Сміттєспалювальний завод – технічна складова: що замовчують у РДА | Жити гідно\n25 Лютого, 2019 Друкувати\nСтаття Лохвицької РДА у фейсбуці – чергове свідчення примітивізму і некомпетентності очільників району. Або ж їхнього бажання пошити всіх у дурні.\nНе вірячи зухвалим побрехенькам «інвестора» з «Еко-енерго плюс», апарату Лохвицької РДА та «козака» Івана Дудника (ой, «не сором оселедця!» – як казав козак Василь з фільму «Пропала грамота»), громадськість Заводського теж взялася за розгляд і аналіз «технології ЕКОЛОНОМ». Ото зібрались ми на свою, козацьку раду, дякувати можливостям інтернету, радитись можна тепер з заводчанами, розкиданими по світам.\nОтже, щодо завірянь райдержадміністрації про безпечність технології «Еколоном».\nЩонайменше відверта некомпетентність в статті «розумників» з РДА щодо «активного запровадження в країнах Європи аналогічних процесів переробки відходів».\nЗауважу, що сумнозвісний «інвестор» «Еко-енерго плюс», якого нам “сватають” у район, отримав патент на свою технологію – саме на термічну перереробку і твердих органічних, і ПОБУТОВИХ, і ПРОМИСЛОВИХ відходів. Тобто, «корисна модель» приймає в топку все несортоване сміття з гумами, пластмасами та промисловими відходами включно http://www.eco-energoplus.com/#doc_gallery-6:\nУ статті РДА оголошено, що «Аналогічні процеси переробки відходів вже застосовуються такими компаніями як PYROLASSIST (Великобританія), PYREG (Германія) та BTG-BTL (Нідерланди)». І тут знову підловлюємо нашу РДА на лицемірстві.\n1) компанія BTG-BTL (Нідерланди) https://www.btg-btl.com/en займається піролізом тільки біомаси (органіки), і то переробляє тільки більшість її видів. Навіть не за всю органіку береться.\n2) компанія PYREG (Германія) https://www.pyreg.de/en/company також здійснює видобуток біогазу з біомаси та очищення осадочних стічних вод з видобутком з них фосфорних добрив.\n3) компанія PYROLASSIST (Великобританія) https://pyrolassist.com, окрім переробки органіки, справді займається ще й переробкою шин і гуми, оцінкою і сертифікацією отриманих в результаті піролізу матеріалів. Але і тут є “неприємніст”ь – компанія не займається утилізацією сміття, а тільки переробкою одних форм вуглеводневих сполук (із сировини замовника) в інші: «Ви привезли свої відходи – ми їх переробили – отримали на виході якісь речовини, сертифікували їх – і віддаємо продукти розкладу клієнту (Вам назад) на руки- забирайте і самі давайте тому раду». Компанія не береться за повну утилізацію і захоронення продуктів розкладу.\nАле в статті, написаній невідомим “експертом” з Лохвицької РДА, зазначено, що ці компанії застосовують процеси переробки, аналогічні «сістємі ЕКОЛОНОМ». Тобто вищеозначена стаття РДА на сторінці у Фейсбук виглядає як банальна брехня і маніпуляція поняттями, тупий “розвод” для простачків, які не в змозі зайти на офіційні сайти вищезгаданих компаній і прочитати пару слів англійською чи німецькою…\nАвтори статті з РДА неодноразово посилаються до загальноприйнятого світового досвіду. За їх словами, «установка «Еколоном» є унікальним продуктом українського виробництва, який базується на результатах багаторічної дослідницької праці вітчизняних інженерів та враховує приклади міжнародної практики поводження з відходами». https://www.facebook.com/permalink.php?story_fbid=783184525388999&id=377153115992144&__tn__=K-R\nПитається, де??? В Непалі і Бангладеші? В Європі подібне геть не практикується.\nТак от, візьмемо для прикладу ту ж Європу. Німеччина, сміттєпереробний завод Зорбау.\nВартість спорудження – 120 млн євро (це більше 3,5 млрд гривень).\nПотужність переробки – близько 820 тон сміття на добу.\nВідповідно, вартість аналогічного заводу для переробки до 300 тон на добу, за яку так агітує пан Рязанов, складала би близько 2 млрд гривень, а не оголошені 280 млн грн).\n(Пан Рязанов неодноразово наголошує, що бюджет проекту становить 280 мільйонів гривень, які, ніби, повністю чи частково, готовий вкласти «інвестор» (тобто, 280 мільйонів у них є, а 200 тисяч гривень на сплату податків не знайшлось???)\nА от завод Зорбау справді побудований за європейськими стандартами.\nАле й тут не все так гладко, як у безталанних “імітаторів” з РДА. Особливо варто звернути увагу на те, куди діваються тверді залишки після піролізу (а саме туди йдуть всі важкі метали – в золу (попіл) – у вигляді окислів або з’єднань з іншими матеріалами). Важкі метали, яких у побутових відходах досить багато, спочатку розплавляються, а потім вступають в реакцію і утворюють сполуки, в тому числі і з хлорною кислотою. Феноли і бензоли ще можна спалить, але при цьому значно збільшується викид СО2 в атмосферу.\nОсобливої увагу заслуговує піроліз хлористих з’єднань PEG, яких дуже багато в побутових відходах і, особливо, в пластмасах. Куди з них дінеться хлор? – він або з’єднається з важкими металами і випаде у високотоксичну сажу, або з’єднається з воднем і вилетить в трубу (а це соляна кислота).\nОтже, до сажі і соляної кислоти:\nТаблиця з німецького університетського підручника по переробці сміття.\nВ ній наведено дані, скільки заводом Зорбау було «уловлено» шкідливих викидів, які внаслідок застосування надскладної системи послідовних хімічних реакцій та прогонки через систему фільтрів і циклонів, змогли не потрапити в атмосферу у 2014 році в результаті піролізу.\nЦе те, що навіть не передбачено «тєхнологією Еколоном».\nА це і майже 15 тон соляної кислоти, і 5,45 тон окислів сірки, і 7 тон димних залишків, і 321 тону азотних з’єднань.\nА згідно технології «Еколоном» все це викидалося б в атмосферу. Ви уявляєте, що було б, якби якісь наркомани розпилювали над Лохвицьким районом по 10 тон соляної кислоти, по 3 тони окислів сірки та по 200 тон азотних з’єднань щороку???\nНаступне. Навіть надсучасний завод Зорбау в Німеччині, цей справді високотехнологічний і екологічно безпечний завод, з можливістю переробки 300 тисяч тон сміття на рік, передбачає, що отримає в цьому процесі 70 тисяч тон шлаків (а це зовсім не 2%, заявлені «інвестором» з примітивними печами), а цілих 23,3(3)% !!!, закладені в розрахунок заводом Зорбау:\n(скрін з короткого «паспорта» завода Зорбау, https://ksj.jena.de/fm/41/AVS_Zorbau.pdf)\nІ тільки в «інвестора» з печами «ЕКОЛОНОМ» зольних шлаків майже не залишається: – всього лиш 2 %, заявлені «інвестором» в рекламному проспекті, в що так свято вірять експерти «установкою утилізується до 98 % сировини» http://www.eco-energoplus.com\nА все інше куди? В атмосферу?\nА куди цей «інвестор» збирається дівати по 70 тон твердих високотоксичних залишків після піролізу (тобто. 23,3(3) % від оголошених 300 тон/добу)??? Чи достатньо просто ляпнути, що спалять усе без залишків, просто вірте нам на слово?\nЦе що? Відсутність базової освіти в голови РДА пана Рязанова та його поплічників, чи бажання закрити очі на відверту брехню “інвесторів” і обманути всіх навколо?\nВсе, в чому можна вірити «інвестору» з «Еко-енерго плюс» – так це їхній рішучості «безперервно цілодобово» спалювати всі види сміття і відходів (до 300 тон на добу ) протягом 17 років!!! Скільки це?\nГіпотетично, поки їхнє «обладнання» «накриється», вони спалять 300 тон (щоденна заявлена норма)*365 (днів у році) *17 (років)=1861500 тон (майже 2 мільйони тон!!! несортованих побутових та промислових відходів). Скільки це? Це 31 025 вагонів, або состав вагонів довжиною 428 кілометрів – трохи менше, ніж відстань від Києва до Одеси.\nПишучи свої побрехеньки про перероблення 98% твердих побутових відходів, мудреці з РДА та «Еко-енерго плюс» навіть зуміли відмінити закони фізики і перевершити Бога. Від днів сотворіння цього світу у ньому діяли закони термодинаміки, закон збереження енергії та маси. Але майстри з «Еко-енерго плюс» і тут зробили революцію (або просто не чули таких зарозумілих слів). Або вони всіх людей мають за стадо тупих баранів і олігофренів, яким можна в наглу брехати?\nРозберемо це питання детальніше.\nХоча піроліз і не є спалюванням, оскільки це реакція безкисневого розкладу речовин, але, дивлячись на експериментальну установку ЕКОЛОНОМ ми бачимо на виході саме продукти горіння, а не піролізного розкладу.\nПопри всякі заяви про екологічну безпеку «технології ЕКОЛОНОМ», слід зазначити, що ця «сістєма» напряму викидає токсичні речовини в повітря.\nТруби вказують на те, що це не замкнена система. На презентаційному фото добре видно високі труби:\nНавіщо такі високі? – для забезпечення високої тяги! Більше тяги – більше кисню поступає; відповідно, збільшується температура горіння. Збільшується температура горіння – зростає швидкість горіння, горить навіть те, що не горіло б при нижчих температурах, а відтак збільшуються обсяги спалення, більше теплової енергії виділяється, але й катастрофічно більше високотоксичних викидів у довкілля, утворюються більш небезпечні високотоксичні летючі сполуки, яких не було б при меншій температурі.\nТруби вказують, що це не замкнена система, і навіть, якщо б вони використовували реторти (в чому виникає величезний сумнів), чи їхні труби (вихлоп) проходили через водяний затвор. При прогонці в ретортах окисли залишаються у воді разом з твердими частинками матеріалів, що згоріли. Очищення вихлопу через гідрозатвор призводило б до насичення води високотоксичними сполуками, до збільшення маси водного розчину і об’єму. Надлишок таких високотоксичних вод потрібно буде або скидати/зливати в довкілля, або очищати. Навіть якщо випарити чисту H2O, то утвориться ще більш високотоксичний сухий залишок, який теж треба буде кудись дівати. Навіть «технологія ЕКОЛОНОМ» не відміняє закони термодинаміки. «Ніщо не береться з нічого і не зникає в нікуди» – про що, вочевидь, і не здогадуються ні «інвестори»-лобісти запропонованої «сістєми», ані експерти Лохвицької РДА та її голова пан Рязанов.\nПереробка ТПВ (твердих побутових відходів) має свої великі проблеми. Найперше – перед піролізом повинне бути проведене майже абсолютно ПОВНЕ сортування ТПВ, чого технологія «ЕКОЛОНОМ» не передбачає.\nВсі пластмаси різні, і відповідно, різні види пластмас треба переробляти своїм способом, кожен вид – своєю технологією. Окрім хлор- і фтор- містких. Там все значно складніше. В Європі утилізують окремо різні речовини, чого не передбачає «тєхнологія Еколоном».\nНавіть при піролізі органіки викидається значна кількість оксиду фосфору, який в атмосфері з’єднується з водою і утворює ортофосфорну або фосфорну кислоту (залежно від того, наскільки окислений фосфор). Це також призводить до кислотних дощів навколо такої «установки» (і навіть не в радіусі 5 кілометрів).\nМудреці з «Еко-енерго плюса» та Лохвицької РДА також заявляли про можливість переробки відпрацьованих автомобільних шин.\nШини – це каучук, полімеризований (укріплений) за допомогою сірки. При розкладі шин без присутності кисню виділяється у великій кількості сірководень (летючий і смердючий газ), а якщо з киснем – то утворюються окисли сірки (теж газоподібна речовина). Коли ці окисли, навіть в невеликій кількості, попадають в носа разом із вдихуваним повітрям, то з’єднуються з водою слизової оболонки, утворюючи сірчану або сірчисту кислоту (залежно від того, який окисл попадає) – і людина отримує сірчану/сірчисту кисорту на слизовій оболонці (упрямо у себе в носі) – слизова при тому пересихає, і навіть до крові з носу та інших неромантичних наслідків для здоров’я.\n«Інвестором» також оголошено про їхню готовність утилізувати радіоактивний шлам з бурових.\nАле шлами не утилізують. Досі людство навчилося їх тільки полімеризувати (зв’язувати) токсичні відходи у малорухливі форми. Тобто, їх не знезаражують, бо досі не навчились цього робить, а тільки зв’язують і захоронюють, щоб вони не мігрували (не поширювались). І Росія, і США, де цих відходів найбільше, або закачують їх у скважини назад (захоронюють в товщі землі), або ж тупо звалюють в купи. А радіоактивність куди дінеться? Більш того, вона ще при звалюванні в купи може викликати неприємний бонус – т. зв. «наведену», або «вторинну радіоактивність». Вона тримається трохи менше, бо там менший період напіврозпаду, але вона виникає додатково, як бонус, при недолугих способах перереробки шламів. А ви як думаєте? Що з ними буде робити масажист з дипломом про закінчення Гадяцької річної бджолярської школи???\nА як будуть перероблятись по «тєхнології Еколоном» батарейки, люмінесцентні лампи, різні види акумуляторів, алюміній, який буде у вигляді твердого відходу?..\nПри піролізі радіоактивні речовини (важкі метали) нікуди не діваються. Думка спеців-масажистів, що «все, що всунуто в топку і візуально зникло – і зникло назавжди» є більше ніж примітивною. Зникло з топки, пішовши в атмосферу, і обов’язково вилізе боком – всьому живому: і людям, і тваринам, і рослинам\nЩоб не писати багато, наведу уривок з агітки Лохвицької РДА в фейсбуці.\nТут жовтим виділено тези спеціалістів з РДА, які особисто в мене викликають сумнів і занепокоєння, а зеленим – вже мої думки з цього приводу:\nА далі, не описуючи, наведу просто уривок зі статті про діоксини на вікіпедії.\nЦе те, що «світить» мешканцям Лохвиччини в разі розміщення на території району потужностей «інвестора», якому так старанно сприяє п. Рязанов В.В.\nОтже. «Діоксини — велика група хлорованих вуглеводнів.»\nДіоксини, пригнічуючи імунітет і інтенсивно впливаючи на процеси ділення і спеціалізації клітин, провокують розвиток онкологічних захворювань. Вторгаються діоксини і в складну налагоджену роботу ендокиінних залоз. Втручаються в репродуктивну функцію, різко уповільнюючи статеве дозрівання і нерідко приводячи до жіночого і чоловічого безпліддя. Вони викликають глибокі порушення практично у всіх обмінних процесах, пригнічують і ламають роботу імунної системи, приводячи до стану так званого «хімічного СНІДу». Нещоавні дослідження підтвердили, що діоксини викликають каліцтва і проблемний розвиток у дітей.\nЧи ми хочемо такого майбутнього собі і своїм дітям??? Чи аферистів варто зупинити?


Голодомор визнали геноцидом українського народу 15 держав - 112 Україна\nПорошенко: Голодомор визнали геноцидом українського народу вже 15 держав\nПорошенко підкреслив, що історична відповідальність за Голодомор в Україні лежить на Російській Федерації як правонаступниці СРСР, і цей злочин не має терміну давності\nПівтора десятка держав на рівні парламентів визнали Голодомор 1932-1933 років геноцидом українського народу. Про це заявив президент України Петро Порошенко у ході виступу після молебню пам'яті жертв цієї трагедії, який транслював телеканал "112 Україна".\n"У цьому році Сенат американського Конгресу визнав Голодомор геноцидом. Загалом півтора десятка держав на рівні парламентів кваліфікували голод 1932-1933 років як геноцид", - зазначив він.\nЗокрема, Голодомор був визнаний геноцидом на державному рівні Естонією, Австралією, Канадою, Угорщиною, Литвою, Грузією, Польщею, Перу, Парагваєм, Еквадором, Колумбією, Мексикою, Латвією, Португалією, а також Ватиканом.\nНагадаємо, сама Україна визнала Голодомор геноцидом рішенням Верховної Ради в 2006 році.\nПри цьому Порошенко підкреслив, що історична відповідальність за Голодомор в Україні лежить на Російській Федерації як правонаступниці СРСР, і цей злочин не має терміну давності.\nПрезидент пообіцяв, що більше на українській землі не буде ні Голодомору, ні Великого терору, ні русифікації.\nРаніше з нагоди Дня пам'яті жертв голодоморів в Києві пройшла хода "Свічка пам'яті". По її закінченню представники церков провели молебень пам'яті жертв Голодоморів і стартувала акція "Запали свічку".\nБільше про День пам'яті жертв голодоморів в Україні ви можете прочитати тут.\n#Порошенко #День пам'яті жертв голодоморів #геноцид


Corum розробив новий тип класифікатора\nДивізіон відкритої розробки Corum спроектував і виготовив новий тип односпірального класифікатора КСН -1-2,4х12,5 для ключового клієнта - ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Кривий Ріг). Класифікатор вироблений на майданчику «Корум Криворізький завод гірничого обладнання».\nЗа словами Степана Санагурского, директора Дивізіону відкритої розробки, фахівці Corum провели підготовчі роботи з урахуванням індивідуальних потреб клієнта і розробили класифікатор так, щоб він підвищив ефективність роботи на комбінаті.\n«Після поставки обладнання клієнту, фахівці компанії Corum продовжують супровід при збиранні та установці. Таким чином, ми пропонуємо нашим партнерам максимально ефективні рішення для їхнього бізнесу. Крім того, крім гарантії, ми пропонуємо сервісні пакети з обслуговування техніки для відкритого видобутку під ключ. Супровід при збиранні та експлуатації, оперативне реагування на запити з роботи обладнання - це ті ефективні дії з нашого боку, які допомагають збільшити продуктивність і вивести роботу клієнта на якісно новий рівень», - підкреслив Степан Санагурскій.\nКлючові характеристики: класифікатор призначений для розділення у водному середовищі руд і аналогічних їм за величиною та щільністю матеріалів з видачею в злив часток величиною від 0,15 до 0,83 мм, продуктивністю за зливом - 51 м3 / год і за пісками - 300 м3 / ч. Діаметр спіралі - 2,4 м, довжина ванни - 12,5 м, кут установки класифікатора - 18 градусів.\n«Корум Криворізький завод гірничого обладнання» входить до Дивізіону відкритої розробки компанії Corum. Підприємство випускає запасні частини, деталі, вузли і машини для промисловості гірничо-металургійного комплексу. У 2014 році «Корум Криворізький завод гірничого обладнання» почав випускати готову продукцію: відвалоутворювачі, штабелеукладчики, живильники пластинчасті, реклаймери, перевантажувачі, ленточні конвеєри, класифікатори, насоси.


Пяний дебош у поїзді Харків – Ужгород: Геращенко розповів про покарання для порушників\nП'яний дебош у поїзді Харків – Ужгород: Геращенко розповів про покарання для порушників\nПоліція склала адмінпротоколи на порушників громадського порядку, які влаштували п'яний дебош у потязі Харків – Ужгород.\nПро це повідомив заступник міністра внутрішніх справ Антон Геращенко, передає пресслужба Національної поліції України. Пасажири, перебуваючи у нетверезому стані, нецензурно висловлювалися, заважали іншим пасажирам і погрожували провіднику. Одного з порушників зняли з потяга в Полтаві, двох інших – у Лубнах.\n"Потяг – не місце для розпивання спиртних напоїв, галасу, створення незручностей і проблем для інших пасажирів. Порушники нестимуть відповідальність за свої дії. Потрібно поважати інших людей, дотримуватися правил проїзду. А поліція та "Укрзалізниця" зроблять усе заради безпеки пасажирів у поїздах", – наголосив Геращенко.\nНагадаємо, що 5 серпня у потязі сполученням Харків – Ужгород група пасажирів почала розпивати спиртні напої, нецензурно висловлюватися та кричати. Начальник потяга викликав поліцію, і одного з найбільш агресивних порушників зняли з транспорту.\nПроте його товариші продовжили влаштовувати дебош. Відтак уже одна з пасажирок викликала поліцію – і ще двох порушників зняли з потяга в Лубнах.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, у ніч на суботу, 1 серпня, в поїзді Маріуполь – Киів чоловік напав у купе на жінку, яка їхала зі своїм 7-річним сином. Він побив її і спробував зґвалтувати. Поліція затримала його, а суд обрав запобіжний захід у вигляді утримання під вартою на два місяці.\nТакож "Укрзалізниця" звільнила всіх провідників і начальника поїзда Маріуполь – Київ.\nУкраїнаМіністерство внутрішніх справ УкраїниНаціональна поліція УкраїниАнтон Геращенко


— Чого це ви так витріщалися на нього, міс? — сердито прошепотіла тітка. В неї на лобі з’явилася вертикальна смужка, глибока, наче баюра. — Чого ви поводитесь, як пришелепкувата? — Ви. Одне слово — і Сюзен збагнула, що Корделія розлючена не на жарт.\n— Тітонько, я не розумію, про що…\n— Розумієш, — притискаючи племінницю до дерев’яної обшивки стіни, щоб могли пройти гості, прошипіла Корделія. Власник ранчо, якому належав сусідній із їхнім елінг, привітався, тітка Корд чарівно всміхнулася, бажаючи йому доброго вечора, і лише потім повернулася знову до Сюзен.\n— Послухай мене, міс, і добре собі затям. Якщо вже я помітила твої витрішки, то половина товариства й поготів. Зробленого не повернеш, але зупинити можна. Годі вже цих ігор. Затямила?\nСюзен мовчала, та на її лиці почали проступати риси впертості, які Корделія ненавиділа понад усе. Забачивши такий затятий вираз обличчя у племінниці, вона завжди відчувала бажання надавати їй ляпасів, поки з носа не заюшить кров, а з великих сірих очей не поллються сльози.\n— Ти давала клятву і вступила в договір. Ми підписали папери, ти ходила до відьми, ми отримали гроші. І ти пообіцяла. Якщо це для тебе пустий звук, то згадай хоча б, що це означало для твого батька.\nКорделія з втіхою побачила, як на очі Сюзен навертаються сльози. Її брат був нікчемним створінням, здатним хіба що на те, щоб зачати надзвичайно гарненьку дитину… але навіть після його смерті з нього можна було мати певний зиск.\n— А тепер пообіцяй, що не пускатимеш бісики. А коли побачиш цього хлопця, обійдеш його десятою дорогою, затямила?\nСюзен взяла тітку за припудрену руку нижче ліктя, і вони, шурхочучи сукнями, разом увійшли до їдальні. Сапфіровий кулон у Сюзен на грудях раз у раз яскраво спалахував, і багато хто з гостей звернув увагу на те, які схожі між собою племінниця з тіткою, і який би був щасливий бідолаха Пат Дельґадо побачити їх такими сьогодні.


Тетяна Попова: «Нелегалам доведеться вийти з тіні − або піти в небуття» - Бізнес - Forbes Україна\n23 Червня 2015, 12:00\nТетяна Попова: «Нелегалам доведеться вийти з тіні − або піти в небуття»\nЧлен правління Інтернет Асоціації України − про свободу слова, прослуховування і конкуренцію на ринку high-tech\nТетяна Попова − один із найвпливовіших та найактивніших учасників українського ринку телекомунікацій та high-tech. 14 років вона входить до правління Інтернет Асоціації України (ІнАУ), 11 разів очолювала цю організацію. Яка, в свою чергу, вважається досить серйозним лобістським інструментом: у структуру входять понад 180 учасників, включаючи правовласників, провайдерів, вендорів і так далі. Але сьогодні навколо цього об'єднання відбуваються події, щодо яких у громадськості виникає безліч питань.\nМинулої середи − 17 червня − пройшов позачерговий з'їзд ІнАУ. Захід був присвячений спробі виправити результати одного з попередніх голосувань за склад правління структури. На думку учасників ринку, в процесі голосування недорахували голоси деяких членів Асоціації − помилку було допущено в протоколі з'їзду. Це ставить під сумнів основні принципи, на яких ґрунтується існування структури − а саме, рівноправності та прозорості. Позачерговий зʼїзд мав або затвердити новий склад правління, або підтвердити уточнений.\nУ бесіді з Forbes Тетяна Попова згадала основні етапи та досягнення існування ІнАУ та висловила свою думку з приводу подій, які відбуваються в організації. Також перед проведенням зустрічі Forbes опитав учасників Асоціації, дізнавшись, які аспекти слід було б висвітлити в сьогоднішньому інтерв'ю. В тому числі, мова йшла про контракти членів ІнАУ з Міністерством оборони, впливом на рішення Національної комісії регулювання зв'язку, створення реєстру IMEI і так далі. Відповіді на ці питання розкрито в матеріалі.\n− Будь ласка, опишіть − яким, на вашу думку, сьогодні є український ринок інтернету, ІТ та комунікацій − секторів, представлених в ІнАУ?\n− ІнАУ станом на сьогодні представляє інтереси понад 180 компаній. Півтора десятка років тому Асоціація створювалася в основному інтернет-сервіс-провайдерами (ІСП). По-моєму, тільки чотири компанії з 40, представлених на першому з'їзді, не були ІСП. Одна з них − компанія «Євроіндекс» в особі Валерія Пекаря. Він завжди цікавився ринком ІКТ, досі − дійсний член ІнАУ, перші сім років балотувався й обирався до Правління. Інша компанія − «ICC», її представляла Елліна Шнурко-Табакова − видавничий дім «СофтПрес» понад 20 років видає нашу профільну пресу. І ще дві юридичні компанії, які готували і реєстрували наш Статут.\nА сьогодні членами ІнАУ є хостери, дата-центри, представники вендорів та інтегратори, контентгенератори і так далі. Але основний кістяк − оператори та провайдери телекомунікацій.\n− Від якої компанії ви сьогодні входите в ІнАУ?\n− Той бізнес, який у мене є на сьогодні, разом із чоловіком (Сергієм Бродовичем, главою інвестиційної групи ТАСК − Forbes), ніякого стосунку не має до ринку інтернету, телекому і всього, чим займається ІнАУ. У нас була портфельна інвестиція в компанію «Альфа Каунтер». Від цієї компанії я зараз і балотуюся в правління. Але спочатку в ІнАУ входила компанія «Технологічні системи», яку я очолювала. Саме ця компанія була разом з іншими одним з ініціаторів створення і Асоціації, і Української мережі обміну трафіком.\n− За 15 років роботи в ІнАУ які основні досягнення ви хотіли б відзначити?\n− Головне, що за ці 15 років ІнАУ відбулася як впливова і поважна організація. Вона стала демократичним інструментом для лобіювання інтересів учасників ринку на законодавчому рівні − у виконавчих, судових та правоохоронних органах; для захисту інтересів компаній, які входять в ІнАУ, і не тільки їх; своєрідним регулятором взаємовідносин всіх учасників ринку.\nМи завжди приділяли серйозну увагу створенню та підтримці саморегульованих проектів у різних сегментах мережі інтернет. Власне навколо одного з таких проектів і цементувалася асоціація − нашого дочірнього підприємства «Українська мережа обміну трафіком» (UA-IX), створеного в 2000 році.\nІнАУ є засновником постійно діючого Третейського суду, який має необхідні повноваження та інструменти для вирішення спорів між учасниками ринку телекомунікацій.\nМи завжди приділяли серйозну увагу створенню та підтримці саморегульованих проектів у різних сегментах мережі інтернет. Власне навколо одного з таких проектів і цементувалася асоціація − нашого дочірнього підприємства «Українська мережа обміну трафіком» (UA-IX), створеного в 2000 році\nУ 2009 році створено постійно діючу «гарячу лінію» Skarga для нейтралізації найбільш шкідливого контенту в національному сегменті інтернету. З 2010 року Асоціація здійснює дослідження соціологічних показників та медіадослідження інтернет-аудиторії України.\nОсновна їх мета − аналіз відвідуваності веб-ресурсів та соціально-демографічний профіль їхніх користувачів. Виконавець проекту − компанія InMind Factum Group Ukraine. Новий проект, яким планує зайнятися ІнАУ − вимірювання показників якості послуг доступу до мережі інтернет.\nВесь цей час ми активно працювали в області нормотворчості. Навіть важко підрахувати, до якої кількості законопроектів, постанов КМУ, нормативних актів ЦОВЗ (центральний орган влади у сфері зв'язку), НКРЗІ, місцевих органів влади ми подавали пропозиції, відстоюючи інтереси ринку.\nЗвичайно, в процесі обговорення нашої позиції періодично в об'єднанні виникали внутрішні дискусії, інколи навіть дуже гострі. Цього складно уникнути, коли в Асоціацію входять як ринкові конкуренти, так і залежні один від одного структури.\n− У яких випадках вся ІнАУ діє спільно, забуваючи про внутрішні конфлікти?\n− З досягнень хочеться відзначити, що всі ці роки ми послідовно відстоювали демократію і свободу слова в Україні. Наприклад, у 2003-2005 роках нам вдалося не дати Верховній Раді прийняти закон про моніторинг телекомунікацій.\nЦе законопроект №4042, розроблений СБУ, внесений у 2003 році Кабміном на розгляд парламенту. Документ був написаний на кількох сторінках як дуже рамковий і припускав, що всі оператори і провайдери на своїх мережах мали встановити за свій рахунок обладнання, яке б дозволило СБУ моніторити весь трафік, у тому числі й інтернет. Називалося це «система моніторингу мережі телекомунікацій».\nУ процесі обговорення нашої позиції періодично в об'єднанні виникали внутрішні дискусії, інколи навіть дуже гострі. Цього складно уникнути, коли в Асоціацію входять як ринкові конкуренти, так і залежні один від одного структури\nЗаконопроект не відповідав нормативним актам Європейського Союзу та Ради Європи у сфері захисту прав людини. Його прийняття призвело б до неможливості подальшої інтеграції України в європейське співтовариство. У ньому терміни проведення моніторингу були необмеженими, не передбачалося гарантій захисту від зловживань з боку працівників правоохоронних органів. Були відсутні також вимоги публічної звітності правоохоронних органів про кількість перехоплень і ефективність їх проведення.\nОскільки правити цей текст до другого читання було безглуздо − ми пішли шляхом створення альтернативного законопроекту, і народний депутат Валерій Лебедівський виніс його на розгляд Верховної Ради. Він називався «Про перехоплення та моніторинг телекомунікацій» (4042-1).\nУ розробці проекту закону «Про перехоплення...» брали участь представники ІнАУ, громадської організації «Українська Інтернет Спільнота» (УІС), «Харківської правозахисної групи». У цьому документі було визначено правові засади перехоплення та моніторингу телекомунікацій при проведенні оперативно-розшукової, розвідувальної та контррозвідувальної діяльності та досудового слідства.\nМи провели колосальну роботу − написали десятки листів у різні організації, насамперед державні, отримали сотні зауважень, провели кілька круглих столів та нарад.\nПро моніторинг та прослуховування\n− Чому не можна було вносити правки до законопроекту СБУ про моніторинг?\n− Законопроект, який написала СБУ, був рамковий. А законопроект, розроблений громадськістю, був швидше прямої дії і концептуально відрізнявся тим, що пропонував автоматизовану систему перехоплення з розподіленим доступом для всіх органів, які мають право на ОРД.\nМи ставили перед собою три завдання. Завдання-мінімум − не дати прийняти закон КМУ про моніторинг ні в якому вигляді. Завдання-максимум − прийняти наш варіант. Ну і десь посередині було завдання − взяти наш варіант за основу і не дати до другого читання внести в нього недемократичні норми.\nДля їх досягнення ми разом виконали за рік кілька кульбітів із внесенням чотирьох редакцій законопроектів. Зрештою, після Помаранчевої революції, Кабмін свій законопроект відкликав. Зрозуміло, що всі закони, ні разу не розглянуті Верховною Радою, мали бути відкликані. А СБУ довелося внести ще один альтернативний ЗП №4042-2 через депутата Кармазіна.\n− Якою була реакція СБУ на ваш опір?\n− СБУ намагалася з нами знайти компроміс. Фактично ми розійшлися в кількох ключових моментах − щодо яких саме видів злочинів може бути дозволено негласне знімання з каналів зв'язку. Для нас було принциповим, що створюється автоматизована система, до якої є розподілений доступ. Тобто всі органи, які мають право на ОРД, отримавши рішення суду, могли ввести запит на зняття інформації з каналів зв'язку, але тільки з конкретного мережевого ідентифікатора − номера телефону, IP-адреси, поштової скриньки і т.п. А СБУ хотіла, щоб всі запити йшли через них, і була можливість розширювати коло тих, кого прослуховують, без рішення суду. Я називала це «стежити за тими, хто стежить».\nМи вимагали, щоб людям, які потраплять у зону фактично зняття інформації з каналів зв'язку, за підсумками закриття кримінальної справи повідомили про те, що їх прослуховували, і таким чином вони отримали право ознайомитися з цією інформацією. Також отримана в цей час інформація повинна бути в певному порядку знищена.\n− Після того, як усі документи з моніторингу не було розглянуто, влада все одно поверталися до спроб контролю телекомунікацій?\n− У результаті нашої боротьби, на жаль, все було «поховано»: і наш законопроект, і законопроект Кабміну, й інший альтернативний. Законопроект так і не потрапив у зал під час шостої каденції ВРУ, і Служба безпеки більше до нього вже не поверталася.\nАле при цьому регулярно з'являлися або проекти підзаконних актів, або завуальовані норми в закон «Про телекомунікації», «Про захист суспільної моралі», «Про авторські та суміжні права», які під різними приводами дозволяли моніторити, блокувати. Вони фактично несли пряму загрозу свободі слова в інтернеті й намагалися ввести цензуру. Остання спроба СБУ змусити операторів купувати щось за свій рахунок була зроблена під час обговорення в НКРЗІ законопроекту «Про електронні комунікаціях».\nУ переважній більшості країн немає спеціального закону про мережу інтернет. І як тільки починаються спроби держави втрутитися в регулювання Мережі − завжди існує небезпека надмірного впливу на це владних структур, що може спричинити неефективність її використання, а також знищити одну з головних переваг інтернету − свободу комунікацій\nДержавним мужам необхідно змиритися з тим фактом, що інтернет − середовище унікальне, і, мабуть, єдиний у світі простір, де держава не може регулювати що б то не було. І це не наші «капризи», про це свідчить світова практика: у переважній більшості країн немає спеціального закону про мережу інтернет.\nЯк тільки починаються спроби держави втрутитися в регулювання Мережі − завжди існує небезпека надмірного впливу на це владних структур, що може спричинити неефективність її використання, а також знищити одну з головних переваг інтернету − свободу комунікацій.\nУ будь-якому разі, регулювання повинно сприяти розвитку рівня поширення інтернету в Україні, конкуренції, отриманню якісних сучасних послуг, а не перешкоджати цьому. Тому ми постійно беремо активну участь в обговоренні питань, що стосуються ринку ІКТ та інтернету зокрема, з представниками різних органів влади.\n− Зараз учасники ринку в обговореннях часто згадують законопроект №1888. Критики документа вважають, що він також спрямований на контроль і моніторинг кінцевих користувачів, а лобістами документа називають вас і автора документа, вихідця з «Датагруп» Олександра Данченка...\n− Я ніякого відношення до появи цього законопроекту не маю. Але лобіюю інтереси ринку в частині його доопрацювання. А сам ЗП №1888, автором якого є Олександр Данченко, ніякого відношення не має до законопроекту про моніторинг чи до сумно відомих диктаторських законопроектів від 16 січня . Я не вважаю законопроект №1888 таким, який контролюватиме користувачів і обмежуватиме свободу слова. У цьому законопроекті є норма про створення реєстру пристроїв. Навіть не пристроїв, а цифрових кодів цих пристроїв. Але держпідприємство, яке буде вести цю базу, не знатиме, якому користувачеві належить той чи інший IMEI. Дані про контрактних користувачів будуть тільки у мобільних операторів.\n– Тоді чому частина учасників ринку підносить законопроект №1888 як спосіб додаткового контролю над кінцевими споживачами телекомунікаційних сервісів?\n– Я категорично не згодна з такими меседжами. Безперечно, №1888 – законопроект, у якому є як позитивні, так і негативні сторони. На мій погляд, Данченко як політик і як голова комітету мав би спочатку обговорити норми законопроекту з ринком, а потім вносити його до Верховної ради. Гадаю, надалі він так і робитиме. Адже після внесення законопроекту він провів декілька слухань у комітеті з учасниками ринку в пошуках компромісу й обіцяв врахувати майже всі зауваження.\nЗазначу, що серед членів ІнАУ є ті, хто підтримує окремі норми цього законопроекту. Наприклад, вендори.\n– Яку користь матимуть вендори від створення бази IMEI?\n– Така база стане серйозною підмогою в боротьбі з контрабандою. За базу кодів виступає Асоціація підприємств інформаційних технологій, до якої входять найбільші постачальники і вендори. Вони підтримують ідею бази кодів саме IMEI для пристроїв.\nПідтримують тому, що вже була позитивна історія виходу контрабанди з ринку під час загрози відключення контрабандних пристроїв. Як тільки механізм не спрацював, легальний ринок знову почав страждати. Нині є всі шанси цивілізовано автоматизувати можливість виключення з обслуговування як контрабандних, так і крадених телефонів. Необхідно лише правильно прописати в законі, хто і за що відповідає.\nВендори не мають конкурувати з тими, хто завозить «по-чорному» ті ж самі мобільні пристрої.\nУ законопроекті є норми, в яких зацікавлені оператори радіодоступу – і насамперед мобільні, які сьогодні одержали ліцензії на 3G. Їх має цікавити дворазове зменшення термінів отримання дозволів на встановлення базових станцій.\n– Але ж усі базові станції мобільних операторів уже володіють функціями для забезпечення роботи 3G...\n– По-перше, не всі базові станції адаптовані під нове покоління зв'язку. По-друге, саме переключення на 3G потрібно буде узгоджувати. Ці ж базові станції встановлено для інших частот, адже їм видавали дозволи на роботу на інших частотах. Обсяги погоджень в УДЦР становлять сотні дозволів щотижня!\nЗазначу, що свої інтереси щодо цього законопроекту мають невеликі та середні провайдери. Вони зацікавлені в тому, щоб до бази кодів не потрапили пристрої WiFi, комутатори тощо. До речі, саме в цьому питанні автор законопроекту пішов нам назустріч.\nА з боку користувачів потрібно виваженіше підходити до того, де і що вони купують. Якщо ми хочемо жити цивілізовано, хочемо мати легальний ринок, великі зарплати, то ринок має бути реально легальним, а кожен користувач має сприяти цьому і бути відповідальним, вибираючи постачальника.\nПро пришестя 3G в Україну\n– Будь ласка, розкажіть про ваш внесок у розвиток 3G в Україні.\n– У 2014 році мене запросили головним експертом групи РПР з упровадження 3G в Україні. Я дуже багато часу витратила на те, щоб переконати всіх у тому, що нам обов'язково потрібно провести тендер на три ліцензії одночасно і всі ці три ліцензії мають отримати наші сьогоднішні мобільні оператори. І що це мають бути ліцензії на 3G, а не на LTE.\nЦього року мене запросили головним експертом групи РПР з упровадження 3G в Україні. Я дуже багато часу витратила на те, щоб переконати всіх у тому, що нам обов'язково потрібно провести тендер на три ліцензії одночасно і всі ці три ліцензії мають отримати наші сьогоднішні мобільні оператори. І що це мають бути ліцензії на 3G, а не на LTE\nПро те, чому саме так, я можу цілу лекцію прочитати. Але якщо коротко, зростання має бути органічним, ринок – конкурентним, а бюджет – отримати максимальні й такі необхідні кошти (тільки за ліцензії оператори заплатили майже 8,9 млрд грн, не враховуючи коштів, які буде витрачено на конверсію).\nТому якщо є можливість видати три ліцензії, то треба видати три. І, на відміну від попередніх складів НКРЗІ, нинішній склад провів цей тендер і забезпечив прозорий процес на всіх етапах його підготовки, зокрема й видання ліцензій.\nУсі абоненти всіх трьох найбільших мобільних операторів у рівних умовах уже сьогодні дістали можливість доступу до нової технології.\nЗапитання з Facebook\n– Нещодавно на своїй сторінці у Facebook голова компанії «Адамант» Іван Пєтухов обурювався, що на зустрічі до голови НКРЗІ запрошують не очільника ІнАУ, а вас. Чи справедливе його обурення?\n– Ішлося про нараду найбільших операторів широкосмугового доступу. Мене як представника ІнАУ запросив на цю нараду Олександр Животовський (голова НКРЗІ. – Forbes) офіційним листом.\nЯ 15 років брала участь у нарадах різних державних органів і обстоювала інтереси ринку. Звичайно, я не просто ходила, була присутня і ставила запитання. Я вступала в дискусії, аргументувала позицію членів ІнАУ щодо необхідності внесення змін у ті чи інші регуляторні чи законодавчі акти – і домагалася результату по суті. Зрозуміло, що доводилося йти на компроміс у непринципових питаннях і досягати консенсусу. Але принципові моменти обстоювали завжди. На будь-якому рівні.\nТак, є багато колишніх і нинішніх державних чиновників, які мене не дуже «люблять» за незалежну й принципову позицію і яким не дуже подобається, що Тетяна Попова «занадто харизматична».\nАле, очевидно, їх влаштовує ситуація, коли опоненти, висловлюючи свою позицію, аргументують її з посиланнями на законодавство, на приклади зарубіжного досвіду, аналізом можливих наслідків на розвиток ринку. Та, власне, і мені такий підхід імпонує – діловий і конструктивний, на відміну від голослівних огульних звинувачень і необґрунтованих вимог.\n– Члени ІнАУ цікавляться, як на вашу діяльність впливають товариські взаємини з головою АПІТУ Елліною Шнурко-Табаковою?\nЯ вирішила підтримати ініціативу, сказавши: «Оскільки в правління пропонувалися одні чоловіки, а тут раптом з'явилася жінка, я пропоную голосувати за неї, щоб у правлінні була хоча б одна жінка». На що Еля розвернулася до мене і безапеляційно заявила: «Я не жінка, я директор». У цьому – вся Елліна\n– А ніяк не впливають. Я, як і багато хто, вмію розмежовувати особисті відносини та суспільні. Елліну я вперше побачила на першому з'їзді Інтернет-асоціації України, 13 грудня 2000 року.\nЕлліну запропонували вибрати в члени правління. Мені сподобалося її принциповість і дуже хороше знання ринку. Тому я вирішила підтримати цю ініціативу, сказавши: «Оскільки в правління пропонувалися одні чоловіки, а тут раптом з'явилася жінка, я пропоную голосувати за неї, щоб у правлінні була хоча б одна жінка». На що Еля розвернулася до мене і безапеляційно заявила: «Я не жінка, я директор». У цьому – вся Елліна.\nВона дуже цікава й неординарна людина. Я поза роботою з іншими спілкуватися не вмію.\nЗа 15 років існування ІнАУ вона 10 років була членом правління. Вона завжди вирішувала питання, пов'язані з захистом свободи слова в інтернеті, завжди її обстоювала.\n– Ви читали дискусію навколо поста Валерія Пекаря, в якій брали участь багато членів ІнАУ і де лунали звинувачення в тому, що Шнурко-Табакова задіяна у схемах, як висловилися коментатори, «рішення» при Міноборони?\n– Єдиний, хто висловив претензії, – Михайло Комісарук (голова наглядової ради Ukr.net. – Forbes), який брав участь у дискусії і ставив у приклад лобіювання скасування Елліною пунктів постанов Кабміну. Так, це було, більше того: ми навіть намагалися в ІнАУ проголосувати за аналогічний лист. Мова йде про спрощення процедур закупівлі для армії засобів зв'язку: комп'ютерів, планшетів і так далі – в 65-й постанові та спрощення впровадження нових технологій – у 120-й постанові.\nВажливість цих змін говорить сама за себе: неможливо ефективно управляти збройними силами без високотехнологічних рішень і тих же планшетів. Те, що проблему, порушену в грудні, нині майже вирішено новою постановою та законопроектом, підтверджує правильність кроків, які зробила Елліна.\nТож для мене це приклад формування державної позиції представниками бізнесу. І, на мій погляд, що більше буде таких випадків, то краще для України.\nУже більш як півроку наш спільний проект www.warroom.today також став точкою зростання експертної ради при військах зв'язку ЗСУ, до якої увійшли технічні експерти ІКТ-ринку України і яку очолює Елліна. Завдяки роботі ради у співпраці з військовими збільшено конкуренцію учасників торговельних процедур, працюють антикорупційні маркери, здійснюються технологічні та ринкові експертизи.\nЯ вважаю, що претензії до Елліни багато в чому мають особистісний характер. І це пов'язано насамперед із тим, що вона не йде на компроміси поза системою цінностей, не допускає маніпуляцій громадською думкою і приховування бізнес-інтересів під личиною громадської діяльності.\nЩо відбувається з ІнАУ\n– Що сьогодні, на вашу думку, відбувається з асоціацією?\n– 27 квітня у нас відбувся з'їзд, на якому лічильна комісія зробила помилку в підрахунку голосів під час виборів до правління. Я думала, що всі розберуться в цій помилці, і все буде добре. Оскільки волевиявлення делегатів з'їзду (вищого органу управління асоціації) було фактично спотворено резолюцією і протоколом з'їзду, які базувалися на помилкових даних лічильної комісії.\nАле фактично останній позачерговий з'їзд, замість того щоб просто виправити арифметичну помилку лічильної комісії, продемонстрував нездатність загальних зборів ухвалити хоча б одне конструктивне рішення. Лічильну помилку не виправлено, а безпрецедентні в історії ІнАУ зусилля зі зриву кворуму з'їзду продемонстрували ціннісний розрив між її членами.\nМаніпуляції з голосами і довіреностями чимось нагадують електоральну Україну часів президента-утікача Януковича. І для нас головне сьогодні – зберегти конструктивний стиль роботи асоціації з державними органами та громадськими організаціями в цілому, а не стати рупором маргінальної опозиції, що йде корінням у «дерибан» частот 2006 року та закони 16 січня 2014-го.\n– Ви можете оцінити ІнАУ як актив, зокрема як організацію, яка має вплив на події у країні?\n– ІнАУ завжди була системною і конструктивною частиною громадського сектору. Позитивний імідж і репутація коштують дорого, і зацікавлених у її використанні завжди було, є і буде достатньо. Але не треба забувати, що ІнАУ – це не лише бренд, а й люди, об'єднані демократичними цінностями, які цей бренд створювали щоденною копіткою працею.\nМайбутнє – за широкосмуговими технологіями, мультимедійними платформами і додатками, насамперед мобільними. Так, нарешті, ми зможемо повноцінно скористатися електронними адміністративними державними послугами\n– Як, на вашу думку, виглядатиме наш інтернет-ринок через п'ять років?\n– У нас точно буде LTE. Я не думаю, що якось сильно зміниться структура ринку. Великі оператори як були, так і залишаться. І, незважаючи на те, що укрупнення ринку і поглинання неминучі, залишиться місце середнім і маленьким бізнес-структурам.\nДоведеться вийти з тіні нелегалам – або піти в небуття. Майбутнє – за широкосмуговими технологіями, мультимедійними платформами і додатками, насамперед мобільними. Так, нарешті, ми зможемо повноцінно скористатися електронними адміністративними державними послугами. А також ще просто незліченною кількістю інших послуг. Дуже хочеться вірити саме в це.\n– За вашими відчуттями, до суспільства приходить якась інтелектуальна зрілість для позитивних змін?\n– Дуже повільно, але так. Я бачу чимало всіляких громадських рухів і дуже багато людей, які свій власний час, як волонтери, витрачають на те, щоб підштовхнути державних чиновників проводити реальні реформи в цій країні, реалізовують реальні проекти.\nГромадянське суспільство сьогодні значно зріліше, ніж після революції 2004 року. І найголовніше, що ми усвідомили і застосовуємо на практиці механізми, які контролюють владу, – і в політичній площині, і в експертному середовищі. І хоча це лише початок шляху, ми всі маємо бути оптимістами в реалізації нашого спільного проекту «Україна» і не допустити реваншизму.\nКЛЮЧОВІ СЛОВА: інтернет Інтернет Асоціація України ИнАУ Татьяна Попова UA-IX Петро Порошенко Сергій Бродович\nБез розголосу: кому дістануться УДЦР та «Укрпошта»\nІ до чого веде акціоналізація державних монополістів\nТелеканали отримали право вимагати плату за трансляцію. Провайдери пішли на крайні заходи: від відключення каналів до піратства


Македонія проведе референдум про зміну назви – новини ZIK.UA\nнеділя, 21 січня, 2018, 17:57 Світ\nПро це заявив прем’єр-міністр Зоран Заєв, – повідомляє ТСН із посиланням на прес-службу македонського уряду.\n«Ви бачите, що відбувається прозорий процес. Оскільки ми хочемо рішення на основі національного консенсусу, яке було б підтверджено громадянами на референдумі», – сказав Заєв.\nСпір між країнами триває з часу здобуття Македонією незалежності у 1991 році. Зокрема, Греція наполягає, що «Македонія» – це історична назва однієї з її північних провінцій, і через це блокує спроби вступу балканської країни до НАТО і ЄС.\n2019-01-23 13:04 :42


Запуск SpaceX: туристична місія стикується з Міжнародною космічною станцією. Ось все, що вам потрібно знати\nHome science Запуск SpaceX: туристична місія стикується з Міжнародною космічною станцією. Ось все, що вам потрібно знати\nМісія стартувала з космічного центру Кеннеді у Флориді в п’ятницю вранці. Космічний корабель, який відірвався від ракети після виходу на орбіту, провів близько 20 годин у вільному польоті по орбіті, маневруючи поблизу Міжнародної космічної станції.\nПоїздка стала можливою завдяки стартапу з Х’юстона, штат Техас Аксіомний простір, яка прагне замовити польоти ракет, забезпечити всю необхідну підготовку та координувати польоти на Міжнародну космічну станцію для тих, хто може собі це дозволити. Усе це відповідає меті уряду США та приватного сектору сприяти комерційній діяльності на Міжнародній космічній станції та поза нею.\nНа борту цієї місії, яка називається AX-1, знаходиться Майкл Лопес Алегрія, колишній астронавт NASA, який став співробітником Axiom, який очолює місію; Ізраїльський бізнесмен Ейтан Стібі. канадський інвестор Марк Паті; Магнат з нерухомості Огайо Ларрі Коннор.\nПісля прибуття на Міжнародну космічну станцію на борту свого космічного корабля SpaceX Crew Dragon вони приєднуються до семи професійних астронавтів, які вже перебувають на борту космічної станції, включаючи трьох астронавтів NASA, одного німецького астронавта та трьох російських космонавтів.\nЦе не перший раз, коли клієнти або не космонавти, які відвідують Міжнародну космічну станцію, платять, як це зробила Росія Розпродані місця На її кораблі «Союз» для різних любителів гострих відчуттів в минулі роки. Але це перша місія, екіпаж якої повністю складається із звичайних громадян без активних членів урядового корпусу космонавтів. Це також перший випадок, коли звичайні громадяни подорожують на Міжнародну космічну станцію на борту космічного корабля американського виробництва.\nАксіома раніше розкрила ціну 55 мільйонів доларів за місце на 10-денну поїздку на Міжнародну космічну станцію, але компанія відмовилася коментувати фінансові умови цієї конкретної місії — крім того, що на прес-конференції минулого року заявили, що ціна сягає «десятків мільйонів».\nМісія стала можливою завдяки тісній координації між Axiom, SpaceX та NASA, оскільки Міжнародна космічна станція фінансується та керується державою.\nДещо розкрило космічне агентство деталі Приблизно, у скільки їй обійдеться використання її 20-річної лабораторії.\nОдна лише їжа коштує 2000 доларів на день на людину в космосі. Припаси на космічну станцію та з неї для комерційного екіпажу коштують від 88 000 до 164 000 доларів на людину на день. Для кожної місії отримання необхідної підтримки від астронавтів NASA коштуватиме комерційним клієнтам ще 5,2 мільйона доларів, а вся підтримка та планування місії надає NASA ще 4,8 мільйона доларів.\nREAD Церковний табір штату Іллінойс, який не потребував вакцинації або масок, був пов'язаний зі 180 випадками захворювання на COVID, повідомляє CDC.\nЛопес Аллегрія, ветеран Чотири польоти в космос з 1995 по 2007 рік Під час роботи в NASA він очолював цю місію як співробітник Axiom.\nЩоб дізнатися більше про трьох клієнтів, які платять, перегляньте наше покриття тут.\nЧи безпечно їхати на Міжнародну космічну станцію, враховуючи російський конфлікт?\nРосія є основним партнером Сполучених Штатів на Міжнародній космічній станції, і космічну станцію довгий час вітали як символ співпраці після холодної війни.\nОднак американо-російські відносини на місцях досягли свого піку на тлі російського вторгнення в Україну. Сполучені Штати та їхні союзники запровадили суворі санкції проти Росії, і країна відповіла кількома способами, зокрема Відмова продавати російські ракетні двигуни американським компаніям. Навіть голова російського космічного агентства Роскосмос погрожував піти у соцмережі Конвенція ISSA.\nНезважаючи на весь галас, NASA неодноразово намагалося запевнити, що NASA та його російські колеги працюють разом за лаштунками.\n“НАСА знає про недавні коментарі щодо Міжнародної космічної станції. Санкції США та заходи експортного контролю продовжують дозволяти американо-російську космічну співпрацю на космічній станції”, – сказав адміністратор NASA Білл Нельсон в нещодавній заяві. «Професійні відносини між нашими міжнародними партнерами, астронавтами та астронавтами продовжуються заради безпеки та місії кожного на борту Міжнародної космічної станції».\nВони астронавти чи туристи?\nЦе питання, яке зараз висить над спільнотою космічних польотів.\nУряд США традиційно нагороджує крилами астронавта всіх, хто подорожує на висоту понад 50 миль над поверхнею Землі. Але комерційні крила астронавта — відносно нове позначення, запроваджене Федеральним управлінням авіації — можливо, не дуже широко розповсюджуються.\nМинулого року FAA Вирішив припинити всю програму комерційних люксів астронавтів 1 січня 2022 року. Тепер Федеральне управління авіації (FAA) планує розмістити на веб-сайті імена всіх, хто перелітає поріг 50 миль.\nЧи справедливо продовжувати називати людей, які платять за дорогу в космос, «астронавтами», питання відкрите, і незліченна кількість спостерігачів, включаючи астронавтів NASA, висловили свою думку.\nНе всі так хвилюються ретушувати слова.\n«Якщо ви прив’язуєте свою дупу до ракети, я думаю, що це чогось варте», – сказав колишній астронавт NASA Террі Віртс. National Geographic На запитання про справу. “Коли я був пілотом F-16, я не ревнував, що мене називали пілотами Cessna. Я думаю, що всі знали б, чи платиш ти за п’ятихвилинний суборбітальний льотчик, чи керуєш міжпланетним космічним кораблем. Ці два два різні речі.”\nЯкщо ви запитаєте екіпаж AX-1, вони не люблять, коли їх називають «туристами».\nREAD Реба Макінтайр розповіла, що заразилася коронавірусом, незважаючи на вакцинацію: "Це не весело"\nПро це Лопес Аллегрія заявила журналістам на початку цього місяця, посилаючись на надзвукові польоти Джеффа Безоса Blue Origin. «Я думаю, що космічний туризм відіграє важливу роль, але це не те, що означає Аксіома».\nЕкіпаж пройшов широку підготовку для цієї місії, виконуючи багато тих же завдань, що й професійні астронавти під час навчання. Але правда полягає в тому, що три клієнти-платники в цій подорожі – Стіббе, Паті і Коннор – не були обрані з-поміж тисячі претендентів і не присвячують цій справі багато свого життя.\nСама аксіома була більш мінливою щодо використання слів у минулому.\n“Комерційний політ людини в космос. Космічний туризм. Як би ви це не називали – це відбувається. І незабаром”, – пише компанія на своєму сайті. веб-сайт.\nЩо вони будуть робити, перебуваючи в космосі?\nКожен член екіпажу має список дослідницьких проектів, над якими вони планують працювати.\nЗа даними Axiom, Коннор проведе дослідження про те, як космічний політ впливає на старіючі клітини, які зупинили нормальний процес відтворення і які «пов’язані з багатьма віковими захворюваннями». Це дослідження буде проводитись у партнерстві з клінікою Mayo Clinic та Cleveland Clinic.\nСеред пунктів у списку справ Пате є деякі додаткові медичні дослідження, більше зосереджені на здоров’ї дітей, які він проводитиме у партнерстві з кількома канадськими лікарнями, а також деякі ініціативи щодо збереження природи.\nЗа даними Axiom, Стіббе також проведе дослідження та зосередиться на «освітній та мистецькій діяльності, щоб об’єднати молоде покоління в Ізраїлі та в усьому світі». Стіпе літає від імені Ramon Foundation – некомерційної організації космічної освіти, названої на честь першого ізраїльського астронавта Ілана Рамона, який загинув під час катастрофи космічного човника “Колумбія” в 2003 році. Біографія Стіпа говорить, що його і Рамона пов’язує “близька” дружба.\nREAD Відкрийте для себе галактику без слідів темної матерії\nПід час зупинки екіпаж також матиме можливість насолоджуватися приголомшливим краєвидом землі. І в якийсь момент вони поділяться їжею з іншими астронавтами на борту. Їхня їжа була приготовлена в партнерстві зі знаменитим шеф-кухарем і філантропом Хосе Андресом. Згідно з Axiom, їхня їжа «базується на традиційних смаках і стравах корінного населення Іспанії командора Лопеса-Алегрія».


Я не проти помилування, – Луценко - ZAXID.NET\nЯ не проти помилування, – Луценко\n— Володимир Балита, 08:25, 4 квітня 2013 0 20\nЕкс-міністр внутрішніх справ Юрій Луценко каже, що не проти помилування. Про це він заявив у інтерв’ю ВВС Україна.\n«Я не хочу думати за тих, хто організував це ганебне політичне переслідування. Я не збираюся їм ані допомагати, ані перешкоджати. Вони завели Україну у цей глухий кут, і я думаю, що вони повинні прийняти рішення, як з нього вийти», – каже екс-міністр.\nЛуценко додає, що якщо буде акт помилування, він не буде «триматися руками за ґрати, це безумовно».\n«З іншого боку, я прекрасно розумію, що це не зовсім морально комфортно для мене – я не є ніяким злочинцем. Тим не менше, в силу багатьох обставин – і особистого бажання працювати, і бажання лікуватись, і бажання побачити виконаним план походу України в ЄС, - я в принципі не заперечую і проти такої форми», – сказав Луценко про помилування.\nВодночас Юрій Луценко додав, що «він сам особисто або його сім’я просити про це помилування у тих, хто організував це незаконне судилище, не збираються».\nНагадаємо, 1 березня на прес-конференції Віктор Янукович заявив, що якщо екс-керівника МВС не випустить Касаційний суд, то президент розгляне питання про помилування Луценка.


Газета "Нова Година" – актуальні новини Полтавщини – Він + Вона\nТег "Він + Вона"\nНе можна ображати своїх коханих\nДружина вдома працює не менше ніж ви на роботі. Не сваріться коли не встигає виконувати доручення, краще подякуйте за ту роботу, яка вже виконана.\nНе критикуйте близьких дівчини, бо це оточення супроводжує все життя, розповідає 2plus2.ua.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Як виявити емоційне насильство у сім’ї\nЖінка виглядає завжди чудово. Який би не був настрій, стан здоров’я, пора року – звучати мають лише компліменти.\nНе згадуйтеколишніх в кращій стороні ніж теперішня кохана. Краще взагалі цю тему не чіпайте.\nНе варто квапити швидше фарбуватися чи одягатися. Скоріше не буде, а от зайве хвилювання з’явиться.\nЧоловіки в жінках люблять вміння слухати, доходити до компромісів та спонтанно вирішувати проблеми.\n“На них ні в чому не можна покластися” – нарікають жінки. Але чоловіків, схоже, не надто зачіпають подібні узагальнення. “Бажання втекти на кілька днів у мене виникає разів двадцять на рік, – зізнається 36-річний Іван (одружений 9 років), але я ніколи цього не роблю. – А ось моя дружина, вирішивши відпочити, обидва рази збирала сумку і без найменших вагань їхала до подруги на вихідні”.\nПоки чоловік пливе за течією, жінка діє. Такі протилежні стратегії поведінки пов’язані з нашим найпершим досвідом любові до матері. У ранньому дитинстві хлопчик уявляє, що він для неї – буквально все. Усвідомлює свою помилку тільки в три-п’ять років, коли розуміє, що справжній об’єкт бажання його матері – не він, а його батько. Це відкриття одночасно викликає у нього і тривогу, і відчуття полегшення. У той же час щира любов хлопчика до батька, очікування взаємності неминуче пов’язане з гомосексуальними, а значить, забороненими, почуттями. Тому батько і син несвідомо уникають проявів ніжності, що підсилює в дитини хворобливе відчуття нерозділеного кохання.\nХлопцям тільки й залишається, що зберігати пам’ять про першу, безумовну любов до матері і одночасно долати її, вчитися вибудовувати відносини з іншою жінкою. Але багато чоловіків продовжують відчувати безпосередній зв’язок з нею, немов залишаються в утробі. Якщо цей материнський образ асоціюється з їх супутницею, він заважає їм проявляти ініціативу у відносинах і провокує несвідомий страх бути покинутим.\nДівчатка розвиваються сексуально інакше, бо у матері дитина однієї з нею статі викликає більшу довіру і любов до батька гетеросексуальна. А значить, у неї є шанс пізнати ніжність, повагу в любові. Відносини дочки з батьком – це перший досвід відносин в парі. Він збагачує особистість дівчинки, дає жінці свободу почуттів і дій, але в той же час завищує її любовні очікування.\n“Він мене не розуміє”\nЧоловікам далекі терзання їх супутниць. Жінка думає про відносини перш за все як про словесний договір. Звідси часті докори партнера: “Ти зі мною зовсім розмовляєш!” Що в перекладі означає: “Ти мене не розумієш”.\n“Він ухиляється від проблем”\nПотреба жінки в словах породжує і наступний докір: “Ти завжди намагаєшся ухилитися від проблеми”. Дійсно, в разі конфлікту звичайна чоловіча практика – замкнутися в мовчанні. Багато хто стверджує, що вони не хочуть засмучувати жінку, але чи правда це?\nУдаване боягузтво чоловіків – це страх перед своїми власними почуттями. Ухиляючись від рішення проблем, чоловік немов забуває про те, що його турбує. Він ховається від себе і заодно захищає свою самооцінку. Не зумівши пережити розлуку з матір’ю, чоловіки несвідомо діють згідно моделі уникаючої прихильності. Вони не розкриваються, не хочуть вкладати себе в стосунки, щоб знову не пережити розчарування і втрату. Тому більшість з них орієнтовані на вирішення професійних завдань, а не на відносини в парі.\nПоведінку ж багатьох жінок можна назвати тривожною прихильністю: їм важливо за будь-яких обставин відчувати близькість з партнером. Так ті й інші справляються з дитячими травматичними переживаннями. В результаті вона прагне до нього, а він тікає. Це втеча пов’язана і з особливим ставленням чоловіків до смерті: “Прийняти рішення – значить позбавити себе можливості повернути назад. Щоб уникнути цієї тривоги, багато чоловіків поводяться так, ніби вони вже неживі. Така невротична тактика дозволяє їм позбутися почуття страху, дозволяючи жінці діяти замість себе.\n“Їм тільки це й потрібно”\nЖінки займаються сексом, щоб бути коханими. Чоловіки ж зізнаються в коханні, щоб отримати можливість зайнятися сексом. Слова “у тебе одне на умі” часто означають для жінки наступне: “Коли ти займаєшся зі мною любов’ю, у мене таке відчуття, що ти міг би робити це з будь-якою жінкою. А коли ти говориш, що любиш мене, я відчуваю себе єдиною, неповторною”.\nОчевидно, що чоловіки і жінки наділяють сексуальність різним змістом. Чоловіки без коливань заявляють: “Секс – це потреба”. Послідовники Фрейда вважають, що ця ситуація пов’язана зі структурою чоловічої лібідо, що радикально відокремлює любов від сексуальної насолоди.\n“Всі чоловіки полігамні”\nЗрада партнера, а тим більше розрив з ним знову змушує жінку мучитися питанням: “Чи справжня я жінка?” Реакція, немислима для чоловіка. Його скоріше будуть мучити уявні сцени сексу його партнерки з суперником. Властиве чоловікам відділення любові від сексуального задоволення має неприємний для жінок наслідок: їх партнери полігамні за своєю природою.\nНавіть якщо дама заведе цілу колекцію коханців, в неї завжди буде один, “справжній”, навколо якого вона організовує своє життя. Зате чоловік, навіть закоханий, ніколи не присвячує себе жінці повністю. У нього вже є одна жінка, яку він називав мамою, і ця любов назавжди.\nАле “саме жінки опановують чоловіками, а не навпаки”, стверджував один з класиків психоаналізу Жак Лакан. Чоловіки, зачаровані жіночністю, нерідко готові здатися без бою першій ж прекрасній незнайомці. Втім, як тільки вони намагаються з нею зблизитися, починаються непорозуміння.\nЧоловік думає про задоволення, а жінка – про любов. Жінці потрібно, щоб чоловік був поруч. Чоловік потребує дистанції, у власному просторі, щоб вільно дихати і мріяти про кохану. А тій здається, що її кидають, і вона дорікає йому. Чоловік не розуміє, чим завинив.\nНезважаючи на те, що жінки не втомлюються дорікати чоловікам, все не так погано. У більшості випадків між подружжям є діалог і розуміння: вони допомагають один одному і можуть покластися один на одного. Згідно з дослідженнями, жінки в шлюбі вважають, що їхні чоловіки в більшості (95%) готові поговорити з ними про важливі справи. При цьому чоловік розуміє їх образ думок (92%), готовий дати пораду (92%) або допомогти (96%), зміцнює їх впевненість в собі (90%). Таку радісну в цілому картину затьмарюють лише дві цифри: 49% жінок зізналися, що чоловік ускладнює їм життя, а 73% – що він діє їм на нерви.\nДолю відносин можна передбачити по тому, як подружжя один з одним розмовляють. Фото: ua.depositphotos.com\nПсихологи кажуть, що запорукою щасливих відносин є довіра, вміння чути партнера і йти на компроміси. Існує чотири дійсно дієвих способів зміцнити стосунки, пише marieclaire.ru.\nУникайте “чотирьох вершників апокаліпсису”\nВін виявив “чотирьох вершників апокаліпсису”, тобто чотири руйнівні складові сімейного життя: критика, презирство, захисна реакція і відчуження. Будь-який конфлікт в невдалому шлюбі починається з критики однієї зі сторін, потім в хід йдуть сарказм і цинізм, що демонструють зневагу партнерів один до одного. У відповідь обвинувачений переходить в контрнаступ і ображає противника. В результаті один або обоє вимикаються з конфлікту, замикаються в собі – образно кажучи, зводять непробивну стіну. Повторення таких конфліктів веде до віддалення і як підсумок – розлучення.\nСпробуйте змінити тактику і слідувати декільком принципам під час сварки. По-перше, необхідно пом’якшити початок розмови. Якщо ви хочете обговорити з чоловіком його невиконання обов’язків по дому, не варто починати з нападу. Говоріть про свої почуття: “Я хочу, щоб ти більше допомагав мені по господарству” замість “Тобі наплювати на сім’ю і ти вічно все забуваєш”. Другий необхідний навик – вміння вчасно загальмувати, хоча в запалі сварки зробити це буває досить складно. На допомогу прийдуть формальні фрази, які ви обидва будете сприймати як крок до примирення. Наступний крок: готовність йти на компроміси. Важливо обговорювати проблему тільки після того, як ви заспокоїлися. В ідеалі, звичайно, з цього варто починати, тоді багатьох сварок можна буде уникнути.\nВізьміть аркуш паперу і накресліть дві окружності: одну всередині іншої. У внутрішній напишіть те, в чому ви не можете поступитися в даному питанні. У зовнішній – те, в чому ви готові піти на компроміс. Нехай партнер зробить те ж саме, і потім порівняйте записи. Так ви наочно побачите, в чому у вас принципові розбіжності, а в чому ви можете піти назустріч.\nУ щасливих сім’ях близький емоційний зв’язок подружжя чітко простежується в повсякденному спілкуванні. Така дрібниця як спільний перегляд серіалів може сказати про пару більше, ніж сеанс у психотерапевта. Поспостерігайте, як часто протягом дня ви і ваш партнер піклуєтеся і проявляєте ніжність один до одного.\nВідкрийте “банківський рахунок емоцій”: будь-який знак уваги один до одного – кошти на цьому рахунку, які зміцнюють союз. Однак важливо, щоб бажання зробити приємне один одному не перетворилося на змагання: “ти – мені, я – тобі”. Тут важливо зосередитися на собі і навчитися віддавати, а не вимагати чогось взамін. Можна скласти список спільних дій і нехай кожен вибере по три з них, які йому найбільше до душі.\nВажливо, щоб традиції і ритуали відповідали світогляду всіх членів сім’ї. Якщо ваш чоловік не їсть м’ясо з етичних міркувань, ідея готувати всією сім’єю шашлики на природі навряд чи буде вдалою. На основі ритуалів і традицій в сім’ї з’являються свої символи. Наприклад, якщо ви граєте по неділях всією сім’єю в лото, набір для цієї гри можна передавати з покоління в покоління. Символом може стати також сімейний переказ про те, як прадід чоловіка врятував кохану від ворогів. Виходьте із загальних інтересів, тоді традиції приживуться самі собою.\nДесятки років досліджень абсолютно точно довели, що вже укорінений стереотип ніби “протилежності притягуються” – повна нісенітниця. “Партнери, які схожі за багатьма критеріями, таким як тип особистості, з більшою часткою ймовірності зможуть ужитися разом. Це полегшує взаєморозуміння у спільному житті” – стверджують психологи.\nПартнер, який весь час змінює гнів на милість і навпаки, ще сильніше приваблює, з’являється залежність, багато в чому схожа з наркотичною. Фото: ua.depositphotos.com\nПоведінка тих, хто терпить знущання над собою, може здаватися абсурдом. Статистика говорить, що жертви жорстокого поводження з боку партнера в середньому повертаються до нього сім разів, перш ніж остаточно розірвати стосунки. “Чому вона просто від нього не пішла?” – багатьом з тих, хто пережив жорстоке поводження, знайоме це питання.\nВідносини, в яких одна людина експлуатує іншу, створюють між ними зв’язок, заснований на зраді. Жертва прив’язується до свого мучителя. Травматична прихильність зазвичай не піддається ніякому розумному поясненню, і її дуже складно розірвати. Для її виникнення найчастіше потрібні три умови: явну владу одного з партнерів над іншим, періоди хорошого і поганого поводження, які чергуються непередбачувано, і надзвичайно емоційні моменти в стосунках, які згуртовують партнерів.\nТравматична прихильність виникає, коли партнери разом проходять через щось ризиковане, що викликає сильні емоції. У неблагополучних відносинах зв’язок зміцнюється через відчуття небезпеки. Особливо сильна вона у відносинах, де жорстоке поводження повторюється у вигляді циклів, де жертва хоче допомогти мучителю, “врятувати” його і один з партнерів спокушав і зраджував іншого.\nТакож травматична прихильність виникає через непередбачувану винагороду. У разі неблагополучних відносин це означає, що жорстокість і байдужість в будь-який момент несподівано можуть змінитися на ласку і турботу. Мучитель час від часу раптово винагороджує жертву, показуючи любов, кажучи компліменти або даруючи подарунки.\nНаприклад, чоловік, який побив дружину, після цього дарує їй квіти, або мати, яка довго відмовлялася спілкуватися з сином, несподівано починає розмовляти з ним тепло і ласкаво.\nНепередбачувана винагорода призводить до того, що жертва весь час прагне отримати схвалення мучителя, їй вистачає і рідкісних проявів доброти. Вона потай сподівається, що все стане добре, як раніше. Немов гравець перед ігровим автоматом, вона підсаджується на цю азартну гру і готова багато чого віддати заради примарного шансу отримати “приз”. Така тактика маніпуляції призводить до того, що рідкісні прояви доброти складають більше враження.\nУ загрозливих ситуаціях ми відчайдушно шукаємо хоч невеликий шанс на поліпшення. Коли мучитель проявляє до жертви хоч трохи доброти (навіть якщо йому самому це вигідно), вона сприймає це як доказ його позитивних якостей. Листівка на день народження або подарунок (який зазвичай подається після періоду знущань) – і ось уже він все-таки не зовсім поганий чоловік, який в майбутньому може змінитися. Часто жертва вдячна своєму партнеру-тирану вже за те, що він якийсь час обходиться з нею нормально.\nЩо відбувається на рівні мозку?\nТравматична прихильність і непередбачувана винагорода викликають справжню залежність на рівні біохімії мозку. Дослідження показують, що любов активує ті ж ділянки мозку, які відповідальні за кокаїнову залежність. Постійні труднощі у відносинах можуть, як не дивно, ще більше посилити залежність. У цьому процесі задіяні: окситоцин, серотонін, допамін, кортизол і адреналін. Жорстоке поводження з боку партнера може не послабити, а, навпаки, посилити прихильність до нього.\nДофамін грає ключову роль в “центрі задоволення” мозку. З його допомогою мозок створює певні зв’язки, наприклад, партнер асоціюється у нас із задоволенням, а іноді навіть і з виживанням. У чому ж пастка? Непередбачувані винагороди вивільняють більше дофаміну в мозку, ніж передбачувані. Партнер, який весь час змінює гнів на милість і навпаки, ще сильніше приваблює, з’являється залежність, багато в чому схожа з наркотичною.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: 9 ознак, що партнер вам не підходить\nОзнаки травматичної прихильності\n1. Ви знаєте, що партнер жорстокий і маніпулює вами, але не можете від нього піти. Ви весь час згадуєте минулі знущання, звинувачуйте в усьому себе, ваша самооцінка і самоповага повністю залежать від партнера.\n2.Ви буквально ходите навшпиньки, щоб нічим його не спровокувати, у відповідь отримуєте лише нові знущання, і лише зрідка якісь прояви доброти.\n3. Ви відчуваєте, що залежні від нього і не розумієте, чому. Ви потребуєте його схвалення і звертаєтеся до нього за розрадою після чергових знущань. Це ознаки сильної біохімічної і психологічної залежності.\n4. Ви захищаєте партнера і нікому не розповідаєте про його огидні вчинки. Ви відмовляєтеся подавати на нього заяви до поліції, заступаєтесь за нього, коли друзі чи родичі намагаються пояснити вам, наскільки ненормальна його поведінка. Можливо, на публіці ви намагаєтеся робити вигляд, що у вас все добре і ви щасливі, применшуючи значимість жорстокого поводження партнера і перебільшуючи або романтизуючі його рідкісні благородні вчинки.\n5. Якщо ви намагаєтеся від нього піти, то його нещире каяття, “крокодилячі сльози” і обіцянки змінитися кожен раз вас переконують. Навіть якщо ви добре розумієте все, що насправді відбувається у відносинах, ви все одно маєте помилкову надію на зміни.\n6. У вас виробляється звичка до самосаботажу, ви починаєте завдавати собі шкоди або у вас виникає якась нездорова залежність. Все це лише спроба якось відсторонитися від болю і знущань і викликаного ними гострого почуття сорому.\n7. Ви знову готові поступатися принципами заради цієї людини, допускаючи те, що раніше вважали неприпустимим.\n8. Ви змінюєте поведінку, зовнішність, характер, намагаючись відповідати новим вимогам партнера, в той час як він сам найчастіше не готовий щось міняти заради вас.\nЯк викреслити насильство зі свого життя\nЯкщо у вас розвинулася травматична прихильність до людини, яка жорстоко з вами поводиться (емоційно чи фізично), в першу чергу важливо це зрозуміти і усвідомити. Зрозумійте, що ця прихильність у вас виникла не через якісь чудові якості вашого партнера, а через ваші психологічні травми і непередбачувані винагороди. Це допоможе вам перестати вважати ваші відносини якимись “особливими”, яким треба приділяти все більше часу, енергії і терпіння. Жорстокі патологічні нарциси не змінюватимуться – заради вас або кого-небудь ще.\nЯкщо ви поки з якоїсь причини не можете розірвати відносини, постарайтеся максимально дистанціюватися від “токсичного” партнера. Знайдіть психотерапевта, який має досвід роботи з травмами. У процесі терапії ви усвідомите, що насправді відбувалося в стосунках і хто за це відповідальний. Ви не винні в тих знущання, які вам довелося пережити, і ви не винні, що у вас сформувалася травматична прихильність до партнера-тирану. Ви заслуговуєте на життя, вільне від знущань і жорстокого поводження.\nКоли під час сварки ви раптово “закриваєтеся” і різко припиняєте контакт, партнер відчуває себе так, ніби у нього вибили ґрунт з-під ніг. Мало того, що проблема не вирішена, так ви ще й залишили його на самоті і збентеженні. Часто так поводить себе чоловік. Він може боятися власного гніву, або це може бути його пасивно-агресивним способом нанести удар у відповідь. Ця прихована агресія емоційно спустошує іншого партнера. Якщо ви відчуваєте себе пригніченими і вам необхідний перепочинок, це нормально. Головне – чесно сказати про це партнеру. Поясніть, що хочете зрозуміти його точку зору, але не в змозі зробити це прямо зараз, і що вам потрібен тайм-аут.\nКоли знаходитеся в стані під час спазмів, мігрені, ПМС – найкращими ліками будуть поцілунки. Короткого поцілунку в щоку буде недостатньо. Найбільш дієві – пристрасні поцілунки зранку та ввечері.\nЗамість того, щоб робити перекус – поцілуйте кохану людину. Поцілунки допомагають усунути стрес та покращити настрій.\n9 особливостей нового партнера, які повинні вас насторожити\nВ силу діяльності адвокати з розлучень розбираються у відносинах і можуть дати масу корисних порад. Вони знають, з якими людьми особливо важко і некомфортно, а значить, на які риси характеру та особливості поведінки нового партнера звернути увагу. Звісно, одна-дві ознаки можна відшукати в кожному, але якщо їх більше, варто серйозно задуматися, пише psychologies.ru.\nВ інтерв’ю років десять тому актор Кріс Пратт розповідав, що відразу після знайомства зі своєю (зараз вже колишньою) дружиною зрозумів, що хоче з нею одружитися. “Я не відразу зважився в цьому зізнатися, адже просити руки і серця в перший день знайомства – безумство. Але я й дійсно міг би! “- згадував він.\nТака впевненість не обіцяє міцних відносин, – пояснюють фахівці з питань сімейного права. – Часто справа в тому, що багато що в людині здається звичним і знайомим, а значить, активуються старі шаблони поведінки, спливають старі бажання і проблеми. Якщо ви хочете знайти партнера, відносини з яким будуть пробуджувати ваші найкращі якості, можливо, варто уникати тих, хто здається знайомим. Невпевненість і сумніви з приводу нового партнера на початку знайомства цілком нормальні.\nЯкщо ви не втрачаєте голову від пристрасті і бажання на початку відносин, це ще не означає, що у них немає майбутнього. На початку знайомства партнери часто відчувають ніяковість. Але якщо бажання інтимної близькості немає навіть на початку відносин, воно навряд чи з’явиться в майбутньому. Це не страшно, якщо секс для обох партнерів – не головне. Для деяких важливіше спілкування, спільне проведення часу і взаємна підтримка. І з “нудним” інтимним життям можна народити дітей і згодом розлучитися друзями – адже основу такого союзу і раніше становила дружба. Але в багатьох парах недолік фізичної близькості і потягу призводить до зрад, які руйнують шлюб.\nНа жаль, у багатьох з нас є постійні клієнти, – зізнаються адвокати з розлучень. – Ті, хто швидко вирішує одружитися або вийти заміж, так само швидко потім розлучається. Деяким потрібно просто бути в шлюбі, щоб відчувати себе “нормальними”.\nЯкщо фінансова ситуація партнера абсолютно незрозуміла, це привід задуматися. Наприклад, спочатку він запрошує вас в ресторани і завалює подарунками, а потім скаржиться, що йому відключили електрику за несплату. Або вона все чекає, коли ситуація з фінансами налагодиться і дозволить розібратися з наслідками минулих невдалих рішень. Що ж буде, коли ви заведете сім’ю? Ви готові до того, що весь фінансовий тягар ляже на вас, особливо коли з’являться діти? Деякі дружини тільки те й робили, що намагалися покрити зайві витрати чоловіка. Вони безуспішно намагалися поставити йому хоч якісь обмеження, що призвело до взаємних образ, скандалів через борги і розлучення.\nУ келиху вина за вечерею немає нічого страшного. Але якщо партнер на кожному побаченні замовляє один напій (особливо міцний) за іншим, це тривожна ознака. Неважливо, що людина начебто не п’яніє. На першій стадії алкоголізму опірність організму до спиртного підвищується, тому, якщо людина багато п’є і не п’яніє, це може бути ознакою залежності.\nБудьте напоготові, якщо новий партнер хоче “все і відразу”. Він або вона можуть переконувати вас, що ви вже дуже близькі, хоча ви тільки познайомилися. Коли ви щохвилини проводите разом, це може здатися ознакою пристрасного роману. Ви немов зливаєтесь воєдино, це прекрасне почуття, якщо воно виникає лише в особливі моменти. Але коли воно присутнє постійно, це небезпечна ознака. Справа може дійти навіть до насильства, коли одному з партнерів почне не вистачати особистого простору і він спробує відсторонитися. Якщо людина буквально не може жити без відносин, їй варто зробити перерву в пошуках любові, щоб спочатку підняти самооцінку і впевненість в собі.\nПарадокс в тому, що мозок найбільш знайомі йому почуття і емоції відразу визначає як оптимальні та безпечні: навіть ті, які не робили нас щасливими. Мозок ніби вже провів “роботу над помилками”, проаналізував значущі для нас відносини, запам’ятав сценарій і тепер відгукується тільки на зустрічі з тими, хто обіцяє повторення переживань, які з різних причин так йому сподобалися.\nНеблагополучні відносини гірше, ніж відсутність стосунків, вони руйнують життя, негативно позначаються на здоров’ї.\nЯкщо ви виросли в неблагополучній сім’ї або в сім’ї з нездоровим кліматом, ризикуєте вступити в стосунки з неблагополучним партнером. Ви, швидше за все, вже в них вступили, вважають психотерапевти.\nНайчастіше неблагополучні або нездорові відносини з партнером схожі на ті, які спостерігалися у вашій родині. І тут і там – проблеми, пов’язані з прихильністю, особистими межами, самооцінкою, залежністю від іншого, браком впевненості і готовністю терпіти фізичне або емоційне насильство.\nЯкщо ми вже засвоїли динаміку нездорових відносин, то навчилися грати за цими правилами. Якщо хтось надто нас контролює, ми починаємо реагувати пасивно-агресивно. C жорстокою і агресивною людиною “ходимо на пальчиках”, щоб не спровокувати. Якщо партнер емоційно віддаляється, ми знаємо, як прив’язати його до себе, показуючи, як нам погано і що нам весь час потрібна допомога. Всі ці шаблони поведінки здаються відносно нормальними, тому що вони знайомі.\nНеблагополучні відносини гірше, ніж відсутність відносин. Вони висмоктують енергію, яку ми могли б витратити на самовдосконалення. Руйнують соціальне життя, позначаються на здоров’ї і заважають шукати партнера, щоб вибудувати здорові відносини.\n3. Щоб “покарати” вас дрібні проступки він або вона починає вас ігнорувати або ставитися дуже холодно. Це маніпуляція.\n9. Ви не берете участь в його соціальному житті, він спілкується тільки зі своїми друзями. Ви залишаєтеся одна, але від вас вимагають готувати, прати, піклуватися про дітей і виконувати інші обов’язки. Ви відчуваєте себе прислугою без зарплатні.\nТі, хто перебуває у благополучних відносинах і мають “групу підтримки” з друзів і близьких, довше живуть і менше хворіють, ніж ті, хто самотній або підтримує неблагополучні відносини. Вони призводять до самотності, а також тривоги, депресії, хронічної озлобленості, нездатності зосередитися та інших проблем. Єдиний спосіб позбутися цих симптомів – вирватися із замкнутого кола постійного негативу.\nТе, що ви закохалися, не означає, що людина вам підходить. Люди закохуються в тих, хто не тільки не поділяє їхніх інтересів, але й здатний зруйнувати їхнє життя. Але віра в те, що існуюча “хімія” – це головне, змушує зневажати голос розуму. Так, він алкоголік і спускає всі свої (і ваші) гроші в казино, але ж це любов і ви повинні бути разом попри все. Вибираючи супутника життя, прислухайтеся не тільки до відчуття метеликів у животі, інакше рано чи пізно настануть важкі часи. Також час від часу будь-які партнери жертвують бажаннями, потребами і часом. Але якщо заради любові доводиться поступатися почуттям власної гідності, амбіціями або навіть покликанням, це починає руйнувати вас зсередини. Близькі стосунки повинні доповнювати нашу індивідуальність.\nЕмоційно недоступні партнери складають більшість на “ринку знайомств” і здаються нам більш привабливими з певних причин.\nЦі люди шукають в стосунках максимальної близькості. Їх ідеал – повне злиття. Часто турбуються, що партнер недостатньо любить їх, бояться залишитися самі.\nЛюди цього типу недооцінюють себе і зводять інших на п’єдестал, роблять все, щоб виправдати очікування значущих для них людей. Надзвичайно нав’язливі, постійно шукають зовнішнього підтвердження власної цінності, бо самі її не відчувають.\n3. Стратегія “Дайте мені спокій” (уникаючий тип)\nCебе такі люди сприймають занадто позитивно, а інших – негативно. Вони прагнуть використовувати невпевненість надмірно нав’язливих людей, щоб ще більше зміцнитися в своїх перевагах.\nЯкщо уважно вивчити ці три стратегії – як колись в школі ми читали умову задачі, – стане зрозуміло, що в них уже “задані” всі наші подальші зустрічі і страждання.\nЩо робити? Перш за все, зрозуміти тип своєї прихильності. Це ключ до того, щоб знайти і втримати стосунки, якщо раніше вам це не вдавалося. Якщо ви продовжуєте зустрічатися “не з тими”, основна причина все-таки в вас.\n1. Емоційно недоступні люди домінують на “ринку знайомств”\nТакі люди вкрай незалежні, з успіхом пригнічують свої емоції, а значить легко можуть охолонути до свого партнера і завершити відносини – і ось вони знову серед тих, хто шукає свою пару.\nЛюди з безпечним типом прив’язаності не пускаються в низку довгих зустрічей і пошуків. Відчувши ту саму “хімію”, вони вирішують, що партнер їм підходить, і налаштовуються на тривалі відносини. Ось чому їх найважче знайти – вони рідко виходять на ринок знайомств, а вийшовши, залишаються на ньому недовго і тут же “осідають” в нових відносинах.\nКрім того, емоційно недоступні люди практично ніколи не зустрічаються з такими ж, як вони самі: в жодного з них не виникає бажання емоційно вкладатися у відносини. Якщо скласти все разом, виходить, що ймовірність зустріти емоційно недоступного партнера дуже висока. При цьому вони не зав’язують відносини один з одним, тому що їм потрібні простір і незалежність, не зустрічаються з людьми зі здоровою безпечною прихильністю, бо такі люди на ринку довго не затримуються. Так кого ж вони приваблюють? На жаль, партнерів з тривожним типом прихильності, які бажають надзвичайної близькості.\nМи часто не усвідомлюємо, що партнери, якими ми одержимі, – це ті, хто здатний лише підсилити нашу глибоку невпевненість в собі. Це наші уявлення про любов залучають до нас особливих партнерів.\nНа ранній стадії відносин “незалежний”, емоційно недоступний партнер посилає змішані сигнали: дзвонить, але не завжди, не приховує своєї симпатії, але при цьому дає зрозуміти, що й досі в пошуку.\nЦя тактика досить виграшна: отримуючи неясне суперечливе повідомлення, “потребуючий” партнер з тривожним типом прихильності стає одержимий відносинами. Друзі, хобі, інтереси і кар’єра відходять на другий план.\n3. У емоційно доступних партнерах нам не вистачає “вогню”\nДавайте уявимо, що нам пощастило і ми зустріли людину, чиє дитинство було простим і спокійним, а погляд на світ так само простий і відкритий. Зрозуміємо ми, що виграли в лотереї, – або ж вирішимо, що у відносинах з такою людиною чогось не вистачає?\nПоруч з такою людиною нам спокійно, і ми не віримо, що він той єдиний, бо “нічого не відбувається”, – адже наші емоції не напружені, а значить, нам нудно. І через це ми проходимо повз по-справжньому прекрасних людей.\nЗигмунд Фрейд першим висловив думку, що ми зустрічаємо тільки тих, хто вже існує в нашій підсвідомості. “Знайти об’єкт кохання – в кінцевому підсумку означає знайти його знову” – саме так можна сформулювати закон взаємного тяжіння різних людей. Спочатку ми малюємо людину у своїй уяві і тільки потім зустрічаємо її в реальному житті. Партнер притягує нас тому, що його образ з дитинства живе всередині нас. Отже, прекрасний принц або принцеса – це людина, яку ми чекали і “знали” вже давно.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Мова тіла: 9 речей, які не варто робити на побаченні\nЯкі квіти забезпечать гарне відношення жінки\nНемає жінок, які не люблять квіти,є чоловіки, які їх не дарують\nХороший варіант подарунку жінці завжди будуть квіти. Можна обрати троянди, гербери, соняшники або лілії.\nНа початку відносин краще дарувати ніжні рожеві троянди.\nЯкщо дівчина весела і життєрадісна варто обрати гербери. Особливо ці квіти доречні восени бо взимку.\nГвоздики можуть сподобатися не кожній, адже в багатьох вони асоціюються з похоронами або подарунком для літніх дам.\nСоняшник – дуже незвичний подарунок, який не залишить байдужим нікого. Це може бути звичайний букет або композиція в кошику, радить mensrules.ru.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Як на першому побаченні дізнатися, що у стосунках є майбутнє\nОрхідеї вважаються недешевими квітами та символізують великі обіцянки, неземну любов та сильний сексуальний потяг.\nОберемок ромашок підходить милим, невинним дівчатам.\nКоли несете квіти, тримайте бутонами донизу, а як даруєте – вгору.\nЯк на першому побаченні дізнатися, що у стосунках є майбутнє\nНе марнуйте час на пусті зустрічі\nКоли на першому побаченні партнер не звертає на вас уваги, говорить тільки про себе і про свого колишнього партнера та багато вимагає – тікайте від цієї людини.\nНа першому побаченні потрібно дізнаватися один одного ближче, тому коли партнер постійно дивиться в телефон, можливо для нього це побачення “для галочки” і будувати серйозні стосунки зараз не входить в його плани.\nУ лексиконі слово повиненозначає вимогливість до всього. Тому, з часом список вимог буде і для вас.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Як запросити хлопця на побачення, щоб не відлякати\nЯк запросити хлопця на побачення, щоб не відлякати\nУ сучасному світі немає нічого поганого в тому, щоб запросити вподобаного хлопця на побачення\nДля того, щоб запросити на побачення хлопця можна відправити йому листа, замовити піцу, зробити презентацію або купити надувні шарики.\nЗ моди вже вийшли паперові листи, тому оригінально буде надіслати листівку-запрошення. Чоловіки дуже боязкі і сором’язливі, але якщо цей жест залишиться не оціненим, то він точно не потрібен.\nШлях до серця лежить через шлунок. Героїня Енн Хетеуей у фільмі “Щоденники принцеси”, коли збиралася запросити кавалера на бал замовила піцу та додала записку – запрошення на вечерю, ідея замовити піцу і запросити його через неї звучить дуже круто.\nЯкщо твій обранець теж дуже сучасний і діджіталізірованний варто зробити презентацію або Лендінгем-сайт. Запрошення повинно бути коротким і яскравим, обов’язково з почуттям гумору, розповідає edinstvennaya.ua.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Як підтримати вогонь у стосунках\nЯкщо ж хлопець – ніжна натура, відправ йому романтичні кульки на роботу або додому. Можна з кумедними написами. Але так щоб було зрозуміло, що його запрошують на побачення, а не шлють погрози.\nІснує хибний стереотип, дівчина, яка першою запрошує чоловіка на побачення, виглядає так, ніби вона втратила останню надію і готова на все, лише б отримати хлопця. Не варто на це звертати увагу.\nБільшість зрадників не хочуть розлучатися з постійним партнером\nЗрада не таке вже рідкісне явище. Одні закривають очі на любовні пригоди партнерів, інші категорично цього не сприймають. Це особистий вибір кожного, але розібратися в мотивах такої поведінки може бути корисно.\nЗа великим рахунком неважливо, що називати невірністю – секс на стороні або поцілунки крадькома. У кожній парі до цього своє ставлення, але зрада залишається зрадою, пише psychologies.ru.\nІснує вісім ознак, які допоможуть навчитися визначати тих, для кого зрада – звичайна справа, і зрозуміти, чому вони так поступають.\nДумка, що у чоловіків невірність в крові, не витримує перевірки реальністю: жінки схильні до неї не менше. Жіноча невірність частіше обумовлена емоційною потребою, чоловіча – фізіологічною. У другому випадку шансів врятувати союз більше.\nДеякі сексологи стверджують, що статевий інстинкт може прокинутися завдяки зраді, і тоді потяг до чоловіка зросте. Це може бути ознакою того, що на горизонті з’явився хтось третій.\nСімейні психологи стверджують, що люблячі чоловіки думають, що інтрижка на стороні допоможе їм врятувати шлюб. Таким чином вони намагаються втекти від проблем: їм здається, що відносини з іншою жінкою дозволять заповнити порожнечу, і в сім’ї запанує мир.\nДехто втішається думкою, якщо партнер і вирішить “вскочити в гречку”, то швидше за все обмежиться легкою інтрижкою. Але, як правило, об’єкт таємної пристрасті стає постійним і знаходиться десь поруч, наприклад, на роботі. У 85% це колеги, друзі і сусіди.\n8. Зрадники хочуть, щоб їх “зловили”\nТут немає нічого дивного: необхідність дотримуватися заходів безпеки і почуття провини ускладнюють життя. Американський психіатр Скотт Хальтцман в книзі “Секрети щасливих чоловіків” пише: “… Вони немов спеціально роблять так, щоб партнер про все здогадався. Помада на комірі, відкритий на домашньому комп’ютері лист – сліди всюди. Найчастіше це крик про допомогу. Деякі поводяться необережно, бо хочуть зупинитися, але не знають як”.\nЧоловіки зраджують частіше за жінок, бо ними рухає насамперед бажання отримати фізичне задоволення. Любов в цій гонці – не головний трофей. Вся справа в інстинктах, гормонах, нових враженнях і відчуттях. Чоловік миттєво оцінює жінку як сексуальний об’єкт, його бажання виникає без попередніх переговорів. Жінкам потрібен час: вони запрограмовані на тривалі, стійкі відносини і несвідомо оцінюють, чи буде чоловік надійним і хорошим батьком.\nУ чоловічій свідомості сім’я і альтернативні зв’язки можуть існувати незалежно один від одного, не перетинаючись. Тому, зраджуючи, вони рідше відчувають почуття провини. У жінок часто адюльтер створює внутрішню напругу, емоційний конфлікт, приблизно 60% з них жалкують про те, що сталося: вони турбуються, зізнатися чоловікові в зраді, чи продовжувати зв’язок на стороні, чи любить її новий партнер.\n“Жінки здатні давати життя. Якби вони могли зраджувати своїм партнерам без сорому і жалю, вони стали б просто всемогутніми. А це серйозний привід для занепокоєння”, – кажуть сексологи. Природа і суспільне ставлення до чоловічої і жіночої зради оберігають існуючу розстановку сил, зберігають інститут шлюбу.\nДе краще провести побачення – поради зірок\nНа першому побаченні можна поекспериментувати і обрати неординарне місце\nУ кожного своє ідеальне побачення, жінки – зірки радять зупинитися на романтиці, а чоловіки – до романтики додати перчинки.\nАмериканський комік Азіз Ансарі пропонує забрати дівчину з дому на автомобілі, прикрашеному свічками. Відвідати улюблений ресторан. Завчасно приготувавши імітований феєрверк для ефекту полум’я авто. Після розпачу дівчини обійміть її, заспокойте і поцілуєте на тлі вогненних сплесків.\nРовільсон Фернандес, редактор журналу Maxim радить запросити дівчину на вечерю у просте кафе. Завчасно орендувати тролейбус, який приїде по вас з вином, тістечками і фруктами. А потім підніміться на майданчик огляду або просто на дах, звідки відкривається гарний вид на місто, і танцюйте всю ніч безперервно, розповідає ukrlovelady.ru.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Чого жінки найбільше чекають від чоловіків\nДеякі жінки переконують, що для побачення не потрібні міцні спиртні напої, тому що з ним легко переборщити та пропонують зробити акцент на антуражі – красивий посуд, ароматичні свічки, фонова музика, приглушене світло.\nЖінки і чоловіки уявляють собі ідеальне побачення по-різному. Чоловіча половина схильна більше до практичності, їм важливіше показати себе з найкращої сторони. Для жіночої половини важливіша, звичайно ж, романтика, яка стоїть на другому місці по важливості після весілля.


Тема: Складносурядне речення, його будова і засоби зв’язку в ньому.\nМета: Ознайомити учнів із поняттям про складносурядне речення, його будову і засоби зв’язку в ньому; розвивати вміння знаходити складносурядні речення у тексті, моделювати їх та використовувати у мовленні; виховувати повагу до особистості та творчості Т.Г.Шевченка, плекати любов до рідного слова.\nТип уроку: урок засвоєння нових знань(формування мовної компетенції)\nОбладнання: Таблиця “Складносурядне речення”, “Розряди сполучників”, портрет Т.Г.Шевченка, комп’ютер, проектор, презентація “Дитинство Шевченка” та “Шевченко на засланні”.\nАктуалізація опорних знань учнів за питаннями:\nЯкий розділ науки про мову називається синтаксисом?\nЯкий розділ науки про мову називається пунктуацією?\nЯкі синтаксичні одиниці ви знаєте?\nЯке речення називається простим? Наведіть приклад.\nЯке речення називається складним? Наведіть приклад.\nПерелічіть види складних речень.\nЗнання про який розряд сполучників нам знадобляться сьогодні на уроці? Перелічіть сполучники, які належать до цього розряду (домашнє завдання минулого уроку). Порівняння сказаного зі змістом таблиці “Розряди сполучників”.\nРобота з текстом (текст про Т.Г.Шевченка записаний на дошці; на екрані проектора – слайди презентації про дитинство Шевченка: портрет, Шевченко у дитинстві, вигляд с. Моринців, хата батьків)\n(1)Тарас Григорович Шевченко народився 9 березня 1814 року в селі Моринцях Звенигородського повіту Київської губернії, а дитинство його пройшло в сусідньому селі Кирилівці. (2)В убогій і тісній хаті жила велика родина: батьки й шестеро дітей. (3)Тарасів батько був людиною розумною і працьовитою. (4)Разом із дружиною він тяжко працював на панщині, також обробляли вони й клапоть землі, виділеної їм. (5)Єдиним законом у ті часи була панська сваволя.\nЗавдання для аналізу тексту:\nПрочитайте і запишіть текст, переглядаючи слайди.\nПерекажіть текст, доповнюючи відомою вам інформацією про Т.Г.Шевченка.\nЗнайдіть у тексті прості речення, доведіть, що речення №2,3,5 – прості.\nЧим відрізняються речення №1 і №4 від простих?\nЗі скількох частин складається речення №1 і №4?\nЗа допомогою чого з’єднані частини складного речення? До якого розряду належать сполучники у складних реченнях?\nЧи можна поставити запитання від однієї частини складного речення до іншої?\nПеретворіть усно речення №1 на два простих.\nПеретворіть усно речення №4 на два простих.\nЗробіть висновок, рівноправні чи нерівноправні частини у 1 і 4 реченнях.\nНакресліть схему 1 і 4 речення.\nВисновок: 1 і 4 речення – складносурядні\nПояснення вчителя, аналіз таблиці “Складносурядне речення”, запис у зошиті, визначення:\nСкладносурядне речення – це речення, частини якого рівноправні за змістом і з’єднані сурядними сполучниками.\nВиконання системи вправ на закріплення здобутих знань:\nЗнайдіть сурядні сполучники у 2, 3, 5 реченнях, яку роль вони виконують у цих реченнях?\nЗапишіть речення; розставте розділові знаки; визначте твір Т.Шевченка, з якого взято дані рядки; визначте вид складного речення, доведіть, накресліть схему (речення записані на дошці, або спроектовані на екран)\n(1)Уже покликали до паю,\n(2)А я собі у бур’яні\n(Т.Г.Шевченко “Мені тринадцятий минало”)\n[1…], a [2…] – складносурядне речення\n(1)Сичі в гаю перекликались,\n(2)Та ясен раз у раз скрипів.\n[1…], та [2…] – складносурядне речення\n(1)Там десь милий чорнобривий\n(2)А я плачу, літа трачу,\n[1…]; a [2…] – складносурядне речення\nЗаписати речення, визначити його вид, довести, що речення не є складносурядним; підкреслити члени речення:\nЛічу в неволі дні і ночі і лік забуваю.\n(Т. Шевченко 1850р., Оренбург)\n(Т.Шевченко, 1848р., Кос-Арал)\n(Додаткове запитання з літератури: про який період у житті Тараса Шевченка йде мова, що ви про нього знаєте? На екрані – слайди про період заслання Тараса Шевченка).\nКоментар учителя: слід розрізняти складносурядне речення і просте речення, у якому сполучник сурядності з’єднує однорідні присудки.\nСкладіть речення за схемою: [1…], і [2…].\n[1…], a [2…].\nЗапишіть речення. Чи можна вважати його складносурядним, чому? Визначте його вид.\n(1)У тієї Катерини\n(2)Із славного Запорожжя\n[1…], [2…]. – безсполучникове складне речення.\nСистематизація та узагальнення вивченого:\nМетод “Мікрофон” (учні відповідають на запитання “Що я сьогодні вивчив на уроці?”\nумова 1: кожен наступний учень не має права повторювати вже сказаного попереднім учнем.\nумова 2: в результаті повинна вийти зв’язна розповідь про складносурядне речення.\nумова 3: можна скористатись допомогою друга.\nМетод “Кошик запитань” (кожен учень записує на окремому маленькому аркуші запитання з вивченої теми, згортає аркуш і кладе у кошик; після цього учень навмання витягає 1 аркуш із запитанням і відповідає на нього; якщо учень не знає відповіді, він може скористатися допомогою друга).\nПідсумок уроку. Оцінювання.\nДомашнє завдання. §9 Вправа 78 (за підручником Заболотних)\nДля учнів з високим рівнем знань – записати три прислів’я, які за будовою є складносурядними реченнями.\n(за поетичними творами Т.Г.Шевченка)\nТ.Г.Шевченко “І мертвим і живим …”\nІ навіки проклюнетесь\nЗаховаюсь, дитя моє, сама під водою,\nМоже, вже оце збираються до Бога,\nТ.Г.Шевченко “В казематі”\nА село не перемінилось.\nНадворі вже смеркло, і, тьмою\nПовитий, дрімає, сумує Ієрусалим.\nІ Ярина дає зброю,\nА Степан сідлає\nЙ жупан одягає.\nТ.Г.Шевченко “У тієї Катерини”\nВ полі поховали,\nА славнії запорожці\nВ степу побратались.\nТ.Г.Шевченко “Не гріє сонце на чужині”\nСЗШ №54 м. Львова,\nЛега Галина Ростиславівна


Автобусні квитки до Nagore\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Nagore можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Nagore\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Nagore, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Nagore онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2205162327