Чотири знаки, яким дуже пощастить з 5 липня\nЧотири знаки, яким дуже пощастить із 5 липня\nЗ понеділка, 5 липня, Овни й Тельці зустрічатимуться з приємними людьми та добре проводитимуть час, а Дівам вдасться легко досягнути мети, і вони святкуватимуть свою перемогу.\nТарологиня і прогнозистка Ольга Соломка ексклюзивно для OBOZREVATEL назвала чотири знаки зодіаку, яким щаститиме на тижні з 5 по 11 липня.\nЗустріч із минулим, яка у вас може відбутися цього тижня, має усі шанси стати радісною та щасливою, наповненою теплими спогадами, сміхом та милими жартами. А ще – далекоглядними планами та новими спільними проєктами.\nМожете зустрічатися і відриватися з друзями без усіляких докорів сумління – з обіймами, танцями та піснями, розважаючись на всю губу. Гроші у вас на все це свято є, і ви можете собі нині дозволити будь-що – аби весело було.\nЧотирьом знакам сильно пощастить до 11 липня\nГоловна цінність цього тижня у тому, що ви будете відзначати досягнення своєї мети, і хоча це може відбутися досить легко і буденно, без фанфар і короваїв, усе ж відсвяткуйте цю перемогу і йдіть собі до нових вершин.\nОсобисте життя здатне приносити сюрпризи, і цього місяця ви це відчуєте повною мірою, бо для вас фортуна підготувала сюрпризи – несподівані зустрічі з коханими, побачення, знайомства з дуже цікавими людьми, а може навіть освідчення чи весілля.\nу липні успіх на роботі й у бізнесі чекає представників чотирьох сузір'їв. Місяць буде вкрай вдалим для Овнів, Левів, Скорпіонів і Стрільців.


Популярний високоврожайний сорт капусти Амагер | Ремонт та вироби своїми руками\nПопулярний високоврожайний сорт капусти Амагер\nОпис сорту капусти Амагер\nХарактеристика, опис зовнішнього вигляду листків і качана, смакові якості\nРегіони вирощування і вимогливість до клімату\nВідміну від інших сортів та гібридів\nАмагер — сорт капусти, перевірений часом і різними кліматичними умовами. Ми розповімо про особливості вирощування, про те, як зберігати врожай і для чого його можна використовувати, а також як захистити капусту від захворювань, до яких вона схильна.\nЦей пізньостиглий сорт білокачанної капусти за 80-річну історію довів свою надійність. Його виведенням займалися радянські вчені ВНІЇССОК. За основу було взято кілька зарубіжних зразків, з яких найбільш підійшов сорт родом зі Швеції.\nЕксперимент по виведенню сорту Амагер почався в 1927 році. Довгий час йшли випробування, поки в 1943 році його не районировали і не внесли до держреєстру.\nСпочатку сорт мав додаткове цифрове позначення «611». Однак після збору насіння в південних регіонах цифри з назви прибрали, таким чином відзначаючи якийсь подсорт з адаптацією до південного клімату з підвищеними денними температурами і посухою.\nГоловна особливість капусти — високий вміст клітковини, необхідної для нормальної роботи травної системи. Це дієтичний продукт, в ньому всього 27 ккал на 100 р. Квашена і солона капуста містить вітамін С, необхідний для підвищення імунітету до простудних захворювань. З корисних мікроелементів варто відзначити калій, кремній, марганець, бор, кобальт, хром. Вітаміни групи В пришвидшують обмін речовин, а фолієва кислота бере участь у синтезі гемоглобіну і насичує кров киснем.\nПісля дозрівання врожаю в погребі (1-1,5 місяці) капусту Амагер використовують для приготування салатів, супів і гарнірів. Проте вважається, що пізні сорти найбільш підходять для соління і квашення, так як до моменту дозрівання накопичують максимальну кількість корисних речовин.\nТехнічної стиглості капуста Амагер досягає на 150-170 добу після появи перших сходів. Однак врожаю необхідно відлежатися, щоб листя втратили гіркуватий смак і стали соковитіше.\nЗа довгі роки Амагер зарекомендував себе і серед звичайних фермерів, і в промисловому виробництві. При правильній агротехніці з 1 кв. м можна отримати до 7 кг овочів (з 1 га — до 65 т).\nНеобхідно регулярно проводити профілактичні процедури для запобігання грибкових захворювань, до яких (зокрема до фузаріозу) у сорту низький імунітет.\nСорту властива стійкість до морозів. Висадити насіння і розсаду можна перед пізньовесняними заморозками, а вже дозрілі качани капусти легко переносять мороз до -3°С.\nУ сорту зелене гладеньке листя з восковим нальотом і хвилястим краєм. Довжина листа – від 80 см, розетка полураскидистого типу. Качан щільний, діаметром 70-110 см і вагою 2,5-4 кг. При збиранні врожаю у листя гіркуватий смак, але через деякий час він змінюється в кращу сторону, стає насиченим і солодким.\nСорт Амагер придатний для вирощування в наступних регіонах: Північно-Західний, Центральний, Волго-В’ятський, Центрально-Чорноземний, Північно-Кавказький, Средневолжский, Нижневолжский, Уральський, Західно-Сибірський, Далекосхідний.\nДля хорошого врожаю клімат повинен бути не посушливим, з пізнім настанням зими при відсутності сильних осінніх заморозків.\nДо переваг сорти можна віднести наступні показники:\nдобре вивчений і перевірений часом;\nдозрівання відбувається одночасно;\nкачани великі, щільні;\nтривалий термін зберігання без втрати смаку (до квітня);\nпри зберіганні качани не тріскаються і не деформуються.\nЗ недоліків Амагер зазначають:\nпотреба в регулярному рясному поливі;\nріст припиняється в жарку погоду;\nпри збиранні врожаю має гіркий присмак, кочанам потрібно відлежатися;\nсприйнятливість до фузаріозу (чорної гнилі).\nАмагер не підходить для вирощування в північних регіонах, де зима настає рано — урожай не встигає дозріти. Крім того, сорт схильний до захворювання фузаріозом і судинним бактеріозом.\nПроте термін зберігання у Амагер — один із самих довгих, до кінця квітня. Відзначається, що його можна продовжити на місяць – два, якщо навесні зняти з качанів верхню листя.\nПосадити Амагер на своїй ділянці можна двома способами: насіннєвим і розсадним. Досвідчені городники рекомендують віддати перевагу другому варіанту, щоб отримати здоровий і багатий урожай.\nДілянка вибирають рівна, добре освітлений, грунт слід перекопати і розпушити, щоб забезпечити достатню кількість вологи та повітря. Не можна садити капусту після редиски, редьки, гірчиці та інших сортів капусти.\nДля посадки краще використовувати покупні насіння. Їх не потрібно додатково обробляти. Важливо простежити термін придатності — прострочені насіння будуть з низькими показниками схожості.\nЯкщо використовуються насіння, отримані від попереднього врожаю, їх рекомендують обробити соком алое, слабким розчином марганцівки або «Фитоспорином».\nНасіння для розсади висівають в ящик з грунтом (суцільним посівом з подальшою пікіруванням) або в окремі стаканчики в 100-200 мл (по 2-3 насінини, залишивши в подальшому найсильніший росток). Грунт краще всього заготовити з осені, щоб за зиму він перемерз, і бактерії та личинки шкідників загинули.\nЯкщо в рівних частках змішати городній грунт і перегній, після висадки розсади на грядки паростки краще приживуться і будуть розвиватися швидше. Підійдуть і інші грунтові суміші:\nторф, дернова земля, пісок (у рівних частинах);\nз однієї частини торфу і піску з двома частинами дерну;\nрівні частини піску, торфу, перегною і землі.\nПри появі перших паростків розсаду переносять в прохолодне, добре освітлене місце. Полив проводять при висиханні верхнього шару землі. У перші п’ять днів дотримується температурний режим +10… +12°С. В подальшому — від +16 до +20°С.\nЗа два тижні до перенесення у відкритий грунт розсаду загартовують, виносячи її на вулицю, починаючи з години і поступово доводячи до 12 годин.\nУ південних регіонах Амагер можна посадити насіннєвим способом. Насіння висаджують, коли грунт прогріється до +5°с Перед цим грунт присипають золою, а в кожну лунку додають 5 г сечовини. Насіння заглиблюють на 1 см, покривають пухким ґрунтом і накривають лутрасілом, який прибирають через 2-3 тижні, після появи сходів.\nГрунт для вирощування повинна бути родючим, з нейтральною або близькою до нейтральної кислотністю (pH 6,2-7,5). З осені в обраний грунт вносять торф, гній, золу і мінеральні добрива.\nАмагер потребує родючого грунту, тому кращими попередниками для капусти стануть бобові, картоплю, кабачки, томати і баштанні культури.\nРозсаду починають вирощувати в кінці березня або початку квітня, а в грунт її переносять через 50-55 днів, коли у паростків сформується 3-4 великих листа. Рослину поміщають в лунку з 5 г сечовини, присипають грунтом до перших листків і утрамбовують. Після цього капусту поливають і накривають плівкою або тканиною на перші 3-5 днів.\nНасіння занурюють у ґрунт на 1-1,5 см, розсаду заглиблюють до перших листків. Амагер не любить затінення, тому між рослинами витримують не менше 80 см, а між рядами — 60-70 див.\nВиконуючи прості агротехнічні прийоми, можна добитися хорошого врожаю.\nМолоду розсаду після висадки у відкритий грунт поливають раз на два дні протягом двох тижнів. Потім полив скорочують до двох разів на тиждень, не допускаючи повного висихання і розтріскування грунту, і збільшують при зав’язування качанів (липень – серпень). Воду беруть теплу, поливають вранці і ввечері, щоб уникнути сонячних опіків.\nВажливо! Холодна вода сповільнює зростання капусти і провокує розвиток захворювань.\nЗастосовують крапельний метод, воду ллють виключно під корінь. За місяць до збору врожаю процедуру припиняють, щоб збільшити терміни зберігання і не допустити розтріскування качанів.\nРегулярні прополка і розпушування підтримують грунт в чистоті, зміцнюючи кореневу систему і не допускаючи зараження хворобами. Розпушування потрібно регулярне, перед кожним поливом і після опадів.\nДовідка. Досвідчені фермери використовують мульчу (солому, тирсу, плівку), щоб скоротити витрати праці та часу.\nУ перший раз підгортання роблять відразу після формування 2-3 великих листів. Це необхідно для того, що розвинути бічні корені. Як тільки з’явиться зав’язь, ніжку потрібно зміцнити, тому в цей момент Амагер підгортають вдруге. Додатково процедуру повторюють кожен раз при оголенні кочережки.\nЩоб урожай порадував великими качанами, необхідно підживлювати рослину. Першу підгодівлю проводять відразу після висадки розсади, поливаючи паростки розчином з 10 л води, 10 г сечовини і 20 г суперфосфату.\nДо липня в грунт вносять азотовмісні добрива з розрахунку 20 г на 10 л води (2-3 рази в місяць). Слідом в такій же кількості застосовують препарати з фосфором і калієм.\nУвага! Добрива з азотом можна використовувати при формуванні качанів, так як вони стимулюють набір листової маси. Тому після липня, коду формуються головки, застосовувати азотовмісні добрива не можна.\nАмагер любимо фермерами за стабільно високу врожайність при мінімумі витрачених зусиль. Великі і соковиті качани можна отримати, дотримуючись основних правил догляду:\nбажано садити розсадним способом;\nдотримуватися умови поливу, розпушення та підгортання;\nвносити підживлення, відповідні стадії розвитку;\nвчасно проводити профілактичні заходи по боротьбі з хворобами і шкідниками.\nПід час останнього поливу рекомендують ввести підгодівлю з препаратами, які збільшують врожайність: «Здравень», «Пуп’янок», «Ефектон». Вони стимулюють ріст плода, сприяють концентрації вітамінів і мінеральних солей в вилці. Можна окропити грунт борною кислотою до повного зволоження, це допоможе овочів краще зберігатися взимку.\nУвага! У спекотну погоду збільшують полив і накривають капусту соломою, щоб листя не отримали сонячних опіків і овоч не зупинився в розвитку.\nПолягає у своєчасному проведенні профілактичних заходів. Перед посадкою в грунт вносять золу, «Нітрофоску» від комах, мінеральні добрива, які прискорюють ріст капусти, і підвищують імунітет рослин.\nСаджанці у відкритому грунті обробляють препаратом «Іммуноцітофіт». Він підвищує опірність капусти до фузаріозу, капустяної гнилі. Для розчину 1 таблетку розчиняють у 2 л холодної води. Перше обприскування саджанців проводять після адаптації до грунту, друге — перед формуванням качана.\nВід комах і слимаків капусту обприскують розчином нашатирного спирту (5 г на 1 л води). Від блішок ефективний розчин «Актара» (4 г на 10 л). З народних засобів застосовують настій бадилля картоплі або томатів.\nВажливо! Відлякують шкідників посадки салату, селери, цибулі-порею, а кріп ще і покращує смакові якості капусти. Для профілактики захворювань капустяні рослини висаджують на тому ж ділянці раніше, ніж через 4 роки.\nАмагер не можна назвати вибагливим сортом, однак при його вирощуванні слід враховувати деякі особливості:\nу спеку зростання зупиняється, якщо поливу недостатньо;\nкапусті загрожують грибкові хвороби, тому регулярна профілактика обов’язкова;\nАмагер любить світло, тому важлива правильна щільність посадки.\nЩоб урожай пролежав як можна довше, необхідно дотримуватись правил його збору і подальшого зберігання.\nЯк тільки нічна температура знизиться до -3°С, необхідно приступити до збору врожаю, щоб не відбулося промерзання качанів. Завдяки одночасному дозріванню капусту Амагер можна збирати сільськогосподарською технікою. При невеликих обсягах вилки зрізають вручну, залишаючи верхні листки для збереження зовнішнього вигляду. Збір урожаю проводять в сухий, сонячний день, у південних регіонах — в кінці жовтня, в інших — наприкінці вересня.\nДля зберігання капусти підходить добре вентильований льох з температурою +1… -1°С. Вологість повітря в приміщенні повинна дотримуватися в межах 90-95%. Такі умови дозволяють зберегти врожай до квітня.\nМайже віковий сорт збирає тільки позитивні відгуки.\nНаталя, Саратовська область: «хороший Сорт, качани виростають великі, як на фото, в середньому по 3-4 кг. Особливого догляду не потребує, головне — стежити за регулярністю поливу. Зберігається врожай до квітня, після необхідно знімати верхні листки, інакше вилки починають гнити».\nОлексій, Ростовська область: «Амагер саджу виключно розсадним способом, так рослини витривалішими, міцніше. Перед посадкою насіння використовую біостимулятори і перші кілька днів горщики накриваю тканиною. Урожай зберігаю у погребі, до травня лежить спокійно, не гниє».\nКапуста Амагер вирощують як для власного використання, так і в промислових масштабах. Смакові якості качанів з часом тільки поліпшуються, що дозволяє зберігати їх до кінця весни. Виконуючи основні агротехнічні прийоми, які можна отримати багатий врожай, ідеально підходить для соління і квашення.


Моя перлинка - Хорватія!!! ▷ BusTourShop | БасТурШоп — автобусні екскурсійні тури\nЛьвів - Мукачеве - Вршац - Белград - Спліт (5 ночей на морі) - Мостар - Тімішоара - Мукачево - Львів\nДень 1. Львів - Мукачево - Вршац\nДля туристів, які прибувають на Львівський з.д. вокзал — трансфер на Термінал «А».\nМожлива посадка в Стрию (+1 година з моменту відправлення в тур), Мукачеве (+4 години з моменту відправлення в тур). Переїзд в Вршац. Поселення в готель. Ночівля в готелі.\nДень 2. Белград - Спліт\nСніданок. Виселення з готелю. Переезд в Белград. Сьогодні нас чекає знайомство з містом, який по праву вважається серцем Балканського півострова. Отже, знайомтеся — Белград. Його стародавні стіни бачили готів та франків, кельтів і римлян, слов’ян і турків. Нас чекає пішохідна екскурсія містом, в якому панує неповторна атмосфера взаємопроникнення Європи та Азії, а химерна суміш східної і західної культур створює таємниче зачарування. Тут замки, палаци і середньовічні фортеці чудово поєднуються з сучасними будівлями і торговими центрами. Поселення в готелі. Вільний час.\nОбід в традиційному сербському ресторані (26€/21€). В районі Скадарлія, так званого белградського Монмартра, у нас буде унікальна можливість познайомитися зі справжньою сербської кухнею. Кухня сербського народу увібрала в себе елементи середземноморської, близькосхідної та австро-угорської кухонь. Вона традиційна для Балкан — багато м’яса, овочів, вина і… чудового настрою… Переїзд в Спліт. Поселення в готель. Ночівля в готелі.\nДень 3. Спліт\nСніданок. Нас зустрічає серце Далмації — місто Спліт. Спліт відрізняє особлива атмосфера і яскравий колорит. Сучасність тут гармонійно поєднується із 17-віковою історією, наповненою драматичними подіями і несе в собі сліди самих різних цивілізацій, за час існування Спліт належав римлянам, візантійцям, слов’янам, Венеціанській республіці, Франції та Австрії. Нові будинки тут сусідять зі старовинними будівлями XV-XIX століть, що втілюють різні архітектурні стилі, а вітрини сучасних магазинів виходять на стародавні міські вулиці. Поселення в готель (на околиці міста Спліт). Проїзд у Спліт на громадському транспорті (квиток оплачується додатково — самостійно). Вільний час. Ночівля в готелі.\nДень 4-6. Відпочинок на Адріатичному морі Хорватії - Дубровник - Плітвіцкие озера\nДубровник (46€/38€). Нас зустрічає одне з найкрасивіших міст Європи. Місто розташоване на скелі, біля самого моря. Рідко де можна зустріти таку красу, гармонію і велич. «Той, хто шукає рай на землі, повинен відвідати Дубровник» — так оцінив Бернард Шоу це дивовижне місто. Під час пішохідної екскурсії по місту нас чекає знайомство з історією старого Дубровника і його головними визначними пам’ятками.\nНаціональний парк Крка (46€/36€+вх. квиток) — це сім дивовижно гарних і ласкавих водоспадів, розташованих уздовж однієї з найпрекрасніших річок в Хорватії — Крка. Найбільшим серед них визнано водоспад Скрадінській бук, його висота досягає 46 метрів. Поряд з водоспадами, цей національний парк відрізняється численними печерами та багатством і різноманітністю флори і фауни. Красу Крка треба побачити своїми очима, подихати чистим повітрям, зробити надзвичайно гарні фотографії і черговий раз задуматись над питанням, як таку красу могла створити природа.\nКраса Хорватії, Плітвіцькі озера (55€/46€+вх. квиток). Сьогодні нам належить знайомство з найбільшим парком в Хорватії «Плітвіцькі озера». Вся його краса зібрана в 16 озерах, пов’язаних між собою водоспадами і протоками. Ці озера, немов 16 аквамаринів, вінчають собою корону густого гірського лісу. Прогулянка парком подарує незабутні враження на все життя. Невинність навколишньої природи, широка гладь води, галасливі водоспади і прості струмки, найчистіше повітря, запах квітів і рослин налаштовують на почуття єднання з природою. Вода в озерах надзвичайного кольору: яскраво-смарагдово-блакитна… і в той же час абсолютно прозора.\nТрогір (21€/16€) — це ще одне місце в Хорватії, яке по праву можна назвати містом-музеєм. Історично старе місто розташоване на невеликому острівці, відділеному вузькою протокою від материка і протокою ширше від великого острова Чіово. Вражає місто унікальним набором палаців, храмів, веж і старовинних будівель, а заплутані в лабіринт вулички «старого міста» і зовсім роблять Трогір несхожим на жодне з міст хорватського узбережжя. Повернення в готель. Ночівля в готелі.\nДень 7. Спліт - Мостар - Тімішоара\nСніданок. Виселення з готелю. Переїзд в Мостар. Екскурсію по Мостару. Мальовниче місто, що розкинулося по обидва боки річки Неретви, сьогодні є одним із самих популярних туристичних центрів Боснії і Герцеговини. Знайомство з містом потрібно починати із Старого Мосту, що був побудований у XVI столітті і був частиною багатьох торгових шляхів. Значення цього моста для місцевої економіки було настільки велике, що міст цей постійно охоронявся «мостарами», доглядачами моста. Навколо цього моста зараз є безліч ресторанчиків і сувенірних крамниць.\nВсіх бажаючих запрошуємо на смачний обід в кращих боснійських традиціях (21€/18€).\nДень 8. Тімішоара - Мукачево - Львів\nСніданок. Виселення з готелю. Сьогодні нас чекає екскурсія по місту з багатою історією, дивовижною архітектурою і мальовничою природою, знайомтеся — Тімішоара. Чарівність міста Тімішоара полягає в особливому характері його архітектури і яскравому культурному житті. Часто місто називають «маленьким Віднем», круглий рік в ньому проходять музичні та театральні вистави, тут безліч художніх галерей, музеїв, соборів.Переїзд в Україну. Орієнтовне прибуття (залежить від проходження кордону) в Мукачеве — 21:00, до Львова — 01:30.\nМісце прибуття у Львові — Термінал «А». Трансфер на залізничний вокзал.


Львівському веслуванню - 60 - Новини спорту Львів Водні види\nЛьвівському веслуванню - 60\nЛьвівщина відсвяткувала 60-річний ювілей славного виду спорту - веслуванню на байдакрах та каное. Кореспондент Гал-інфо згадує найяскравіші сторінки історії львівського веслування від його початку і до сьогодення.\nІсторія львівського веслування пройшла нелегкий шлях від самого початку і до сьогодення. Були і злети, і падіння, і успіх, і невдачі, але 60 років, за словами ентузіастів цього виду спорту, промайнули як один день.\n5 травня 1956 року почався відлік здобутків веслування на байдарках і каное. Львівські ентузіасти Мирослав Герцик, Анатолій Дідух та Богдан Мороз стали у витоків веслування. Також слід згадати людину, яка взялась допомогти хлопцям у цій нелегкій роботі. Юрій Туркевич показав як сідати в човен та перші ази техніки цього виду спорту.\nНа жаль, чимало ентузіастів цього виду спорту, які вчили робити перші кроки для інших на Львівщині, уже немає з нами. Мова йде про Сильвестра Дмитріва, Романа Вишенка, Богдана Мороза, Михайла Пігуру, Михайла Горішного та багатьох інших.\nПодальшим кроком у розвитку веслування Львівщини було відкриття Анатолієм Дідухом ДЮСШ – 3. Разом зі школою виросла ціла плеяда хороших спортсменів та тренерів. Варто згадати перших учнів: Богдан Гіжовський, Олег Шпак, Анна Пишник, Сильвестр Дмитрів та чимало інших.\nУ 1963 році веслувальники Львівщини вийшли на міжнародну арену. Перші нагороди зі змагань такого рангу у скарбничку поклали каноїсти Павло Редько та Роман Карбівник.\nУ 1970-му році Львівщина збагатилася ще однією кузнею веслувальників. На березі Західного Бугу у селищі енергетиків — Добротворі молодий випускник Львівського інституту фізичної культури та напарник Романа Карбівника Павло Редько розпочав культивувати веслування на байдарках та каное.\nЗа період існування спортивної школи було підготовлено тисячі розрядників, сотні кандидатів в майстри спорту. Норматив Майстер Спорту виконали такі вихованці школи, як Петро Браташ, Богдан Михальчук, Петро Тупичка та інші. Норматив майстер спорту міжнародного класу виконав Ігор Слівінський. Заслуженими майстрами спорту стали брати Михайло та Олексій Слівінські.\n1970-й рік став знаковим для Львівського веслування, адже у цей рік у Добротворі не лише відкрилася перша школа з веслування, але й народився найтитулованіший веслувальник сучасності – Михайло Слівінський - п’ятиразовий учасник Олімпійських ігор, дворазовий срібний призер Олімпіад, семиразовий чемпіон світу, заслужений майстер спорту.\nНаступною школою, яка почала своє життя на озері Наварія, – були Трудові резерви. Свою трудову діяльність тренера розпочав Богдан Мороз. Серед його вихованців є чемпіони світу, чемпіони Радянського союзу, чемпіони України та прості спортсмени, які до сих пір не забули тих традицій, які були започатковані їхнім тренером - Петро Грешта, Михайло Шурга, Євген Шокало. Дмитро Шокало, Роман Гривняк, Роман Табака і багато інших. Втім, це лише маленька частина тих людей, які перейшли через тренерський тандем Богдана та Ольги Мороз.\nТакож в цей період було багато веслувальників, які мали значні досягнення у спорті, але були частинкою веслувальної історії. Безліч міжнародних, всесоюзних, всеукраїнських змагань давали змогу завойовувати львівським спортсменам нагороди різного ґатунку. Мова йде про Юрія Дідика, Євгена Філоника, Зор’яна Слоновського, Романа Гривняка, Юрія Майбороду та багато інших. Загалом у 70-х роках різними тренерами було підготовлено 57 майстрів спорту Радянського Союзу.\nОсобливо хочеться згадати веслувальників, які першими на Львівщину привезли медалі чемпіонів світу – Петра Грешту та Михайла Шургу та медалі чемпіонів світу серед юніорів двох Романів – Вишенка та Деця.\nУ цьому періоді часу варто згадати про «Буревісник» - товариство, яке було засноване на базі «Львівської політехніки». Багато років там пропрацювали Григорій Галайтатий, Микола Копа та Володимир Милян. За 15-річну діяльність було підготовлено одного майстра спорту міжнародного класу – Анатолія Секіру та чотирьох майстрів спорту – Ігоря Гілету, Віктора Слупського, Олену Горбань та Сергія Лучка.\nВеслування на Львівщині набирало обертів, стрімко ріс рівень спортивної майстерності веслувальників у світі. Це вимагало нових підходів до підготовки спортсменів. І ось у 1978 році у Львівській обласній школі-інтернаті спортивного профілю відкрили новий профільний вид спорту – веслування на байдарках і каное. Головним тренером відділення почав працювати заслужений тренер України Анатолій Дідух.\n80-мі роки увірвалися у веслувальний світ і принесли багато іменитих спортсменів. Серед них Іван Ковальчук, Олена Крет, Богдан Дацко, Наталя Івасик, Олег Петров, Анатолій Ковтун, Тарас Кіт, Володимир Макара, Володимир Милян та багато інших. Загалом за цей період було підготовлено 68 майстрів спорту Радянського Союзу. У цей період стрімко та надовго ввірвалися у спортивне товариство веслувальників Львівщини брати Слівінські: Ігор, Михайло та Олексій.\nТакож у цей період почав приносити великі успіхи тренерський тандем Валентина Примак та Ганна Карбівник. Вихованці тандему ставали неодноразовими переможцями всесоюзних та всеукраїнських змагань. Це Ірина Редько, Ліля та Оля Гайор, Люба Метельська, Ірина Доценко, Ліля Карбівник, Наталя Цирог та Леся Гац.\nНе відставали у цей період від дівчат і хлопці, а саме Роман Бундз, Олег Дмитришин, Олег Тарновський, Юрій Чорній, Ігор Костирський, Анатолій Мачужак, Володимир Слюз, Ростислав Грицай, Ігор Семенович та Ярослав Редько.\nЗ прийняттям незалежності Український весловий спорт почав розвиватися з новим обертом. Були і злети і падіння, але веслування на байдарках і каное вистояло і боролося з усіма проблемами. Протягом першого олімпійського циклу наші львівські спортсмени гідно продовжували традиції своїх попередників, які виступали на водних доріжках колишнього Радянського Союзу. В 90-х роках на Всеукраїнських змаганнях успішно виступали Андрій Бундз, Ігор Дмитришин, Павло Коровченко, Юрій Рудка, Уляна Гривняк, Мар’яна Дмитрів, Юрій Чичкан, Оксана Іваночко та інші.\nХоча не усім їм присвоїли звання «Майстер спорту України», але вони залишили помітний слід в історії львівського веслування. Успішно виступали на міжнародних змаганнях також Ірина Шарадовська та Адріана Одноріг.\nНове тисячоліття відкрило перед Львівщиною нові можливості та нові імена - Аліна Костюченко, Роман Баховський, Олег Солудчик, Богдан Магир, Михайло Рогаля, Юрій Галета, Юрій Ханик, Тарас Марків, Олександра Кришталь, Божена Солудчик, Володимир Бородулько, а також підросла талановита молодь, яка стала лідером українського веслування. Володимиру Децю, Роману Бундзу та Михайлові Пацюркові присвоїли звання Заслужених тренерів України.\nА особливо, мабуть, треба відзначити спортсменів, які захищають честь України у складі національної збірної команди і сьогодні. Тарас Браташ – учасник міжнародних юніорських змагань, Анастасія Горлова – призерка Чемпіонату Європи серед юніорів, Віталій Вергелес – чемпіон Європи та призер Чемпіонату світу, Тарас Міщук – багаторазовий призер юніорського чемпіонату світу, переможець та призер молодіжного Чемпіонату світу, чемпіон Європи, призер Чемпіонату світу, переможець кубку світу, який проходив минулого тижня у Дуйсбургу. До слова Тарас Міщук – єдиний з львів’ян, хто претендує на поїздку на Олімпійські Ігри до Ріо-де-Жанейро.


Добрі казки - Fanbook\nдодому Книги Добрі казки\nУ цій книзі ви знайдете дуже добрі, трохи філософські казки, які не рясніють хитросплетіннями сюжету, але при цьому до них хочеться повертатися знову і знову. У них свій аромат і присмак вічних цінностей.\nТут історії про любов і дружбу, про доброті і відданості, про вміння розуміти один одного і помічати прекрасне у звичайних речах, наприклад, в танучих в калюжі сніжинки. А «дитячі», радісні ілюстрації Зіни Суворої роблять книгу ще більш сонячної і доброю.\nВи почуєте і побачите тиха розмова снів, дізнаєтеся про що мріє покинутий будинок, зрозумієте, чому звичайна кішка не хоче стати Зіркової, обов’язково придумаєте, як подружити справжніх і казкових конячок.\nЯкість видання, як і в інших книгах видавництва «ТриМаг», знаходиться на найвищому рівні.\nУ цій книзі ви знайдете дуже добрі, трохи філософські казки, які не рясніють хитросплетіннями сюжету, але при цьому до них хочеться повертатися знову і знову.\nпопередня статтяХто там, у темряві?\nнаступна статтяКіт і Сова. Вірші з чудесами


Ірландський безлюдний острів продають за $1,4 млн - новини Еспресо TV | Україна\nEspreso.tvСуспільствоІрландський безлюдний острів продають за $1,4 млн\n18 лютого, 2019, 10:23\nВ Ірландії виставили на продаж безлюдний острів, за який просять $1,4 млн\nЗазначається, що загальна площа острова - 80 акрів (близько 0,324 квадратних кілометрів). За словами продавця, щоб дістатися з одного кінця острова в інший треба йти пішки близько години. Він розташований в 3,2 км від регіону Коннемара на заході Ірландії.\nЗгідно з даними вчених, перші поселення людей з'явилися на острові близько 3 тисяч років тому. Розташований там зруйнований монастир був зведений в VII столітті. Руїни монастиря - церква, вівтар і могили - належать ірландському департаменту навколишнього середовища, спадщини та місцевого самоврядування та не продаються. На острові багато прісноводних озер і велика кількість птахів: чайок, буревісників та інших.\nНагадаємо, влада Японії вирішила купити незаселений острів Маге на південному заході країни для проведення спільних з ВМС США навчань за участю палубних літаків і авіаносців.


Еволюція наукових поглядів стосовно поняття «державна безпека» — скачать безплатно реферат з предмету Політологія, Політика\nГоловна → Політологія, Політика → Еволюція наукових поглядів стосовно поняття «державна безпека»\nЕволюція наукових поглядів стосовно поняття «державна безпека» — Реферат\nЕволюція наукових поглядів стосовно поняття "державна безпека"\nВ. Г. Пилипчук\nДослідження теорії забезпечення державної безпеки та відповідного понятійного апарату — дуже важливий напрям наукової діяльності з погляду становлення і подальшого розвитку загальнодержавної системи забезпечення національної і державної безпеки, відповідних державних органів.\nЯк свідчить історіографічний аналіз, один із ключових напрямів дослідження — визначення поняття "державна безпека". За радянських часів дослідження були значною мірою заідеологізовані, тому розглянемо насамперед їх сутність та динаміку розвитку (не враховуючи політичного аспекту. — Авт.). За результатами аналізу наукових видань того часу , на наш погляд, можна виокремити такі основні підходи до визначення поняття "державна безпека":\nв основу визначення покладено "стан" (захищеності. — Авт.). Так, Л. Григорян зазначає, що державна безпека — це стан непорушності основ суспільного і державного ладу. На думку Ю. Булигіна, державна безпека — такий стан держави, за якого забезпечено стійкість його суспільно-політичного ладу;\nв основу покладено поєднання понять "стан" і "здатність". Так, автори Контррозвідувального словника (1972 р.) вважали, що державна безпека — це стан надійності й непорушності суспільного і державного ладу в умовах внутрішніх (у перехідний період) і зовнішніх ворожих сил, здатність держави протистояти підривній діяльності;\nвизначення державної безпеки як системи суспільних відносин. Зокрема, М.Карпушин зазначав, що державна безпека є регулятором взаємодії сил її охорони і забезпечення, джерел загроз і середовища. П.Коршиков зробив висновок, що державна безпека — певний стан системи протиборства держави і супротивника, що визначається порівняно високим ступенем локалізації дій супротивника та інших джерел небезпеки. Ю. Долгополов зазначив, що державна безпека — це система суспільних відносин, що регулюються соціальними нормами і забезпечують непорушність державного і суспільного ладу країни, її військового потенціалу й суверенітету.\nДля узагальнення викладеного розглянемо етимологію слова "безпека". Так, згідно зі словниками В. Даля і С. Ожегова, безпека — це стан, за якого немає загрози кому- чи чому-небудь або "відсутність небезпеки, збереження, надійність". Цікаве трактування цього слова в іспанській мові: безпека — такий стан речей, який робить їх міцними, визначеними, постійними, впевненими, стійкими, надійними, вільними від усякого ризику й небезпеки .\nНині більшість авторів (зокрема, С. Пирожков, О. Бєлов, С. Селіванов, М. Косолапов, Г. Мурашин, Є. Кравец, С. Гордієнко, В. Картавцев та ін.) визначають безпеку як певну характеристику стану системи та її основних складових. З огляду на це заслуговують на увагу висновки С.Гордієнка про те, що сучасне трактування безпеки як стану захищеності конкретного соціального об'єкта (особи, суспільства, держави) позитивно сприймається у політичних і наукових колах [3, 115]. Саме такий підхід у 2001 — 2004 роках взято за основу при визначенні терміна "державна безпека" у різних виданнях науково-практичного коментаря до Кримінального кодексу України. Так, у коментарі за редакцією М.Потебенька і В.Гончаренка зазначено, що державна безпека України — стан захищеності корінних підвалин суспільства, державних інститутів, необхідних для виконання державою своїх функцій з управління загальнозначущими справами суспільства . У виданні за редакцією С. Яценка вказано, що державна безпека України — стан захищеності державної влади, суверенітету, територіальної цілісності, обороноздатності, спокою людей (народу), громадської злагоди, довкілля, національної і релігійної рівності . На відміну від викладеного у першому виданні, в основу останнього варіанта визначення покладено саме стан захищеності, тобто застосовано інший підхід.\nУ подальшому термін було доопрацьовано у коментарі до Кримінального кодексу за редакцією М. Мельника й М. Хавронюка, де дано таке визначення: державна безпека — це захищеність державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності України, її економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу, державної таємниці, правопорядку, державного кордону, життєво важливої інфраструктури та населення від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, а також від терористичних та інших особливо небезпечних зазіхань з боку злочинних організацій, груп чи осіб .\nНаведені вище визначення підготовлено у контексті коментарів до Кримінального кодексу України (правозастосовна діяльність). З цього погляду найвдаліший, на наш погляд, останній варіант цього визначення. Водночас він певною мірою дискусійний. Зокрема, враховуючи, що територія держави має чітко визначені кордони, термін "захищеність територіальної цілісності" поглинає термін "захищеність державного кордону".\nСтосовно захищеності правопорядку необхідно зазначити, що це посилання лише частково стосується сфери державної безпеки. З цього приводу цікаве твердження Ю. Долгополова щодо розподілу понять "державна безпека" і "правопорядок". Зокрема, частка суспільних відносин у сфері державної безпеки, закріплених нормами права, входить у правопорядок. Тут ці поняття збігаються. Водночас значна частка відносин державної безпеки не регулюється нормами права, хоча регулюється нормами моралі, корпоративними нормами, звичаями. Це відносини неправового характеру. Багато правовідносин, що є складовою правопорядку, не входять у поняття "державна безпека". Таким чином, поняття "державна безпека" відрізняється від поняття "правопорядок" тим, що включає, окрім правових відносин, відносини неправового характеру. Водночас правопорядок, окрім відносин державної безпеки, що регулюються нормами права, містить правовідносини, що сфери державної безпеки не стосуються .\nЯк зазначав А.Ніколаєв, посилання на розвідувально-підривну діяльність іноземних спецслужб має насамперед контррозвідувальний акцент, що не вичерпує забезпечення державної безпеки . Такий підхід закріплено законодавством України, відповідно до якого контррозвідувальна діяльність — спеціальний вид діяльності у сфері забезпечення державної безпеки .\nЗагалом, на наш погляд, висновки Ю. Долгополова, А. Ніколаєва, І. Котроміна про те, що під час визначення терміна "державна безпека" недоцільно обмежуватися лише юридичною інтерпретацією, що це визначення має перебувати на стику юридичних і спеціальних дисциплін, обґрунтовані [7, 8].\nЦікава (хоча дискусійна) думка щодо тотожного сприйняття за сучасних умов понять "державна безпека" і "безпека держави", висловлена С. Гордієнком, який запропонував такі визначення: безпека держави — це спроможність системи суспільних відносин (у політичній, економічній, воєнній, науково-технічній та інших важливих сферах діяльності суспільства), що безпосередньо пов'язана із забезпеченням оптимального функціонування її інститутів (насамперед державної влади), забезпечити безпеку держави, особи і суспільства за конкретного балансу їхніх життєво важливих інтересів; державна безпека — форма (різновид) національної безпеки, що передбачає спроможність держави забезпечувати стабільне функціонування державних та суспільних інституцій, а також стан їхньої захищеності від потенційних і реальних загроз [3, 119].\nЗаслуговують на підтримку висновки науковців, зокрема, С. Володіна, А. Ніколаєва, А. Опальова та ін., про те, що поняття "безпека держави" і "державна безпека" не тотожні. Так, безпеку держави необхідно


Будівництво бань з оциліндрованого бруса в Волинській області\nБаня з дерева – це перш за все екологічно чиста будівля, яка не лише радує око, а й створює цілющу атмосферу для організму людини. Вона володіє унікальними властивостями, які благотворно впливають на здоров'я, дарують велике задоволення і прекрасний настрій.\nЯкщо ви хочете побудувати баню у Волинській області швидко, якісно і за розумні гроші, зверніться до професіоналів із компанії "Буковина Зруб". Ми беремо на себе всі роботи, від вас вимагається лише наявність ділянки. Виконуємо будівництво «під ключ», що включає в себе всі етапи: фундамент, стіни, дах, внутрішню обробку і т.д.\nМи будуємо лазні з оциліндрованого бруса з напівкруглим пазом діаметром від 160 до 280 мм. Цей матеріал забезпечує природну вентиляцію, тому в такій будівлі завжди сухо і тепло. Стіни її добре вбирають пар, а смоли і фітонциди, що містяться в сосні і ялині, сприятливо впливають на організм людини.\nНаші ціни набагато нижчі, ніж у конкурентів. А все завдяки наявності власного виробництва з виготовлення бруса, що дає нам можливість вдало регулювати цінову політику.\nУ нас ви можете замовити будівництво бані за вже готовим і випробуваним нами проектом. Вони представлені на нашому сайті і ви можете переглянути їх просто зараз. Якщо жоден з наших варіантів вам не підходить і ви маєте індивідуальне бачення майбутньої будівлі, ми з радістю допоможемо в його реалізації. Все залежить від вашої фантазії. А наша задача – втілити вашу фантазію в життя.\nМи зробимо все, щоб ви були задоволені результатом нашої роботи. Зателефонуйте нам і ми розкажемо детальніше про наші ціни та терміни виконання робіт. Запевняємо вас, співпраця з нами – це вдале вкладення коштів і швидке втілення вашої мрії!


Слухайте, а що воно таке: "сьома річниця шлюбу"? І як її вираховувати? - Беседка - Форум Likar.info\nСлухайте, а що воно таке: "сьома річниця шлюбу"? І як її вираховувати?\nАвтор Болею_ю_ю, 20 июл 2011\nСлухайте, а що воно таке: "сьома річниця шлюбу"? І як її вираховувати? Після Лікаря "боюся її, аж тримчу"!!! :))) От тільки задачка: як її вираховувати? От, наприклад, таким парам, як ми з чоловіком, або Ірчонок (користуючись нагоддою, ще раз вітаю! ;) )? (Ну, вродє вкурсі більшість форуму, про те, що одружені ми не в перший рік знайомства).[+sign]В каждой хорошенькой девушке,В каждой застенчивой лапушкеМогут быть где-то упрятаны...лядские гены прабабушки[-sign]\nяк настане криза так і вираховувайте Якщо на 7 рік від знайомства, то звідти. У сьомий рік від одруження - зовсім добре, як у усiх. Якщо в ці терміни (плюс-мінус пару років) у вас відсутні проблеми, тоді ви просто псуєте статистику.[+sign]Испытываю бредогенератор (версия 3.1)[-sign]\n:)))) Беру ваше останнє речення за побажання! :))))) [+sign]В каждой хорошенькой девушке,В каждой застенчивой лапушкеМогут быть где-то упрятаны...лядские гены прабабушки[-sign]\nНу ми ж дорослі люди) А так, від мене, звичайно, безумовний позитив у ваш досвід) [+sign]Испытываю бредогенератор (версия 3.1)[-sign]\nя бы считала от момента, когда стали вместе жить и вести хозяйство а конфетно-букетный период не учитывать.но, конечно, лучше не ждать заранее кризиса, а то вдруг высмотрите его там, где его нет\nУ нас то було ++ на сьомий рік спільного життя. Бо одружені ми сьомий рік якраз зараз - ну так нічого в принципі. А от той рік був йо-майо, за крок від розлучення увесь рік і з такими проблемами... зараз мабудь вже б не витримала такого...


14:59, 1 лютого 2019\n«Життя матрьошки» (Russian Doll), 1 сезон — 1 лютого\nНовий серіал Netflix про життя російської дівчини Наді в Нью-Йорку. Її грає Наташа Ліон («Помаранчевий — хіт сезону»). Серіал про багатошарову реальність. Головна героїня несподівано вмирає просто на вечірці, але наступного дня знову опиняється там само. Надя розробляє компʼютерні ігри та програми, проте, сама того не помічаючи, опиняється у дивній реальності. Кожна розмова, кожна ситуація скидається в нуль, щойно вона дивиться на себе в дзеркало.\nУ парі з Ліон у «Житті матрьошки» знімається інша зірка серіалу «Помаранчевий — хіт сезону» — Чарлі Барнетт. Тут він Алан. Депресивний молодик, який постійно опиняється поряд з Надею в кількох реальностях відразу. А вуличний панк Хорс, якого грає Брендан Секстон III («Три білборди за межами Еббінга, Міссурі»), знає, як справлятися з непростою і трохи божевільною Надею, яку раніше ніколи не бачив, хоча вона переконує його у протилежному.\nУ серіалі знялася навіть Хлої Севіньї («Американська історія жахів»). У «Житті матрьошки» 8 серій по 30 хвилин кожна. Надя весь час прокидається в свій 36 день народження, паралельно розбираючи своє дитинство та стосунки з матірʼю, а також раз по раз бореться з власною смертю.\nНад серіалом працювали три жінки: Наташа Ліон, Емі Полер (сценарист «Брод Сіті») і Леслі Гедланд («Кохання без зобовʼязань», «Холостячки»).\nЦілком жіночий серіал не обійшовся без #Metoo. У титрах є імʼя продюсера Дейва Беккі, який багато років працював менеджером Луї Сі Кея. Його звинуватили в тому, що він допомагав Сі Кею приховувати неприємні інциденти, повʼязані з неналежною сексуальною поведінкою. Останній скандал, коли Сі Кей мастурбував у присутності двох жінок, приховати не вдалося, після чого карʼєра як Луї Сі Кея, так і самого Беккі, пішла на спад. Від останнього почали йти клієнти, а минулого тижня його звільнили з фінального сезону «Брод Сіті», у якому він працював від самого початку.\n«Чудотворці» (Miracle Workers), 1 сезон — 12 лютого\n«Чудотворці» — новий серіал колишнього автора та актора Saturday Night Live Саймона Річа. Серіал вийде на TBS, Річ зняв його за своєю книгою «В імʼя Господа». Продюсувати «Чудотворців» Річ покликав Лорна Майклза — людину, яка створила одне з найтриваліших вечірніх шоу на американському телебаченні. Майклз — виконавчий продюсер серіалу «Студія 30», що йшов на NBC 7 сезонів, та «Нічного шоу з Джиммі Феллоном».\nПодії розгортаються у небесній канцелярії. Бог, який зібрався на пенсію, — Стів Бушемі («Підпільна імперія», «Великий Лебовські»), втомився від проекту «Земля» і вирішує її зруйнувати. Деніел Редкліфф (Гаррі у всіх частинах «Гаррі Поттера»), у серіалі його звуть Крейг — ангел з департаменту, який відповідає на молитви землян, з Богом не згоден і вирішує врятувати планету. Для цього він і його подруга Еліза, теж ангел, повинні допомогти закохатися двом людям, щоб Бог передумав знищувати землю.\nІ Редкліф, і Бушемі стали виконавчими продюсерами серіалу. Спочатку роль Бога повинен був зіграти Оуен Вілсон («Опівночі в Парижі»), але він вирішив піти з проекту через творчі розбіжності з режисером. Сам Бушемі сказав про «Чудотворців» так: «Це духовний серіал. Він про те, що люди дуже потребують один одного. Якщо ми не будемо любити один одного, тоді навіщо все це взагалі».\n«Дивне місто» (Weird City), 1 сезон — 13 лютого\nРежисер серіалів «Фарго», «Пуститися берега», «Каліфорнікейшн» і «Клініка», Адам Бернштейн зняв новий продукт для платформи Youtube Premium. Сценарій написали Джордан Піл — лауреат «Оскара» за найкращий оригінальний сценарій до фільму «Пастка», і Чарлі Сандерс — сценарист серіалу «Кі та Піл».\nПодії розгортаються в найближчому майбутньому: між вищими й нижчими прошарками суспільства проходить чітка лінія, місце дії — місто Weird. У ньому повністю зник середній клас. Місто поділено на дві частини. Ті, хто живе над лінією, — вищі, а інші, під нею — нижчі. Мешканцями керує таємничий доктор Негарі, він єдиний персонаж, який є у всіх шести серіях «Дивного міста». Сценаристи через призму недалекого майбутнього в загадковому місті досліджують проблеми сучасної людини й навіть трохи над ними насміхаються. У кожному епізоді доктор Негарі створює новий винахід, який, на його думку, покращить здоровʼя, поверне любов до життя і навіть урізноманітнить сексуальне життя містян.\nТворці серіалу тримають імена багатьох акторів у секреті, але вже відомо, що у «Дивному місті» знялися Ділан ОʼБраєн («Той, що біжить лабіринтом»), Ганна Саймон («Новенька»), Стівен Юн («Ходячі мерці»), Лаверна Кокс («Помаранчевий — хіт сезону») і Розаріо Ізабель Довсон («Захисники»). У своєму інтервʼю Hollywood Reporter сценарист Джордан Піл розповів про «Дивне місто»: «На YouTube ми покажемо серію дещо збочених фантастичних комедійних сюжетів, які відбуваються у світі, близькому до нашого, але й водночас далекому від нього».\n«Лорена» (Lorena), документальний серіал — 15 лютого\nЧотирисерійний документальний серіал. Його спродюсував Джордан Піл. Історія подружньої пари — Лорени і Джона Боббітів, у якій дружина відрізала чоловікові статевий орган, помстившись за домашнє насильство.\nПара побралася в 1989 році, 23 червня 1993 року Джон прийшов додому пʼяним і, за словами Лорени, зґвалтував її. Вона взяла на кухні ножа, зайшла в кімнату і відрізала член свого сплячого чоловіка. Поки Джон стікав кровʼю, Лорена взяла відрізаний орган і викинула його десь у полі. Пізніше жінка подзвонила в рятувальну службу і розповіла про те, що сталося. Вони знайшли пеніс Джона, а лікарі змогли пришити його назад.\nЛорену заарештували. У поліції вона скаржилася, що секс із чоловіком не приносив їй задоволення, назвала його ґвалтівником і звинуватила в змушуванні до аборту. Суд визнав Лорену неосудною і призначив їй примусове лікування. Звинувачення у зґвалтуванні не підтвердилися, Джон був повністю виправданий. Через два роки пара розлучилася, але тоді Джон вирішив заробити на своїй популярності, а історія широко висвітлювалася в американських ЗМІ: він знявся в кількох порнофільмах і створив музичний гурт, всіляко обігруючи історію з відрізаним членом.\nСправа Боббітів увійшла в масову культуру. По-перше, Лорену підтримали американські феміністські організації. По-друге, у неї зʼявилися наслідувачки, які почали відрізати статеві органи своїм бойфрендам або чоловікам. По-третє, зʼявився вислів to bobbit — буквально відрізати член.\nДокументальний серіал Джошуа Руфа вкотре піднімає проблему домашнього насильства й намагається відповісти на питання — чи може жертва чинити опір.\nДля нового серіалу обоє знову зустрілися та дали нові інтервʼю. Справа Боббітів стала одним із гучних сексуальних скандалів 90-х, разом зі справами О. Джея Сімпсона та Моніки Левінськи. «Лорена» пропонує нове розуміння того, як за останні 20 років у суспільстві змінилися погляди на домашнє насильство. Прихильниці Лорени у фільмі пропонують зосередитися не на тому, що вона зробила, а чому вона це зробила. У серіалі сусіди і близькі сімейної пари розповіли про те, що Джон знущався зі своєї дружини, бив та ображав її в присутності інших людей. Зараз Джон, який постарів і погладшав, живе в Лас-Вегасі і каже, що він «зовсім не жорстока людина».\n«Піарниця» (Flack), 1 сезон — 21 лютого\nАмериканська піарниця Робін, яку грає володарка «Оскара» Анна Паквін («Реальна кров»), живе в Лондоні. Робін — антикризовий менеджер і працює зі знаменитостями: шеф-кухарем, стендап-коміком, власницею косметичної компанії та американською кінозіркою. Серіал показує виворіт популярності і те, яку роль у житті знаменитостей грають піарники. Робін розуміє, що один неправильний крок може коштувати її клієнтам карʼєри та втрати статків.\nКрім головної ролі, Паквін разом зі своїм чоловіком Стівеном Моєром («Реальна кров») стали виконавчими продюсерами «Піарниці». У серіалі знялися Софі Оконедо («Готель Руанда»), Ребекка Бенсон («Гра престолів»), Марк Воррен («Брати по зброї»), Лідія Вілсон («Чорне дзеркало»), Бредлі Вітфорд («Розповідь служниці»).


Багато думають про себе краще, ніж є насправді. Подивіться, чи не з таких ви людей? Ось деякі помилки спортсменів, яких слід уникати.1.\nЗанадто довгі занятияБолее короткі, але інтенсивні тренування можуть бути більш корисними, ніж тривалі. Після 40 хвилин напружених вправ якість тренування починає швидко погіршуватися. Тим не менш, все дуже індивідуально, але я все ж вважаю, що тренування більш 90 хвилин – надто довго.\n2. Тренування одних і тих же мышцЭтот факт часто недооцінюють, але дуже важливий баланс при тренуванні різних груп м’язів. Тому відокремлюйте свої тренування по групах м’язів.\nНайпоширеніше – в один день робимо верх тіла, в інший день низ.Додатково ви завжди повинні включати в свій щоденний план тренувань хоча б одна вправа на прес, спину, і на підвищення витривалості.3.\nЗанадто велика кількість упражненийЛучше, якщо ви зосередитеся на виконанні меншої кількості вправ і більшої кількості серій. Ви отримаєте правильну техніку і збільшите силу набагато швидше, ніж якщо б ви тренувалися багато. Крім того, вам не вистачить енергії, якщо ви розподіліть її між великою кількістю вправ.\n4. Одержимість темпомПостоянный контроль темпу може збивати з пантелику. Тренування повинна бути комфортною.\nЦе не змагання, а задоволення, тому не поспішайте, а займайтеся в тому темпі, який комфортний для вас. Можна і відпочити довше між підходами.5.\nНеграмотний план занятийДля продуктивних результатів вам потрібно знати, що вам потрібно від свого тіла і в зв’язку з цим скласти грамотний план. Але майте на увазі, що нарощування м’язової маси – це довгий і повільний процес.Навіть якщо ви будете слідувати всім порадам, ви зможете набирати від 0 сили.\n5-1кг м’язової маси в тиждень, а це означає, що вам не доведеться купувати нову одяг через місяць. Тому будьте готові як мінімум до 8-12 тижнів праці заради того, щоб побачити результати і виконати обрану вами мета.6.\nЧас на отдыхЯ також рекомендую завжди прислухатися до свого тіла. Напевно ви знаєте, що важливо отримувати необхідні поживні речовини і висипатися, щоб відновитися. Тому включіть в програму тренувань час на відновлення і відпочинок.\nОднак, незважаючи на достатній відпочинок, ви часто можете відчувати втому. Щоб не робити перерву на тиждень після тренування, приспосабливайтесь до потреб свого тіла. Ніколи не знаєш, скільки у тебе сил, поки не візьмеш гантелі в руки.\nОсь чому ваш план повинен бути досить гнучким, щоб можна було чергувати вправи у відповідності з вашої поточної фізичною підготовкою. Таким чином, ви зможете виконувати свій режим і в той же час бути повними енергії для подальших тренувань.Всім гарного дня і чудового настрою! Підписуйтесь на канал.\nДогляд за кактусом в домашніх умовах – корисні поради


Білкова маска для обличчя в домашніх умовах - iXi\nЯйця – загальнодоступний поживний продукт, який можна вигідно використовувати в косметології. Відомо, що білкова маска для обличчя в домашніх умовах діє безпечно, має протизапальний ефект і м’яко підсушує. Ми рекомендуємо застосовувати цей народний засіб для відновлення проблемної жирної шкіри.\nЯк діють білкові маски на шкіру обличчя?\nКонтроль жирності проблемної шкіри\nБілок, як природний будівельний матеріал, здатний заліковувати мікроскопічні пошкодження, налагоджувати функціонування сальних залоз і підвищувати тонус шкірного покриву. Можна помітити, що від білка трохи звужуються розтягнуті пори, а значить, знижується схильність до утворення чорних крапок.\nОчищення та відбілювання шкіри\nПри регулярному нанесенні яєчних масок вирівнюється рельєф обличчя, поступово зникають прищі, колір шкіри стає здоровим, зникає не естетичний жирний блиск. У деяких випадках маски дають помірний відбілюючий ефект, тобто пігментація шкіри стає менш яскравою, згладжуються почервонілі плями після прищів.\nЗважаючи на наявність корисних жирів в яєчному білку, на епідермісі створюється захисний покрив. Ця своєрідна плівка сприяє відображенню негативних факторів ззовні, тобто шкіра не страждає від всіляких дратівливих зовнішніх умов, до таких належить морська вода, забруднене повітря, низькі температури і сонце.\nБілкова маска для обличчя: очисна процедура для шкіри в домашніх умовах\nЯк застосовувати яєчний білок для особи?\nПоказання та протипоказання білкових масок\nДомашня косметологічна практика доводить, що білком краще користуватися при догляді за жирною, уражену вуграми і прищами, запаленої шкірою у стані в’янення. Якщо є проблема передчасного провисання щік і підборіддя, то такий засіб також буде не зайвим в комплексі з іншими підтягуючими процедурами. При надчутливості і вираженій сухості шкіри доведеться відмовитися від білкових масок.\nСтворення будь білкової маски починається з окремого збивання білка віночком. Інтенсивні рухи потрібно робити до появи легкої пінки, зазвичай таке досягається через 5 хвилин роботи. Готовий білок необхідно в терміновому порядку з’єднувати з іншими предпочитаемыми добавками і застосовувати суміш за призначенням. Найзручніше змішувати домашні маски міксером або блендером, в результаті виходить зручна в застосуванні маса без грудок.\nСекрети домашніх білкових масок\nНе всі враховують властивості білка. Справа в тому, що продукт здатний згортатися в теплому середовищі. Щоб будь-яка білкова маска для обличчя в домашніх умовах принесла очікувані результати та процедура закінчилася вдало, необхідно відмовитися від підігрівання добавок, таких як масла, кефір, бджолина продукція та інше. Оптимально змішувати білок з інгредієнтами кімнатної температури. Також слід згадати про важливому процесі підготовки шкіри. Особа неодмінно потрібно очистити від слідів косметики. Для розширення пір робиться п’ятихвилинна парова ванночка на травах. Добре діють натуральні скраби.\nПравила білкових масок для обличчя\nОптимальний час впливу білка – чверть години, більше не потрібно. Для інтенсивного впливу можна влаштовувати процедуру через день, при помірних проблеми – маски роблять через 2 дні, а для профілактики вистачає одноразового застосування білка в тиждень. І лікувальний і профілактичний курс складається з десятка процедур, далі потрібна пауза на місяць для відновлення природної роботи сальних залоз.\nКращі рецепти білкових масок для обличчя\nсирий яєчний білок – 1 штука;\nнатуральний мед – 40 грам;\nвівсяна або пшеничне борошно – 1 столова ложка.\nЗ’єднати збитий білок з бджолиним продуктом. Якщо потрібно посилити очищаючий і підсушуючий ефект, то додається борошно.\nсирий білок – 1 штука;\nблакитна, біла і зелена косметична глина – всього 2 ложки.\nКосметичну глину корисно застосовувати для догляду за проблемною шкірою. Всі складники змішати, домагаючись отримання однорідної субстанції без грудочок.\nкурячий білок – 1 штука;\nмигдаль, фундук і волоський горіх – довільна кількість.\nЩоб самостійно виготовити маску з ефектом пілінгу, потрібно стерти горіхи в порошок, змішати цю муку з сирим білком і застосувати засіб як маску-скраб для обличчя.\nкріп, щавель і петрушка – 2 ложки.\nВзяти будь-яку доступну зелень, максимально її подрібнити, з’єднати з білком і використовувати цей мікс для освітлення шкіри від пігментації і поліпшення кольору обличчя.\nДля попередження негативних наслідків від будь-яких народних засобів, кожну нову маску необхідно тестувати на шкірі зап’ястя. Після обробки сумішшю повинно пройти близько 3 годин, якщо не виявляється негативної реакції, як свербіж, почервоніння і висипання, то засіб не протипоказано.


Китай готується до війни з... Росією » Newzz - актуальные украинские новости из сети\nВійна перша — об’єднання з Тайванем (2020-2025). (Тайвань — теж китайці, які втекли сто років тому від комуністів на острів і під захистом США збудували окрему державу). КНР має виробити стратегію об’єднання з Тайванем протягом 10 років. Потім Китай має надіслати ультиматум Тайваню, вимагаючи вибрати між мирним об’єднанням чи війною. Слід чекати, що Тайвань вибере непокірну позицію, і війна буде єдиним рішенням. КНР зможе виграти війну легко або важко. Усе залежатиме від рівня втручання США і Японії... Якщо США і Японія будуть лише спостерігати, то Китай легко переможе, і Пекін контролюватиме Тайвань через три місяці. Якщо Японія і Америка втрутяться... війна закінчиться протягом півроку.\nВійна друга: повернення островів Спратлі (2025-2030). США будуть, як і раніше, потай допомагати В’єтнаму і Філіппінам. Ці дві країни, які оточують Південне китайське море, можуть кинути виклик Китаю. Найкращий вихід - атакувати В’єтнам. Перемога над ним злякає інших. Якщо В’єтнам програє, то острови Спратлі перейдуть Китаю.\nВійна третя: повернення Південного Тибету (2035-2040). Якщо Китай спробує завоювати Південний Тибет, це призведе до певних втрат. Найкраща стратегія для КНР — підбурювати до розпаду Індії. У розділеної Індії не буде можливості впоратися з Китаєм. Друга частина стратегії - експорт передових озброєнь Пакистану для завоювання ним Південного Кашміру. Коли Індія і Пакистан будуть зайняті одне одним, Китай має здійснити блискавичну атаку на Південний Тибет.\nВійна четверта: повернення островів Сенкаку і Рюкю (2040-2045). Японія позбавила нас багатств і ресурсів у Східному китайському морі та незаконно окупує наші острови протягом багатьох років. Мине час, і вони заплатять. США можуть втрутитися, але будуть ослаблені, Європа мовчатиме, а Росія сидітиме і спостерігатиме. Війна займе півроку. Східне китайське море стане внутрішнім озером Китаю.\nВійна п’ята: об’єднання Зовнішньої Монголії (2045-2050). Якщо Китай зустріне тут опір, слід бути готовим до війни. Корисна модель - ультиматум. Дати Зовнішній Монголії кілька років, а у разі відмови вдатися до сили. Після повного завершення об’єднання слід розмістити там серйозні військові сили, аби контролювати Росію.\nВійна шоста: повернення земель у Росії (2055-2060). Китай ніколи не забував про втрачені на користь Росії володіння. Слід докласти зусиль, аби Росія розпалася. Росія зайняла 1,6 млн. кв. км китайських земель, що дорівнює одній шостій території нинішнього Китаю. Росія - найлютіший ворог Китаю. Китай має бути добре підготовлений щодо можливості ядерного удару по Росії. Коли КНР позбавить Росію можливості удару у відповідь, Росія зрозуміє, що не може змагатися з Китаєм. Їм залишиться лише віддати окуповані землі.\nПропаганда для внутрішнього вжитку?\n«Останню війну у В’єтнамі Китай програв. Китайська армія (найбільша у світі - 2,25 млн. осіб) не має не лише переможного досвіду, а взагалі жодного. Генерали говорять ультра-патріотичні речі, але це — для самих китайців. Така риторика не має нічого спільного з кроками, які практикує Пекін. Лідер КНР Сі Цзіпінь каже: «Китай створює новий Великий шовковий шлях (колись ним товари з Піднебесної йшли в Європу). Це альтернатива Митному союзу Росії, що веде до геоекономічного протистояння Пекіна і Москви за Центральну Азію - Казахстан, Туркменистан, Узбекистан, Таджикистан, Киргизстан. Китайські проекти динамічні та підкреслено економічні. Вони орієнтовані не так на територію, як на використання її ресурсів. Пекін має для цього гроші. Москва не конкурентна відносно Пекіна. Уся Центральна Азія протягом століть була під культурним впливом китайської цивілізації. Вплив на той регіон — не вибрик теперішніх китайських комуністів, а вікова традиція. Але вплив цей — через «м’яку силу». Експансія КНР на азійську частину колишнього СРСР відбудеться без жодного пострілу. Пекін ніколи не поспішає, не робить істерики. Це відрізняє пекінську еліту від московської», - вважає заввідділу Далекого Сходу Інституту сходознавства Віктор Кіктенко.\nТериторіальні надбання Китаю (з 1991 року):\n1999 — Португалія повертає Макао\n2005 — Росія передає острови Тарабарів, Виноградний, Ромашкін, Великий Уссурійський\n2013 — Таджикистан передає Мургабський район.


NORD - Приводна Електроніка - Перетворювачі частоти і пускачі від NORD DRIVESYSTEMS\nСинхронні двигуни IE5+ (TEFC) НОВИНКА\nСинхронні двигуни IE5+ (TENV)\nПриводна електроніка НОВИНКА\nПеретворювачі частоти НОВИНКА\nNORDAC PRO - SK 500P - Перетворювач частоти НОВИНКА\nДецентралізовані приводні рішення НОВИНКА\nSK 300P - NORDAC ON/ON+ - frequency inverter НОВИНКА\nПриводна Електроніка NORD\nМасштабована функціональність для всіх застосувань\nПеретворювачі шафи управління\nДіапазон потужності: 0,25 - 160 кВт\nТехнологія децентралізованого приводу\nКлас захисту: IP55, IP65, IP66, IP69K\nІнноваційний асортимент приводної техніки NORD може бути налаштований, щоб відповідати майже всім застосуванням.\nNORD співпрацює з клієнтами в усьому світі, в якості експерта з застосування приводів , щоб забезпечити рішення, які оптимально підходять до їхніх вимог.\nМасштабування функцій для кожного застосування приводу. Протягом багатьох десятиліть NORD DRIVESYSTEMS пропонує своїм клієнтам по всьому світу інвертори шафового виконання та децентралізовану приводну техніку.\nПриводні рішення NORD пропонують клієнтам високу ступінь продуктивності і безпеки, незалежно від того, чи встановлений перетворювач в шафі управління або в якості системи децентралізованого приводу.\nВ обох випадках привід електроніки характеризується масштабованою функціональністю, простотою установки і високою точністю регулювання. ПЛК інтегрований в децентралізовані приводи NORD дозволяє замовнику розробляти модульні і автономні системи виробництва. Інструменти NORD CON спростити весь процес установки і дозволяє легко регулювати і експлуатувати техніку. Завдяки оптимізації зєднань, користувачі можуть заощадити витрати на систему. Наші рішення приводу призначені для роботи з асинхронними і синхронними двигунами.\nІнженери NORD гарантують, роботу більш ніж у 100 галузях промисловості\nМодульна система - множина переваг\nЗавдяки своїм масштабованим функціям, модульна система NORD може бути ідеально підібрана для кожної задачі. Наша приводна електроніка підтримує всі поширені системи мереж і обмінюється даними з усіма контролерами. Контроль позиціонування POSICON пропонує користувачеві інтегроване позиціонування і режим синхронізації. Функціональна безпека інтегрована у відповідності STO і SS1. Перетворювачі частоти NORD також пропонують інтегрований гальмівний випрямляч для ккерування гальмом двигуна. Функція енергозбереження при частковому навантаженні, а також інструменти налаштування експлуатації і параметризації плюс проста структура параметрів доповнює можливості нашої модульної системи.


ЗАПОРІЖЖЯ: ХОРТИЦЯ, ДНІПРОГЕС – Текст\nЗАПОРІЖЖЯ: ХОРТИЦЯ, ДНІПРОГЕС\nМожливо, жителі Запоріжжя скажуть, що ми помилились. Можливо, вони навіть образяться на нас (сподіваємося, не дуже), адже ми, на їхню думку, несправедливо не приділили гідної уваги їхньому улюбленому місту. Але ми таки дозволимо собі стверджувати — у Запоріжжі є всього дві визначні пам’ятки, варті уваги туристичної братії. Але зате які…\nСічова сторожова башта Пам’ятка номер один — Хорти\nця. Довжина острова —12,5, ширина — 2,5 кілометра, площа — близько 3000 гектарів. Скеляста північна частина, заввишки до ЗО метрів, поступово знижується на південь і закінчується плавнями. Острів розділяє Дніпро на дві частини — Старий Дніпро, або «Річище», та Новий. Про що нам, шановний читачу, кажуть ці факти? Чи можемо\nНа Хортиці жили і до запорожців. Язичницький ідол\nми, спираючись на них, уявити собі красу Хортиці? Чи вони кажуть нам про те, що України просто не було б без Хортиці і що острів у свій час був центром української державності? І чи можуть ці цифри пояснити, чому острів Хортиця справедливо вважається символом України?..\nПам’ятка номер два. «Честолюбна задумка» — так у свій час називали будівництво Дніпрогесу чужоземні журналісти. А от американські спеціалісти, які приїхали наприкінці 1920-х років до СРСР, додавали: «Росіяни — це справжнісінькі скіфи. Вони споруджують свій Дніпрогес так, як 2000років тому скіфи будували свої кургани, — вручну…» Звісно, тепер ставлення до таких понять, як\n«трудовий подвиг» чи «трудовий ентузіазм», інше, аніж 80років тому. Не можна забувати й про те, що в СРСР повсюдно використовувалася рабська праця мільйонів в’язнів, і Дніпрогес у цьому розумінні не був винятком. Варто згадати й про те, що підйом рівня Дніпра й затоплення великих територій унаслідок будівництва електростанції призвели до зміни природного ландшафту й порушення екологічної рівноваги великих територій. Але таки неможливо не захоплюватись цим витвором людських рук. Ті, хто бодай раз у житті бачив Дніпрогес (звичайно, на власні очі, а не на картинках чи по телебаченню), ніколи не забудуть цього буйства води, металу та бетону, що дає країні таку потрібну їй електроенергію…\nУперше острів Хортиця згадується в літописах у 1103 році. «…І вирушили вони в похід на конях і на лодіях-човнах, і прийшли Дніпром нижче порогів і стали табором на острові Хортиці». Як повідомляє нам славетна «Повість минулих літ», у 1103 році задумав великий київський князь Володимир Мономах похід проти половців, які неабияк набридли русичам своїми безперестанними нападами. Очолив цей похід двоюрідний брат князя Свято-\nполк Ізяславич, разом з ним були князі Давид Всеславич, Мстислав Ігоревич, Вячеслав Ярополчич та Ярополк Володимирович.\nЗвідки ж пішла назва острова, чому, власне, він називається Хортицею? Адже в літописах та інших історичних документах звався острів по-різному — Хор-чикою, Хитрицьким, Хордецьким, Ортинським, Кортицьким, Горо-децьким, Інтрським… А щодо слова «Хортиця», то вчені висловили чимало цікавих версій з приводу його походження. Згадується тут і хорт — собака, і хорт — вовк зі слов’янських казок, Хоре — бог сонця в слов’янській міфології. Є припущення про, скажімо так, неслов’янське походження цього топоніма — від грецького слова «хортос», що означає лука або пасовище, або від татарського «орта» — «розміщений посередині річки».\nГеографічне положення робило острів важливим стратегічним об’єктом, недарма в XIV—XV століттях тут розташовувалася російська фортеця. А в наступному столітті на Хортицю прийшли запорозькі козаки…\nКнязь Дмитро Вишневець-кий, який походив із роду Геди-міновичів, у 1550 році успадкував Черкаське й Канівське воєводства. І все було б добре, та тільки занадто досаждали молодому князю, і не тільки йому, кримські татари, та й турецькі яничари іноді тривожили мирних українських селян. І щоб протистояти туркам і татарам, зібрав Вишневецький вірних йому козаків і побудував на Хортиці перше укріплене містечко. Саме тут князь збирав свою дружину, а потім рушав у зухвалі походи на турецькі міста. Щоправда, одного разу, у відповідь на сміливу\nМонумент на честь першої перемоги козаків у Національно-визвольній війні 1648—1654 рр.\nвилазку Вишневецького та його товаришів, кримські татари зруйнували Хортицьке містечко. Але початок Запорозької Січі було покладено.\nЗруйноване містечко козаки швидко відбудували. У 1617— 1618 роках за гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного на Хортиці було побудовано нові укріплення й козацькі курені. А в січні 1648 року неподалік від Хортиці козаки під командуванням Богдана Хмельницького вщент розбили табір польських урядових військ. Так починалась Національно-визвольна війна 1648—1654 рр.\nУ 1736 році, після початку чергової російсько-турецької війни, запорозькі козаки спорудили на Хортиці потужні фортифікаційні укріплення, які\nдозволяли їм успішно протистояти наступу противника. А для ведення бойових дій на морі було закладено Запорозьку корабельню. Але в 1775 році Катерина II підписала наказ про скасування Запорозької Січі. «Як помре По-тьомка (тобто Григорій Потьомкін, який і був ініціатором зруйнування Січі), так і повернемось ми до Хортиці». Так думали козаки, за указом імператриці Катерини II силоміць переселені з берегів Дніпра на Кубань. Але не судилося козакам знов побачити рідну Хортицю. Ні Катерина, ні її нащадки не збирались відмовлятись від планів знищити «гніздо свавілля», тобто Запорозьку Січ. Останні козацькі зимівники залишались на Хортиці до середини 1780-х років, коли козацькі землі вже повним ходом роздавалися зайшлим людям.\nПам’ятник Д. Вишневецькому\nОчевидно, процес поділу Хортиці був настільки «захопливим», що в 1790 році уряд передав острів у володіння німецькій секті менонітів1, що прибули із Данцига. Німецькою колонією Хортиця була протягом 120 з лишком років. Вочевидь, у німців -менонітів було добре чуття, недарма вони в грудні 1916 року, за три місяці до Лютневої революції, продали острів міській управі Олександрівська (тобто сучасного\n1 Меноніти — протестантська секта, яка сповідує покору й вірить у друге пришестя Христа.\nЗапоріжжя) за 172 350 рублів, приблизно по 70 рублів за гектар.\nРеволюції, Громадянська війна, гігантські будови перших п’ятирічок, війна, повоєнне відновлення… І все не було коли зайнятися Хортицею, не доходили руки в чиновників надати острову хоча б статус заповідника. Тільки у вересні 1965 року острів став Державним історико-культурним заповідником, а в 1974-му Хортицю та прилеглі скелясті утворення оголошено геологічним заказником «Дніпровські пороги». 5 квітня 1993 року острів Хорти-\nця — колиска українського козацтва — дістав статус Національного заповідника.\nДніпро, як джерело дешевої і необмеженої енергії, завжди приваблював енергетиків. Ще на початку XX століття фахівці почали розробляти проект енергетичного використання порожистої ділянки Дніпра між Олександрівськом та Катеринославом (тобто між сучасними Запоріжжям та Дніпропетровськом). До 1917 року було складено півтора десятка проектів. Однак ці плани так і залишились планами.\nУ прийнятому в 1920 році плані ГОЕЛРО будівництво потужної гідроелектростанції на Дніпрі стало одним з головних завдань з електрифікації країни. Проектування дніпровської станції до\nручили талановитому енергетику та гідротехніку Івану Гавриловичу Олександрову. Представлений Олександровим одногре-бельний варіант вражав своєю грандіозністю: він пропонував побудувати в районі острова Хортиця велетенську греблю завдовжки 750 метрів, при цьому рівень Дніпра підіймався більш ніж на 35 метрів, одразу перекриваючи всі пороги. Керівництво партії й особисто Ленін у цілому схвалили грандіозний план. Остаточно питання про будівництво Дніпрогесу вирішувалося на нараді в Кремлі, яка проходила в грудні 1926 року. Безпосереднє керівництво будівництвом здійснювали Б. Є. Веденеев (який очолював будівництво першої в СРСР Волховської гідроелектростанції), П. П. Рот-терт, відомий будівельник з України, під керівництвом якого\nбудували харківський Будинок держпромисловості й Московський метрополітен, та О. В. Вінтер, згодом призначений начальником будівництва Дніпрогесу.\n1 травня 1932 року о 6 годині ЗО хвилин Дніпрогес видав перші кіловати електроенергії — у цю мить запущено його перший гідрогенератор. Першу чергу станції, яка складалася з п’яти енергоблоків, було здано в експлуатацію 27 вересня 1932 року. На проектну потужність у 560 тис. кВт Дніпрогес вийшов 19 квітня 1939 року, коли було запущено дев’ятий енергоблок станції. За радянською традицією станції було присвоєно ім’я В. І. Леніна.\nУ серпні 1941 року Дніпрогес захопили німецькі війська.\nПерсонал станції до останнього моменту залишався на своїх місцях, і тільки коли танкова колона німців упритул підійшла до греблі, енергетики затопили машинний зал і вивели з ладу генератори. Фашисти дуже хотіли відновити роботу такого важливого об’єкта, як Дніпрогес (сам фюрер ушанував своєю увагою станцію!), однак німцям, попри всі їхні намагання, це не вдалось.\nУ 1943 році, відступаючи з лівобережної частини Запоріжжя,\nгітлерівці повністю знищили машинний зал Дніпрогесу й планували висадити в повітря греблю. Для зруйнування станції німці приготували 200 тонн вибухівки. 40 тонн вибухових речовин та 100 авіаційних бомб вагою по півтонни кожна ретельно вклали в тіло греблі. Однак вибуху несталося.\nОдразу ж після того як війська Радянської армії вибили німців з Дніпрогесу, на станції почались відбудовні роботи. Будівельники стали прокладати навісні мости. До 1945 року було відновлено міст через шлюз. Поступово йшла заміна електротехнічного обладнання. З березня 1947 року гідроелектростанція дала перший промисловий струм — було запущено перший блок. На кінець того самого року було налагоджено ще два генератори. Повністю на проектну потужність станція вийшла в червні 1950 року, коли відновили роботу всіх дев’яти енергоблоків.\nНаприкінці 1960-х років в історії Дніпрогесу почався новий етап. Розрахунки інженерів-гідроенергетиків показали, що за греблею біля лівого берега Дніпра є можливість розмістити ще одну гідростанцію. Одночасно планувалося збільшити\n15 березня 1927року на березі Дніпра, на скелі\nз романтичною назвою Любов, було піднято червоний прапор із написом «Дніпробуд почато!»\nНа фоні Дніпрогесу\nпропускну здатність шлюзів та проїжджої частини греблі. Роботи з утілення в життя проекту «Дніпробуд-2» почались у 1969 році. У новому машинному залі встановили 8 гідрогенераторів потужністю по 103,5 тис. кіловат кожний. Загальна потужність станції зросла до 1,5 млн кіїюват. В історії гідроенергетики таку схему використали вперше — не зупиняючи старої станції, поряд побудували потужнішу нову. Унікальним був і проект нового однокамерного шлюзу, побудованого поряд зі старим трикамерним. Довжина цієї гідротехнічної споруди — 300 метрів, ширина — 18 метрів, висота перепаду води — понад 40 метрів. Введення в експлуатацію нового шлю\nзу дозволило втричі скоротити час шлюзування, а також дало можливість пропускати через цю ділянку Дніпра великі судна типу «ріка—море», по суті, давши прямий вихід до моря не тільки для Запоріжжя, але й для Києва. Реконструкцію станції було завершено в 1980 році.\nОчевидно, все-таки не дарма князь Дмитро Вишневецький та його товариші козаки вибрали Хортицю для свого поселення. Є в цьому місці щось таке, що робить його особливо привабливим. Звичайно, свою роль відігравали\nпитання стратегії: і гарне розташування, і зручність при обороні, якби ворог намагався напасти на Січ. Але, крім іншого, це місце надзвичайно мальовниче. Недарма колиску козацтва відвідували й оспівували Тарас Шевченко, Іван Бунін, Максим Горький, Ілля Рєпін, Валентин Серов та багато-багато інших. Сьогодні острів, що є частиною сучасного промислового Запоріжжя, з’єднаний з містом двома мостами. І все-таки йому вдалося зберегти свою неповторність та унікальність.\nСкелі Три Стовпи, які височіють на північному краю острова, — це своєрідний символ Хортиці. Напевно, з кожним об’єктом на Хортиці пов’язана якась цікава легенда або історія. Наприклад, один зі стовпів називається Диван Катерини. Тут нібито відпочивала російська імператриця, яка відвідала острів у 1787 році. А на Середньому Стовпі є яма діаметром 1,5 м і завглибшки до 1 м. Називається вона Запорозька миска. Таке заглиблення утворилося внаслідок дії води на каміння. За народними переказами, в спекотні сонячні дні козаки варили тут галушки і, сидячи навколо ями, годували один одного півтораметровими ложками.\nТри найвищі скелі на Хортиці називаються Головами: у північній частині знаходиться Верхня, на східному березі — Середня і в\nплавнях — Нижня. Під навислою брилою Верхньої Голови видніє Зміїна печера. У 1879 році вчені, досліджуючи її, знайшли кістки тварин і птахів, черепки ліпного посуду та крем’яні сколи. Раніше місцеві жителі знаходили в Зміїній печері шматки зітлілого одягу, озброєння козацьких часів. Існує легенда, що в цій печері мешкав величезний змій.\nНеподалік знаходиться Чавунова балка (тут було таборище козака Чавуна), а східніше — скеля та балка, названі на честь козака Совути. Балка з цікавою назвою Велика Молодняга названа так через те, що вона вкрита заростями молодого осокірника. Слід сказати, що Хортиця була заселена давно, задовго до появи тут козаків. Про це, наприклад, свідчить знайдене археологами стародавнє святилище часів бронзового віку (II тис. до н. е.).\nА взагалі Хортиця з найдавніших часів була своєрідним духовним центром, місцем відправляння культових обрядів та церемоній у різних народів. Наприклад, Чорний камінь, який теж знаходиться в північній частині острова, укритий якимись загадковими лініями. Що вони означають і чи є в їхніх обрисах яка-небудь схема — учені достоту не знають, однак з великою вірогідністю можна сказати, що цей камінь був священним для давніх народів.\nНеподалік від Чорного каменя та Чавунової балки знаходиться Музей історії запорозького козацтва (докладно див. у розділі «Культура й розваги»).\nІдемо далі. Слід сказати, що запорозькі козаки, як ніхто інший, уміли давати образні назви різноманітним природним об’єктам. Ось, наприклад, скеля Вошива. Кажуть, що давніше, коли козакам не було чого робити, вони сиділи на цій скелі й ловили вошей (що ж, історія козацтва — це не тільки героїка, але й буденні дрібні прикрощі, такі як, наприклад, звичайні паразити). А ось, наприклад, скеля Охи-Зітхання. Долали люди підступні дніпровські пороги (далеко не всі — човнів і кораблів розбилось тут сила-силенна) і зітхали з полегкістю.\nМисом випинається в Дніпро скеля Думна. За легендою, збиралися тут козаки для прийняття рішень з важливих питань, тобто думку гадали. З цього місця відкривається прекрасний краєвид на Дніпро та його лівий берег. Сьогодні тут знаходиться профілакторій заводу «Дніпроспецсталь».\nПлавневу частину Хортиці перетинає дамба, насип якої тягнеться вздовж озер Підкручного, Осокорового, Головківського. Колись тут проходила залізниця, що з’єднувала два береги Дніпра. Тут, у плавневій частині острова, знаходиться територія фольклорно-етнографічного кінного театру «Запорозькі козаки». Коли вам доведеться побачити його виступи, повірте, ви не дарма витратите час. Сценки з січового життя,\nджигітовка на конях, бої на шаблях та арапниках, танок зі списами — ці вистави особливо подобаються дітям. Але не слід ставитися до роботи театру тільки як до забави. Мета роботи театру — зберегти унікальну козацьку культуру, продемонструвати, що традиції козацтва живі й будуть жити. До речі, на Хортиці проводяться різноманітні фестивалі. Цілі в них, загалом, ті самі, що й у театру «Запорозькі козаки» або, наприклад, у Міжнародного фестивалю козацьких бойових і традиційних мистецтв (кінець липня — початок серпня).\nПоряд із територією театру «Запорозькі козаки» розміщений реставраційний павільйон, у якому знаходиться відома «запорозька чайка» — козацький човен\nпершої половини XVIII століття, піднятий з дна Дніпра.\nЗ правого берега, навпроти південного краю Хортиці, вливається в Дніпро невелика (16 км) річка Нижня Хортиця. Балка, по якій тече Нижня Хортиця, називається Капустянкою (Ниж-ньохортицькою). Тут колись запорожці вирощували капусту. Північніше тече річка Середня Хортиця й відповідно балка, по якій вона тече, називається Се-редньохортицькою.\nІз західного боку острова плавні поступово звужуються в північному напрямку, сягаючи висоти берега. У річищі Старого Дніпра видніється піщаний острів Корнетівський — улюблене місце запорозьких рибалок. Тут же неподалік — урочище\nКорнетівщина («корнелехтом» німці-меноніти називали місце, де дробили зерно). Рухаючись далі на північ, ми виходимо до балки Широкої. Ще одна її назва — Оленяча. І така назва не випадкова. Ні, олені тут не водились, але сама балка має два десятки відгалужень, схожих на оленячі роги.\nПреображенський міст з’єднує Хортицю з правим берегом Дніпра. Трохи вище від нього розкинулась балка Генералка. За переказами, тут під час воєнної кампанії 1736—1739 рр. перебувала генеральська ставка — «мешкав у казенній хаті генерал». За балкою Генералкою видніють скелі Гавунівська й Каракайката довгий піщаний берег — улюблене місце відпочинку туристів (через що й називається воно турпляжем).\nДалі в Дніпро випинається скеля Громушина. Поряд із нею знаходяться Громушині розлоги — скеля та балка, названі на честь козака Громухи, який випасав тут худобу. Навпроти Громушиної скелі в річищі Дніпра знаходиться острів Байди. Острів завдовжки 350 м й завширшки 170 м багато разів перейменовувався. У щоденнику посла Священної Римської імперії Еріха Лясоти, який подо\nрожував по Україні наприкінці XVI століття, він має назву Мала Хортиця. На карті 1737 року він називається Верхньохортицьким, а в «Атласі Дніпра» 1786 року — Вирвою (через те, що внаслідок великої повені частину правого берега було відрізано протоком, тобто «вирвано»). Німці-меноніти називали острів Канцерівським (бо він знаходився навпроти балки Канцерівка), потім він був Гадючим, Гетьманським і навіть островом імені Лізи Чайкіної.\nЗа островом Байди видніє балка Канцерівка, по якій протікає річка Верхня Хортиця. Неподалік височіє Рогозина скеля, біля якої під час російсько-турецької війни 1736—1739 років були споруджені добре укріплені редути. Рухаючись далі, ми побачимо балку «Біля перевозу» (тут колись була переправа через Дніпро), скелю та балку Наумова. Поряд із Наумовою розташувалась балка Куца, а за нею — скеля Копичувата.\nДалі в північному напрямі острова знаходиться Музичина балка (названа на честь козака Музики) і доволі широкий пляж. Тут археологи виявили багато цікавих історичних пам’яток: поселення кінця III — початку\nОстрів Байди — це, власне, справжнісінька колиска Запорозької Січі. Саме тут у середині XVI століття князь Дмитро Байда-Вишневецький побудував укріплене містечко й зібрав загін із 300 козаків.\nII тис. до н. е., залишки укріплень часів російсько-турецької війни 1736—1739 рр. та ін.\nОтже, таким постав перед нами острів Хортиця — легендарне місце, де зароджувалось українське козацтво, зароджувалась Україна. Тепер нас чекає ще одне, не менш легендарне місце — Дніпрогес. Звісно, якщо Хортиця — це «туристичний рай», то Дніпрогес, до всього, ще й стратегічний об’єкт, куди надто цікавих туристів не пускають. На станції діє тематична виставка, присвячена її історії та сьогоденню, але потрапити на неї можна лише за попередньою заявкою, та й то від підприємств і навчальних закладів. Якщо вже є велике бажання, то раніше можна було домовитись про екскурсію до машинного залу. Але, на наш погляд, ви нічого не втратите, коли просто помилуєтесь Дніпрогесом, хай навіть здалеку. Особливо гарна станція (точніше, її гребля) вночі. Якщо ви захоплюєтесь фотографією, то нічні знімки Дніпрогесу точно стануть окрасою вашої колекції.\nтаментів, люксів, напівлюксів, одномісних та двомісних стандартних, із сучасним дизайном). До послуг пожильців конференц-зал, 2 зали для переговорів на 15 та 25 місць, ресторан (5 зал) на 600 місць, буфети на кожному поверсі, казино, нічний бар «Нептун», а також «Козацьке подвір’я» на острові Хортиця, де можна провести бенкети, весілля, презентації. Працюють автостоянка, що охороняється, сауна з басейном, тренажерний зал, перукарня, салон краси. У кожному номері є супутникове телебачення, міні-бар, телефон, ванна або душ. Люкси, напівлюкси, а також апартаменти обладнані кондиціонерами.\nДвомісний номер: від 294 грн; напівлюкси: 420—486 грн; люкси: 750—1500 грн.\nпр. Леніна, 162а;\nтел.: (0612) 34-6673, 39-0725.\nРозташований у центрі міста (84 номери різноманітних категорій). На першому поверсі готелю працює ресторан, дві бенкетні зали. У кожному номері є супутникове ТБ, телефон, холодильник, ванна. Двокімнатні й однокімнатні номери категорії «люкс», а також одномісні номери обладнані кондиціонерами. До послуг клієнтів готелю: сауна з басейном, пральня, хімчистка, перукарня, цілодобова автостоянка.\nДвомісний номер: 174 грн; напів-люкс: 248 грн; люкс: 279—535 грн.\n«Інтурист», готель, просп. Леніна, 135; тел.: (612) 34-1292, 33-2556.\nЗнаходиться в самому центрі міста. Готель має 280 номерів (апар\nтел.: (061)286-53-62, 286-53-71.\nРозміщений на острові Хортиця. До послуг клієнтів номери різ-\nноманітних категорій, бар, буфет, сауна, казино, більярд, автостоянка, що охороняється. Готель організовує екскурсійні тури по острову Хортиця й Запоріжжю.\nОдномісний номер: 50—80 грн; напівлюкс: 200—300 грн; люкс: 250— 400 грн.\n«Діапазон», готель, вул. Мінська, 9; тел.: (0612) 52-64-00.\nРозміщений на правому березі Дніпра в екологічно чистому районі на закритій території. До послуг клієнтів бенкетна зала, бар, дві сауни, більярд, оздоровчий комплекс. На прилеглій території розміщена крита стоянка для легкових автомобілів, сад з альтанкою, мангалом і басейном. Кожний номер обладнаний телевізором, холодильником, кондиціонером, душовою кабінкою. До вартості номера включено сніданок.\nДвомісний номер: 215 грн; люкс: 265—360 грн.\nвул. Чубанова, 2а;\nтел.: (0612) 13-8094, 13-8358.\nДо послуг клієнтів номери різноманітних категорій, ресторан, кафе-бар, сауна, басейн, конференц-зал, автостоянка.\nОдномісний номер: 80 грн; двомісний: 110 грн; люкс: 220 грн.\nвул. Чекістів, 23;\nтел.: (0612) 64-2438, 64-1808.\nОдномісний номер: від 58 грн; двомісний: 106 гри.\nпр. Леніна, 202;\nтел.: (0612) 34-2660, 34-4542.\nОдномісний номер: від 40 грн; двомісний: 65 грн.\nтел.: (0612) 60-4639, 60-4325.\nРозміщений на території Запорізького аеропорту. При готелі є кафе-бар, пункт обміну валют.\nДвомісний номер: 52 грн; люкс: 138 грн.\nЗапоріжжя — місто велике, і в ньому, що зовсім не дивно, є чимало закладів, де можна культурно відпочити й не менш культурно розважитись. І коли ми почнемо перелічувати абсолютно всі ці місця, то у нас вийде книга «Відпочинок та розваги в Запоріжжі», а зовсім не «20 найкращих екскурсій Україною». Оскільки ж наш маршрут вихідного дня проходить по Хортиці, ми й зупинимося в основному тільки на розповіді про Музей історії запорозького козацтва, який знаходиться в північній частині острова.\nМузей було створено в 1983 році, сприяли його створенню, серед інших, відомі діячі української культури — письменники М. Рильський, П. Тичина, О. Гончар, художник А. Гайдамака та ін. Із самого початку музей називався\nсЗ « со О Си\nМузеєм історії міста Запоріжжя, а в 1988 році дістав свою нинішню назву\nУ музеї є чотири надзвичайно цікаві діорами: «Битва київського князя Святослава», «Військова рада на Січі», «Будівництво Дніпрогесу ім. Леніна», «Визволення Запоріжжя 14 жовтня 1943 року». Також тут постійно діють виставки «Запорізький край у найдавніші часи», «Запоріжжя в період Київської Русі», «Запоріжжя за часів козацтва», «Заселення Запорізького краю в XVIII—XX століттях». Серед найцікавіших експонатів музею гідне місце посідають колекції кам’яної скульптури бронзового віку, ікон, книг (XVII—XVIII ст.), одягу, посуду\n(від бронзового віку до наших днів).\nПрацює Музей історії запорозького козацтва щоденно, крім понеділка, з 9.30 до 17.00.\nТим, хто все-таки вирішив провести ніч не в затишному готельному номері, а на танцполі, в атмосфері справжньої клубної вечірки, ми рекомендуємо такі нічні клуби Запоріжжя: «Європа» (вул. Перемоги, 129) — клуб, що вважається культовим місцем Запоріжжя, «Орбіта» (вул. Лєрмонтова, 9) — розважальний комплекс, де, крім власне клубу, є більярд, сауна та ін., «Сахара» (вул. 40-річчя Перемоги, 31) — ще один великий комплекс, який хоч і знаходиться в спальному районі, але має найбільший у місті\nтанцпол, а також тут є казино, сауна, більярд тощо, «Революція» (пл. Інженерна, 1), «Music Hall» (вул. 40 років Радянської України, 55), «2000» (пр. Радянський, 15).\nСказане вище про місця розваги в Запоріжжі стосується й закладів громадського харчування. У Запоріжжі їх дуже ба\nгато, на будь-який смак та гаманець. Зупинятись на них ми не будемо, а згадаємо лише заклад, розміщений безпосередньо на острові Хортиця.\nРесторан «Запорозька Січ» знаходиться неподалік від Музею історії запорозького козацтва. Звичайно, що в такому місці оформлення інтер’єрів ресторану витримане в українському стилі. До послуг клієнтів декілька зал — бенкетна, шинок тощо. При ресторані є сауна, більярд.\nЦіни за ресторанними мірками — досить помірні, за винятком спиртних напоїв, які досить дорогі.\nЗапоріжжя — найбільший транспортний вузол Південно-Східної України, знаходиться на перетині автомобільних та залізничних шляхів. Через місто проходить міжнародна транспортна магістраль Москва—Сімферополь.\nВідстань від Києва до Запоріжжя (через Дніпропетровськ) складає 529 км, від Харкова — 299 км, від Львова (через Вінницю) — 995 км, від Одеси (через Херсон) — 468 км.\nЗамовити таксі в Запоріжжі можна за тел.: 004, 008, 050, 051, 054, 057, 058, 065, 083, 088, 089, 12-66-66.\nPrevious: СВЯТІ ГОРИ\nNext: ХЕРСОН, АСКАНІЯ-НОВА


Мобілізація духу! » Департамент освіти і науки Чернівецької облдержадміністрації\nДепартамент освіти і науки Чернівецької облдержадміністрації » Навігація » Новини » Мобілізація духу!\nНа лінійці було багато щемливих моментів: бриніли сльози на очах, коли одинадцятикласники у поклоні скорботи поминали загиблих наших воїнів. Тільки у них в руках були квіти, які поклали до монументу – Хреста Пієти. Цьогоріч Першовересень, як і торік, пройшов без квітів, замість квітів – допомога українському війську!\nЦьогоріч вісімдесять четверо першокласників сіли за парти гімназії, яка вступила у 120-й рік свого існування. Саме для наймолодших гімназистів сьогоднішній день особливий, бо для них вперше пролунав Перший Дзвоник, який в руках солдата (а саме він розпочав дзвінкову естафету) закликав до миру, котрого так прагнемо всі ми, прагне Україна!\nДень пам’яті та примирення у Хотинській гімназії


Уряд підтримав оновлення енергетичного додатка до Угоди про асоціацію з ЄС – Офіційно\nadmin 15.05.2019 Кабмін No Comment\nУряд схвалив проект Рішення Ради асоціації між Україною та ЄС про внесення змін і доповнень до Додатка XXVII (енергетика) до Угоди про асоціацію між Україною та ЄС. Окрім цього, Кабінет Міністрів України підтримав внесення до Верховної Ради законопроекту «Про ратифікацію Рішення Ради асоціації між Україною та ЄС про внесення змін і доповнень до Додатка XXVII до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони». Розроблений Міненерговугілля законопроект внесла на розгляд Уряду Віце-прем’єр-міністр з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України Іванна Климпуш-Цинцадзе. Вона назвала ухвалені рішення історичними «адже в найважливішій галузі економіки – енергетиці – Україна починає не лише правову, а й інфраструктурну інтеграцію з ЄС».\nТепер ратифікаційний законопроект має ухвалити Парламент. «На словах майже всі наші парламентарі віддані євроінтеграції і підтримують цей курс. Зараз у них є гарна нагода підтримати реальну євроінтеграцію справою. Ідеться і про прозоре тарифоутворення, і про запровадження прозорого ринку видобування вуглеводнів, що відкриває шлях до інвестицій у галузь, а отже, і до збільшення власного видобутку. Цей законопроект особливо важливий з огляду на «газові» переговори з РФ. Інтеграція в єдиний енергетичний ринок ЄС дозволить нам значно посилити свої переговорні позиції. Тому це питання національної безпеки і воно не терпить зволікання», – заявила Іванна Климпуш-Цинцадзе, закликавши народних депутатів невідкладно розглянути зазначений законопроект.\nРатифікація змін і доповнень до Додатка XXVII до Угоди про асоціацію між Україною та ЄС відкриє для України можливість глибшої секторальної інтеграції в галузі енергетики, яка є однією з чотирьох сфер, що наразі визначені пріоритетними у зближенні нашої держави з Європейським Союзом. Нагадаємо, окрім енергетики, це також цифровий ринок, митна співпраця, а також юстиція, свобода та безпека.\nЗгідно з документом Україна зобов’язується проводити консультації з Європейською комісією щодо сумісності з положеннями acquis ЄС (права ЄС. – Ред.) будь-якої законодавчої пропозиції у сфері енергетики. Окрім цього, Україна утримується від введення в дію актів до того, як Європейська Комісія завершить оцінювання сумісності законопроекту праву ЄС, і якщо ЄК дійшла висновку, що законопроект не відповідає європейським вимогам.\nДля ринку газу, серед іншого, передбачено впровадження вимог Євросоюзу щодо спільних правил для внутрішнього ринку природного газу, умов доступу до мереж транспортування, надійності постачання, а також вимог щодо тарифів на транспортування.\nНа нафтовому ринку Україна має імплементувати Директиву ЄС про зобов’язання держав-членів підтримувати мінімальні запаси сирої нафти та/або нафтопродуктів.\nУ сфері енергоефективності Україна бере на себе зобов’язання щодо енергетичних характеристик будівель, а також енергетичного маркування побутової техніки та обладнання. Окремо виписані вимоги щодо екодизайну для пов’язаних з енергоспоживанням продуктів. Ці заходи поліпшать стан довкілля та зменшать споживання енергії.\nОкрім цього, в галузі ядерної енергетики Україна, зокрема, має впровадити вимоги Євросоюзу щодо захисту від загроз, зумовлених впливом іонізуючого випромінювання. Також ми беремо на себе зобов’язання дотримуватися європейських норм з нагляду та контролю за перевезенням радіоактивних відходів та відпрацьованого палива, а також безпечного поводження з відпрацьованим паливом та радіоактивними відходами.\nПередбачена імплементація мережевих кодексів ЄС у секторах газу та електроенергії, зокрема, Мережевого кодексу ЄС про балансування газу в газотранспортних системах. Цей кодекс виходить за межі зобов’язань України в рамках Енергетичного Співтовариства. Такий підхід дозволить вести постійний діалог з ЄС у двосторонньому форматі і стати повноправним учасником енергетичного ринку ЄС.\nУ Печерському районі Києва поліцейські затримали грабіжника\nУ Києві оперативники затримали жінку за підозрюю у шахрайстві