Шпори з фінансового менеджменту\n1. Базові концепції фінансового менеджменту. Основні прогнозно-аналітичні методи, використовувані у фінансовому менеджменті.\nКонцепція являє собою певний спосіб розуміння і трактування якогось явища.\n1) Концепція грошового потоку передбачає:\nа) ідентифікацію грошового потоку, його тривалість і вид; б) оцінку факторів визначають величину його елементів; в) вибір коефіцієнта дисконтування, що дозволяє зіставити елементи потоку генерованого в різні моменти часу; г) оцінку ризику пов'язаного з даним потоком і спосіб його обліку.\n2) Тимчасова цінність грошей - нерівноцінність грошових ресурсів у часі, обумовлена: а) інфляцією;\nб) ризиком неодержання очікуваного прибутку;\n3) Концепція компромиса між ризиком і прибутковістю, припускає досягнення розумного співвідношення між ними.\n4) Концепція вартості капіталу показує мінімальний рівень доходу необхідного для покриття витрат по підтримці даного джерела дозволяє не опинитися в збитку.\n5) Ефективності ринку - відображає на скільки швидко інформація відбивається на цінах і ступінь ефективності ринку характеризується рівнем його інформаційної насиченості і доступності інформації всім учасникам ринку.\n6) Концепція ассімітрічность інформації сприяє існуванню ринку капіталу.\n7) Концепція агентських відносин обумовлена ускладненням організації форм бізнесу, т.е.разделеніем функцій володіння та управління.\n8) Концепція альтернативних затрат або затрат втрачених можливостей.\nВсе різноманіття методів використання у фінансовому менеджменті можна розділити на 2 групи:\n1. Не формалізовані методи засновані на описі аналітичних процедур на логічному рівні. До них відносяться: методи експертних оцінок, сценаріїв, психологічні та морфологічні порівняння і побудова аналітичних таблиць.\n2. Формалізовані: а) традиційні методи - Відносні і середні величини, порівняння, групування, графічний, балансовий; б) способи детермінованого факторного аналізу - індексний метод, метод ланцюгової підстановки, спосіб абсолютних різниць, інтегральний метод, спосіб логарифмування;\nв) способи стахостіческого факторного аналізу - кореляційний аналіз, дисперсійний аналіз, компонентний аналіз; г) Способи оптимізації показників - програмування, теорія ігор, теорія масового обслуговування.\n2. Фінансове планування і прогнозування. Інформаційне забезпечення діяльності фінансового менеджера.\nСукупність факторних і результативних ознак пов'язаної однієї причинно-наслідковим зв'язком називається факторної системою. Зв'язок буває двоякого роду: 1) Зв'язок називається функціональною або жорстко-детермінованої тоді, коли кожному значенню факторної ознаки відповідає в полне певне значення результативної ознаки; 2) Зв'язок називається стахостической, коли кожному значенню факторної ознаки відповідає безліч значень результативної ознаки.\nВиділяють три типи моделей:\nДескриптивні - це моделі описового характеру. До них відносяться: побудова фінансової звітності в інших аналітичних розрізах і система аналітичного коефіцієнта, вертикальний і горизонтальний аналіз.\nПредикативні моделі- це моделі предсказательной прогнозного характеру які використовуються для прогнозування доходів і визначення положення підприємства. Найбільш поширеними є: розрахунок критичного обсягу продажів і побудова гіпотетичного балансу.\nНормативні - це моделі які дозволяють порівняти отримані результати з плановими, розрахованими по бюджету.\nІнформаційна система Фін.Менеджмента уявляє собою процес безперервного цілеспрямованого підбору відповідних інформативних показників, необхідних для здійснення аналізу, планування і підготовки ефективних управлінських рішень по всіх аспектах фінансової діяльності підприємства. До даних аспектам потенційну інформацію на увазі їх значимості пред'являються високі вимоги:\nзначимість, яка визначає на скільки залучена інформація впливає на фінансові результати діяльності підприємства.\nПовнота, яка характеризує завершеність кола показників необхідних для проведення аналізу, планування і прийняття оперативних управлінських рішень по всіх аспектах фінансової діяльності.\nДостовірність, яка визначає на скільки формована інформація адекватно відображає реальний стан і фінансові результати діяльності, а також правдиво характеризують зовнішнє середовище.\nСвоєчасність, яка характеризує відповідності формованої інформації в потрібному обсязі і в потрібний час.\nРевалентності (вибірковість) визначальна досить високий ступінь використовуваного формованої інформації в процесі управління фінансовою діяльність підприємства.\nЕфектівность, яка означає, що витрати на залучення певних інформативних даних не повинні перевищувати результати, отримані в ході їх використання.\nІнформаційне забезпечення сформоване з зовнішніх джерел включають в себе:\nпоказники характеризують загальний економічний розвиток країни.\nПоказники характеризують коньюктуру фінансових ринків.\nПоказники характеризують діяльність контрагентів і конкурентів.\nПоказники нормативно-регулюючого характеру.\nПоказники інформації - бази формованої з внутрішніх джерел: лазневі бухобліку.\nФінансова звітність - це сукупність форм звітності, складених на основі даних фінансового обліку з метою надання користувачам узагальненої інформації про фінансовий стан і діяльність підприємства.\nОсновними елементами фінансової звітності є активи, зобов'язання, власний капітал, доходи, витрати, прибуток і збитки. Вони відображаються в Балансі і в Звіті про прибутки і збитки.\nОсновними методами аналізу звітності служать: читання звітності (вивчення абсолютних показників, представлених у звітності), горизонтальний аналіз (дозволяє визначити абсолютні й відносні зміни різних статей звітності в порівнянні з минулим періодом), вертикальний аналіз (проводиться з метою виявлення питомої ваги окремих статей звітності в загальному підсумковому показнику), трендовий аналіз (заснований на розрахунку відносних відхилень показників звітності за ряд років від рівня базисного року), розрахунок фінансових коефіцієнтів (описують фінансові пропорції між різними статтями звітності).\n3. Джерела коштів підприємства та методи фінансування. Управління структурою та вартістю капіталу.\nОсновні сфери використання показників вартості капіталу:\nвартість капіталу служить мірою прибутковості операційної діяльності.\nПоказник вартості капіталу використовується як критерій у процесі здійснення реального інвестування.\nРівень вартості капіталу є основним вимірником рівня ринкової вартості підприємства.\nВартість капіталу є критерієм оцінки та формування відповідних типів політики фінансування підприємства своїх активів.\nОскільки підприємство фінансує свою діяльність з різних джерел кожен з яких має свою ціну, то для узагальненої оцінки ефективності авансування коштів необхідний загальний показник. Таким узагальнюючим показником виступає середньозважена ціна або середньозважена вартість капіталу. Яка відбиває сформований на підприємстві мінімум повернення на вкладений у його діяльність капітал.\nССК = ki * di / 100%, де ki-ціна i джерела, di- частка i джерела. Нарощування економічного потенціалу підприємства, як за рахунок власних коштів, так і за рахунок позикових. При цьому необхідно визначати граничну ціну капіталу. Гранична ціна капіталу характеризує приріст середньозваженої вартості капіталу до суми кожної нової його одиниці додатково залученої підприємством. ПСК = абсолют.ССК / абсолют.К.\nДинаміка цього показника повинна бути врахована в процесі управління фінансовою діяльністю підприємства.\nОптимальна структура капіталу - це таке співвідношення використання власних і позикових коштів при якому забезпечується найбільша пропорційність між коеф. фінансової рентабельності і коеф. Фінансової стійкості підприємства.\nоптимізація структури капіталу за критерієм максимізації рівня фінансової рентабельності.\nОптимізація структури капіталу за критерієм мінімізації його вартості.\nВзависимости від того за рахунок яких джерел фінансуються активи виділяють три підходи: консервативний, помірний, агресивний.\n4. Методи оцінки фінансових активів. Ризик і прибутковість фінансових активів.\nФін.актів як будь-який інший товар може бути охарактеризований з різних позицій. Відповідно він має деякі характеристики: ціна, вартість, прибутковість, ризик. Таким чином кожен момент часу ринкова ціна активу існує в однині, а внутрішня вартість множинні. Можна виділити кілька правил які дозволяють провести відмінності між ціною і вартістю активу:\nвартість - розрахунковий показник, а ціна декларований.\nУ будь-який конкретний момент часу ціна Одназначно, а вартість - багатозначна.\nВартість - первинна, а ціна - вторинна.\nФундаментальний підхід заснований на тому, що будь-який цінний папір має внутрішньо властиву їй цінність яка може бути кількісно оцінена як дисконтована вартість майбутніх надходжень.\nТехнократичний підхід грунтується на інформації динаміки ціни активу в минулому.\nПрихильники теорії "Ходьби навмання" вважають, що поточні ціни змінюються абсолютно не передбачувано і незалежить від попередньої динаміки та інформації прогнозного характеру.\nВ якості боргових цінних паперів - облігації. Вони мають наступні вартісні показники:\n1) норіцательная вартість;\n2) конверсійна вартість - це розрахунковий показник коли умовою позики передбачена конвертація у звичайні акції;\n3) викупна ціна - це ціна за якою проводиться викуп облігації емітенетом після закінчення терміну облігаційної позики або до цього моменту якщо така можливість передбачена умовами позики;\n4) ринкова ціна - залежить від прибутковості і хто є емітентом.\nСпіввідношення між ринковою ціною і номіналом називається курсом облігацій.\nВ якості пайових - акції. Вони характеризуються:\n1) конверсійна вартість - розрахунковий показник стосовно до привілейованих акціях, в умовах емісії яких передбачена їх конвертація у звичайні акції;\n2) номінальна вартість - яка позначена на акції;\n3) емісійна ціна - та ціна за якою акція продається на первинному ринку;\nбалансова вартість яка визначається як відношення чистої вартості активів до загального числа випущених акцій;\nринкова (курсова) вартість - та ціна за якою акція котирується на вторинному ринку.Співвідношення доходу акції з ринковою нормою прибутку.\n5. Інвестиційна стратегія підприємства. Формування та оптимізація бюджету капіталовкладень.\nВідповідь. В основі оцінки інвестиційних проектів лежить концепція оцінки вартості грошей у часі. Суть її полягає в тому, що існуюча сьогодні грошова одиниця коштує більше отриманої в майбутньому, що пов'язано з інфляцією і оборотністю грошей. Майбутня вартість розраховується за допомогою складних% за наступною формулою: FV = E Pn * (1+ r) n, FV-майбутня вартість, Pn-майбутній грошовий потік, r-ставка дахадності, n-число років реалізації проекту.\nПоточна (ріведенная) вартість за допомогою коефіцієнта дисконтування:\nPV = E Pn * 1 / (1 + r) n, PV-поточна вартість, 1 / (1 + r) n -коефіцієнт дисконтування.\nПоказники оцінки ефективності інвестиційних проектів:\n1) чиста приведена вартість\nNPV = E Pn * 1 / (1 + r) n -IC, IC-інвестиції.\nЯкщо NPV> 0, то проект варто прийняти, тому він збільшує вартість компанії.\nЯкщо NPV <0, то проект варто відкинути, тому він зменшує вартість компанії.\nNPV = 0, вартість компанії не змінюється, проект можна або прийняти, або відкинути з урахуванням цілей компанії.\n2) індекс рентабельності інвестицій показує: величину доходів припадає на одиницю витрат по інвестиційному проекту.\nPJ = E Pn * 1 / (1 + r) n: IC, PI-індекс рентабельності інвестицій, PI> 1, проект слід прийняти, PJ <1, не приймати, PI = 1, в залежності від цілей.\n3) внутрішня норма рентабельності інвестиції IRR. Показник внутрішньої оцінки рентабельності звичайно порівнюють з ціною капіталу СС. IRR> CC -прийняти, IRR\nЦіна капіталу - це показник який характеризує рівень рентабельності капіталу компанії і дозволяє керівництву компанії і інвесторам оцінити доцільність нових інвестиційних проектів.\nПри порівнянні проектів різної тривалості доцільно використовувати наступну процедуру: 1) визначити спільне кратне для числа років реалізації кожного проекту; 2) вважаючи, що кожен проект буде повторюватися кілька разів необхідно розрахувати сумарне значення показника NPV для повторюваних проектів; 3) вибрати той проект з вихідних у якого сумарне значення NPV повторюваного потоку буде найбільшим. Сумарне NPV знаходиться:\nNPV (j; n) = NPV j * [1 + i / (1 + r) j + i / (1 + r) 2j + i / (1 + r) jn,\nNPV j - чиста приведена вартість проекту,\nJ - тривалість проекту, n - число повторень циклів проекту, i -% ставка в частках одиниці, r - коефіцієнт дисконтування.\nОцінка ризику проекту може здійснюватися за допомогою імітаційної моделі. Суть цього методу полягає в наступному:\n1) на основі експертної оцінки по кожному проекту будують три можливі варіанти розвитку - найгірший, реалістичний, оптимістичний.\n2) для кожного проекту розраховується відповідний показник NPV чистої приведеної вартості, тобто отримують 3 варіанти - NPV р, NPV p, NPV o.\n3) для кожного проекту розраховується розмах варіацій (R NPV) найбільша зміна чистої приведеної вартості R NPV = NPV o -NPV H.\nПри формуванні бюджету капіталовкладень необхідно враховувати ряд вихідних передумов: а) проекти можуть бути як незалежними, так і альтернативними.\nБ) включення чергового проекту в бюджет припускає знаходження джерела його фінансування.\nВ) вартість капіталу використовувана в розрахунках в якості ставки дисконтування не обов'язково однакова для всіх проектів.\nГ) із зростанням обсягу передбачуваних капіталовкладень вартість капіталу як правило змінюється в бік збільшення.\nНа практиці використовують 2 основних підходи до формування бюджету капіталовкладень. Перший - заснований на критерії IRR, 2- NPV.\n1) точка перетину графіка інвестиційних можливостей і графіка вартості капіталу показує граничну вартість капіталу, яку можна використовувати в якості ставки дисконтування для розрахунку чистого приведеного ефекту при комплектуванні інвестиційного проекту. Таким чином тільки після укомплектування портфеля на основі критерію IRR з одночасним обчисленням граничної вартості капіталу ставати можливим розрахувати сумарний NPV дається в даному портфелі.\n2) заснований на критерії NPV і може бути використаний лише в тому випадку, якщо немає ніяких обмежень. Тоді встановлюється значення ставки дисконтування, або загальне для всіх проектів, або індивідуальне по проектам. Всі незалежні проекти з NPV> 0 включають в бюджет, а з альтернативних проектів включається проект з максимально чистим приведеним доходом.\nОптимізація бюджету капіталовкладень поділяється на:\n1) просторова оптимізація - мається на увазі след.сітуація:\n- Загальна сума фінансових ресурсів обмежена зверху:\n- Є декілька незалежних проектів сумарних обсягів необхідних інвестицій перевищує наявні в організацій ресурсів.\nА) проекти піддаються дробленню. Максимальний сумарний ефект може бути досягнутий при найбільшої ефективності використання вкладених коштів.\nТаким чином послідовність розрахунків така: - розраховують індекс рентабельності для кожного проекту; - Проекти упорядковуються за зменшенням показника індексу рентабельності; - В інвестиційний портфель включають перші з проектів які в повному обсязі можуть бути профінансовані; - Черговий проект береться не в повному обсязі, а лише в тій частині в якій він може бути профінансований.\nБ) проекти не піддаються дробленню. У цьому випадку оптимальну комбінацію знаходять перебором усіх можливих варіантів поєднання проектів і розрахунком сумарного NPV для кожного варіанту.\n2) тимчасова оптимізація - загальна сума фінансових ресурсів обмежена; - Є декілька незалежних інвестиційних проектів які на увазі обмеженості фінансових ресурсів не можуть бути реалізовані в планованому році одночасно, проте в наступному періоді за планованим залишилися проекти, або їх частина можуть бути реалізовані.\nВ основу методики розрахунку оптимального портфеля закладена ідея: по кожному проекту розраховується спеціальний індекс характеризує відносну втрату чистого приведеного доходу у випадку, якщо проект буде відкладений до виконання на рік. Проект з мінімальним значенням цього індексу можуть бути відкладені до виконання на наступний рік.


Головна / Новини ЖКГ / Опалювальний сезон 2020-2021 / Опалювальний сезон на Миколаївщині під загрозою\nБорг Миколаївоблтеплоенерго за спожитий газ складає 201 млн гривень та ця заборгованість не виникла раптово. Борги у підприємства з’явились у 2016-му і з кожним роком ситуація погіршувалась\nБлизько двох місяців залишилось до старту опалювального сезону. Більшість постачальників тепла кожного року заздалегідь готуються до початку холодів.\nАле є такі, що роками накопичують борги і ставлять під загрозу вчасний початок опалювального сезону. На жаль, одним з таких підприємств є Миколаївоблтеплоенерго, про це повідомила пресслужба НАК "Нафтогаз Україна".\n"Наразі борг Миколаївоблтеплоенерго за спожитий газ складає 201 млн гривень та ця заборгованість не виникла раптово. Борги у підприємства з’явились у 2016-му і з кожним роком ситуація погіршувалась", говориться у повідомлені компанії.\nРік тому суд вирішив стягнути 65,2 млн грн. боргу з Миколаївоблтеплоенерго. При цьому суд чотири рази подовжував для підприємства термін сплати боргу. Але керівництво підприємства боргову ситуацію не виправило і державний виконавець наклав арешт на рахунки компанії.


Рецепт пирога з груш | ТВ-Чиркей\nТВ-Чиркей > Интересные факты > Рецепт пирога з груш\nРецепт пирога з груш\nPublished by chirk1 on 2018-03-17\nСмачний позасезонним пиріг до вечірнього чаю. Готується легко і швидко. Калорій небагато. Цей пиріг сподобається будь-кому, навіть тим, хто зовсім не любить випічку.\nДоречний він і в свято і в простій день.\nНеобхідні продукти для приготування грушевого пирога на шість порцій:\n1. Груші стиглі і міцні - 500 гр.\n2. Мінеральна вода, обов'язково без газу - 1 л\n3. Цукровий пісок білий - 200 гр.\n4. Гвоздика - 2 штучки\n5. Ваніль - 3 гр.\n6. Коробочки кардамону - 2 штучки\n7. Сир несолодкий і зернистий. Можна домашній - 250 гр.\n8. Яйця - 3 шт.\n9. Борошно - 200 гр.\n10. Вода мінеральна, обов'язково з газом - 75 гр.\n11. Готове печиво, заздалегідь куплене в магазині - 75 гр.\n12. Масло солодко-вершкове - 20 гр.\n13. Кориця, порошок - 5 гр.\n14. Пелюстки солодкого мигдалю - 10 гр.\nПорядок дій з приготування грушевого пирога:\n1. Груші вимити. Тонко зчистити з них шкірку. Вирізати насіння і відрізати хвостик. Порізати плоскими тоненькими брусочками. Покласти нарізану грушу в каструльку, залити літром мінеральної води, обов'язково без газу, і варити три хвилини. Додати 75 гр. білого цукрового піску, гвоздику, 1,5 гр. ванілі і кардамон. Варити ще три хвилини і дати постояти. Груші вийняти з відвару в невелику емальовану мисочку.\n2. Відокремити яєчні жовтки від білка і скласти в різні невеликі скляні мисочки.\n3. В емальованому середньої за обсягом мисочці ретельно розтерти сир з яєчними жовтками і 75 гр. білого цукрового піску.\n4. В емальованому середньої за обсягом мисочці ретельно збити блендером яєчні білки і 50 гр. білого цукрового піску. Додати мінеральну воду, обов'язково з газом і борошно. Акуратно все продукти змішати, до отримання еластичного тесту. Загорнути його в плівку для випічки. Поставити в холодильну шафу на двадцять хвилин.\n5. Готове печиво дрібно потовкти.\n6. Дно підготовленої форми для випікання з відкриваються бортами добре промазати трохи розтопленим солодко-вершковим маслом. На масло рівним шаром посипати підготовлене растолчённое печиво. На печиво розсипати корицю.\n7. На корицю рівним шаром покласти груші, слідом сир.\n8. Тісто розкачати тонким шаром. Цей пласт покласти на сир.\n9. Форму з пирогом поставити в розігріту до 180 градусів духовку. Випікати сорок хвилин до готовності.\n10. Випечений готовий пиріг перевернути на підготовлене для нього блюдо наверх грушею. Посипати пелюсток солодкого мигдалю.\nРемонт электрокары электропогрузчиков


Від атома до Всесвіту :: 2 (5), 2003 :: Світ пригод :: Universum\nВід атома до Всесвіту\nВібраційний принцип світобудови\n* Itzhak Bentov «Stalking The Wild Pendulum», Destiny Books, Rochester, Vermont, 1988\nРедакція журналів «Універсум» і «Світ пригод» щиро вдячна дружині Іцхака Бентова п. Мірталі Пилипенко за надання ексклюзивного права на публікацію перекладу книжки українською мовою.\nЦя книга є результатом тривалих дискусій з моїми друзями у вітальні мого дому. Насамперед завдяки їм первісна тема наших бесід збагатилася новими питаннями. Дійсно, мої друзі, даючи нові ідеї, розраховували на те, що я їх систематизую. Врешті-решт я поступився їхньому добродушному буркотінню і записав деякі з наших думок на папері. Так я сів писати. Не знаю, чи доречний час я вибрав для цього. Річ у тому, що накопичення інформації – процес постійний, і важко віднайти відправну точку й сказати:\n«Зупинись тут і опиши все, що знаєш до цього моменту». Я вирішив сісти писати, хоча багато чого ще не знаю, і, звичайно, почавши писати через два–три роки, зміг би описати деякі речі краще, додати багато нових ідей. Проте в науці є ситуації, коли деякі рівні непізнаного краще зрозуміти без подальшого накопичення інформації. Наприклад, коли з’являється порція свіжої інформації, вона викликає багато нових питань, їх може бути п’ять–десять. Ці питання накладаються на отриману інформацію і піднімають рівень непізнаного, якщо не отримати відповіді на них. Це виправдує моє рішення видати цю інформацію зараз. Тому я не вважаю, що інформація, наведена в цій книзі, є істиною в останній інстанції. Але вірю, що вона стимулюватиме мислення інших учених і буде цікавою для багатьох людей.\nЗначна частина поданої тут інформації надходить шляхом інтуїтивного сприйняття і поки що не підтримується офіційною наукою. Суб’єктивний досвід та інтуїція – основні методи таких досліджень. Ця книга розрахована на людей різного віку, на тих, кого класична освіта не позбавила здатності мріяти, хто сам прагне дослідити щось непізнане – будь це холодна витонченість змії чи краса квітки. Я пишу для тих, хто легко сприймає двозначності, готовий змінювати старі догми та не боїться доторкнутися до непізнаного. Ті, хто не здатний швидко змінити свої консервативні погляди, відразу кинуть читати, але будуть і такі дослідники, які дочитають до кінця. І я вірю, що це активізує їхнє мислення, збагатить розум оригінальними ідеями, так потрібними зараз, напередодні нового тисячоліття.\nЯ спробую збудувати модель Всесвіту, яка б задовольнила наші потреби і відповіла б на питання «що таке життя». Подаю модель Всесвіту, до якої увійде не тільки фізичний, видимий світ (космос), який є нашим найближчим оточенням, а й віддалений, який спостерігають астрономи. Часто ми не враховуємо емоційного, ментального та інтуїтивного компонентів нашого існування. Те, що вони теж є реальністю, я спробую довести. Феномени, які ми називаємо «нез’ясованими» (непоясненими), до яких відносяться психокінез (рух речей під впливом зусилля думки), телепатія, левітація, ясновидіння та інші, можуть бути пояснені, як тільки ми пізнаємо основні принципи, що лежать в їх основі. Недавно проходила велика конференція на тему цих феноменів. Більшість людей, включаючи вчених, не вірить в їх існування. Звичайно, це простіше, ніж повірити в спілкування за допомогою телепатії чи пересування в просторі в стані перебування поза межами свого тіла. Я спробую продемонструвати вам основні принципи та механізми цих явищ і пояснити, як такі речі можуть існувати. Насамперед, я хочу довести, що основна можливість існування подібних явищ лежить у феномені особливого стану свідомості. Цей стан дозволяє нам перебувати в «реальностях», в яких у «нормі» ми існувати не могли б. Під «нормою» розумію звичайний стан свідомості. В своїх дослідженнях я користуюсь особливим станом свідомості. Якщо брати загалом – всі ці «реальності» набувають форми величезних голограм (об’ємних зображень). Більшість з нас дивиться у світ (Всесвіт) крізь крихітне віконечко, яке дозволяє нам бачити тільки один колір, тільки реальність, без нескінченної кількості реальностей. Розглядаючи Всесвіт крізь таке віконце, ми змушені бачити світ тільки у вигляді подій, які послідовно змінюють одна одну. Але ми можемо збільшити це віконце.\nМодель Всесвіту, яку я використовую в своїх дослідженнях, є, по суті, теоретичною концепцією, яка плавно вбирає більшість відомих фактів і не суперечить їм. Наша модель дозволяє також передбачити поведінку окремих її компонентів, що є доброю перевіркою на фундаментальність концепції. Крім того, ця модель не порушує будь-яких загальновизнаних фізичних законів, тому що вона має іншу природу, хоча і стикається подекуди із сучасним знанням. І я не бачу нічого поганого в тому, щоб звести їх разом. Але модель завжди залишається тільки моделлю, не більше, і не претендує на абсолютну істину. Якщо в якийсь момент вона перестане нас задовольняти, ми збудуємо нову модель.\nТеорія відносності Ейнштейна в загальних рисах проголошує, що всі явища, які ми спостерігаємо, не однакові для спостерігачів, які перебувають у різних системах відліку. Дійсно, щоб визначити характерні особливості чи дані спостережуваних нами подій, ми повинні співвідносити їх з нашою системою. Квантова теорія стверджує, що деякі властивості речей неможливо виміряти точно, як, наприклад, швидкість. Однією з причин цього (з однієї широковідомої інтерпретації) є те, що свідомість вченого, досліджуючи будь-яку проблему, досліджує і саму себе. Отже ставлення експериментатора, стан його свідомості впливають на результат кожної частини експерименту. Що завжди ставить експеримент під сумнів, що є серйозною проблемою для дослідження, то це – свідомість. Що ж таке свідомість? Якщо ви перегорнете цю книжку, у вас може скластися враження, що це технічна, наукова книга. Не турбуйтесь, це не так. Я людина, яка математики не вивчала взагалі. Моя освіта була дуже нетривалою і закінчилася на рівні дитячого садка, з якого мене в чотирирічному віці виключили за руйнівну активність. З того часу я не мав ніякої освіти. Таким чином, мій розум був вільний від класичної вищої освіти. Звичайно, що над своєю освітою я працював самостійно.\nПрацюючи над книгою, я використав деякі елементарні концепції класичної науки, як механізм розповсюдження звукових та світлових хвиль, голограми і т. д. Намагався пояснити ці факти якнайбільш доступно і коротко. За допомогою простих прикладів я покажу, як працює природа, і цієї інформації вам буде досить для розуміння подальших концепцій. Упевнений, якщо ви подолаєте і сприймете перші чотири розділи, вся подальша інформація буде сприйматися легко. Одним з головних тверджень книги є те, що коли інформацію про аномальні явища типу психокінезу, екстрасенсорного сприйняття, телепатії, вдалі містичні експерименти і т.д. упорядкувати та проаналізувати, то побачимо, що ці феномени є проявом «свідомості» на надзвичайно високих рівнях. До речі, реінкарнацію я трактую як доведений факт, хоча дискусії навколо неї не припиняються. На потвердження своєї впевненості можу навести два докази: по-перше, будь-яка людина, здатна на вищий рівень свідомості, зможе виявити цю інформацію самостійно: по-друге, ми знаємо, що енергія не може губитися... усередині закритої системи.\nОсобливість феномена життя і полягає в упорядкованості й протидії прагненню явищ до хаосу. Дійсно, система з високим ступенем упорядкованості завжди намагається перейти в систему з меншою упорядкованістю (до хаосу), розсіюючи свою енергію. Це позитивна ентропія. Візьмемо, наприклад, людське тіло. Щоб зберігати життя, ми повинні їсти. Але що ми їмо! До нашої їжі входять тваринні, рослинні та мінеральні продукти. А звідки вони взялись? Овочі та фрукти всмоктують потрібні їм мінерали з _рунту планети, упорядковують і організовують їх у свої молекули, з яких будуються клітини рослин. Деякі з цих клітин легко засвоюються нашою травною системою, інші – ні. Людина, як і більшість тварин планети, живиться рослинним матеріалом, який перетворює в більш складні молекули – білки. Хижаки (як, до речі, і людина) мають альтернативний вибір – харчуватися безпосередньо протеїнами, які містяться в м’ясі рослиноїдних тварин. ДНК наших хромосом, в яких міститься інформація, потребують особливо міцних і стійких субстанцій для побудови надточних копій клітин нашого тіла. Дуже рідко в цій системі трапляються великі збої та помилки. Справді, ми не так часто зустрічаємо людей з двома носами, трьома ногами і т. п. Це тому, що наші фізичні особливості дуже добре захищені в наших хромосомах, в яких підтримується супервисокий ступінь упорядкованості й надійності. Це показує, як життя організовує випадкові мінерали в дуже міцні структури і підтримує їх упорядкованість протягом тривалого часу. Це негативна ентропія. Але що ж трапляється після нашої смерті? Після смерті організована життєва енергія руйнується, і клітини нашого тіла починають швидко руйнуватися. Наші дорогоцінні носії інформації – білки розпадаються на субстанції з неприємним запахом протягом перших трьох діб. Важливі до останнього часу, тепер вони втратили своє значення і розпалися до найменших складових частин, мінералів. Таким чином ми повернули планеті субстанції, позичені в неї. Але є ще один, не менш важливий аспект. Відомо, що протягом життя ми сприймаємо, зберігаємо і створюємо величезну кількість інформації. Ця інформація, яка також є енергією, організується, упорядковується нашим мозком. Події, які відбуваються з нами у ранньому дитинстві, просто запам’ятовуються, без аналізування, і здаються випадковими, не пов’язаними одна з одною. Дитина «не вписується» у світ дорослих. З часом, стаючи дорослішою, вона починає пізнавати події, види подій, їх причини, тобто свої знання, інформацію, одержану ззовні, систематизує, упорядковує. Це абсолютно аналогічне всмоктуванню і впорядкуванню рослинною клітиною мінералів з грунту планети.\nПротягом життя людина накопичує і організовує величезну масу інформації на багатьох рівнях – емоціональному, ментальному і інших. Ця інформація не пов’язана з матерією, хоча більшість людей і вважає, що вся інформація зберігається в мозку. Але це не так. Мозок людини є лише «тілом» інформації, а її вмістом є нематеріальна сутність, в якій накопичуються всі знання, набуті нами, всі риси характеру та інше. Вона відноситься до нашого «нематеріального» єства. Дійсно, в житті ми зустрічаємося з двома системами, які організовуються: матеріальною і нематеріальною. Після смерті фізичної матеріальна система руйнується і розпадається. А що ж стається з нематеріальною енергетичною системою? Ця система, яка називається псі-системою (psyche) є організатором і переробником інформації, що надходить до нас ззовні. Сама ж інформація зберігається поза фізичним тілом. Я впевнений, що псі-система може існувати поза межами тіла. Вона не є матеріальною, тому після смерті фізичного тіла не руйнується. Нематеріальна псі-система всмоктує величезну кількість інформації, створеної людством протягом тривалого часу еволюції. Це вмістилище інформації я називаю Всесвітнім Розумом. Але можуть минути тисячі й мільйони років, поки це станеться. Дійсно, нічого не губиться безслідно. Як фізично тіло абсорбується _рунтом, так і нефізична інформаційна псі-система абсорбується Всесвітнім Розумом (Universal Mind). Нематеріальна псі-система абсолютно незалежна від фізичного тіла, це я описую в четвертій частині книги.\nЩе однією проблемою є концепція реінкарнації (перевтілення), яка намагається довести, що фізичне тіло є тимчасовим перевізником (екіпажем). Коли система потребує додаткової інформації, яку одержати може тільки за допомогою тіла, вона налагоджує постійний зв’язок з новим тілом, який триває аж до його зношення і смерті. Вся інформація зберігається у величезних природних інформаційно-накопичувальних системах у вигляді голограм. До речі, ми не можемо згадати інформації про наше попереднє життя, тому що існує самозахисний механізм, який запобігає нашому вторгненню глибоко в підсвідомість. Цей захист може зніматися при особливих станах свідомості. В останні роки спостерігається все зростаючий інтерес до психічного феномена, але досі більшість людей уражена так званим «синдромом жирафа»:\n«Одного дня чоловік похилого віку, мешканець Бронкса, вирішив відвідати зоопарк. Проходячи парком, він був у захопленні від рідкісних тварин. Раптом він зупинив свій погляд на дивній тварині: високі ноги, черево, що єднає ці ноги, подивившись догори, він побачив шию, ще вище – шия, і далі – шия, довжелезна шия, і десь там у хмарах – голова. «Ні, – сказав він, – це неможливо, не буває таких тварин». З цими словами він пішов геть від жирафа в повному умиротворенні, навіть не намагаючись кинути хоч побіжний погляд назад». Більшість людей також має цей «синдром жирафа», коли стикається з невідомою галуззю знань.\nОсобливо до цього схильні вчені та люди з класичною вищою освітою. Проблема полягає в тому, що вони дивляться на всесвіт через крихітне віконце і не здатні переступити через рамку вікна. Вони вважають, якщо «жираф» такий великий та дивний, то це його проблема, і те, з чим вони зіткнулись, насправді не існує. На щастя, рівні свідомості, на яких я досліджую ці непізнані феномени, легко доступні для багатьох, хто потратить свій час і покладеться на мої інструкції. Ви можете прийти в «зоопарк» і побачити щось цікаве для себе.


Материкову частину Дніпра від Кінбурнського півострова відокремлює лише трехкилометровий перешийок. Це зовсім інша екосистема. Тут багато солених озер, які в минулому були джерелом видобутку солі.Кінбурнскій півострів – півострів, розташований на Півдні України в акваторії Чорного моря.Адміністратівно входить до складу Миколаївської та Херсонської областей.Дліна півострова близько 40 кілометрів, ширина – 8-10 км.На півострові розташовані три невеликих населених пункти, в яких постійно проживає близько 800 человек.\nКоординати 31 ° 51’45.95 ” в.д.46 ° 29’30.3 ” п.ш.\nНа Кінбурнському є близько 200 озер з солоною і прісною водою. Є озера з лікувальною гряззю. Має кілька соледобувних озер. Минуле сторіччя, сюди за сіллю приїжджали чумаки, про що свідчать чумацькі пісні. Сьогодні в кожному будинку є достатній запас йодистой солі з цих озер.\nКухонна сіль має слабкі антисептичні властивості, запобігає розвитку гнильних бактерій. Добова норма на людину повинна становити до 4 грам, а в жаркому кліматі – не менше 10 грамм.Кінбурнскій півострів це улюблене місце проживання водоплавних птахів.\nТут можна помилуватися лелекою, чаплею, пеліканом, лебедем. На шляху міграції птахів – це відмінно місце на шляху годування і отдиха.Із через те, що з одного боку Кінбурнській півострів омивається морською водою, а з іншого – дніпровською, створюється своєрідний мікроклімат, в умовах якого буяє безліч цілющих трав. Іноді, Кінбурн, називають аптекою під відкритим небом. Тут ростуть: чебрець, звіробій, багато видів м’яти, валеріана, ромашка лікарська, безсмертник, золототисячник і багато інших трав. Всього на півострові зростає понад 500 видів трав’янистих растеній.Здесь добре відпочивати. Чисте морське повітря і відсутність життєдіяльності людини створюють відчуття гармонії з природою. Відсутність цивілізації, головна ознака автономного виживання. Цим новий туризм і прівлекает.\nУ лукомор’я дуб зелений, золотий ланцюг на дубі тому … хто не знає це рядків великого поета А.С. Пушкіна. Мало хто знає, що лукомор’я зовсім не міф, і не вигадана країна, а реально існуюче місце. Будучи в Україні, в Очакові, Пушкін побачив казкову за своєю красою природу, вигнута як промінь покрита дубовими гаями смужка суші в синьому морі. Ось воно лукомор’я, Кінбурнська коса, довгий волосся як називали його скіфи.\nhttp://larina.in.ua/wp-content/uploads/2019/04/logo21.png 0 0 Татьяна http://larina.in.ua/wp-content/uploads/2019/04/logo21.png Татьяна2020-06-24 10:33:262020-06-24 10:33:26Кінбурнській півострів\nЗащита от спама * + 7 = 16\nЯгорлицька затока Туризм екологічний, зелений, сільський


Реферат: Основні поняття науки. Наукова комунікація. Фундаментальна або філософська методологія - BestReferat.ru\nРеферат: Основні поняття науки. Наукова комунікація. Фундаментальна або філософська методологія\nНазвание: Основні поняття науки. Наукова комунікація. Фундаментальна або філософська методологія\nТип: реферат Добавлен 15:46:15 22 июля 2011 Похожие работы\nПросмотров: 4641 Комментариев: 6 Оценило: 1 человек Средний балл: 5 Оценка: неизвестно Скачать\nDuke Nukem 08:41:49 22 октября 2017\nЛопух 19:09:32 07 июля 2017\nРаботы, похожие на Реферат: Основні поняття науки. Наукова комунікація. Фундаментальна або філософська методологія


Волинський священник розповів, чи треба жінкам зав'язувати хустку в церкві\n16:29, 28 Вересня 2019 /\nВ українських православних християн нині триває дискусія про те, чи обов’язково жінці, заходячи до храму, одягати хустку.\nОдні наполягають – таки потрібно, інші говорять, що це правило стосується лише одружених, а незаміжні дівчата можуть й так, пише ІА ВолиньPost.\nВідповідь на це питання дав настоятель Свято-Петро-Павлівського храму села Підцир’я протоієрей Сергій Михалюк.\n“Мета відвідин православного храму – спільна молитва віруючих людей під час богослужіння. Згідно Священного Писання, жінка має молитися з покритою головою, цього навчає святий апостол Павло в своєму Першому посланні до Коринфських християн, зокрема, про це йдеться в 11-ій главі”, – каже отець Сергій.\nЗа словами священника, у різних місцевостях існують відмінні традиції, котрі стосуються покривання голови особами жіночої статі. У поліському краї так історично склалося, що і дівчата, і жінки відвідують богослужіння, покриваючи свої голови, в інших – з покритою головою до храму приходять тільки заміжні або вдови.\nНа переконання протоієрея, якщо людина вперше прийшла на богослужіння або у неї раптово виникло бажання зайти помолитися, відсутність хустки не повинне стати перепоною для відвідування храму.\n“Тому постійні парафіяни мають з повагою та доброзичливістю ставитися до людей навіть у ситуаціях, коли їх зовнішній вигляд не відповідає традиції даної православної громади. Не потрібно людину виганяти чи ображати. Але якщо все ж таки виникає непереборне бажання висловити зауваження, то треба зробити це так, щоби в того, кого це стосується, не втратилося бажання знову відвідати храм Божий”, – резюмує священник.\nЧИТАТИ ТАКОЖ: У село під Луцьком привезли унікальну чудотворну ікону з Афону. ФОТО\nТеги\t#Камінь-Каширський район\t#релігія\nУ Кабміні поновили повноваження податкової міліції\nПольоти бойових винищувачів над Луцьком. ВІДЕО


Зачистка ізоляції інструмент – важлива складова електромонтажу - Статті - УкрБізнес, UB.UA\n06 лютого 2019 в 09:09 Будівництво та нерухомість\nВ чоловічому арсеналі завжди повинен бути найрізноманітніший інструмент. Якісне виконання робіт залежить не лише від знань і практичних навичок, а й від пристосувань і навичок володіння цим пристосуванням. Аби виконати звичайну операцію оброблення дроту та інших електричних пристроїв, необхідний інструмент для зняття ізоляції. Навіть, здавалося б, настільки просту справу не можна виконати без спеціального знаряддя.\nДля якісного і надійного електричного з’єднання важливо не тільки правильно виконати скручування або спайку. Не менш важливо обережно очистити жилу від ізоляції. При поспіху або неправильному використанні інструменту легко можна пошкодити (надрізати) саму струмопровідну жилу. Це призводить до зменшення перерізу проводу та більш швидкого виходу з ладу місця з’єднання – обриву або підгоряння.\nЯк правило, дроти і кабелі, що використовуються у побуті, мають одножильну або багатожильну будову. Залежно від цього можуть застосовуватися різні інструменти і методи для звільнення жили від ізоляції.\nКомпанія «ГОЛД МІДЛ», яка спеціалізується на реалізації електромонтажного, ріжучого та гідравлічного інструменту, пропонує широкий асортимент приладів для зняття ізоляції. Перед тим як купити інструмент для зняття ізоляції Київ, Ви повинні визначитись, який саме прилад вам потрібен і для яких функціональних цілей. Є багато різновидів робочих інструментів, що відрізняються функціоналом, специфікою, робочим механізмом і призначенням. Наприклад, плоскогубці для зняття ізоляції застосовуються не тільки для безпосередніх своїх обов'язків, а й для згинання дроту, різання і захоплення кабелю.\nЧому саме ми? Компанія "ГОЛД МІДЛ" займається комплексними поставками інструменту для підприємств різних галузей промисловості, пропонує інструмент для широкого спектру електромонтажних робіт. Доставка здійснюється в будь-яку точку України зі складу в Дніпрі і під замовлення (зі складу виробника). На всі товари гарантія від 6 до 12 місяців.\nУ нашій компанії дійсно великий асортимент, тому перед тим, як купити інструмент для ізоляції, рекомендуємо добре вивчити запропоновані варіанти і вирішити, який вам найбільш оптимально підходить. Також Ви можете звернутися за професійною допомогою в компанію «ГОЛД МІДЛ» за контактним телефоном, а наші фахівці допоможуть підібрати інструмент, який підходить під ваші потреби. Крім того, при виборі не забувайте звертати увагу на тип і діаметр кабелю, для якого призначений той чи інший інструмент для зняття ізоляції.


Вони за власними вимірами значно порушують межі звичних норм, примушуючи використовувати неординарні та надзвичайні методи та прийоми роботи, в тому числі й спілкування працівників міліції з громадянами.\nУ зв’язку з цим необхідно визначити роль впливу екстремальних факторів на морально-психологічний стан працівника міліції, наголосивши на особливості його спілкування в цих умовах.\nПсихологічні сутність екстремальних умов полягає в руйнуванні звичних схем відносин, зміні мотивації професійної діяльності і норм, якими звичайно керується людина.\nВ екстремальних умовах людина опиняється, як за власною волею (представники різних спец. підрозділів, лікарі, транспортними та інш.), так і випадково (жертви катастроф та стихійних лих, особи відбуваючи покарання, місцеві жителі та інш.).\nВиникнення екстремальних умов зазвичай пов’язано, як з ризиком для перебуваючих в них людей, так і з встановленням спеціального правового режиму, пов’язаного з підвищеною відповідальністю посадових осіб, з деяким обмеженням прав і свобод громадян (обмеження пересування, мобілізація на відновлювальні і рятувальні роботи), а також з посиленням повноважень органів державної влади, управління, МВС, СБУ, Збройних Сил, тощо, з метою поновлення і підтримання громадського порядку, захисту громадян, майна, власності, надання допомоги постраждалим, забезпечення умов переходу до нормального функціонування влади, управління, виробництва, суспільно-політичного життя. До завдань, що вирішують працівники міліції в цих умовах відносяться: попередження розповсюдження хибних чуток, наклеп, можливих масових заворушень, мародерства, крадіжок, вбивств, організація режиму допуску до осередків екстремальних умов, катастроф, контроль за виконанням посадовими особами особливостей режиму перебування на даних територіях. До основних функцій правоохоронних органів при виникненні екстремальних (нестандартних) ситуацій можна зарахувати:\n- участь в мобілізації транспортних засобів, майна, власності (як державних, кооперативних, так і особистих – в разі потреби);\n- обмеження інтенсивності та регулювання дорожнього руху;\n- регулювання і контроль роботи торгівельної мережі;\n- розподіл заїзду та виїзду в певні зони;\n- виселення та переселення, в адміністративному порядку, різних категорій населення.\nВирішення цих завдань визначає особливості змісту і форм спілкування працівника ОВС в екстремальній ситуації, тому, що в цих умовах модель спілкування вимагає від співробітника дипломатичних здібностей, психічних особливостей поведінки людини в таких умовах.\nСеред психологічних наслідків екстремальних умов перше місце посідає зростання емоційної компоненти в поведінці. У людини може знизитися здатність до самоконтролю, підвищитися нервово-психологічна напруга, активізуватися негативні емоції. З’являються почуття страху, відчаю, безнадії, гніву. На поведінку таких людей важче впливати раціональними, розумними аргументами\nПрацівник міліції в таких умовах повинен протиставляти їх негативним моральним почуттям, здатність стримувати себе і перебороти некеровані емоції, розум, волю.\nПсихічні особливості і характер екстремальних ситуацій дозволяють стверджувати, що працівнику міліції в спілкуванні треба особливу увагу приділяти моральному стану людей, підтриманню їх волі і духу. Для постраждалих дуже важливо відчувати увагу і підтримку органів вади, переконатися в тому, що вони застосовують всі засоби боротьби з лихом, що все робиться послідовно, цілеспрямовано, за єдиним планом, що ситуація є керованою. Люди повинні бачити, що працівник міліції не втратив спокою, волі і впевненості в своїх силах. В ході спілкування необхідно враховувати основні психологічні реакції людини на екстремальні умови, які на думку російського дослідника цього питання Тихомірова С.Н. можна розподілити на позитивні та негативні.\nДо основних позитивних відносяться:\n- мобілізація можливостей, активізація ділових мотивів, обов’язку, відповідальності;\n- виникнення ентузіазму, інтересу, азарту;\n- актуалізація творчих здібностей, підвищена готовність до рішучих та сміливих дій;\n- підвищення витривалості, прискорення реакцій, зниження межі відчуттів;\n- зниження стомлюваності;\n- зникнення втоми, безтурботності, недбалості.\n- поява тревоги, неспокою, невпевненості, загострення почуття самозбереження;\n- поява страху, гостра боротьба мотивів обов’язку і особистої безпеки;\n- значне зниження нижньої межи моральної допустимості, руйнація звичних нормативних етичних уявлень;\n- ступор, фрустрація, дезорганізація, відчай, нерозуміння того, що коїться, демобілізованість;\n- втрата самоконтролю, істерика, панічні дії, почуття слабкості, психоз.\nДля розуміння етичного обґрунтування спілкування працівників міліції з громадянами в екстремальних умовах доцільно розглянути зміни, що проявляються в його характері і змісті:\nНормальні (стандартні) умови службової діяльності передбачають демократичний стиль управління; багаторівневий стиль відносин, в основі якого знаходяться симпатії і антипатії, управлінські та залежні); конфігурація зв’язків – міжгрупові та внутрішньогрупові, наявність 3-4 неформальних груп в колективі, групова мораль передбачає наявність всього спектру відносин і підходів, санкції управління передбачають всі способи взаємозв’язків лідера з групою, заохочення і покарання.\nЕкстремальні (нестандартні) умови службового спілкування характеризуються: авторитарним стилем керівництва, відносини носять строго дворівневий характер – функціонально офіційні чи неформально дружні, зв’язки будуються у формі кола – лідер в центрі, підлеглі – навкруги, групова мораль має чіткий розподіл “біле” – “чорне”, “свій” – “чужий”, без компромісів, санкції управління передбачають граничну жорстокість, бо від цього залежить життя групи\nПроаналізуємо ж основні форми та ознаки змін поведінки людини в “гострих” ситуаціях, що впливають на ефективність та культуру спілкування. Першим типом поведінки тут є конфлікт, при якому виникає антагонізм мотивів, відбувається зміна домінант, що призводить до придушення свідомості і волі, різко знижує можливості і “поле” спілкування.\nДругий тип – це криза. Людина усвідомлює, що прийшов критичний момент, такий період, коли обставини, що склалися примушують її змінити власну систему цінностей і відносини, а вона до цього не здатна, неспроможна чи не готова. В цих умовах втрачаються точки опору, настає влада свавілля. Третім типом поведінки в екстремальній ситуації є стрес та фрустрація, які виявляють нездатність людини контролювати події при появі потреби знаходження виходу з них. Ця установка породжує відношення агресивного відкидання того, що не відповідає задоволенню його потреб “зараз” і “тут”.\nВсі ці типи є формою морально-психологічного захисту людини на екстремальну ситуацію, що виникає.\nВажливими обставинами, що відрізняють діяльність працівника міліції, є те, що виконання ним службових обов’язків, майже завжди відбувається в екстремальних умовах. Характеристика поняття “екстремальність” в професійній етиці може означати – гострі моменти в небезпечних ситуаціях; – психологи та юристи розширюють це поняття, включаючи в нього психологічні та емоційні стани. Екстремальність полягає в тому, що оперативно-службова діяльність міліції відбувається в царині заборонених норм права і пов’язана з злочинними діяннями чи порушеннями норм і правил суспільної моралі і громадської поведінки.\nПрофесійна необхідність примушує співробітників спілкуватися з громадянами, справи яких не викликають симпатії та співчуття. Зустрічі та спілкування з ними відбуваються не за власним вибором та бажанню, а у зв’язку з виконанням службового обов’язку. Такі люди спричиняють появу негативної емоційної реакції. Однак професіонал повинен завжди бути готовим до взаємодії з будь-якою людиною, незалежно від особистих симпатій.\nЗ іншого боку, кожен громадянин усвідомлює, що його відповіді на запитання представника влади можуть мати наслідки і, власне, для нього, і для багатьох інших.\nВ екстремальних ситуаціях одним з основних видів спілкування є переговори. Їх організація і проведення є дуже складним морально-психологічно-професійним видом діяльності. Найефективнішим способом їх організації є переговори “обличчям до обличчя”\nВзаємовідносини між сторонами повинні бути рівноправними, при цьому працівник ОВС зобов’язаний контролювати та коректувати емоційний стан.\n● Вікторія Васькевич: "Важливим напрямком роботи є психологічна підготовка працівників ДСО"\n● Національна академія внутрішніх справ, НАВС – відеоогляд\n● Майстер-клас з самозахисту "Зумій себе захистити"\n● Віталій Усенко: "У групах затримання служать найбільш підготовлені та досвідчені працівники міліції"\n● Низький Вам уклін та вдячність за Ваш подвиг, дорогі ветерани!\n● Арсен Аваков оголосив про старт нового етапу масштабної реформи МВС\n● Огляд місця ДТП (кафедра КПД та 1 фак. ЛГУВД імені Е.О. Дідоренка)\n● Тернопіль: відбувся обласний етап чемпіонату з пожежно-прикладного спорту\n● Сергій Будник: "Ми розробляємо нові системи охорони"\n● Студенти полтавських ВУЗів присягнули на вірність народу України.\n● Ярослав Журавель: "Навчально-освітні заклади – під надійним наглядом ДСО"\n● Метод психологічна підготовка\n● Психологічна підготовка працівника МВС\n● Правовий статус працівників міліції, їх основні завдання\n● Громадська думка і ЗМІ та їх вплив на забезпечення законності та профілактики правопорушень у службовій діяльності працівників міліції\n● Психологічна підготовка боксера-новачка до змагання\n● Служба дільничних інспеторів міліції\n● Психоінформаційні технології у менеджменті. Функції та компетентність керівника. Психологічна орієнтація працівників\n● Кадрова політика та вимоги до працівників. Підготовка до телефонної співбесіди


Дієта 5 столових ложок - меню на тиждень\nДієта «п'ять столових ложок» набирає все більшу популярність. Дотримуючись нехитрих принципів даного методу, можна не тільки схуднути без шкоди для здоров'я, але і зберегти досягнутий результат. При чіткому дотриманні всіх правил дієти вдасться нормалізувати обмінні процеси в організмі, зменшити обсяг шлунка, що вплине на скорочення вживаної порції за один прийом їжі і за рахунок цього схуднути.\nДієта "5 столових ложок"\nБагатьох людей, що намагаються позбавитися від зайвої ваги, цікавить питання — як харчуватися на дієті 5 столових ложок, в чому полягає її принцип, і яких правил слід дотримуватися для стабільного схуднення? Насправді все дуже просто. Даний метод харчування не передбачає суворих обмежень у виборі продуктів – навпаки, меню має бути досить різноманітним і збалансованим.\nГоловний принцип дієти — загальний об'єм порції, що з'їдається за один раз, не повинен перевищувати 5 столових ложок. На думку дієтологів, які розробили цей метод, саме стільки їжі необхідно людині для того, щоб насититися і заповнити потребу організму у вітамінах, мінералах, мікроелементах. Харчуватися слід часто, не менше 4-5 разів на день з інтервалом у 3 години між прийомами їжі. При гострому відчутті голоду дозволяється перекусити навіть на ніч. У перебігу дня необхідно випивати 1,5-2 літра води. Дозволяється пити чай і каву, але без цукру. Рекомендується виключити зі свого раціону продукти, що підвищують апетит: солоні, гострі, мариновані страви, прянощі, соуси, газовані напої. Для досягнення швидкого результату при дієті 5 столових ложок краще виключити жирні, смажені страви, випічку і солодощі, або скоротити їх вживання до 1-2 разів в тиждень.\nУ більшості повних людей занадто великий шлунок, який постійно збільшується і вимагає все більше їжі для насичення. Якщо значно скоротити обсяг вживаної їжі, то шлунок поступово зменшиться в розмірах, а організм буде вимагати набагато менше поживної їжі.\nДієта «п'ять столових ложок» покликана зменшити шлунок і привчити його до дробовому харчуванню. Найприємніше в цьому методі – це те, що заборонених продуктів практично не існує. Це означає, що людина, що дотримується цієї дієти, завжди зможе побалувати себе улюбленими ласощами. Але тільки в допустимих раціоном обсягах (не більше 150 грам за 1 прийом їжі).\nДієта «п'ять столових ложок» — відмінний спосіб схуднення, який можна дотримуватися протягом усього життя для підтримки ідеальної форми. Рекомендується перед початком схуднення за даним методом підготуватися. За три тижні до дієти слід вживати за 1 прийом їжі 10 столових ложок їжі, за 2 тижні — 7, поступово привчаючи свій організм до маленьких порціях. Дотримуючись даного методу схуднення за один тиждень можна скинути 5 кг Результат може змінюватись в меншу чи більшу сторону, залежно від початкової ваги людини, віку, статі.\nЩо можна і що не можна на дієті "5 столових ложок"? Продукти при дієті 5 столових ложок практично не обмежуються, що не може не радувати, адже немає необхідності відмовлятися від своїх харчових переваг. Їсти можна все, але потроху. Прийоми їжі повинні бути частими, 4-5 разів на день з інтервалом у 3 години. Однак, обсяг порції завжди повинен бути незмінним – всього 5 столових ложок за один прийом або ж 150 грам.\nРекомендується вживати в день 1,5-2 літра води без газу. Слід пити маленькими ковтками, за півгодини до їжі і через годину після їжі. Запивати їжу водою не слід, оскільки це провокує розтягнення стінок шлунку. Не дивлячись на те, що як таких заборонених продуктів при дієті 5 пелюсток ні, для досягнення максимального результату схуднення необхідно виключити або звести до мінімуму вживання жирних, смажених страв, солодощів, газованих напоїв.\nСписок заборонених продуктів при дієті 5 столових ложок:\nЖирні сорти м'яса і птиці (свинина, качка, гусак);\nУ якості винятків (наприклад, під час свят) допускається вживання в меню заборонених продуктів, але не частіше 1-2 порцій на тиждень.\nЯк пити алкоголь?\nДієта «5 столових ложок» передбачає максимальне обмеження вживання алкогольних напоїв. Вони володіють високою калорійністю і підсилюють апетит, що веде до зворотного ефекту — набору ваги. Однак, повного виключення алкогольних напоїв метод схуднення «5 столових ложок» не передбачає.\nЯк пити алкоголь на дієті "5 столових ложок"? Допустима доза спиртних напоїв на тиждень – одна порція, обсяг якої не повинен перевищувати 100 мл. Перевагу варто віддавати слабкого алкоголю – наприклад, червоному або білому сухому вину. Якщо буде обраний коньяк, віскі, горілка або інші міцні напої, то порція зменшується до 50 мл на тиждень.\nДієта 5 столових ложок — меню на тиждень (сніданок, обід, полуденок, вечеря):\nМедальйони з яловичини. Картопляне пюре.\nСлабосолона сьомга. Салат з капусти з цибулею.\nОмлет із зеленню і помідорами;\nКурячі котлети. Огірок, помідор;\nЗапечена індичка з овочами.\nСуп-пюре з печерицями;\nСкладаючи меню на тиждень, необхідно дотримуватися найважливіше правило дієти – обсяг одного прийому їжі не повинен перевищувати 5 столових ложок. Саме дотримання цього принципу забезпечує зменшення обсягів шлунка і веде до стабільного схудненню.\nРецепти по дієті “5 столових ложок “:\nКілька столових ложок вівсяних пластівців залити гарячим кип'яченим молоком так, щоб воно повністю покривало. Дати настоятися каші не менше 15 хвилин, потім додати в неї половинку нарізаного банана. При бажанні можна додати горіхи і дрібно порізану курагу.\nПочніть свій день при дієті 5 столових ложок правильно. Вівсяна каша з бананом — не тільки ситне і смачне блюдо, але ще й корисне, що сприяє поліпшенню роботи шлунково-кишкового тракту.\nОчистити від шкірки цибулю. Нарізати кубиками кабачки, моркву, помідор, цибулю ріпчасту, злегка обсмажити на оливковій олії, потім викласти в каструлю і залити водою так, щоб вона злегка покривала овочі. Тушкувати на невеликому вогні протягом півгодини, за 10 хвилин до готовності додати томатну пасту, лавровий лист, сіль і спеції за смаком.\nПоживне овочеве рагу можна вживати як самостійне блюдо, так і в якості гарніру при дієті 5 столових ложок.\nСир розім'яти виделкою, додати трохи вівсяної борошна, одне яйце, трохи цукру, корицю, замісити не дуже густе тісто. Сформувати невеликі котлетки, обсмажити їх на розігрітій сковороді з оливковою олією. Подавати можна зі сметаною, ягодами або фруктами.\nНа сніданок при дотриманні дієти 5 столових ложок можна побалувати себе смачними сирниками.\nПідготувати фарш з курячого філе. Хліб розмочити в теплому молоці. Змішати фарш з хлібом, додати 1 яйце, сіль і перець за смаком. Сформувати невеликі котлетки, обваляти їх у панірувальних сухарях і обсмажити на олії до рум'яної скоринки.\nНіжні курячі котлети можна включити в свій раціон дієти 5 столових ложок.\nУ склянка натурального йогурту додати чорницю, порізану полуницю, трохи ванілі. Збити коктейль в блендері, перед подачею прикрасити його листком свіжої м'яти.\nТонізуючий ягідний коктейль вгамує спрагу і наситить організм вітамінами при дотриманні дієти 5 столових ложок.\nМакарони відварити у підсоленій воді, процідити через друшляк. Викласти макарони в тарілку, покласти шматочок вершкового масла, потім присипати зверху тертим твердим сиром і викласти кілька шматочків моцарелли.\nМакарони з сиром — ситне блюдо. Увімкніть його в меню дієти 5 столових ложок на обід або вечерю.\nПорізати тонкими часточками яблуко, грушу, банан — шматочками, додати трохи чорниці та малини, заправити натуральним йогуртом, прикрасити листочком свіжої м'яти. Можна присипати какао або корицею за бажанням перед подачею.\nЛегкий, соковитий фруктовий салат підійде в якості десерту при дієті 5 столових ложок.\nЯкщо вірити численним заявами, то дієта 5 столових ложок результати схудлим забезпечує відмінні. Залежно від початкового ваги, деяким вдається скинути до 5 кг за один місяць.\nЩоб не зірватися і зберегти досягнутий результат, необхідно забезпечити плавний вихід з дієти, поступово включаючи в свій раціон улюблені ласощі, але зберігати розмір порцій. Щоб підтримувати свою фігуру в ідеальній формі, рекомендується навчитися весь час харчуватися дробно, 4-5 разів у день. Такий метод харчування не дозволить шлунку знову розтягнутися, а організм не буде мати потребу у великій кількості калорійної їжі для насичення.\nЯк стверджують дієтологи, дотримуючись даного методу зниження ваги за один місяць можна позбутися від 5-7 кг насправді точний результат завжди залежить від кількох факторів: первинної ваги людини, його комплекції і стану здоров'я. Однак, як мінімум 6 кг за місяць при дієті 5 столових ложок зазвичай йде у всіх.\nЩоб домогтися такого результату, слід точно дотримуватися всі приписи даного методу схуднення і ні в якому разі не збільшувати порцію їжі. При цьому не варто обмежувати себе в продуктах, варто включати в свій раціон улюблені страви, зменшуючи їх обсяг до 5 столових ложок.\nДієта "п'ять столових ложок" — результати схуднення:


Чи потрібно УПЦ вести переговори з розкольниками? | УНІАН\nЧи потрібно УПЦ вести переговори з розкольниками?\nПриводом для написання цієї статті стало відносно нещодавнє обговорення теми українських розколів із студентами 4–го курсу Ужгородської української богословської академії імені святих Кирила і Мефодія. Хтось зі студентів здивовано запитав чи потрібно дбати про повернення до Церкви розкольників, якщо вони будуть диктувати свої умови? У зв’язку з цим хотілося б оглянути як саму суть питання, так і проблематичність «диктування умов» тими, хто зараз у розколі.\nКожен народ має свої, властиві лише йому, ментальні особливості, які проявляються в певних історичних епохах по-різному, але фактично залишаються тими самими, якими були століття тому. Наприклад, українські воїни не стали патріотами своєї Вітчизни та хоробрими бійцями тільки під час Великої вітчизняної війни (для нас та Другої світової війни – для світу) – цю чесноту вони здобули від своїх великих предків. Славні русичі–українці відчайдушно та мужньо боронили свою землю від хазарів, половців, монголо–татар, а українське козацтво, яке визволяло людей із полону, боронило мирне населення від татарських, турецьких, польських та московських нападів, захищало православну віру, стало виявом ментальної особливості українських чоловіків: безбоязний захист Церкви, Батьківщини та родини, хоча б і довелося загинути, захищаючи це. Українське козацтво ставало на захист того, що йому було найбільш дорогим і чому воно вбачало фундамент свого життя – Православ’я, вільної країни та щастя родини. Без віри й волі український народ не міг жити, а тому, коли один із цих чинників (державна незалежність) зник, то й, на жаль, бойовий дух козацтва поступово теж зникає.\nАле й козацтво не з’явилося на Україні випадково. Воно так само має своїм корінням давніх предків. У IX столітті утворюється українська держава Київська Русь, яка славилася в тому числі й своїми воїнами. Так, під час славнозвісного походу русичів на Константинополь у червні 860 р. на чолі з Аскольдом, греки були настільки налякані їхньою появою, що звернулися по допомогу до Божої Матері. Греки прекрасно знали безстрашність давньоукраїнських вояків, а тому розуміли, що вони все одно досягнуть свого та захоплять столицю Візантійської імперії. Пізніші київські князі зі своїми військовими дружинами так само відважно ходили в військові походи: Святослав, Володимир Великий та Ярослав Мудрий постійно воювали з греками, через що ті мали миритися та визнавати на рівні з собою наш мужній народ. Саме звідси походять, здавалося б незбагненні речі, коли чисельно менші козацькі полки хоробро долають великі війська татарів або поляків. А тому й не дивно, що їхні нащадки здолали в антифашистській коаліції з іншими народами в 40–х роках ХХ століття нацизм, від якого потерпала вся Європа.\nПолітичний та національний ґрунт українського розколу\nНа прикладі теми українського воїна можна зрозуміти, що ментальні особливості кожного народу не народжуються самі по собі, а проявляються в певні часи за тих умов, якими вони зумовлюються. Те, що притаманно одному народу, інший ніколи не зрозуміє та не повторить. Наприклад, поява старообрядництва стала можлива лише в Росії, населення якої з самого початку свого існування мало схильність до самоконсервації, що зрештою призвело до хибного усвідомлення себе чи не єдиним мірилом питань віри та соціокультурного життя. І потім це проявилося в національній політиці Російської імперії, СРСР та, як не прикро, й сучасної Росії. Старообрядництво є не тільки релігійним, але, перш за все, ментальним явищем росіян. В Україні старовір’я ніколи не може з’явитися – для нас це питання зовсім не актуальне. Але в нас є, в свою чергу, проблема розколів, яка не зрозуміла росіянам і не є для них актуальною.\nУкраїнські розколи в Православ’ї побудовані, перш за все, на політичному та національному ґрунті. Але в цьому не слід одразу вбачати прагнення навішування поганих ярликів. Ні. Це просто констатація фактів. Українські розколи побудовані на бажанні мати свою вільну Церкву з одного боку, та на бажанні ніяким чином (окрім рівноправного на рівні Помісних Церков, євхаристичного спілкування) не залежати ні від кого. Подобається це комусь чи ні, але реалії життя говорять про це і ми повинні усвідомлювати такі процеси, знати про них та враховувати це у спілкуванні з тими, хто пішов шляхом розколу. У першу та найголовнішу чергу ми маємо розуміти, що мова йде про багато чисельну кількість наших єдинокровних співвітчизників та вірників Святого Православ’я.\nПоява самосвятської УАПЦ\nПоява самосвятської УАПЦ 1921 р. стала наслідком реакції на заборону служити рідною та зрозумілою всім українською мовою. Київські Єпископи, які на той час переважно були за походженням росіянами (в наслідок тривалої, т.зв. проросійської церковної та національної політики), просто не хотіли зрозуміти бажання українських священників та пастви. Тому вже скоро до мовного питання додалося питання національного єпископату, але знову воно розбилося об глуху стіну нерозуміння. Чим усе закінчилося знають всі – ображені священники та вірники, які починали з законних та зрозумілих питань, йдуть на акт самосвятського проголошення Василя Липківського «єпископом». Таким чином вони домоглися того, що здобули свій національний «єпископат» та впровадили в богослужіння українську мову. Прецедент самосвятської «хіротонії» Липківського – це порушення встановлених Єдиною, Святою, Соборною та Апостольською Церквою канонів благодатного спадкоємства єпископського служіння і про це знає кожен православний. Але, якби з самого початку київські Єпископи Російської Православної Церкви дозволили цій групі священників та вірних мати Єпископів з українців та дозволили громадам за власним бажанням обирати якою мовою служити (українською чи церковнослов’янською), то можливо розкол би й не стався. Відмова Російської Церкви в цих важливих питаннях призвела до того, що велика кількість священників та вірних (переважно в центральній та західній Україні) стала з цього часу мріяти про те, щоби від’єднатися від Російської Церкви. Ця мрія не щезла – вона буде жити до тих пір, поки не реалізується в життя. Саме це стало аргументом відновлення УАПЦ під час Великої Вітчизняної війни.\nНе слід забувати, що в квітні–травні 1917 року в православних приходах України відбулися єпархіальні збори. Найвідомішими стали збори в Києві, Подольську та Полтаві, де головною вимогою стало впровадження автономії Української Церкви за якою б одразу мало постати питання про її повну автокефалію. Це була вимога тих православних українців, які були вірниками Київської Митрополії та інших українських єпархій, які входили до складу Російської Церкви. Однак це канонічне бажання вірників єпископат не сприйняв належним чином, а тому частина національних патріотичних сил в церкві згодом висловилися на підтримку УАПЦ, як незалежної церковної одиниці.\nОсобливо це реалізувалося в життя з розпадом Радянського Союзу. З’являється вже третя УАПЦ, яка так само стояла на позиції незалежності від Росії, національного єпископату та української мови за богослужінням. Слід враховувати, що переважна кількість парафій УАПЦ знаходиться на західній Україні, яка століттями з настороженістю відноситься до Росії. Особливо це стало помітним тоді, коли Галичину в наслідок т.зв. договору «Молотова – Ріббентропа» у вересні 1939 р. приєднали до СРСР і населення відчуло на собі все «щастя» бути жителем радянської республіки в атеїстичній політиці радянського режиму.\nПередумови появи УПЦ КП\nНайчисельнішою церквою, яка перебуває за межами євхаристичного єднання зі Вселенським Православ’ям, на Україні є УПЦ КП. Зараз неважливі причини появи цієї церкви на початку 90–х років минулого століття (це не тематика цієї статті). Головне звернути увагу на те, що гаслом й діяльністю УПЦ КП є ті ж самі принципи, що і для УАПЦ: незалежна від Росії церква, національний єпископат та українська богослужбова мова. Але, якщо УАПЦ очолюють митрополити, то УКП КП очолює патріарх, бо для українців від бабусі–парафіянки до Єпископа головою Церкви може бути все ж таки не Митрополит, а Патріарх. На цих позиціях УПЦ КП змогли побудувати другу за чисельністю (після Української Православної Церкви) православну конфесію в Україні.\nУАПЦ та УПЦ КП завдали Українській Православній Церкві величезної шкоди в перші 15 років свого існування. Захоплення храмів, напад на священників, порушення прав віруючих – все це мало місце під час створення цих церков. Ті, хто на своєму власному досвіді це пережив, мабуть, ніколи не зможуть забути цих страшних подій.\nЗ самого початку ієрархія Української Православної Церкви закликала розкольників повернутися до Церкви. Враховуючи досвід подолання ранішніх розколів, найпершою вимогою для повернення до Матері Церкви є щире каяття в гріху розколу. Почувши заклик Церкви, декілька «єпископів» повернулися з розколу, але на їхнє місце було одразу висвячено інших кандидатів … і розкол продовжується.\nПредставники УАПЦ вже давно почали шукати точки співпраці з Українською Православною Церквою в питанні повернення з розколу. Але через ряд причин вони затягують вирішення цієї проблеми. Одним з головних аргументів представників УАПЦ на користь швидкого вирішення їхнього повернення є здобуття Київською Митрополією якщо не повної автокефалії від Московського Патріархату, то хоча б автономії. На їхню думку це дозволить розрядити ситуацію в парафіях УАПЦ та сприятиме безболісному переходу кліру та вірних УАПЦ до Української Православної Церкви. Аргумент дійсно життєвий та серйозний. Автономія Української Православної Церкви може допомогти зберегти баланс сил: схід та південь будуть задоволені тим, що лишаються в складі Московського Патріархату; центр, північ та захід будуть задоволені тим, що Українська Православна Церква з’явиться в диптиху Помісних Православних Церков як автономна Церква (на одному рівні з Синайською, Фінляндською та Японською Церквами).\nПозиція УПЦ щодо існування УПЦ КП\nВідносно УПЦ КП Блаженнійший Володимир, Митрополит Київський і всієї України, Предстоятель Української Православної Церкви та Священний Синод неодноразово виносили рішення про необхідність подолання цього болісного розколу. Головною вимогою з боку Церкви є визнання розкольниками хибності своїх дій, припинення агресії по відношенню до ієрархії та вірних Української Православної Церкви та ведення переговорів без головного винуватця розколу Філарета Денисенка. До останнього часу представники УПЦ КП не бажали йти на зближення через ці вимоги, звинувачуючи представників Української Православної Церкви в тому, що цими вимогами вони, нібито, самі створюють неможливі умови для ведення переговорів. На такій позиції УПЦ КП пережила 90–ті роки минулого століття та перші роки XXI століття. Але віднедавна політика ієрархії УПЦ КП зазнала певних та відчутних змін.\nТі, хто слідкує за офіційним сайтом УПЦ КП www.cerkva.info, не могли не помітити зміни настрою представників «Київського Патріархату» по відношенню до Української Православної Церкви. У першу чергу це стосується навіть самої назви. Раніше нас відверто називали «УПЦ Московського Патріархату» (що є неправильною назвою), цим чіпляючи ярлики «москвофілів», «агентів Москви» и т.і. Тепер на офіційному сайті УПЦ КП нас називають «Українська Православна Церква (в єдності з Московським Патріархатом)». При цьому не додаються коментарії відносно самої «єдності». Для вірних УПЦ КП це є свого роду сигналом для того, що їхня ієрархія починає шукати реальні шляхи для подолання розколу в українському Православ’ї. Слід зазначити, що й інша періодика УПЦ КП так само перестала звинувачувати Церкву в «москалізмі». Вочевидь, у «Київському Патріархаті» серйозно замислилися над подоланням розколу та створенням Української Помісної Церкви, добре розуміючи, що ця Помісна Церква може з’явитися тільки в канонічному полі Української Православної Церкви, яку єдину серед інших Православних церков на Україні визнають інші Помісні Церкви. Таким чином і з боку УПЦ КП можна побачити пошук шляхів до подолання роз’єднання православної України.\nКілька слів про «умови повернення» з розколу…\nТепер зупинимось на поширеній думці про те, що розкольники при поверненні «будуть диктувати свої умови». На жаль, цю думку поділяє чимало людей. З цим твердженням можна як погодитись, так і не погодитись. Головні вимоги Української Православної Церкви по відношенню до від’єднаних були зазначені вище, і вони не змінились. Разом із цим Українською Православною Церквою створена комісія про ведення переговорів з представниками УПЦ КП про пошук шляхів подолання розколу. Звісно що про «безапеляційну капітуляцію» не може йти мова. Та сам шлях подолання розколу мають розглядати як двосторонні комісії, так і Архієрейські та Помісні Собори\nТим паче, що мова йде про спасіння людських душ. Перш за все маються на увазі прості вірні як УАПЦ, так і УПЦ КП. Думаю, що серед них небагато тих, хто пішов у розкол, аби свідомо зашкодити Православній Церкві. Ні. Хтось пішов за хорошим священником, який, у свою чергу, подався до розколу; комусь дуже імпонує богослужіння рідною мовою; для когось серйозним аргументом стала поява «Патріарха Київського»; а комусь просто не хочеться перебувати в юрисдикції Московських Патріархів. Наша мета зрозуміти цих людей та протягнути їм руку допомоги. Якщо Христос закликає нас повертатися за однією вівцею, аби приєднати її до стада з 99 овець (Лк 15, 4), то як ми можемо лишитися глухими по відношенню до тих ближніх своїх, що на сьогодні перебувають поза канонічною церковною огорожею?\nЗвісно, що за умов позитивного вирішення питання повернення людей з розколу виникне необхідність вирішувати й інші проблеми, серед яких однією з найболючіших стане визнання/невизнання вчорашньої розкольницької ієрархії та визнання/невизнання благодатності звершених ними таїнств. Але церковна історія вже мала такі прецеденти, а тому для вирішення цих питань можна бути знайти приклади в минулому та, поклавшись на Святого Духа, вирішити це найбезболіснішим шляхом. Ще важливим питанням стане кадрова політика – мало хто з єпископів УАПЦ та УПЦ КП схоче добровільно піти за штат. Кожному з них так само схочеться лишитися єпископом. І тут перед Церквою стане велика проблема: що робити з десятками архієреїв УПЦ КП та УАПЦ? Куди їх подіти, якщо вони добровільно повернулися до Церкви? Фактично в кожній області України УПЦ КП має паралельну з Українською Православною Церквою єпархію. Зі священиками та парафіями питання вирішиться легко – парафії не лишаться без пастирів. Але з єпископатом доведеться непросто, бо за канонами Церкви два правлячі Єпископи не можуть бути в одному місті. Тому доведеться або створити десятки вікаріатств, або розділити єпархії.\nУсе це представники УПЦ КП та УАПЦ добре розуміють та усвідомлюють. Але вони роблять хоч несміливі, але перші кроки назустріч Церкві, з якою ще вчора не хотіли мати нічого спільного. Це заслуговує на повагу, але головне в цьому те, що вони добре розуміють, що (повертаємось до проблеми «диктування умов») повернення до Церкви можливе лише через каяття. Над цим слід замислитися як вірникам Української Православної Церкви, так і парафіянам УПЦ КП та УАПЦ. Подолання розколів в українському Православ’ї є життєвою необхідністю для подальшого сильного та майбутнього існування Української Православної Церкви та української державності. Хто буде на її чолі Української Православної Церкви – Митрополит чи Патріарх, справа майбутнього. Нам же слід серйозно замислитися над тим, що біля нас можуть загинути людські душі, якщо ми не протягнемо їм руку християнської допомоги.\nПро «ступені» розколів\nЗвісно, що розкол – це тяжкий гріх. Однак не слід забувати, що є різні «ступені» розколів. Наприклад, самосвятський розкол УАПЦ 1921 р. – це, безперечно, антиканонічний вчинок. Однак, наприклад, та сама РПЦ, здобула свою церковну незалежність саме шляхом розколу, коли в 1448 р. без згоди з Константинополем поставила Митрополитом у Москві Рязанського Єпископа Іону. Одним із аргументів такого поставлення став сумнів росіян у збереженні греками чистоти православної віри після укладання Фераро–Флорентійської унії з римо–католицькою церквою. Та документи того часу свідчать про те, що росіяни не полишали надію про збереження єдності з Константинополем, щойно там знову з’являться православні (не уніатські) Патріархи. Проте самі ж московіти не зберегли цієї думки: вже в 1459 році російські Єпископи приймають ухвалу відокремлення від Київської Митрополії та «не відступати від святої Московської церкви». Слід зазначити, що Константинополь не визнав таке самочинне відділення російської частини Київської Митрополії. Вже в 1469 р. православний Константинопольський Патріарх Діонісій писав до московських єпископів, аби вони визнавали своїм головою не Іону, а Київського Митрополита Григорія. До самого 1589 р. (тобто до моменту офіційного проголошення автокефалії Російської Церкви) грецькі Церкви відносилися до Російської Церкви, як до розкольницької. Подібна ж ситуація була й в Елладській та Болгарській Православних Помісних Церквах. Найцікавіше те, що російські історики намагаються всіляко виправдовувати дії Єпископів та уряду середини XV ст., як спрямовані на підтримку незалежної російської держави та незалежної від іншого центру Церкви. Не слід забувати, що Київська Митрополія (Українська Православна Церква) була та є матір’ю для самопроголошеної у XV ст. незалежної Московської Митрополії (російські церковні історики називають це автокефалія defacto) та для сучасної РПЦ. Тож чому Україна, як незалежна держава, не може прагнути незалежності своєї Церкви від іншого адміністративного центру? Тим більше що історично Київська Митрополія має не менше, а навіть більше прав бути незалежною, і навіть по відношенню до своїх «дочок», які вже стали Помісними Церквами – РПЦ та Польська Православна Церква\nОсобливої ваги це все набуває після звернення Блаженнійшого Володимира, Митрополита Київського і всієї України, Предстоятеля Української Православної Церкви до Президента України Віктора Януковича, в якому він говорить про те, що Церква намагається зробити все «щодо зцілення рани розколу на тілі українського Православ’я в дусі канонічного устрою Церкви».\n«Котрий з вас чоловік, мавши сотню овець і загубивши одну з них, не покине в пустині тих дев’ятидесяти й дев’яти, та й не піде шукати загиблої, аж поки не знайде її? А знайшовши, кладе на рамена свої та радіє. І, прийшовши додому, скликає він друзів і сусідів та й каже до них: Радійте зо мною, бо знайшов я вівцю свою тую загублену. Говорю вам, що так само на небі радітимуть більш за одного грішника, що кається, аніж за дев’ятдесятьох і дев’ятьох праведників, що не потребують покаяння!...» (Лк 15, 4 - 7).\nПро автора: ігумен Арсеній (Бочкарь) - в.о. доцента, доктор богослов`я, проректор з богословсько-дослідної роботи Ужгородської української богословської академії імені святих Кирила і Мефодія та Карпатського університету імені Августина Волошина\n Як відомо, до 1943 року сучасна Руська Православна Церква називалася Російською Православною Церквою. Усі 11 перших Патріархів Московських (включаючи Патріарха Тіхона), носили титул «Патріарх Російський», або «Всеросійський». Лише в 1943 р., після згоди на це Й. Сталіна, титул Предстоятеля Російської Церкви був змінений на «Патріарха Московського і всієї Русі». Тож, Московські Патріархи носять титул Патріархів «всієї Русі» лише тільки 67 років.\n Подробиці див.: Ульяновський В. Церква в украiнськiй державi. 1917-1920 рр. (Доба Украiнськoi Центральноi. Ради). С.100.\n Подробиці див.: Знаменский П. История Русской Церкви. – М., 2000. С. 93.\n Звернення Священного Синоду УПЦ до Президента України // Срібна Земля № 4 (750) від 5 березня 2010 року. С. 13.\n12:47 В ПАРЄ пропонують обмежити права делегації РФ до січня 2020 року


Тюнінговану вантажівку БелАЗ продають за $1 млн (фото) - Твоя МАШИНА\nГоловна Сторінка » Тюнінговану вантажівку БелАЗ продають за $1 млн (фото)\nТюнінговану вантажівку БелАЗ продають за $1 млн (фото)\nНа порталі «Юла» (РФ) продають 90-тонний самоскид БелАЗ 75585. Авто оцінили у понад 1 мільйон доларів.\nПовідомляється, що БелАЗ брав участь у фестивалі «Wargaming Fest: День танкіста» за мотивами популярної гри World of Tanks. Особливістю даного самоскида є строкатий камуфляж, який виконали професійні художники разом з співробітниками БелАЗа, які грають в World of Tanks.\nБелАЗ 75585 є кар’єрним самоскидом з силовим агрегатом потужністю в 1000 к.с. Він здатний розвинути швидкість до 60 км/год і перевозити до 90 тонн вантажу. У висоту цей автомобіль сягає 5,34 метра, завширшки – 6,4 метра, його маса без вантажу приблизно дорівнює двом з половиною танкам Т-34-85.\nЦікаво, що на фарбування БілАЗа 75585 в стилі World of Tanks було витрачено 160 балонів фарби, 11 рулонів малярських стрічок, а також 30 погонних метрів паперу і 100 м² спецплівки. Вся робота зайняла близько 80 годин.


17.02.2012 | 09:43 | Переглядів: 1518\nНасамперед я написала своє резюме, яке рознесла по усіх районних відділах освіти Львова. Минуло більше двох тижнів, а про те, що у якусь зі львівських шкіл потрібен історик, інформації не було. Перше вересня наближалось, а робота вчителя ставала для мене лише хорошим задумом для написання журналістського матеріалу. Але я вирішила не здаватись, почала обдзвонювати усі школи, залучила до пошуків рідних та знайомих. Коли в одній зі шкіл міста з’явилось вакантне місце педагога-організатора, я залюбки понесла туди документи.\nУ школі мене зустріли привітні вчителі, не менш ввічливими були і члени адміністрації, які ввели у курс справи. Директор розповіла, які обов’язки я маю виконувати, ознайомила з внутрішньошкільним розпорядком і побажала успіхів у новій роботі. Часу на підготовку залишалося все менше, адже уже через тиждень розпочинався новий навчальний рік. Я переглянула свої студентські лекції, ознайомилась зі шкільною програмою – і гайда до школи.\nПерший тиждень роботи виявився надзвичайно складним. Мені важко було зорієнтуватись, де який клас знаходиться, постійний шум і біг по коридору галасливих учнів ще довго відлунював у моїй голові. У мої обов’язки входило організовувати та проводити шкільні свята, різноманітні виховні заходи. Оскільки ще зі своїх шкільних років пригадую, як важко було когось залучити до таких заходів, я уже здогадалась, що мені буде нелегко.\nПерше свято, яке мені доручили підготувати, – День вчителя. Його організація традиційно покладалася на одинадцятикласників. Працювати зі старшокласниками легше, адже вони уже дорослі, у них було багато ідей, пропозицій. Підготувавши сценарій, ми взялися до роботи.\nЩоденні репетиції після уроків, прикрашання актової зали, підготовка техніки для озвучення – усе це забирало у мене багато часу. Наполеглива праця протягом одного місяця дала свої результати – свято вдалось, усі залишились задоволені.\nАле крім цього я ще мала по два уроки історії на тиждень у 5-х класах. Потрібно було підготувати конспекти, на уроці викласти новий матеріал, перевірити домашнє завдання, відповісти на запитання усіх учнів, а їх у кожному класі по 32. Окрім того, доводилось перевіряти самостійні роботи, контрольні, реферати.\nСтарші колеги-вчителі давали мені поради перед моїм першим уроком. Для того, щоб розпочати урок, потрібно, щоб у класі була ідеальна тиша, адже коли не заспокоїш учнів на початку, вважай – урок зірваний. Для цього мені доводилось застосовувати різноманітні методи: часом підвищувала голос, найбільш завзятим порушникам дисципліни записувала зауваження в щоденники, інколи просто повторювала учням, щоб були тихо, адже шум заважає не тільки мені, але і їм. Провівши кілька уроків, зрозуміла, що коли діти цілий урок працюють, часу на шум їм не залишається. Але тоді вчителю потрібно добре підготуватися, щоб його розповідь була цікавою, не монотонною, супроводжувалась ілюстраціями, слід залучати учнів до дискусії, давати можливість їм висловитися.\nОкрім звичайних уроків часом проводила нестандартні: застосовувала мультимедійні технології, проводила уроки-екскурсії, урок-гру. Усе це забирає багато часу, енергії, мені доводилось придумувавати щось нове кожного разу. Для підготовки уроків я використовувала багато паперу, адже доводиться робити ксерокопії, також застосовувала маркери, купувала магніти, щоб прикріплювати малюнки. Все це за власні кошти. Адже школа забезпечує вчителів та дітей лише підручниками (і то не всіх).\nЗа весь період моєї роботи траплялися різноманітні ситуації: учні запізнювалися на уроки, хтось захворів, хтось потрапив у скрутне становище. Були випадки, коли батьків учнів не влаштовували низькі оцінки їх дітей і вони приходили з’ясовувати справу. Окрім того доводилось вести різну документацію, заповнювати різноманітні папери, готувати заходи чи бесіди до пам’ятних дат, відвідувати уроки інших вчителів для обміну досвідом та заняття «Школи молодого вчителя».\nЗ кожним днем я все більше заглиблювалась у професію педагога, намагалась відчути на собі усі плюси та мінуси вчительської праці. Коли минув місяць і настав час заробітної плати, я з радістю побігла до банкомату. Зарплата вчителя без досвіду роботи, без вислуги, категорії і будь-якого звання становила близько однієї тисячі гривень. Витрати на проїзд, харчування, канцелярські товари тощо становили значну частину мого заробітку. Суми, що залишалася, не вистачало до наступної зарплати.\nЯ попрацювала вчителем протягом одного семестру і написала заяву на звільнення за власним бажанням. Цього часу мені вистачило, щоб зрозуміти, що праця вчителя досить важка, малооплачувана, забирає багато сил і часу. Проте вчителі повністю віддаються своїй роботі, хоча одержують за це мізерну зарплатню. З цього і випливає обгрунтована відповідь на питання, чому серед працівників школи так мало молодих спеціалістів?\nХристина ДМИТРИК, студентка факультету журналістики Львівського національного університету ім. І.Франка\nлюба дівчино ти попрацювала дуже мало. за цей час не встигла вивчити систему хабарництва в школі. моя дитина незабаром закінчує школу. на все пров се щотижня вчителі вимагають якісь гроші.пропонують репетиторство. буцімто без нього дитина нематиме гарної оцінки. вимагають певні суми на іспити. ти якби це все побачила, то зрозуміла б, що та зарплата вчиетлям і не потрібна.


Супутникові антени, купити супутникову тарілку по за доступною ціною в Україні\nКод товара: 000002790\nКомплект Openbox SX2 HD + WI-FI адаптер\nНовая цена: 429 грн\nХит продаж! Sat-Integral S-1258 HD RACING + WIFI адаптер\nTiger X90 HD + Wi-Fi адаптер\nКод товара: 300001570\nНовая цена: 424 грн\nКомплект GI LUNN 18 SMART TV BOX (1/8G) + Smart пульт I8B\nСтарая цена: 811 грн\nНовая цена: 778 грн\nЭкономия: 33 грн!\nСупутникові антени - тарілки\nСупутникова антена (тарілка) - дзеркальний пристрій, що приймає сигнал від штучних супутників Землі. Найбільш поширені параболічні антени, яких існує два основних типи (прямофокусні і офсетні), кожен з яких ділять на багато підвидів за типами та розмірами пристроїв.\nНайбільш часто супутникові антени використовуються для прийому і передачі програм супутникового ТБ, Інтернету і радіо. У Харкові ви можете купити супутникові антени в нашому інтернет-магазині. Ми пропонуємо оптимальне співвідношення надійності і ціни супутникових тарілок, завдяки чому наша продукція користується попитом на всій території України. Незалежно від вашого територіального положення, сайт satmarket.com.ua до Ваших послуг - ми відправимо товар в будь-який куточок нашої країни.\nПеред тим, як купити супутникову антену, потрібно уважно ознайомитись з її характеристиками і визначитися з умовами експлуатації. Від розміру і положення пристрою безпосередньо залежить стійкість телевізійної «картинки», так що рекомендуємо користуватися послугами професійної установки супутникової антени, щоб насолоджуватися по-справжньому якісним мовленням. Ми пропонуємо найкращі супутникові антени в Харкові.\nЯкщо вам необхідна супутникова антена купити ви її можете у нас. Є можливість не тільки купити супутникову антену в Харкові, ми працюємо по всій території України.\nСам процес вибору супутникової антени іноді складний, істотно ускладнена гострою необхідністю вибору інших невід'ємних елементів всієї приймальні системи в цілому. Сьогодні ми поговоримо про те, як з широкої різноманітності даного виду товару правильно вибрати і купити супутникову антену.\nТак, перед тим, як купити супутникову антену в Харкові, перш за все, потрібно врахувати деякі ключові питання і вирішити їх.\nВ першу чергу, потрібно знати, які супутники покривають зону того регіону, де ви проживаєте і яка супутникова антена зможе прийняти сигнал, адже в іншому випадку їх прийом буде просто неможливий. Далі зі списку супутників потрібно вибрати тільки тих, які транслюють програми, найбільш цікаві для певної людини.\nФахівці рекомендують з'ясувати, чи можлива установка антени, і чи не будуть місцеві об'єкти перешкоджати безперебійному прийому сигналу зі супутника.\nПо-друге, потрібно визначитися з сумою для супутникової антени і купити найбільш відповідний варіант.\nОтже, якщо з першою групою питань можна визначитися, звернувшись до найближчого супутникове телеательє, то ось фінансова сторона даного питання безпосередньо залежить виключно від бажань і можливостей конкретного покупця.\nСлід пам’ятати, що подивитися супутникову антену і ціну на неї можна також і в мережі Інтернет, на спеціалізованих сайтах, де даний товар представлений в широкому асортименті.\nЗауважимо, що супутникові антени - це так звані «тарілки», пристрої, що складаються, власне, з «тарілки» - дзеркала, і спеціалізованого приймача конвертора радіохвиль, на який саме дзеркало фокусує сигнал, що приймається з супутника.\nПриймаючи рішення про покупку супутникових антен в Харкові, важливо пам'ятати, що чіткий сигнал такого телебачення 24 години на добу буде передаватися безпосередньо з супутника, і будь-яка перешкода між антеною та супутником буде істотно послаблювати сигнал.\nЯк відомо, супутникові антени купити сьогодні може дозволити собі будь-яка людина - все залежить від вимог та побажань окремого покупця до цієї групи товару.\nЗауважимо, що окремі типи супутникових антен і ціна на них може значно відрізнятися - все залежить від матеріалу, з якого виготовляється даний товар. Так, супутникові антени та ціни на них, в більшості своїй, залежать від експлуатаційних якостей матеріалу, з яких вони зроблені.\nВажливо відзначити, що супутникові антени з алюмінію досить легкі і стійкі до дії корозії, тому такі супутникові тарілки купити сьогодні своїм покупця рекомендують багато фахівців.\nІнший матеріал, з якого виготовляють супутникові тарілки Харкові - це сталь. Основною перевагою сталевих супутникових тарілок є їх ціна, як відомо, вона в порівнянні з алюмінієвими тарілками набагато нижча.\nКрім цього, на сьогоднішній день чималою популярністю також користуються сітчаста і пластикова супутникова тарілка.\nВибираючи супутникові тарілки і, зокрема, супутникові тарілки в Києві, фахівці настійно рекомендують звертати увагу на елементи кріплення - конструкція повинна підтримувати гнучкі кути розвороту в різні боки і в потрібному напрямку.


Нова послуга від Vodafone, комунальні послуги будуть під контролем - ТехноФан\nНова послуга від Vodafone, комунальні послуги будуть під контролем\nОдин з великих мобільних операторів успішно провів IoT-пілоти з водоканалами нашої країни. Такою інформацією ділиться Vodafone. З кожним новим днем мобільні оператори розробляють безліч послуг, тарифів і акцій. Цього разу Vodafone планує впровадити нові послуги для «розумного розрахунку ресурсів». Один з великих мобільних операторів Vodafone проводив спільну роботу з водоканалами в двох містах України. Він провів пілотний проект «Розумний облік» на базі мережі NB-IoT.\nДля впровадження нової послуги на вузли обліку води у інфраструктурі водоканалів було встановлено спеціальне обладнання. Воно знімало дані щодо кількості подачі води в онлайн-режимі. Через мережу NB-IoT зібрана інформація подавалася на веб-інтерфейс одного працівника водоканалу, який був відповідальним за це. Всі дані були використані для аналітики, планування навантажень на станції і інтеграції їх в білінг каналу.\nВсі зібрані дані продемонстрували готовність мережі до комерційного запуску даної послуги від операторів ринку ресурсів ЖКГ. Всі пристрої, які підключені до мережі NB-IoT можуть спілкуватися між собою на встановленій частоті 1800 МГц. Устаткування має можливість отримувати стабільний доступ в мережі в місцях, де мережа дуже слабка, наприклад в підвалах або шахтах ліфта.\nВарто відзначити, що IoT стало одним з найпопулярніших напрямків для однієї з великих мобільних компаній. Здійснити і запустити дану послугу вдалося лише завдяки запущеній в 2018 році 4G мережі. Нововведення вже дано користується успіхів в декількох країнах світу.\nСхожі новиниVodafoneкомунальні послуги будуть під контролемНова послуга\nВ Київстар абоненти мають можливість відстежувати місцезнаходження необхідних людей\nVodafone запустив новий безліміт всього за 15 гривень


Еко-мода в Україні: дизайнер створює одяг і аксесуари з винних корків (ВІДЕО)\n18:45, 30 Октябрь 2018\nОдяг, на якому росте трава. Таку колекцію еко-вбрання вигадав американський дизайнер Джейкоб Ольмедо. А в якості ґрунту для рослин використав текстиль. У такий спосіб дизайнер привернув увагу людей до екологічних проблем нашої планети.\nЧитайте також Вона присвятила павукам цілу колекцію одягу: журналісти розповіли про незвичайні хобі зірок (ВІДЕО)\nКілька винних корків у руках київського дизайнера Сергія Ткачука перетворюються на стильний аксесуар. Ось дерев’яний метелик, запонка чи браслет. А від такої сумочки певно не відмовилася б жодна модниця.\n10 років тому Сергій зацікавився популярним в Європі «вайн корк артом», тобто мистецтвом створювати щось із винних корків. Почав збирати сировину й створювати перші дизайнерські предмети.\nУ колекції Сергія є вироби з деревини — картини, аксесуари, одяг, взуття. Працювати з винними корками складніше, на виготовлення однієї сумочки — каже дизайнер — може піти кілька тижнів.\nТеги: В регіоні, Мода, Суспільство, шоу-биз


Маловідомі факти про ґудзики, які здивують | iod.media\nФото: Flickr by Tony Hisgett\n16 лист 2019 р., 16:35\nУ Всесвітній День ґудзиків "Йод" підшукав щось цікавеньке про ті дрібнички, без яких вже не уявити життя.\n16 листопада, виявляється, Всесвітній День ґудзиків. Так-так, і таке свято є. Щоправда, знають про нього мало хто, а відзначають, ймовірно, тільки кравці. Відзначати чи ні - вирішуйте собі самі. Але "Йод" підібрав декілька маловідомих цікавих фактів про ґудзики для загального розвитку, як то кажуть.😉\nЯк з'явились ґудзики і для чого\nВсесвітній День ґудзиків, як свято, заснувала американська організація National Button Society у 1938 році. Але відомо, що з'явились перші ґудзики ще у стародавньому Римі у третьому тисячолітті до нашої ери. Найстаріші ґудзики, відомі людству, знайшли археологи в долині річки Інд, а зроблені вони були з черепашок. Також тоді матеріалом слугували кістки, камені, глиняні зліпки, палички і металеві злитки.\nТоді їх використовували суто як прикрасу для одягу. Ще колись ґудзики вказували на високий статус людини у суспільстві. На Русі їх використовували, як амулет.\nВже згодом російський імператор Петро І запровадив моду на манжет, який застібався на ґудзик.\nФото: Pexels by Elise Kranz\nГудзики колекціонують та представляють у музеях\nФілобутоністи - це люди, які колекціонують ґудзики. У 1939 році у Чикаго з'явилось навіть перше товариство таких людей.\nНаприклад, китайський колекціонер Бо Джинфанг потрапив навіть у Книгу рекордів Гінеса, завдяки такому захопленню. Чоловік зібрав колекцію, яка налічувала 110 тисяч примірників ґудзиків.\nДосить великі добірки ґудзиків є в музеях Швеції, США, Чехії та Польщі. В музеї у Швеції представлена не просто колекція з більш ніж 40 тисяч одиниць маленьких застібок, а і зібрані цілі шедеври з ґудзиків - прикрашені десятками та сотнями тисяч "дрібних різнокольорових кружечків" автомобіль, катафалк, труни та туалет. Погоджуємось, що підбірочка речей - дуже навіть оригінальна, "Йод" в шоці.🤔\nФото: Flickr by lisaclarke\nЦікаві факти про сучасні ґудзики\nВи знали, що ґудзик на задній частині коміра сорочки потрібен для того, щоб краватка не стирчала з-під коміра. Та останнім часом, коли модні більш широкі, а не вузькі краватки - це застібочка слугує більше, як прикраса.\nА ще, ви помічали, що верхня петелька для ґудзика на сорочці завжди зроблена горизонтально, на відміну від всіх інших, які вертикальні? Це тому, що у цьому місці найчастіше сорочка розстібається, а горизонтальний отвір запобігає цьому. З такої петельки ґудзику вистрибнути складніше.\nА ще зараз встановили навіть декілька пам'ятників цим маленьким застібкам. Ось, наприклад, у Монреалі (Канада), в Осло (Норвегія), у Нью-Йорку (США) та навіть у Києві.😉


Резюме контент-менеджер у Тернопільській області\nКонтент-менеджер у Тернопільській області\nЩо являє собою професія контент менеджера? Чи можна працювати віддалено у Тернопільській області? Працевлаштуватися не маючи досвіду? Із самої назви стає ясно, що це людина, яка займається наповненням сайту. Однак, цим же і займаються СММщики, копірайтери і адміністратори. У чому різниця? Головним завданням фахівця є заповнення порталу компанії і сторінок в соціальних мережах, розсилок, актуальною інформацією. І такою, яка непросто зацікавить, а ще й зможе мотивувати аудиторію на здійснення покупок.\nЩо потрібно контенщику? Уміння писати тексти, розбиратися в СЕО, володіння Photoshop та іншими графічними редакторами для обробки зображень. В обов'язки входить верстка, тому потрібні базові навички CSS і HTML.\nНеобов'язково сидіти в офісі. Контент-менеджер може бути і віддаленим. Тільки вкажіть, який вид зайнятості вам підходить в своєму резюме на ОГОЛОШІ. Не забувайте про бажаний рівень зарплати. Завантажуйте свої сертифікати з тренінгів і портфоліо. Влаштуватися в комерційну організацію або інтернет-магазин можна навіть не маючи досвіду. Це перспективна і добре оплачувана професія.


У мережі з’явився офіційний тизер серіалу "Плеяда" про українських класиків\nBy Leopolis\t 11.11.2019 Коментарів немає\nУ мережу виклали тизер нового українського серіалу “Плеяда”. За сюжетом стрічка розповідає про українських письменників і представників інтелігенції, а також першу культурну революцію в нашій державі.\nРобота над драматичним серіалом “Плеяда” стартувала ще у 2017 році. Картина покаже нам події кінця 19 століття. Зокрема, мовиться про першу культурну революцію в Україні.\nТепер же користувачі мережі мають змогу насолодитися першим тизером “Плеяди”, який показує гостроту подій. За сюжетом серіалу, у київському будинку на Рейтарській, у якому жив композитор Микола Лисенко, зібралася вся українська інтелігенція: Михайло Драгоманов, Олена Пчілка, Леся Українка, Іван Франко, Михайло Старицький, а також Ольга Кобилянська.\n“Вони таємно творять державу. Історичне припущення на основі реальних подій”, – сказано наприкінці тизера.\n“Іван Франко, Леся Українка, Михайло Коцюбинський, Василь Стефаник, Ольга Кобилянська зробили українську мову сучасною і модною, літературу — потужною, якісною і високопрофесійною, Микола Лисенко і Михайло Старицький винесли її на сцену — і всі вони разом довели, що українська мова має право на існування в культурному, інтелігентському середовищі, що література українська може бути не менш захопливою і впливовою, ніж європейська, і що українці є самостійною, освіченою і талановитою нацією, що не хоче розчинитися в імперіях. І це була Перша Культурна Революція в Україні”, – йдеться у повідомленні.\nЗауважимо, що у серіалі зіграли популярні, а також нові українські актори. Зокрема, Станіслав Боклан виконав роль Миколи Лисенка, Дмитро Суржиков перевтілився у Коцюбинського, Остап Ступка – у Драгоманова, а Марина Кошкіна (зірка стрічки “Захар Беркут) стала Лесею Українкою.\nРежисером серіалу “Плеяда” став Тарас Дронь. Реалізують проєкт за підтримки Українського культурного фонду.