від мене (того, хто є там вперше), а не самі мені розповідали. І тут ти заходиш у приміщення, де старі таксі, «Волги», і бачиш журнал «The New Yorker» – це був тотальний розрив шаблону». Журі конкурсу відзначило гумор автора та розповіді про людей, що не бояться змінювати свої міста.\nПро звичайних мешканців Донбасу, які намагаються допомогти нашим військовим на Сході, написала свій репортаж Олена Максименко. Причину вибору саме таких героїв авторка пояснила так: «Усі знають історію про дідуся, який приніс бійцям на блокпост банку з вибухівкою, але мало хто знає чоловіків і жінок, які постачали нашим хлопцям берци у 2015 році, коли це було актуально».\nЄвгенія Подобна зобразила події на Сході з іншого погляду, самих бійців. Її репортаж має назву «Легіон Закарпаття» і розкриває, що спонукало хлопців із цього регіону поїхати не в Європу, до якої, за словами авторки, буває всього десять кілометрів, а на Донбас. «У моєму тексті для мене є ключовою фраза: "Про них не напишуть в книжках, але завдяки ним книжки писатимуться у далеких, зараз мирних містах, закритих бронею їхніх спин". І я шалено рада, що завдяки "Самовидцю" про них таки прочитають у книжках», – сказала Євгенія Подобна.\nРІВЕНЬ ГАЗЕТИ «ДЕНЬ»\nРепортаж Анастасії Федченко (її тексти читачам «Дня» добре відомі) дуже влучно, з підтекстом, названий авторкою «Світлодарськ». За словами Марії Титаренко, репортаж не так про головного героя, що своїми діями показував альтернативу людям, які втягнуті в похмурість, сірість міста Світлодарськ, а про сам цей процес – дарування ним світла й оптимізму.\n«Насправді я хотіла писати репортаж про молодих командирів, – зізналася авторка. – Мені здавалося, що це круто, коли люди в 20-25 років змінюють українську армію. Але потім мені знайома розповіла про волонтера, який живе в депресивному Світлодарську, приїхавши з Криму. А його дружина з Тернопільщини. Вони познайомилися там і одружилися. Я подумала, що це чудова історія: коли люди з різних куточків країни зустрічаються на Донбасі, обпаленому війною, і намагаються допомогти тим дітям, які в 13-16 років уже забули, що таке мир».\nА відомий усім читачам газети «День» Вадим Лубчак, пробуючи себе у художньому репортажі, вирішив звернути увагу читачів, що ж таке життя на кордоні (з Росією та ДНР), що включає в себе це поняття. Вадим Лубчак пояснив вибір саме такої теми так: «В основі тексту покладені враження, коли вперше в житті потрапив у Верхньоторецьке, яке на той час було частково окуповане. І йдеш по вулиці – ти в рідній державі, а інша вулиця – уже тимчасово не Україна». Автор репортажу також поділився своїми планами об’їхати увесь наш кордон і розповісти про життя українців, зокрема про те, як їм вдається порозумітися із сусідами.\nЦей художній репортаж – перша спроба Вадима Лубчака. Марія Семенченко, координаторка конкурсу, привітала його і додала: «Вітаю, що Ваш дебют одразу потрапив у десятку найкращих. Це має надихати інших». Так само, мабуть, як і приклад газети «День». Єлизавета Гончарова, переможниця четвертого конкурсу «Самовидець», а тепер член журі, відзначила: «Цього року помітила, що в конкурсі беруть участь багато журналістів газети «День», – це можна вважати показником її рівня».\nКОРДОНИ, ЯКІ ЩЕ ПОТРІБНО ДОЛАТИ\nПроте часом свобода інтерпретувалася дещо по-іншому. Наприклад, Тетяна Синьоок у своєму тексті розповіла про ембріолога, який, здійснюючи штучне запліднення, давав шанс з’явитися на світ тим, хто мав поповнити «покоління вільних». Порушена авторкою тема, з одного боку, є дискусійною, але з іншого – актуальною, оскільки безпліддя є поширеною проблемою.\nВіра Курико у своєму репортажі розкрила тему, чи справді нинішнє покоління є вільним. Як розповіла авторка, вона мала вже майже готовий текст, однак коли запитала знайомих та друзів у Facebook, чи почуваються вони вільними, то побачила чимало «вільні, але…» у їхніх відповідях. І це спонукало написати її новий репортаж-багатоголосся про внутрішні, ментальні кордони, які ще потрібно долати.\nОднак чи не найкраще ці кордони описано у репортажах переможців конкурсу. Третє місце здобула Тетяна Гладиш. Цей репортаж написаний практично у чотирьох стінах, оскільки авторка пересувається на милицях. Її історія така: «Моє життя не дуже багате на події. Але я згадала, що можу розказати про людей, з якими мені пощастило тренуватися. Тому що я проходжу реабілітацію з параолімпійською збірною Миколаєва з плавання. Цих людей ми часто бачимо на п’єдесталі, як вони завойовують медалі, представляють нашу країну, але ми не бачимо, які труднощі вони долають, щоб дістатися хоча б до того самого басейну».\nЄлизавета Гончарова у контексті цього підкреслила, що суспільство стане повністю вільним тоді, коли людина на милицях зможе дістатися з Херсону до Києва. Це теж своєрідний кордон, і, цікаво, що він навіть відображений в нашій мові. Член журі наголосила на відмінності української назви «люди з обмеженими можливостями» від західного формулювання «люди з особливими потребами». Тож чудово, що Тетяні Гладиш вдалося розширити спектр поняття свобода й цим змістом.\nЯкщо переможниця третього місця розкриває тему особливих фізичних потреб, Христина Шалак, яка зайняла друге місце, порушила тему особливих психічних потреб. Її історія – про священика, який вступив на медичний факультет, щоб працювати у психічній лікарні. Як поділилася враженнями Марія Титаренко: «Це, умовно кажучи, не "Політ над гніздом зозулі", а співжиття у гнізді… Ще що впадає в око в тексті Христини – це її метафори. Вони дуже складні, цікаві, кількаповерхові й дуже художні, наприклад, "Хвороба – це рамка, в яку будні втискаються, ніби у формочку для тіста"».\nПереможцем же став один із найскладніших репортажів – «Подарунок для мами» Гаяне Авакян. Це практично розповідь матері, сина якої, Степана Чубенка, було вкрадено й закатовано за жовто-блакитну стрічку на рюкзаку; а потім батьки їздили околицями Донецька, щоб знайти могилу сина. Єлизавета Гончарова, ледь стримуючи сльози, розповідала про цей текст і навела таку цитату з нього: «Чоловік показує фото місцевим у селищі. Жінка відвертається. "Ви щось знаєте?". "Не кажи йому". "Ви бачили його?". "А він у вас за кого?"».\nГаяне Авакян стверджує ж, що її репортаж досі незакінчений, бо вбивць так і не було піймано. Їх заочно присудили до пожиттєвого ув’язнення і нині оголошено у розшук.\nТакими стали 10 наймайстерніших історій в жанрі художнього репортажу цього року. Як виявилося, бути вільним далеко не тотожне значенню жити у незалежній державі, хоч це, звісно, дуже важливо. Є багато внутрішньодержавних кордонів, які суспільство має паралельно долати, об’єднавши зусилля. А є й такі кордони, які потрібно побороти самостійно.\nОднак на цьому конкурс не зупиняється. Тема наступного, сьомого «Самовидця», – «Життя у містах». Тому якщо хтось полюбляє урбаністичні репортажі й хоче розкрити місто та його жителів глибше – має час до 25 січня 2019 року. Школа українського художнього репортажу триває.


Dynamomania.com | Андрей ШЕВЧЕНКО: "Жаль, что я не смог привезти во Францию лучшую команду"\nАндрей ШЕВЧЕНКО: "Жаль, что я не смог привезти во Францию лучшую команду"\n— Як ви можете оцінити ситуацію, в якій опинилася збірна України через відомі проблеми з позитивним тестами на коронавірус?\n— Так, ми зараз перебуваємо в дуже важкій ситуації. Ще до початку збору низка провідних гравців отримала травми. В останній момент ми дізналися про позитивні тести на COVID-19 двох гравців «Шахтаря», і всі футболісти цієї команди пішли на карантин. До речі, як ми дізналися сьогодні, у решти гірників негативні тести. Довелося довикликати гравців, у тому числі деяких з молодіжної збірної. Ми запросили Паньківа у зв’язку з відсутністю Пятова, але вже у Франції два голкіпери також здали позитивні тести — той-таки Паньків та Лунін.\n— Така ситуація дає шанс для інших футболістів заявити про себе?\n— Звісно, це шанс для молодих гравців проявити себе, але водночас у цьому є ризик для нас. Повторюся, хотілося привезти найкращу команду, щоб показати рівень нашого футболу.\n— Які цілі стоять зараз перед вашою збірною?\n— Ті завдання, які були поставлені перед нами, ми виконуємо. Головне завдання, коли я приймав збірну, полягало в тому, щоби змінити якість гри, привести в команду нове покоління гравців, яке зможе грати в інший футбол. У нас були дуже позитивні три роки. Ми вдало виступили в попередній Лізі націй, подолали відбір до Євро-2020 з першого місця у групі. Вважаю, при цьому демонстрували гідний рівень гри. Також ми давали шанс молодим гравцям, багато з них зараз вже в нашому основному складі.\nДля мене головний показник — думка вболівальників, які дякують нам за гру та результат. Але цей рівень треба підтримувати та мати певний кадровий запас. На жаль, саме зараз такого запасу в нас немає.\n— Кого ви вважаєте головною зіркою збірної Франції?\n— Кожного гравця цієї збірної можна назвати небезпечним. Це надзвичайно збалансована команда, яка має чудових гравців на всіх позиціях. Головною ж її зіркою я вважаю тренера Дідьє Дешама, я його дуже поважаю за ту роботу, яку він провів останніми роками.\n— Чи можна очікувати на підсилення збірної після повернення до Києва?\n— Виходячи із ситуації, що склалася, ми готуємо список гравців, які можуть нас підсилити. Вони будуть проходити тестування. Ми маємо розуміти ситуацію з тими, хто вже проходив тести, і потім вирішувати, чи зможуть вони приєднатися.\nПлани не змінюються — вилітаємо до Києва наступного дня після гри.\n— Зараз у збірній відсутній Тарас Степаненко. Хто може його замінити?\n— У нас достатньо гравців, є можливість дати зіграти комусь із тих, хто раніше не мав такого шансу. Ми ще не вирішили, хто вийде на цій позиції. Розраховуємо, що той, хто буде грати, покаже такий же рівень, як у Тараса.\nОфициальный сайт УАФ #Шевченко #Сборная Украины #Франция


Самоклеючий папір — це така етикетка з самоклеючим ефектом, яка найчастіше використовується в якості етикетки на товар. Самоклеючі етикетки виглядають як порізані встановленим чином паперові листочки, на оборотній частині яких існує спеціальний клейовий шар. Щоб не дати можливості етикеткам мимоволі приклеїтися один до одної раніше ніж це необхі...\nСамоклеючий папір — це така етикетка з самоклеючим ефектом, яка найчастіше використовується в якості етикетки на товар. Самоклеючі етикетки виглядають як порізані встановленим чином паперові листочки, на оборотній частині яких існує спеціальний клейовий шар. Щоб не дати можливості етикеткам мимоволі приклеїтися один до одної раніше ніж це необхідно, виробники постачають їх клейову сторону спеціальним захисним папером належного масштабу, яку потрібно завжди знімати прямо перед використанням виробу.\nТакого роду цінники, разом з великою кількістю інших офісних приладь, дає вам можливість замовити інтернет-магазин «Комплекс». У зручних розділах сайту вас чекає безліч самих багатопланових цінників-етикеток з клейким шаром для найбільш комфортного приклеювання у відповідній точці. Опинитися на потрібній тематичній сторінці, яка була б присвячена саме цьому виду товарів, можна за допомогою пошукового запиту «етикетка-цінник купити».\nСамоклеючі етикетки можна сміливо віднести до стандартних носіїв інформації, які містять в собі стислі відомості, зокрема, про запропонований виріб, його характеристики або функції, які він має. Етикетки на товар зустрічаються скрізь, на кожному магазинному продукті, на елементах одягу, на всілякій побутовій та електронній техніці (і внутрішніх деталях цієї техніки), а також на продуктових виробах.\nСамоклеючий папір неабияк вживається в рекламних кампаніях. Вона може виступати і у вигляді реклами якого-небудь конкретного товару, і у вигляді самореклами. Рекламні етикетки такого роду можна регулярно презентувати партнерам по бізнесу або потенційним клієнтам фірми, а ще наприклад, банально прикрасити ними власні робочі кабінети. Таким нехитрим способом, кабінетам можна надати фірмове обличчя.\nНа додаток до цього, у нашому магазині незмінно наявні особливі етикетки, які використовуються для приклеювання до поверхні комп'ютерних дисків. Забарвлення товарних цінників бувають дуже різними, від простих білих і м'яких пастельних, до соковитих і різних кольорів. Клей, що використовується на такій продукції, відомий адгезійними властивостями, внаслідок чого він зуміє довгий час тримати цінники на місці їх приклеювання.\nЕтикетки на товар — це абсолютно необхідні вироби, найбільше тоді, коли мається на увазі продаж будь-яких товарів в незначних і значних кількостях. Цінники обов'язково повинні бути на кожному товарі, що продається. Для продавця це потрібно для того, щоб постійно бути в курсі цінової політики магазину, а також для того, щоб зберігати в належному порядку ввірені йому товари і не турбуватися з цього приводу. Для споживача ж етикетки на товар являють собою найпершу і найнеобхіднішу довідку про товар.\n> Канцтовари> Вироби з паперу>Самоклеючий папір


За чим варто їхати в Одесу – бруківка з Везувію, унікальна говірка та натхнення - Телеканал новин 24\nЗа чим варто їхати в Одесу – бруківка з Везувію, унікальна говірка та натхнення\nМандрівка Україною 21:29, 12 травня 2015 1165 Читать новость на русском\nМісто, про яке складено понад 800 пісень – Одеса. Тут є все: вишукані фасади та обшарпані внутрішні дворики, теплі вулички і довжелезні катакомби, жваві продавці та розніжені туристи. Запитайте будь-якого одесита, за чим слід їхати до їхнього міста й отримаєте відповідь – за натхненням.\nОдеса створена для ідеального відпочинку. Перше, що заманює відпочивальників – море. Після торішніх подій саме Одеса приймає титул морської столиці України. Загальна довжина берегової лінії 30 кілометрів, 20 з яких – це пляжі. Найбільш загартованих запрошують відкривати сезон уже з середини травня.\nОдеса вміє в себе закохати, при цьому особливо вміло підкоряє серця своїх же градоначальників. Для прикладу Хосе Де Рібас – той самий адмірал, що відбив Одесу в турків. Італієць настільки полюбив це місто, що розпорядився вимостити центральну вулицю бруківкою із лави вулкана Везувію. Тож кожен камінець доправляли прямісінько з Неаполя.\nМожливо, саме його стараннями невеличка Дерибасівська без виходу до моря стала серцем Одеси.\nНаступний очільник міста герцог де Рішельє розпочав активну забудову. За 10 років його правління тут звели майже 3 000 будинків. Кажуть, їх споруджували так, щоб вітер постійно видував з міста сміття: або в море, або у степи.\nА далі ніщо не могло стримати розвитку перлини біля моря. Легендарний "Привоз" породив унікальну одеську говірку – суміш української, російської та івриту. І тут же, кажуть, із фраз "Шоб я так жил" та "Женщина, вы меня устали" виник знаний одеський гумор.\nА ще Одеса – місто музики, при чому розмаїтої. Доки у вишуканому Оперному театрі виступали Шаляпін та Соломія Крушельницька, буквально за рогом, посеред двору, можна було почути хуліганські пісні та душевні романси. Що й казати, саме Одеса завдяки Утьосову першою принесла в радянський союз джаз.


Вчені винайшли колесоногого робота - Opalkova\nДодому Роботи Вчені винайшли колесоногого робота\nНоги робота можуть скорочуватися і подовжуватися у відповідності з його рухом.\nВчені винайшли “колесоногого” робота\nЗа словами вчених, такий спосіб пересування досить зручний, оскільки модель здатна пересуватися по-різному. Вона може використовувати одну опору на колесо для швидкого пересування або дві – для більш стійкого положення. Колеса більш швидкі на площині. Застосовувати ноги виявляється більш вигідним на нерівних поверхнях.\nВсього на колесо доводиться три ноги. Вони приводяться в рух за допомогою спеціальних моторчиків, кожна з них висувається по мірі необхідності.\nВ даний час робот знаходиться на стадії розробки, проте вчені сподіваються виготовити прототип вже на початку наступного року.\nПопередня статтяДеревяні гриби допоможуть позбавитися від раку\nНаступна статтяРобот-барабанщик зможе давати уроки