III. Концепція культури Карла Юнга - реферати та учбові матеріали на um.co.ua\nIII. Концепція культури Карла Юнга\nIV. Аспекти культури мовлення. Поняття мовної норми\nQuot; Срібний вік "російської культури: передчуття Апокаліпсису\nV. Біоенергетична концепція потягів\nАкредитація та атестація як різновид державної дозвільної політики в сфері фізичної культури і спорту.\nАккультурация як освоєння чужої культури\nАксіологічна концепція культури. Культурні цінності\nУ центрі юнговской концепції культури лежить «колективне несвідоме».\nВоно, за словами Юнга, «ідентично у всіх людей і утворює тим самим загальне\nпідставу душевного життя кожного, будучи за своєю природою сверхлічним. »У цій\nпередумові юнгівські теорії ми можемо легко простежити певну аналогію\nз фрейдівської концепцією «суперего».\nНа думку Юнга, «колективне несвідоме» передається у спадок і\nє базою, на якій виростає людська психіка. Під впливом\nвроджених програм, універсальних зразків поведінки, з'являються не тільки\nелементарні «тварини» поведінкові реакції, на зразок безумовних рефлексів\nтаких як лібідо, але також і сприйняття, мислення, уяву і т. п.\nЗмістом «колективного несвідомого» є загальнолюдські\nпершообрази - архетипи (наприклад, образ матері-землі, мудрого старця, демона\nі т.д.). Архетипи виражаються як в міфах, так і в магії, алхімії і т. Д.\nЮнг надавав великого значення архетипових образів. Він вважав, що саме\nвони по суті є джерелом міфології, мистецтва, релігії, філософії.\nХоча вперше про архетипи заговорив саме Юнг, він сам стверджував, що сам\nфеномен архетипу знаком людству вже давно, практично з моменту\nпояви цивілізації, хоча б несвідомо. Мовою християнства, архетип\n- Гріхопадіння. Як доказ тотожності понять гріхопадіння і\nархетипу, можна вважати те, що як архетип відповідає людству з його\nзародження, так і гріхопадіння, відповідно до Старим Заповітом, відбулося\nще тоді, коли все людство було представлено лише двома персонами -\nАдамом і Євою.\nОднак, якщо з догматичних принципам християнства спокутування первородного\nгріха можливо лише через страждання (катарсис), то Юнг не приймав такого\nшляху, та й іншого не пропонував, вважаючи, що архетип є невід'ємною\nособливістю людської особистості.\nЗа Юнгом, людина підсвідомо усвідомлює своє віддалення від природи, зростаючу\nпрірву між його природним і нинішнім станом. Він шукає вихід в магії,\nзаклинаннях, але чим сильніше він розвивається, тим менш починають його влаштовувати\nці субститути і підсвідомий процес сублімації заходить в глухий кут.\nСублімація перестає діяти, зростає психічна напруга, внутрішній\nдисбаланс як особистості так і суспільства в цілому. При цьому несвідоме\nпрагне компенсувати однобічність і нерозсудливість свідомості. вторгнення\n«Колективного несвідомого» веде не тільки до індивідуальних, а й\nмасових психозів, появі фальшивих пророків (в історії XX століття це яскраво\nпроявляється в появі таких одіозних фігур як Гітлер, Сталін, Муссоліні),\nа в рахунку до масових заворушень, насильства, воєн, тоталітаризму.\nТут не можна втриматися і не навести ще одну паралель з біблією, яка\nзнову доводить очевидний вплив християнської ідеології на Юнга. По біблії,\nу міру зростання «гріховності» людей, як покарання та випробування на моральну\nстійкість, Диявол буде посилати на Землю саме фальшивих пророків.\nУ 1927 році Юнг писав:\n«Наші грізні боги змінили імена: нині вони закінчуються на« ізм ». Досить\nЧи є у кого-небудь сумнівною сміливості стверджувати, що світова війна чи\nбільшовизм - чиїсь свідомі вигадки? ... Зрештою, лише дуже\nнезначний прошарок людства, що живе головним чином на те\nгустонаселеному півострові, який видається в Атлантичний океан, і\nщо називає себе «культурної», до такої міри втратила контакт з природою,\nщо прийшла до думки, ніби релігія - це лише особливий вид розумового\nрозлади без скільки-небудь ясно вираженого сенсу. Дивлячись на це з\nбезпечної відстані, скажімо з Центральної Африки або з Тибету, ми,\nбезсумнівно, змогли б переконатися, що дана прошарок просто-напросто\nспроектувати власні несвідомі психічні розлади на нації,\nякими все ще володіють цілком здорові інстинкти ».\nЗдійснюючи критичний аналіз різних точок зору на природу і генезис культури, на її роль в суспільному житті не можна не згадати про ті підходи, які були вироблені в рамках неофрейдизма.\nНеофрейдізм виник в результаті переосмислення основних постулатів психоаналізу Фрейда його послідовниками, які виступили зі своїми навчаннями, які претендують на нове бачення і пояснення індивідуально-особистісних, культурних та соціальних проблем людського існування.\n20. Культурологічна концепція Вебера. Вебер як опонент Маркса.\nЕпоха соціальних катаклізмів XX ст. вводить в дію кризовий свідомість, що підіймається як ніколи проти сили розуму, що визнає непотрібними всі форми пізнання і ставить на їх місце сферу людського буття. Засновниками психоаналітичних теорій культури були австрійський психолог З. Фрейд і швейцарський психіатр К.-Г. Юнг. Надалі напрямок розвивали Е. Фромм, А. Адлер, Х. Салліван, К. Хорні, Р. Бенедикт, М. Мід та ін. Неофройдисти.\nУ роботах «Тотем і табу», «Я і Воно», «Будучність однієї ілюзії» Фрейд (1856-1939) розглядав культуру як механізм соціального придушення несвідомих психічних переживань людини. Основа культурологічної концепції Фрейда - простір людської психіки складають 3 шари:\n1-свідоме, розумне ,, я ", що прагне пристосувати індивіда до реальних умов життя;\n2-несвідоме ,, воно ", що виходить з природних і біологічних інстинктів чол.\n3-соціокультурне середовище ,, Cверху-Я "являющая внутрішнім цензором, що містить в собі правила, закони.\nЯкщо Я керується принципом реальності, то ВОНО виходить із принципу задоволення. Звідси випливає неминуча боротьба між Я і ВОНО. Деякі нереалізовані, незадоволені бажання втілюються в позитивні форми діяльності (мистецтво, наука, спорт)\nСублімація - перенесення нашої невитраченою енергії на корисні в суспільстві справи. Фрейд прагне зрозуміти культуру через несвідоме в людині. На його думку, індивідом управляють несвідомі сили психіки, кіт. проявляють себе в 2 інстинктах: ерос - як ,, потяг до життя ", ,, танатос" - як ,, потяг до смерті ". Ця пара протилежних начал, які уособлюють життя та смерть, обумовлює всі досягнення культури (регулює всі взаємини в суспільстві) .\nУ 20в. у Фрейда з'явилося багато послідовників і сформувалося вчення - неофрейдизм. Серед класиків неофрейдизма - К.-Г. Юнг, швейцарський психолог, психіатр. Його робота «Архетип і символ». Юнг прийшов до висновку про те, що типові образи, які є в снах пацієнтів є явищем не ззовні. Юнг виділяє в структурі психіки людини не тільки індивід., Але і колективне несвідоме. Колективне несвідоме - досвід минулих поколінь, що зафіксували в структурах мозку. Зміст колективного несвідомого становлять первинні структури, форми - архетипи. Архетипи - найбільш загальна схема людського мислення і поведінки. Вони знаходять вираз в символічних образах, які виявляються в міфах, релігіях, фольклорі, художній творчості, сновидіннях. Таким чином, колективне несвідоме має культурне походження, але передається у спадок біологічним шляхом.\nТакож як і Фрейд Юнг вважає, що сучасна людина, що гордиться своєю свідомістю аж ніяк не є паном своєї власної душі. Навпаки, він знаходиться у владі прихованих у ній несвідомих сил - «демонів душі».\nФрейд вважав, що існує постійний антагонізм (протиріччя) природного і культурного начала в людині і людська душа розривається між своєю споконвічною природою і вимогами культури. Юнг же вважав, що людина не повинна ігнорувати несвідоме, а знаходити для нього адекватне культурно-символічне вираження. Юнг вважав, що архетипи дарують людині натхнення.\nЯкщо для Фрейда несвідоме - це вмістилище неприйнятних для суспільства бажань, то для Юнга це головний резервуар культури, сховище її прототипів. Культура повинна вести не боротьбу, а діалог з несвідомим, щоб забезпечити цілісність людської душі. Юнг вважав, що в традиційних культурах такий діалог існував. З розвитком цивілізації цей діалог руйнується. Придушення глибинного, міфо-поетичного шару психіки поверхневим науково-технічним свідомістю є головною причиною виникнення індивідуальних і колективних неврозів, які проявляються в політичних конфліктах, війнах, тероризмі.\n21. Теорія культури Тайлора і ідеї еволюціонізму.\nЕтнологічні дослідження культури набули поширення в кін. 19 - поч. 20 ст. Вони представлені трьома основниминапрямками: еволюціонізм, діффузіонізм і структурний функціоналізм. Еволюціонізм - напрямок в культурі, що дає теоретичну модель необоротних культурних змін, звану еволюцією, застосування якої дозволяє оцінити культуру або культурну межу відповідно до прийнятих критеріїв. В рамках цієї теорії прийнята концепція еволюції як особливого типу послідовності незворотних змін культурних феноменів. Центральна категорія теорії - «адаптація». Культурний розвиток - сукупність процесів адаптації людей, організованих в суспільстві, до їх природного оточення. Засновники напрямки - Спенсер, Тайлор, Морган. Вони обґрунтували принципи вивчення суспільства і культури: 1) пояснили можливість соціальної науки (культура - об'єкт пояснення в термінах науч. Підстав, вона породжена природними причинами, і її динаміка закономірна); 2) визначили джерела даних, на яких базується вивчення еволюції (археологічні, письмові історичні джерела, спостереження «примітивних» суспільств); 3) затвердили порівняльний метод.\nЕволюціонізм як концепція грунтувався на декількох положеннях. Людство - єдиний вид. Природа людини скрізь однакова. Еволюція суспільства і культури всюди підпорядковується одним і тим же законам. Еволюція йде від простого до складного, від нижчого до вищого. Характер культури відповідає стадії еволюції, на якій знаходиться суспільство. Подібності та відмінності між культурами - ступінь їх розвиненості.\nЕволюціонізм як теорія був у чомусь схожий з просвітницьким раціоналізмом, але в ряді пунктів відрізнявся. Етнографи-еволюціоністи говорили про про еволюцію культур обережно, з огляду на імовірнісний характер чинників еволюції - випадкових змін відбору, боротьби за існування. Вважається, що культура рухають не так розумом, скільки силою звичок, інстинктів, асоціацій.\nНайбільш авторитетним вважається Е. Тайлор. У 1865р. видав свою першу працю "Дослідження в області древньої історії людства". У ньому він відстоював ідею прогресивного розвитку культури від епохи дикості до сучасної цивілізації. Відмінності в побут і культуру окремих народів пояснював неоднаковістю досягнутих ними щаблів розвитку. Свою еволюціоністську концепцію розвитку культур найбільш повно виклав у книзі "Первісна культура". У ній він розвивав ідею прогресивного розвитку культур. Всі народи і всі культури з'єднані між собою в безперервний і прогресивно розвивається еволюційний ряд. Особливо підкреслював поступовий характер еволюції, розвиток від простого до складного. У процесі вивчення культур Е. Тайлор застосовував "метод пережитків". Наприклад, побажання здоров'я при чханні - залишок віри в те, що через отвір в голові можуть вийти духи. В основі релігійних обрядів і вірувань дикунів, на його думку, лежить "віра в духовні істоти", позначена їм терміном "анімізм". Він являє собою, згідно Тайлору, основу, першоджерело архаїчних і сучасних релігій.\nТакож Льюїс Морган, Джеймс Фрезер\n22. Концепція культурно-історичних типів Данилевського. Хар-ка локальних цивілізацій за видами соціокультурної діяльності, закони їх розвитку. Майбутнє слов'янської культури.\nКнига Данилевського «Росія і Європа» вплинула на німецького філософа Шпенглера, основна праця якого «Занепад Європи». Слідом за Данилевським Шпенглер стверджує, що ніякої спільної історії не існує, історія багатозначна. Під культурою Шпенглер розуміє єдність економічної, політичної, релігійної та художньої життя народів, т. Е. Складний організм. В основі кожної культури лежить суспільний ідеал, який зрозумілий лише людині даної культури. Шпенглер виділяє 8 культур (єгипетська, індійська, вавилонська, китайська, греко-римська, візантійсько-ісламська, західноєвропейська, майя). Слідом за Данилевським Шпенглер вважає, що розвиток культури вибудовується за зразком живого організму, походить стадії дитинства, юності, зрілості, старості, смерті. Цикл розвитку кожної культури укладається в один і той же інтервал - тисячоліття. Фазу занепаду культури Шпенглер називає цивілізацією. Він виступає проти європоцентризму, вважає, що античний світ і Західна Європа не займають привілейоване становище порівняно зі східною культурою; ці світи рівноцінні. Шпенглер - противник соціалізму, соціального, висуває традиції дворянства і духовенства.\nМикола Данилевський, відомий соціолог і громадський діяч, по праву вважається першим вітчизняним культурологом, які зробили значний вплив на розвиток культурологічної думки 20 ст. З повною підставою його вважають попередником О. Шпенглера і А. Тойнбі, вплив його головної праці "Росія і Європа" безумовно простежується в творчості зазначених культурологів.\nДанилевський був послідовником "органічної теорії", суть якої - в перенесенні законів розвитку природи на соціальну дійсність. За аналогією з біологічною морфологією він прийшов до осмислення культурно-історичного типу. (Звідси його розуміння генезису цивілізації як періодів народження, розквіту і занепаду, уподібнення культур "багаторічним одноплідних рослинам").\nНа думку Данилевського, єдиної історії людства, однолинейного культурного розвитку не існує, культури носять відокремлений характер. ( "Загальнолюдські цивілізації не існує і не може існувати, тому що це була б тільки неможлива і зовсім небажана неповнота") *.\nГоловна ідея культурологічної концепції Данилевського - ця ідея про локальні культурно-історичних типах, відповідних типів цивілізацій. Всю сукупність минулих і нині існуючих культур він зводить до десяти типів: 1). єгипетський, 2). китайський, 3). ассирийско-вавілонофінікійскій або древносімітскій, 4) індійський, 5). іранський, 6) єврейський, 7). грецький, 8) римський, 9) новосімітскій або аравійський, 10) германо-романський або європейський. До цих типів, на думку вченого, можна додати ще два, які зникли в результаті колонізації Південної Америки - мексиканський і перуанський.\nПерераховані цивілізації виступають у Данилевського як "позитивні діячі в історії людства" (зауважимо, не народ, отже, суб'єкт історії, а створена ним розвинена культура). Однак є і "негативні діячі", які надають руйнівну дію на цивілізації, ( "... є ще тимчасово з'являються феномени, баламутять сучасників, як гуни, монголи, турки, які, зробивши свій руйнівний подвиг, допомогли віддати Богові душу борються зі смертю цивілізаціям і , розносячи їх залишки, ховаються в колишнє нікчемність ") *. Поряд з ними існують племена, які "тому, що самобутність їх припиняється в надзвичайно ранній період їх розвитку або з інших причин" є тільки етнографічним матеріалом, що входять в культурно-історичні типи. Такі, на думку Данилевського, фіни і багато інших.\nЗародження і розвиток культурно-історичних типів, по Данилевському, підпорядковується певних законам. Їх п'ять:\n1) наявність у племені або народу близького по фонетичній основі мови,\n2) політична незалежність,\n3) вироблення кожним культурно-історичним типом тільки йому властивих рис, що не передаються у спадок і не сприймаються "в повній мірі" іншими цивілізаціями),\n4) різноманітність елементів, що становлять культурно-історичний тип, "коли різноманітні етнографічні елементи, його складові, - коли вони, не будучи поглинені одним політичним цілим, користуючись незалежністю, складають федерацію або політичну систему держав" *,\n5) процес розвитку культурно-історичних типів подібний "тим багаторічним одноплідних рослинам, у яких період зростання буває невизначено тривалий, але період цвітіння і плодоношення відносно короткий і виснажує раз і назавжди їх життєву силу" *. Іншими словами, культурно-історичні типи розвиваються від "етнографічного стану" через державне до цивілізації.\nКультурно-історичні типи можуть мати різні підстави відповідно до спрямованістю культурної діяльності людини. Данилевський виділяє первинні культури (єгипетська, китайська, вавилонська, індійська і іранська, які повністю не реалізували себе в жодній з областей культури); одноосновні культури (єврейська, грецька та римська); єврейська проявила себе в релігійній сфері, грецька - в художній, римська - у політичній сфері; двухосновная (германо-романська або європейська культура), що має яскраво виражений науковий і індустріальний характер. Європейська культура, на думку Данилевського, досить повно проявила себе в розвитку науки і техніки, але в меншій мірі, ніж грецька, в мистецтві. Незначні, вважає вчений, успіхи цієї культури в економічних відносинах, що носять, за його словами, "феодальний характер".\nЗараз, переконаний Данилевський, народжується чотирьохосновним культура. Остання покликана реалізувати себе в релігійній, культурній та політичних сферах, а також в суспільному устрої. Данилевський вірить, що майбутнє належить саме цій культурі і такою культурою стане слов'янський культурно-історичний тип. Надія його заснована на особливостях слов'янського національного характеру, особливий тип духовності, прагненню до вищої духовності, а не до матеріального блага. "Ми можемо сподіватися, що слов'янський тип буде першим повним чотирьохосновним культурно-історичним типом. Особливо оригінальною рисою його повинно бути в перший раз має здійснитися задоволення суспільно економічної задачі. Яке взаємне ставлення займуть в ньому три інші сторони культурної діяльності, яка повідомить йому переважну забарвлення, чи не будуть вони послідовно займати цю головну роль? Який, нарешті, якісний характер прийме власне культурна діяльність, досі найменш інших сторін діяльності встигла визначитися, - цього, звичайно, передбачити неможливо "*.\nТакі в самій короткій формі основні культурологічні ідеї Н. я. Данилевського, багато з яких не втрачають своєї актуальності і в наші дні.\nДанилевський оптимістично оцінював майбутнє Росії і вважав, що політична революція, що має своєю метою обмеження влади монарха або ж його повалення, Росії не загрожує. З введенням порядку в питаннях престолонаслідування і після визволення селян від кріпацтва зникли всі причини, які хвилювали за старих часів народ, і не тільки революція, але навіть "простий бунт, що перевершує розмір сумного непорозуміння" в Росії "став неможливим". Для того щоб це відбулося, потрібно радикальна зміна морального характеру російського народу і його світогляду, а подібні зміни, вважав він відбуваються століттями і передбачити їх неможливо. Що стосується причини популярності радикальних ідей, то вона, на думку Данилевського, полягала в прагненні бути схожим на Європу, в "европейнічанье", яким "заражена" російська інтелігенція. Народ ці ідеї не підтримує, залишаючись вірним ідеалам православ'я і самодержавства ...\n23. Концепції культурно-історичної циклічності. Шпенглер про морфології світової історії. «Душа» культури. Культура і цивілізація.\nВихід у світ головної книги німецького філософа та історика "Занепад Європи" (1914) став визначною подією в західноєвропейській культурології XX століття. Ідея загибелі, занепаду Європи вперше була викладена задовго до Шпенглера, і до нього говорили про занепад Європи, критикували європейську цивілізацію, писали про так званих циклах історії (правда, слід зазначити, що сучасниками "Занепад Європи" був оцінений як самобутній, оригінальний, новий погляд на проблему). У західній культурології попередниками Шпенглера були А. Шопенгауер і Ф. Ніцше, в Росії - Н. я. Данилевський і Н. а. Бердяєв. Однак, на відміну від своїх західноєвропейських і російських попередників, Шпенглер абсолютизує розвивається їм ідею, розглядаючи прийдешню загибель з фатальною неминучістю як біологічну смерть живого організму.\nПідхід Шпенглера до історії і культурі в корені відрізняється від раціоналістичної традиції пізнання. Він виступає "ниспровергателем" найважливіших положень історичної науки XIX ст., Критикуючи насамперед принцип історизму, лінійної спрямованості історії і культури. Теорію єдності і наступності історичного процесу, єдиної еволюції людства, що проходить різні етапи, але в цілому має поступальний характер (то, що традиційно розглядається як прогрес) Шпенглер оцінює як позбавлену будь-якого сенсу. Періодичну структуру історії і культури - "Стародавній світ - Середні віки - Новий час" він розглядає як "неймовірно мізерну та позбавлену сенсу схему".\nЩо ж протиставляє Шпенглер "звичної для європейця схемою" культурно-історичного розвитку?\nФілософ висуває ідею множинності досягли зрілості культур, роз'єднаних у часі і просторі, і рівноцінних, еквівалентних за ступенем розкриваються в них можливостей. Таких культур Шпенглер налічує вісім: єгипетська, індійська, вавилонська, китайська, "аполлоновская" (греко-римська), "фаустівська" (західноєвропейська) і культура Майї. Культури ці, за Шпенглером, непорівнянні, вони свідчать не про єдність культурно-історичного процесу, а про єдність проявів різній життя у Всесвіті.\nТаким чином, "позбавленою будь-якого сенсу" еволюційної теорії розвитку історії та культури Шпенглер протиставляє циклічну схему, де навіть одночасно існуючі культури не повідомляються між собою, будучи замкнутими в собі цінностями. "Замість монотонної картини всесвітньої історії, триматися за яку можна тільки закриваючи очі на переважна кількість суперечать їй фактів, я бачу феномен безлічі могутніх культур, з первісною силою походить із надр їхньої країни, до якої вони строго прив'язані на всьому протязі свого існування, і кожна з них накладає на свій матеріал - людство - свою власну форму і у кожної своя власна ідея, власні пристрасті, власне життя, бажання і відчування і, нарешті, власна смерть "*. Така схема на перший план висуває індивідуальність, абсолютну унікальність культур. Зрозуміло, що для вивчення таким чином розуміються "культурних світів" неприйнятний порівняльно-історичний аналіз.\nЗаперечуючи можливості останнього для розгляду "физиогномики" різних культур, Шпенглер використовує метод морфологічного аналізу. Гетевский принцип морфологізующей физиогномики (метод споглядання природи) він застосовує до вивчення культур. Етапи органічного життя - юність, розквіт, в'янення, смерть - переносяться на життя культури. Кожна культурно-історична форма, виникнувши, досягає свого цвітіння, потім у формі цивілізації добігає свого кінця. Таким чином, закони органічного життя Шпенглер робить основним принципом діалектики розвитку кожної культури. У житті кожної культури він виділяє ранню стадію - міфологічну, середню, стадію зрілості - метафізика-релігійну культуру і пізню - стадію цивілізації.\nЯке ж саме поняття культури у Шпенглера? Концепція культури трактується їм наступним чином. Культура виникає тоді, "коли з первісно-душевного стану вічно-дитячого людства пробуджується і виділяється велика душа, якийсь образ з потворного, обмежене й минуще з безмежного та тривалим. Вона розквітає на грунті строго обмеженою місцевості, до якої вона і залишається прив'язаною, на зразок рослини. Культура вмирає після того, як ця душа здійснить повну суму своїх можливостей у вигляді народів, мов, віровчень, мистецтв, держав і наук і, таким чином, знову повернеться в первинну душевну стихію "*. Як бачимо, Шпенглер настільки широко трактує культуру (народи, мови, віра, держава, наука ...), що важко вловити межу між тим, що власне є культурою і тим, що такою не є. Шпенглер розглядає культуру як систему, що характеризується певним внутрішнім єдністю форм мислення і стилістики, що виражає себе в формах економічної, політичної, релігійної, технічної, художньої життя. Аналіз цього стилістичного єдності "культурних форм" - основний спосіб розгляду культури Шпенглером. Культура у нього - це по суті всі доступні для огляду "форми життя". Важко не погодитися з відомим дослідником Шпенглера: "саме поняття культури у Шпенглера абсолютно не відмежоване, зливається з" життям "взагалі, не має обмежень, необхідних для чіткого визначення об'єкта системного дослідження" *.\nКультура для Шпенглера запечатляет себе в тільки їй властивих символах, визначених образах. Символи культур не мають ніякої наступності, вони ніяк не пов'язані між собою. (Так, для Шпенглера не існує нічого спільного між античної статуєю і західноєвропейської скульптурою). "Не існує вічних символів. Навіть і всюди зустрічаються знаки трикутника, свастики, кільця як символи - минущі. Вони зустрічаються в багатьох культурах, але кожен раз мають інше значення і, таким чином, кожен раз створені знову і володіють обмеженою життєвої тривалістю" *.\nЗавдання своєї "морфології історії" Шпенглер бачить в поясненні "душі" культури через символіку, в якій остання виражається. Символом античної культури для Шпенглера є статуя; невідоме, що таїть в собі "дорога" - символ єгипетської культури; а безмежне "простір" - символ західноєвропейської культури. Для Шпенглера символ - ключ до розуміння культури і історії.\nВиділивши в своїй роботі вісім "культурних форм", Шпенглер зупиняється на розгляді трьох з них: античної, європейської і арабської. Кожній з цих культур відповідає власна "душа" - "будь-яка велика культура є не що інше, як здійснення і образ якоїсь однієї душі" 1. Ідеал аполлоновской душі - чуттєве тіло, символом "фаустівської" душі стало нескінченний простір і загальна динаміка, арабська "магічна" душа характеризується дуалізмом душі і тіла і їх логічним взаємодією. Виходячи з цих прафеноменов Шпенглер пояснює все унікальне зміст кожної з культур, все явища і події даної епохи. Філософ особливо наполягає на неповторності, невоспроизводимости символів культур, тим самим ще раз виступаючи проти будь-якої наступності в культурі.\nКонцепція культури Шпенглера грунтується на протиставленні "культури" і "цивілізації". Поняттям "цивілізація" Шпенглер позначає завершальний етап розвитку єдиної культури. Якщо термін "цивілізація" використовується в даний час в сучасній науці в кількох значеннях: як протиставлення варварства, як сучасна культура XX в., Як синонім поняття "культура" при розгляді різних культурно-історичних типів, то для Шпенглера "цивілізація" - це кінець культури, її декаданс, виродження, причому кожна культура, на думку філософа, закінчується власної цивілізацією *.\n"Що таке цивілізація, що розуміється як логічний наслідок, завершення й результат культури? Тому що у кожної культури своя власна цивілізація ... Цивілізація - це ті самі крайні і штучні стану, здійснити які здатний вищий вид людей. Вони - завершення, вони слідують як стало за становленням, як смерть за життям, як нерухомість за розвитком, як розумова старість і скам'янілий світове місто за селом і задушевним дитинством, є над дорике і готикою. Вони - неминучий кінець, і тим не менше з внутрішньою необхідністю до них завжди приходили " *. "Мимоволі повстаєш проти Шпенглера -" руйнівника ", знайомлячись з його аналізом римської культури -" цивілізації "античної культури.\nОзнаки цивілізації у Шпенглера одні і ті ж в різних культурах: виняткова роль матеріального в житті людей, заміщення розумом палкої духовності, атеїзмом - релігії, зростання значення грошей, які стали загальною цінністю. В області політичної головна ознака "цивілізації" - імперіалізм, який розуміється Шпенглером як політична, військова та державна влада "єгипетської, китайської, римської імперій, індійського світу, світу Ісламу". Ознаки цивілізації - це протиставлення "центру" і "провінції", урбанізація, виникнення "світового міста", який об'єднує в собі все життя в країні. "Замість світу - місто, одна точка, в якій зосереджується вся життя великих країн, в той час як все інше в'яне, замість багатого формами, зрощених із землею народу - новий кочівник, паразит, житель великого міста, людина, абсолютно позбавлений традицій, що розчиняється в безформною масою, людина фактів, без релігії, інтелігентний, безплідний, сповнений глибокої огиди до селянства ... "*. Розум чинить опір такій оцінці, наше традиційне уявлення про квітучої римської культури і людині в ній повстає проти цього твердження Шпенглера про декаданс, занепад античності в період Римської імперії. Якщо в античності перехід від культури до цивілізації протікає у Шпенглера в IV ст. до н. е., то на Заході - в XIX в.\nЗіставляючи "культуру і цивілізацію" "як живе тіло душі і її мумію", Шпенглер відмовляється від будь-якої було ідеї соціального прогресу, причому, нам доводиться тільки змиритися з фактом неминучої загибелі, заходу культури. Цивілізація - це доля культури, а людина безсила перед долею, єдино, що залишається спадкоємців цієї культури - змиритися з фактом її загибелі. "Якщо під впливом цієї книги, - радить Шпенглер, - люди нового покоління візьмуться за техніку замість лірики, за морехідне справу замість живопису, за політику замість теорії пізнання, вони вчинять так, як я того бажаю, і нічого кращого не можна їм побажати" * . Прийняти таку пораду вище сил живої істоти, для якого власна культура, нехай і знаходиться в кризі, сповнена життя.\nОписуючи захід, падіння сучасної духовної культури, Шпенглер відводить в книзі виняткове місце розвитку наук, техніки в пору занепаду культури. У цій області навіть погублена культура здатна творити чудеса. Техніка для Шпенглера - суттєвий елемент морфологічного аналізу, не менш важливий, ніж мистецтво та інші форми художньої культури. Як уже зазначалося, виступаючи проти концепції єдиного всесвітнього історичного процесу, єдиної лінії еволюції, Шпенглер в першу чергу критикує сучасний йому науковий метод як догматичний, "закостенілий", нездатний пізнати світ в його мінливості. Хоча Шпенглер і визнає певні досягнення європейської науки, зокрема, високий ступінь абстракції, логіки, все ж вона, на думку філософа, не спроможна запропонувати нових поглядів на світ, повністю не опосередкованих даною культурою. У чому ж бачить Шпенглер сенс науки? Завдання останньої зведені у нього по суті лише до символізації, смислової організації світу. Фундаментальне значення мало в концепції Шпенглера заперечення за наукою спроможності об'єктивно пізнавати дійсність. Будь-які наукові результати і висновки, вважає Шпенглер, опосередковані лише духовною традицією даної культури (то, що вірно для науки однієї культури, незначимо і невірно для іншого). Будь-які наукові уявлення мають антропоморфний характер, вони відображають лише погляди, віру і т. Д. Людей певної культури.\n"Кожна культура створила для себе своє власне природознавство, яке тільки для неї істинно і існує стільки часу, скільки живе культура, здійснюючи свої внутрішні можливості" *.\nТак як наука - частина певної культури, немає наукових висновків, знань і т. Д., Які можна було б вважати достовірними для будь-яких культур, "загальнолюдськими". Кожна культура, таким чином, за Шпенглером, створює своє уявлення про світ і своє природознавство.\nБезумовно, Шпенглера можна приймати, або не приймати. Н. а. Бердяєв і С. л. франк, А. Швейцер і М. Хайдеггер, М. вебер, багато в чому не погоджуючись з Шпенглером, проте високо оцінювали його працю. Не приймаючи, відмовляючись приймати окремі його положення, дивуєшся блиску Шпенглеровской аналізу культурно-історичних епох, його надзвичайно глибоке сприйняття живого феномена культури, талановитому опису безлічі художніх форм, неповторних, індивідуальних картин різних стилів.\n24.. Концепції культурно-історичної циклічності. Тойнбі про осягненні світової історії та культури: концепція «Виклику і відповіді». Етапи динаміки цивілізації. Роль духовної еліти.\nЛ. Тойнбі, англійський філософ історії. Одиницею історії у Тойнбі є не національна держава, що не людство в цілому. Висловив думку про множинність цивілізацій і циклічності їх розвитку. Спочатку виділив 21 цивілізацію, а в завершенні дослідження - 37, більшість з них забуто і збереглося 5 цивілізацій: 1. західно-християнська; 2. православно-християнська; 3. ісламська; 4. індуська; 5. далекосхідна. Тойнбі розробив теорію «виклику відповіді». Згідно з її виникнення і розвиток цивілізації визначається здатністю людей дати правильну відповідь на виклик історичної ситуації. І розвиток цивілізації - це безперервна зміна викликів і успішних відповідей на них. Виклики можуть бути природні та соціальні. Вироблення відповіді на виклик середовища - це функція творчої меншості, яка висуває нові ідеї. Суспільство складається з 2 частин: творчої меншості і пасивної інертного більшості. Механізм взаємодії між ними - мімезис. У період виникнення і розквіту цивілізації влада зосереджена в руках людей, що володіють даруваннями. Головна причина загибелі цивілізації в тому, що сили творчої меншості вичерпуються, воно не здатне впоратися з новими проблемами, не може давати правильні відповіді на виклики середовища і допускають фатальні помилки. У період надлому еліта спирається вже не на обдарування і авторитет, а на інструменти влади (силу зброї). Це призводить до того, що значна частина населення перетворюється в пролетаріат, головна ознака якого не бідність і нижчу походження, а почуття незадоволеності. Ця частина суспільства стає силою, що сприяє руйнуванню цивілізації. Занепад цивілізації включає фази: 1. надлом; 2. розкладання; 3. загибель. Між 1 і 3 можуть проходити століття.\nЗаслуга англійського історика і соціолога Тойнбі полягає насамперед у створенні концепції розвитку цивілізацій, що дозволяє не тільки докладно охарактеризувати різні культури, а й дати прогноз подальшого розвитку цивілізацій.\nОб'єктом аналізу Тойнбі є категорія цивілізації. Він розділяє думку Шпенглера про множинність і відмінності культур, кожна з яких має свою власну характеристикою. Але на відміну від Шпенглера, Тойнбі розглядає цивілізацію не як окремий і замкнутий біологічний організм, а як соціальну цілісність, що характеризується сукупністю релігійних, територіальних і політичних характеристик. Тойнбі вважав цивілізацію занепадом культури, її загибеллю як Шпенглер. Поняття цивілізація і культура так пов'язані у Тойнбі, що він не робить різниці між ними.\nКожна цивілізація являє собою локальну систему, що володіє специфічними характеристиками, що відрізняють її від інших цивілізацій. Єдиної, загальнолюдської цивілізації, на думку Тойнбі, не існує. Цивілізації розрізняються перш за все "індивідуальним художнім стилем", властивим даній цивілізації, "естетичним критерієм", т. Е. Результатами духовного виробництва.\nТипологія цивілізацій Тойнбі налічує 21 цивілізаційну систему. В даний час, як вважає Тойнбі, існують тільки 8 (західна, візантійська ортодоксальна, російська, арабська, індійська, далекосхідна, китайська, японо-корейська).\nПричиною розвитку цивілізацій є історичний виклик, який розуміється як зовнішні перешкоди. Цей виклик, який пред'являється цивілізації з боку іншого суспільства, природно-кліматичних умов, спонукає і стимулює цивілізацію до розвитку. Ідея "виклику - і - відповіді" - основна думка вчення Тойнбі про розвиток цивілізацій.\nЗ точки зору Тойнбі, розвиток цивілізацій є постійний процес "викликів - і - відповідей". У разі, якщо цивілізація не знаходить адекватної відповіді викликом, вона приречена на загибель (як, втім, і в разі відсутності виклику). Іншими словами, причиною розвитку виступає виклик. Як приклад викликів, що стимулюють розвитку цивілізацій, Тойнбі називає природне середовище і вороже оточення. Необхідність боротьби з суворою природою і ворожим оточенням веде до прогресу цивілізації. Якщо ж виклик неадекватний можливостям цивілізації, з джерела розвитку він перетворюється в причину її регресу або навіть загибелі (правило "золотої середини" у Тойнбі).\nТойнбі виступає проти теорії циклічного розвитку цивілізацій (юність, зрілість, старість). Причину загибелі цивілізацій Тойнбі вбачає у втраті ними "життєвого пориву", який тягне цивілізацію не тільки до адекватної відповіді, а й до прийняття нового виклику, завдяки чому і здійснюється прогрес цивілізації. Такі (в самій стислій формі) основні положення культурологічної концепції А. Тойнбі.\nВиклик-і-Відповідь - ще один загальний механізм історичного розвитку цивілізацій, по Тойнбі.\nВиклик - це фундаментальна проблема, з якою стикається цивілізація в своєму життєвому процесі. А відповідь акумулює розуміння того, як цивілізація справляється з цією проблемою, яке дозвіл вона їй знаходить, яким чином ведуть себе люди, коли історична ситуація ставить під сумнів саме їх подальше існування. Виклик - найчастіше зовнішній, а відповідь - внутрішній стимул або імпульс розвитку цивілізацій. Виклики цивілізаціям кидає як природна, так і соціальна, власне людське середовище. З викликів природного середовища Тойнбі спеціально виділяє стимул "безплідної землі" і стимул "нової землі". Занадто сприятливі природні умови він вважає ворожими цивілізації: "чим сприятливіші оточення, тим слабкіше стимул для зародження цивілізації".\nЗ викликів людської середовища Тойнбі докладно розглядає стимул несподіваних ударів (збройних інтервенцій з боку інших держав, повстань і т. Д.), Стимул тисків ( "форпостного існування міст, держав або народів в умовах постійної загрози ззовні, наприклад з боку варварів) і стимул обмеження (бідність, іммігрантства, расової, класової або релігійної дискримінації). "Цивілізації, - зауважує Тойнбі, - розвиваються завдяки пориву, який тягне їх від виклику через відповідь до подальшого викликом". При цьому явно проглядається тенденція до перенесення центру ваги із зовнішнього оточення - фізичного або людського - в область внутрішню, внутрішнього.\nДуховно відокремлений від домінуючого меншини пролетаріат (швидше за все з пролетаріатом інший або інших розпадаються цивілізацій) створює так звану вищу релігію, з якої, як з кокона, виникає з часом нова цивілізація. Вищу релігію Тойнбі визначає як релігію, яка піднімає людину, людину-особистість на рівень прямого внутрішнього спілкування з абсолютною духовною реальністю на відміну від ранніх форм релігії, які підводили до цього спілкування опосередковано - через суспільство, його соціальні і культурні інститути. Взагалі релігію англійський мислитель ставить дуже високо - вище і більш значуща цивілізації, будь-яких інших людських цінностей. Релігія бачиться йому "цільної і едінонаправленной в порівнянні з різноманітної і повторюваної історією цивілізацій", з низхідним обертовим рухом колеса цивілізації. Згодом Тойнбі відмовився навіть від концепції кокона, бо, в його розумінні, вона перетворювала релігію в засіб для чогось іншого, треба думати, більш піднесеного. Тим часом релігія завжди була і залишається метою в самій собі.\n25. Концепція культурно-історичних типів. Типологія культур Сорокіна. Цінності як основа типології культур. Енергія любові як основа творчості.\nНа думку Сорокіна цивілізація - це не культурна, а соціальна спільність; культура - ядро ??цивілізації. Фундамент культури - цінності. Цивілізації можуть бути різних типів. Одні представляють собою мовні чи етнічні групи (грецька, арабська); інші - державні утворення (іранська, російська, римська); 3-и - релігійні спільності (ісламська, православ.); 4-е - багатофакторні освіти (далекосхідна, месопотамська). Негативно ставиться до ідеї одноваріантного циклу цивілізацій (народження, дозрівання, загибель). Сорокін не згоден з тезою Данилевського і Шпенглера про замкнутості цивілізацій. Він вважав, що продукти цивілізацій переходять в більш пізні культурні системи. Проте, за різноманіттям культурних систем він намагався знайти єдині суперсистеми, які, правда, є не реальними, а ідеальними, т. Е. Не існує в чистому вигляді. Таких типів три:\nУмоглядний. Його характеристики: справжня реальність має духовний характер, вічна і незмінна (Бог, нірвана, Дао, Брахма); переважання духовних цілей (спасіння душі, служіння Богу); зусилля особистості спрямовані на звільнення від спокус і турбот; істина вічна і осягається через внутрішній досвід (одкровення, медитація, божественне натхнення); ідея добра корениться в надчуттєвих цінностях (вічне життя, Боже місто, злиття з Брахмою).\nЧуттєвий. Його характеристики: чуттєва матеріальна, змінюється реальність. Потреби плотські, чуттєві. Для їх задоволення використовуються зовнішні джерела. Істина - в чуттєвому досвіді. Ласкаво корениться в чуттєвих, матеріальних цінностях (задоволення, насолода, щастя) і тому моральні принципи залежать від обставин. Ідеалістичний. Проміжний культурний тип, заснований на принципі єдності сверхчувственной і чуттєвої реальності.\nРосійсько-американський соціолог П. сорокин в своїй фундаментальній праці "Соціальна і культурна динаміка" представив розгорнуту теорію культурних суперсистем. З точки зору Сорокіна, головним фактором, що визначає поведінку окремих людей і характеристики соціальних систем, є фактор культури.\nБазовим принципом культури є цінність. Культура, за Сорокіним, і є ціннісна система. Поза цінностей культура неможлива. "Позбавлені своїх значущих аспектів, все явища людського взаємодії стають просто біофізичними явищами і в такій якості утворюють предмет біофізичних наук".\nА оскільки через цінності виявляє себе весь спектр явищ культури, то за допомогою аналізу цінностей можна типологізувати культуру, описати процес її розвитку, спрогнозувати майбутнє. Критерієм для виявлення типу культури у Сорокіна виступає панівне світогляд. Відповідно до цього критерію їм виділяються три основних типи культури.\nПерший - ідеаціональний - заснований на принципі сверхчувственности і сверхразумности Бога як єдиної цінності і реальності. ( "Як своїм змістом, так і своєю формою ідеаціональних мистецтво висловлює основну посилку идеациональной культури - основна реальність-цінність є Бог. Тому тема ідеаціонального мистецтва - сверхчувственное царство Бога" *. До цього типу культури Сорокін відносить перш за все європейське середньовіччя (до 12 в . включно, хоча, на його думку, вже до середини цього століття почалося руйнування идеациональной системи цінностей). А до того типу культури, вважає Сорокін, може бути віднесена грецька культура з 8в. до кін. 6 ст. до н. е. і культура брахманської Індії.\nДругий тип - ідеалістичний - Сорокін характеризує як змішаний, проміжний між першим і третім, т. К. Основним принципом його є визнання того факту, що реальність частково надчуттєвий і частково чуттєва, т. Е. Ідеалістична культура, іншими словами, орієнтована і на Бога , і на людину. Панує думка в ідеалістичної культури характеризується їм наступним чином: "... Об'єктивна реальність частково надчуттєвий і частково чуттєва, вона охоплює надчутливий і понад раціональний аспекти, плюс раціональний і, нарешті, сенсорний аспекти, утворюючи собою єдність цього нескінченного різноманіття" *. До такого типу культури Сорокін відносить західноєвропейську культуру 13-14 ст. і грецьку культуру класичного періоду.\nСучасну культуру він визначає як чуттєву. Чуттєвий тип культури характеризується безпосереднім чуттєвим сприйняттям дійсності.\nОсновний принцип цієї культури - об'єктивна дійсність чуттєва, культура ця вільна "від релігії, моралі та інших цінностей" ( "Чуттєве мистецтво живе і розвивається в емпіричному світі почуттів. Реальний пейзаж, людина, реальні події і пригоди, реальний портрет, - такі його теми . Фермери, робочі, домашні господині, дівчата, стенографістки, вчителі та інші типажі - його персонажі ... його мета - доставити тонке чуттєве насолоду: розслаблення, збудження стомлених нервів, розвага, розвага ... Воно вільно від релігії, моралі та інших цінностей, а його стиль "мистецтво заради мистецтва" *.\nСучасний стан чуттєвої культури Сорокін оцінює з негативних позицій. Дедалі більшого регулювання всіх сфер життя, комерціалізація мистецтва, змішання стилів, втрата гуманістичного ідеалу, надання цінностям відносного характеру - все це свідчення приреченості західної культури. Разом з тим сама криза культури Сорокін розглядає як необхідний, але болісний етап зародження нової, досконалої, прогресивної культури. Іншими словами, причина кризи західної культури вбачається Сорокіним в процесі зміни типу культури. Процес цей тривалий в історичному масштабі (охоплює століття) і супроводжується глибокою кризою "йде" культури, що зачіпають всю соціальну систему. Не зраджуючи через кризу свою форму, т. Е. Панівні світогляд, всю ціннісну систему, культура прирікає себе на омертвіння. Сорокін вірив в прогресивний розвиток людства, на зміну втратила гуманний характер культурі, вважав він, повинна прийти культура іншого типу, яка буде заснована на нових творчих цінностях і відкриє нові можливості для самореалізації людини.\n26. Концепція «осьового часу» Ясперса. ( «Витоки історії та її мета»)\nВ історичному процесі Карл Ясперс виділяє чотири «ключових зрізу». «Перші два - це виникнення мови, винахід знарядь, початок використання вогню. З цими моментами історії пов'язано виникнення в III-V тисячоліттях до н. е. цивілізацій Індії, Китаю, Єгипту та Месопотамії. Третя точка - VIII-II століття до нашої ери - це «духовне основоположення людства», яке відбулося одночасно в Китаї, Індії, Персії, Палестині, Греції. Третій зріз являє собою своєрідну «вісь світового часу», коли виникає сучасна людина з його уявленнями про можливості і межах, про відповідальність, які існують і в наші дні. Логрус А., Великі мислителі XX століття, М., «Мартін», 2002 р, с.486. «Вісь світової історії, якщо вона взагалі існує, може бути виявлена ??тільки емпірично, як факт, значущий для всіх людей, в тому числі і для християн. Цю ось слід шукати там, де виникли передумови, що дозволили людині стати таким, яким він є; де з вражаючою плідність йшло таке формування людського буття, яке, незалежно від певного релігійного змісту, могло стати настільки переконливим - якщо не своєї емпіричної неопровержимостью, то у всякому разі, якоїсь емпіричної основою для Заходу, для Азії, для всіх людей взагалі, - що тим самим для всіх народів були б знайдені загальні рамки розуміння їх історичної значимості. Цю вісь світової історії слід віднести, мабуть, до часу близько 500 років до н. е., до того духовного процесу, який йшов між 800 і 200 рр. до н. е. Тоді стався самий різкий поворот в історії. З'явився людина такого типу, який зберігся і донині. Це час ми коротенько будемо називати осьовим часом. 1. Характеристика осьового часу У цей час відбувається багато незвичайного. У Китаї жили тоді Конфуцій і Лао-цзи, виникли всі напрямки китайської філософії, мислили Мо-цзи, Чжуан-цзи, Ле-цзи і безліч інших. В Індії виникли Упанішади, жив Будда; в філософії - в Індії, як і в Китаї, - були розглянуті всі можливості філософського осягнення дійсності, аж до скептицизму, до матеріалізму, софістики і нігілізму; в Ірані Заратустра вчив про світ, де йде боротьба добра зі злом; в Палестині виступали пророки - Ілія, Ісайя, Єремія і Второісайя; в Греції - це час Гомера, філософів Парменіда, Геракліта, Платона, трагіків, Фукідіда і Архімеда. Все те, що пов'язано з цими іменами, виникло майже одночасно протягом небагатьох століть у Китаї, Індії і на Заході незалежно один від одного. Нове, що виникло в цю епоху в трьох згаданих культурах, зводиться до того, що людина усвідомлює буття в цілому, самого себе і свої межі. Перед ним відкривається жах світу і власна безпорадність. Стоячи над прірвою, він ставить радикальні питання, вимагає звільнення і порятунку. Усвідомлюючи свої межі, він ставить перед собою найвищі цілі, пізнає абсолютність в глибинах самосвідомості і в ясності трансцендентного світу. Все це відбувалося за допомогою рефлексії. Свідомість усвідомлювала свідомість, мислення робило своїм об'єктом мислення. Почалася духовна боротьба, в ході якої кожен намагався переконати іншого, повідомляючи йому свої ідеї, обгрунтування, свій досвід. Випробовувалися найсуперечливіші можливості. Дискусії, утворення різних партій, розщеплення духовної сфери, яка і в суперечливості своїх частин зберігала їх взаємозумовленість, - все це породило неспокій і рух, що межує з духовним хаосом. У цю епоху були розроблені основні категорії, якими ми мислимо до цього дня, закладені основи світових релігій, і сьогодні визначають життя людей. У всіх напрямках відбувався перехід до універсальності. Цей процес змусив багатьох переглянути, поставити під сумнів, піддати аналізу все несвідомо прийняті раніше погляди, звичаї і умови. Все це залучено у вир. У тій мірі, в якій сприйнята в традиції минулого субстанція була ще жива і дієва, її явища прояснюється і вона тим самим перетворювалася. Міфологічній епосі з її спокійною стійкістю прийшов кінець. Основні ідеї грецьких, індійських, китайських філософів і Будди, думки пророків про Бога були далекі від міфу. Почалася боротьба раціональності і раціонально перевіреного досвіду проти міфу (логосу проти міфу), потім боротьба за трансцендентного Бога, проти демонів, яких немає, і викликана етичним обуренням боротьба проти помилкових образів Бога. Божество незмірно піднялося за допомогою посилення етичної сторони релігії. Міф же став матеріалом для мови, який тепер вже висловлював не його споконвічне зміст, а щось зовсім інше, перетворивши його в символ. В ході цієї зміни (по суті, теж міфотворческого), в момент, коли міф, як такої, знищувався, йшло перетворення міфів, осягнення їх на великій глибині. Древній міфічний світ повільно відступав, зберігаючи, однак, завдяки фактичної вірі в нього народних мас своє значення в якості такого собі фону, і згодом міг знову здобувати перемоги в широких сферах свідомості. Всі ці зміни в людському бутті можна назвати одухотворением: тверді споконвічні устої життя починають коливатися, спокій полярностей змінюється занепокоєнням протиріч і антиномій. Людина вже не замкнутий в собі. Він не впевнений в тому, що знає самого себе, і тому відкритий для нових безмежних можливостей. Він здатний тепер чути і розуміти те, про що до цього моменту ніхто не питав і що ніхто не сповіщав. Нечуване стає очевидним. Разом з відчуттям світу і самого себе людина починає відчувати й буття, але не повністю: це питання залишається. Вперше з'явилися філософи. Людина в якості окремого індивідуума наважився на те, щоб шукати опору в самому собі. Відлюдники і мандрівні мислителі Китаю, аскети Індії, філософи Греції і пророки Ізраїлю близькі за своєю сутністю, як би вони не відрізнялися один від одного по своїй вірі, змістом і внутрішню структуру свого вчення. Людина може тепер внутрішньо протиставити себе всьому світу. Він відкрив в собі витоки, що дозволяють йому піднятися над світом і над самим собою. [...] У осьовий час відбулося відкриття того, що пізніше стало називатися розумом і особистістю ».\n27. Ігрова концепція культури в працях Хейзинги.\nІгрова теорія (по Й. Хейзінги і ін.) Виходить з визнання того, що джерело культури знаходиться в природній здатності людини до ігрової діяльності. Гра притаманна і тваринам, але тільки у людини вона стала осмисленим видом життєдіяльності.\nЛюдина, що грає, на думку Хейзінга, висловлює таку ж істотну функцію, як і людина будуєш. Гра здавна заповнювала життя і тим самим спонукала рости форми архаїчної культури. Культ переріс в священну гру, грою були музика і танець. З звичаїв соціальної гри виділилося право. Ці спостереження привели Хейзингу до висновку, що культура зачиналася саме в грі.\nГолландський культуролог Хейзінга створив оригінальну концепцію культури, в основі якої - аналіз значення гри в генезі світової культури. У своїй знаменитій праці "Homo ludens. Досвід визначення ігрового елемента культури" він пише: "Висновок повинен був слідувати один: культура в її найдавніших фазах" грається ". Вона не відбувається з гри, як живий плід, який відокремлюється від материнського тіла, вона розгортається в грі і як гра "*.\nГра знаходиться не тільки біля витоків виникнення мистецтва, вважає Хейзінга, вона виступає підставою всієї культури. Саме гра є критерієм оцінки різнорідних феноменів культури - права, науки, релігії, філософії.\nКультуроформуючими функція гри випливає з характеру самої діяльності людини. Людина, на думку Хейзінга, з початку свого народження є "істота грає". В ході перетворення матеріального світу людина в свідомості "програє" власну діяльність. Величезною є роль гри в зародженні поезії, музики, "поезія народилася в грі і стала жити завдяки ігровим формам. Музика і танець були суцільною грою" *. Громадсько-політичні ідеали, на думку Хейзінги, також пов'язані з грою, оскільки в них завжди присутня мета як уявна мрія, вони нерідко містять утопічні ідеї. Таким чином, у всіх різноманітних культурних явищах Хейзинга вбачає ігровий елемент. (Аналізуючи культуру Відродження, він вказує, що цілі епохи культури "грають" в реалізацію проголошених цілей).\nФункція саме гри як основи культури визначається Хейзінгой специфікою самої гри. З його точки зору, грі притаманні такі характеристики: по-перше, це вільна, "несерйозна" діяльність, по-друге, вона - фантазія, прямо не пов'язана з дійсністю, в ній немає прагматичної мети, гра знаходиться поза буденної дійсності, нарешті, гра "грається" за правилами (тому вона вчить людину слідувати певним нормам і в своїй повсякденній життя, приборкувати свої інстинкти).\nОтже, культура, в розумінні Хейзинги, спочатку виникає у формі гри, але в міру розвитку людської історії ігровий елемент видозмінюється, ігрова природа залишається лише в поезії, праві, формах політичного життя. Ослаблення ігрового начала, на думку голландського культуролога, почалося в 18 ст, коли взяли гору прагматизм і раціоналізм.\nЗ цього часу, вважає Хейзінга, став наростати криза культури, який досяг своєї найвищої позначки в 20 столітті. Сучасна людина вже не знає гру як культуросозидающую діяльність. Надмірне присутність різного роду ігор в індустрії розваг масової культури, на думку Хейзінги, якраз і є свідченням втрати гри, як основи культури. Відповіді на питання, які ж шляхи виходу сучасної культури з кризи голландський культуролог не дає. Хоча, виходячи з його концепції культури, вихід з кризи може бути один - посилення ігрового елемента в культурі, усвідомлення культурою себе як Ігри.\n28. Концепція масової культури Ортега і Госсета. Обгрунтування розподілу людства на «вибране і меншість» імаси.\nЯк і багато інших західних філософів, іспанський мислитель Хосе Ортега-і-Гасетт бачив поглиблення кризи західної цивілізації, проте дав власний "рецепт" її порятунку, заснований на розумінні їм культури, близькому хейзінговскому.\nПодібно Ніцше, Фрейду і іншим, Ортега вважав, що культура не повинна перебувати в конфронтації з життям. Для нього справжньою культурою є лише "жива культура", суть якої становить спонтанність і відсутність прагматичної спрямованості. "Жива культура", будучи особистим надбанням людини, усвідомлюється ним як спонтанна внутрішня потреба. Індивіду, вважає Ортега, потрібна культура не з якихось утилітарних потреб (як "масового" людині), вона є мимовільна внутрішня необхідність. ( "Життя, що бачить більше інтересу і цінності у своїй власній грі, ніж у колись таких престижних цілях культури, додасть всім своїм зусиллям властивий спорту радісний, невимушений і частково викликає вигляд. Вкінці потьмяніє пісне обличчя праці, думаючого виправдати себе патетичними міркуваннями про обов'язки людини і священної роботі культури. Блискучі творіння будуть створюватися немов жартома і без всяких багатозначних манівців "*. Тільки" жива культура ", як частина індивідуального буття людини, здатна стримати експансію масової культури.\nПричину кризи сучасної йому культури Ортега бачить в "повстанні мас" (його книга так і названа). Повстання - це не революція, так філософ називає омассовління культури, уніфікацію всіх сторін суспільного життя, включаючи духовну. Під "масою" ж він розуміє "середнього пересічної людини" - "Особливість нашого часу в тому, що пересічні душі, чи не обманюючи щодо власної пересічності, безбоязно стверджують своє право на неї і нав'язують її всім і всюди ... Маса мне все несхоже , все незвичайне, особистісне і краще. хто не такий, як усі, хто думає не так, як всі, ризикує стати знедоленим "*.\nХарактерні риси маси - агресивність, аморальність, відсутність духовності, внутрішньої потреби в культурі, вищий диктат для неї - сила. До причин омассовління суспільства Ортега відносить насамперед демократизацію і успіхи науки, що зумовили доступність соціальних і матеріальних благ, що забезпечили високий рівень споживання в сучасному суспільстві, а також зростання народонаселення. Поява "масової людини" з його "цінностями" породило відповідний йому тип культури.\nТільки "жива культура", будучи частиною індивідуального буття людини, переконаний Ортега, здатна врятувати гинуть "фаустовскую" цивілізацію, стримати агресивну експансію масової культури.\nОртега-і-Гассет розглядає суспільство як «рухому єдність меншини і маси», яке існує всередині будь-якого класу; під меншістю він якраз і має на увазі еліту.\nЕліта в тексті Ортега-і-Гассета розглядається як політична, владна (хоча сам він каже, що поділ суспільства на маси і вибрані меншини - типологічне і не збігається ні з розподілом на соціальні класи, ні з їх ієрархією).\nРозкриваючи своє розуміння еліти, автор говорить про еліту як про «обраному меншості», вищому класі. Меншість він при цьому розуміє як сукупність осіб, виділених особливими якостями, масу - як не виділені нічим ( «середня людина», людина в тій мірі, в якій він не відрізняється від інших і повторює загальний тип).\nОртега-і-Гассет згадує риси, що відрізняють «вибраних» від маси:\n«Вибрані - не ті, хто гордовито ставить себе вище, але ті, хто вимагає від себе більше, навіть якщо вимога до себе непосильно». Цим вони відрізняються від людини маси, який не вимагає від себе нічого, для кого жити - це плисти за течією, залишаючись таким, який є, і не силкуючись перерости себе. Маса - це ті, хто підкоряється волі історії і позбавлений орієнтирів.\nУ влади повинні перебувати еліти, так як маси до цього не здатні. Але зараз при владі перебувають представники мас, і взагалі весь світ стає масою, яка проникає навіть в круги традиційно елітарні.\nПобічно Ортега-і-Гассет відповідає на питання, яка роль еліти в суспільстві.\nВін стверджує, що еліти володіють громадськими ідеями і культурою. Вони рефлектують і утримують основи, на яких тримається цивілізований світ, а для масової людини цих основ просто не існує.\nЕліти творять, а маси не можуть творити (якраз в силу того, що вони пливуть за течією).\nДо еліти належать люди, які шукають і знаходять «вищий початок». Тих, хто це робить сам, Ортега-і-Гассет зараховує до еліти, тих, хто отримує з чужих рук - до маси.\nЧерез нездатність маси утримувати загальну ситуацію, культурні основи суспільства і виникає її нездатність здійснювати владу. Тому Ортега-і-Гассет говорить, що влада повинна залишатися в руках еліти - «в руках людей, мислячих« на висоті свого часу », людей, які чують підземний гул історії, бачать реальне життя в її повний зріст і відкидають саму можливість архаїзму і здичавіння ».\nТому в добре організованому суспільстві маса не діє сама по собі: «Вона існує для того, щоб її вели, наставляли і Виступати за неї, поки вона не перестане бути масою або, по крайней мере, не почне до цього прагнути. Але сама по собі вона здійснювати це не здатна. Їй необхідно слідувати чогось вищого, що виходить від обраних меншин. Можна скільки завгодно сперечатися, ким повинні бути ці обрані, але те, що без них, ким би вони не були, людство втратить основу свого існування, сумніву не підлягає ».\n29. Глобальні проблеми сучасного людства.\n1). Межсоціальних проблеми-проблеми війни і миру, соціально-еко? Проблеми.\n2). Проблеми системи «людина-суспільство» -здравоохраненія, перенаселення, освіти комп'ютеризації та науково-технічного прогресу в цілому.\n3). Проблеми «природа-суспільство» -ресурси, енергетика, продовольства, окр. среда.\nГлобальні проблеми людства охоплюють всіх землян, незважаючи на їх державну приналежність, стосуються всіх і кожного. Сучасна людина нарешті усвідомив, що Земля не така велика, як йому здавалося раніше. Світ крихкий, тендітна життя людини в ньому і всіх мешкають на нашій планеті істот. Багато що треба вирішити людству для продовження свого існування. Парниковий ефект і швидке виснаження ресурсів, перенаселеність ряду регіонів і небезпека ядерної війни - все це лише мала дещиця того, що загрожує життю на землі.\nКласифікація глобальних проблем. Можна виділити екологічні, соціальні, політичні та економічні проблеми, пов'язані з категорії глобальних. До перших відносять такі проблеми, як «парниковий» ефект, «озонова діра», винищення лісів, забруднення атмосфери, вод світового океану, виснаження грунтів і багато інших. Соціальні проблеми - це величезна чис\nВикористання енергії в клітинах | Методика діагностики соціально-психологічної адаптації К. Роджерса і Р. Даймонда.


Робота Фонду в період карантину\nПід час адаптивного карантину (тобто до 28 лютого) наша команда не працюватиме в офісі. Але робота не зупиняється! Ми перейшли в онлайн-режим та готуємо для вас цікаві та корисні події. Слідкуйте за оновленнями на сайті, читайте наші публікації та підписуйтеся на нашу сторінку у Facebook. Бережіть себе та своїх близьких! Віримо, що зовсім скоро все налагодиться, і ми переживемо це все разом.\nМатеріали Українського урбаністичного форуму 2020\nХоча цього року через пандемію COVID-19 Український урбаністичний форум пройшов онлайн, є й хороша новина — ми досі можемо насолоджуватися матеріалами, що вийшли у межах Форуму.\nПанельна дискусія вівторок, 26. січня 2021\nРозвиток малої розподіленої генерації з відновлюваних джерел енергії\nПрезентація книги середа, 27. січня 2021 в\n53% опитуваних у чотирьох областях України вважають себе незахищеними від свавілля у повсякденному житті\nПрезентація результатів дослідження «Безпека людини: оцінка та очікування мешканців та мешканок чотирьох областей України (Донецької, Луганської, Запорізької та Херсонської)».\nBy Софія Олійник\nБільше про напрямок «Демократія»\nКриза — це можливості для досягнення гендерного балансу\nКонспект конференції «Енергетика без гендеру: битва щодня», який організувала команда Жіночого енергетичного клубу України.\nBy Світлана Чернецька\nКліматична справедливість: як адаптуватися вразливим групам населення України до змін клімату?\nКонспект презентації дослідження «Кліматична (не)справедливість: вплив зміни клімату на вразливі соціальні групи в містах України».\nБільше про напрямок «Клімат та енергетика»\nУкраїнки: історії успіху. Цикл з п’яти лекцій та відеозаписи\nРозповідаємо коротко про кожну з лекцій у межах циклу «Українки: історії успіху» та ділимося посиланнями на відеозаписи.\nБільше про напрямок «Гендерна демократія»\nКнижку написала мама після того, як син розповів їй про свою сексуальну орієнтацію. У ній описані всі переживання, крізь які пройшла мати, поки прийняла сина таким, яким він є.


Бюджетникам з 1 квітня збільшили посадовий оклад | Новини на Gazeta.ua\nБюджетникам з 1 квітня збільшили посадовий оклад\nПʼятниця, 01 квітня 2011 09:55\nПосадовий оклад працівника І тарифного розряду Єдиної тарифної сітки (ЄТС) з 1 квітня підвищується до 625 грн.\nВідповідну зміну було внесено рішенням уряду в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 р. № 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери".\nКерівники установ, закладів та організацій бюджетної сфери мають забезпечити диференціацію заробітної плати працівників, для яких визначені однакові посадові оклади, за рахунок встановлення доплат, надбавок та премій.\nНагадаємо, з 1 квітня прожитковий мінімум підвищено на 17 грн, а мінімальна заробітна плата - на 19 грн.\nНацбанк пояснив, чому в Україні буде висока інфляція 1 Переглядів: 1615\nДо Євро-2012 Нацбанк випустить монету в 500 грн 1 Переглядів: 1281\nУ Нацбанку заявили, що у січні ВВП України зріс на 6% Переглядів: 1601\nЗараз ви читаєте новину «Бюджетникам з 1 квітня збільшили посадовий оклад». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


28 | Квітень | 2014 | CREDO\nАрхів запис: 28.04.2014\nГоловна / 2014 / Квітень / 28\n28 Квітень, 16:45 1510 Відео\n28 Квітень, 16:33 1878 Суспільство\n«Дуже багато людей не усвідомлює, що головним чином саме вони є відповідальними за надання глибокого сенсу власному життю.» — Так сказала людина, ім’я якої нещодавно зазвучало по-новому. І, можливо, її слова не мали б такої сили, якби ця особистість своїм життям не стала втіленням, усвідомленням змісту вищеназваної фрази. Юнаком, прокидаючись кожного ранку, він бачив із вікна своєї кімнати старий годинник, на якому нанесені були слова: «Час втікає, вічність чекає.» Не кожен, напевно, хотів би починати свій день з подібного нагадування, тому що правда...\n28 Квітень, 16:31 1596 Роздуми\nНеокатехуменат розпочав «Велику Місію на 10000 майданах світу»\nЄвангелізаційні місії на міських майданах всього світу вже другий рік поспіль проводить рух Неокатехуменальна дорога. Починаючи з другої неділі Великодня і до Зіслання Святого Духа, п’ять неділь поспіль о 15:00, брати і сестри з Неокатехуменльної дороги виходять на міські майдани щоб дати свідчення про діяльність Бога у їхньому житті. Ці євангелізаційні зустрічі є відповіддю на заклик Папи Франциска, який ще минулого року на початку свого понтифікату, закликав Церкву виходити до людей на вулиці і йти на периферії міст до бідних та загублених людей зі Словом...\n28 Квітень, 15:02 3223 Світ\nЗ середини травня вокальна формація «Піккардійська Терція» розпочне концертне турне з програмою «Найкраще» містами Сходу і Півдня Україна. Піккардійці відвідають Полтаву, Суми, Луганськ, Донецьк, Маріуполь, Запоріжжя, Дніпропетровськ, Кривий Ріг та Миколаїв. Про це повідомили у прес-службі вокальної формації. Під час двогодинного концерту «Піккардійська терція» виконає пісні, які рідко виконує на великій сцені: «Гуцулія. Тіні забутих предків», «Вперто іди», «Туман яром». Також заплановано кілька...\n28 Квітень, 14:20 1740 Культура\nКатолицький Медіа-Центр ...\n28 Квітень, 13:46 2275 Молитовник\nУ неділю, 27 квітня, під час Святої Меси на площі перед ватиканською базилікою Святого Петра, Папа Франциск канонізував, тобто зарахував до лику святих Католицької Церкви, двох своїх попередників на Петровому престолі, Папу Йоана ХХІІІ і Папу Йоана Павла ІІ. На початку своєї проповіді, виголошеної після того, як євангельський уривок був прочитаний латиною та грецькою мовами, Святіший Отець зазначив, що осередком цієї неділі, яку Йоан Павло ІІ забажав присвятити Божому Милосердю, є прославлені рани воскреслого Ісуса Христа. Він показав їх Своїм апостолам уже під час Своєї першої появи,...\n28 Квітень, 13:04 1737 Ватикан\n Понад мільйон людей взяли участь у канонізації Йоана ХХІІІ та Йоана Павла ІІ, яка відбулася 27 квітня у Ватикані. Джерела...\n28 Квітень, 12:26 1974 Фотофакт\nКраків: напад на образ Ісуса Милосердного\n«У монастирській каплиці санктуарію Божого Милосердя у Кракові-Лагєвніках сталася прикра подія: прославлений благодатями образ Ісуса Милосердного і гріб св. Сестри Фаустини хтось облив блискучою рідиною», — повідомляє с. Ельжбета Сєпак, прес-секретар Згромадження Сестер Матері Божої Милосердя. Інцидент стався у Неділю Милосердя, коли у краківських Лагєвніках десятки тисяч прочан звершували подяку за канонізацію пап Йоана ХХІІІ і Йоана Павла ІІ. Як інформує с. Ельжбета, о 16.10 у монастирській каплиці хтось облив чимось блискучим...\n28 Квітень, 11:52 2441 Світ\n26 листопада 1940 року Ронкаллі сумно писав, що люди ніяк не зрозуміють: Бог створив народи, а не держави, і немає сенсу просити про перемогу для країни, вихваляючись тим, що її населяють праведники. Війна є покаранням за порушення Божого закону. «Я старію. Розум ненавидить цей факт і майже бунтує проти нього, тому що я досі почуваюся таким молодим, активним, жвавим і чутливим. Але один погляд у люстро розбиває мої ілюзії. Це час зрілості; я маю працювати більше і краще, тому що час, відведений мені, може виявитися коротким, бо я наближаюся до воріт вічності. Єзекія від цієї...\n28 Квітень, 10:54 1887 Свідчення\nОчікувана канонізація звершилася!\nСотні тисяч паломників, яких не стримав навіть дощ, молячись, співаючи та беручи участь у різних принагідних заходах на вулицях і площах поблизу Ватикану, протягом ночі з суботи на неділю 26-27 квітня 2014 р. очікували на початок урочистого Євхаристійного богослужіння. На ньому Святіший Отець Франциск проголосив святими Римських Єпископів Йоана ХХІІІ та Йоана Павла ІІ. Із Главою Католицької Церкви співслужили вислужений папа Бенедикт XVI, 150 кардиналів, понад 700 єпископів та величезна кількість священиків. Серед них — Блаженніший Святослав Шевчук,...\n28 Квітень, 10:18 1399 Ватикан\nПрояв милосердя у Божому стилi\nРоздуми над Словом Божим на понеділок ІІ Великоднього тижня Христос Воскреслий, який стає перед своїми учнями, з даром прощення i своїм миром — ікона Божого Милосердя. Прийти з любов'ю до тих, хто Тебе залишив у найважчу хвилину, хто Тебе зрікся, хто вiдвернувся — це справдi прояв милосердя у Божому стилi. Господь не просто приходить, а приходить з подарунком i не просто з подарунком, а з найбiльшим Даром — Духом Святим. Важко уявити собi чоловiка, який приходить з дорогоцiнними прикрасами до своєї коханої пiсля ii зради. А Господь саме так чинить, бо любить Тебе безмiрно!...\n28 Квітень, 00:00 4592 Біблійні роздуми


Чері Елара подушка двигуна пра. ≡ A21-1001310-Чері -《Купити в Україні》- Ціна 464 грн - ID46566\nЧері Елара подушка двигуна пра. A21-1001310-Чері - ID46566\nПодушка двигуна пра.. Артикул: A21-1001310-Чері\n☝ Подушка двигуна пра. A21-1001310 як правильно замінити на Чері Елара?\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ A21-1001310 на предмет його працездатності;\n☝ Вигідна ціна на A21-1001310 і професійна консультація по запчастинах Chery Elara\nДля Chery Elara Подушка двигуна пра. - застосовується для ремонту таких систем як ➜ двигун.\nЦіна на каталожний номер деталі A21-1001310 - 464 грн.\nВідгуки про товар Подушка двигуна пра. (A21-1001310-Чері) - 464 гривень


Прогноз Італія — Австрія 26 червня | Розумні Ставки – блог гравця Паріматч\nПрогноз Італія — Австрія 26 червня\nПрогноз на матч Італія — Австрія в рамках 1/8 фіналу Євро-2020. Хто пройде далі?\n26 червня на стадіоні Уемблі (Лондон) Італія зіграє матч плей-офф з Австрією. Букмекери вважають команду з апеннінського півострова фаворитами, виставивши такі коефіцієнти: 1.54 — 4.14 — 7.60. Анонс та прогноз\nЗбірна зараз виглядає краще за всіх інших учасників турніру. Італія в своїй групі набрала 9 очок здобувши 3 перемоги над Туреччиною (0:3), Швейцарією (3:0) і Уельсом (1:0). Команда не пропустила жодного м’яча на Євро, грає добре, у них сильна лавка запасних.\nЗбірна посіла друге місце в своїй групі і вийшла в плей-офф. В її активі 2 перемоги (над Україною і Північної Македонією), а також поразка від Нідерландів з рахунком 2:0. Австрія грає добре в відборі і підготовлена фізично.\nІталійці зараз на піку форми, пройшли групу легко, але слід сказати, що вони грали всі матчі в Римі (тобто на своєму полі). Тепер Скуадра Адзурра летить до Лондона, де зіграє з Австрією, яка сильна фізично і у відборі м’яча одна з найкращих. Тому наш прогноз: перемога Австрії з форою +1 за коефіцієнтом 2.00, удачі!\nПредыдущая запись;Прогноз Ломаченко — Накатані 26 червня\nСледующая запись:Прогноз Уельс — Данія 26 червня


Сумський національний аграрний університет :: Романтичний настрій СНАУ\nГоловна Новини Загальні новини Романтичний настрій СНАУ\n14 лютого закохані всього світу святкують День Святого Валентина – дарують подарунки і обмінюються валентинкам. Це свято дуже незвичайне і романтичне, адже закохані отримують ще одну можливість сказати один одному про свою любов.\nСаме у цей день Сумський національний аграрний університет був сповнений романтичним настроєм та приємними сюрпризами. Із самого ранку в холі головного корпусу працювала фотовиставка-конкурс «СНАУ об’єднує серця». У конкурсі взяли участь 17 пар. До речі, усі закохані є студентами СНАУ – це була обов’язкова умова. Переможців визначали шляхом голосування. Найбільшу кількість голосів здобула пара з юридичного факультету – Недільський Тимофій та Федорова Надія. Переможці отримали сертифікат на романтичну вечерю від кафе «Буфет», сертифікати від магазину «Compservice» та цінні сувенірні подаруночки від університету.\nСвяткування Дня закоханих продовжилося акцією «Happy Valentine's Day», під час якої студентський актив привітав студентів, співробітників та гостей СНАУ смаколиками від комбінату громадського харчування, повітряними кульками та цінними сертифікатами.\nА ввечері відбулася романтична гра «Love is… вірити у свою половинку», у якій взяли участь 8 пар. Гра була сповнена позитивними емоціями. Для пар організатори (студентський профком) підготували цілу низку випробувань. Хлопці відгадували назви декоративної косметики, називали відтінки кольорів, одягали нитки в голки та багато іншого. А ось дівчата відгадували назви футбольних команд, різали на час картоплю, шукали свого коханого із заплющеними очами. Переможцями гри знову стала пара з юридичного факультету – Недільський Тимофій та Федорова Надія! Студентський профком привітав переможців цінними подарунками.\nВисловлюємо подяку керівництву СНАУ, співробітникам комбінату громадського харчування, магазину «Compservice» та кафе «Буфет» за підтримку в організації заходів для студентської молоді!\nЖиття є любов, тому без любові життя неможливе! Бажаємо не тільки в свято, але і щодня отримувати знаки уваги і любові, кохати і бути коханими!\nОстанній день осені ознаменувався визначною подією... Детальніше...\n26-29 листопада відбувся завершальний етап спільного... Детальніше...\nСтуденти СНАУ боролися за першість у шашках\n28 листопада у спортивному комплексі нашого... Детальніше...\n27 листопада 2018 року в Сумському державному... Детальніше...\nВчені СНАУ беруть участь в озелененні міста Суми\nПротягом останніх двох тижнів осені КП... Детальніше...


Вражаюча історія вірного собаки, що дві доби накривав собою подругу на колії | Львівський портал\nВражаюча історія вірного собаки, що дві доби накривав собою подругу на колії\n27 Грудня 2016, 16:42 |\nВ Закарпатській області на залізничній колії собака два дні захищав поранену подругу від потягів та людей. Про цю неймовірну історію повідомив у Facebook місцевий житель, волонтер Денис Малафєєв.\nЗа його словами, 25 грудня, о 12.00 надійшов дзвінок від друзів, про те що два дні поспіль в с.Цегловка на залізничних шляхах лежать дві собаки.\n«Коли я приїхав, виявилося що одна собака-сука травмована поїздом, і не в змозі пересуватися самостійно! Кілька спроб прибрати тварину з рейок, виявилися марними, бо пес всіляко захищав її від нас !!! Раптом я побачив, що насувається поїзд і мені стало не по собі! Почувши сигнал машиніста, кобель підійшов до суки, притулився і ліг поруч з нею! Обидві тварини опустили голови, притиснувши їх до землі і поїзд проїхав !!! Хлопці, кабель це робив 2 добу поспіль! Вдумайтеся тільки !!! Він грів її дві доби, щоб вона не замерзла і піддавав себе на небезпеку кожен раз !!! Я не знаю як це назвати: інстинкт, любов, дружба, відданість. Знаю одне: не всі люди так можуть!»,- написав він.\nЯк стало відомо пізніше, знайшлись господарі собак. Виявилося, що чотирилапих звати Панда та Люсі.\nВодночас губернатор Закарпатської області Геннадій Москаль нагородив волонтерів, що врятували собак, відзнакою.\n«Сьогодні я відзначив колектив громадської організації «Допоможи другу», яка врятувала собак, почесною нагородою – «Золотим закарпатським ведмедиком». За те, що ці люди постійно допомагають тваринам, які залишилися без догляду, і за цю передноворічну історію зі щасливим фіналом.\nВід себе скажу, що люди в аналогічних ситуаціях, на жаль, далеко не завжди поводяться так само достойно. А якщо говорити про політиків, то їхня поведінка буває прямо протилежною – не врятувати, а штовхнути ближнього під поїзд. Тому вірність, відданість і взаємовиручка, які показали дві собаки з Ужгородського району, мають стати прикладом для людей!», – повідомив він.\nТеги: собака, Ужгород


sportcomitesnaaskerke.be Відгуки | законний або фішинговий?\nчи є sportcomitesnaaskerke.be законним чи афера?\nМи збираємо дані з більш ніж 40 джерел, щоб визначити Рейтинг Довіри. Ми ще не зібрали всю необхідну інформацію про sportcomitesnaaskerke.be. Будь-ласка, оновіть сторінку через 5 хвилин скориставшись посиланням нижче. Приносимо наші вибачення за незручності.\nsportcomitesnaaskerke.be має дуже низький рейтинг довіри. Чому?\nsportcomitesnaaskerke.be має дуже низький рейтинг довіри відповідно до нашого алгоритмом. Однак комп'ютери можуть помилятися. Веб-сайт має сильний індикатор того, що є шахрайством, але може бути безпечним для використання. Ми рекомендуємо вам перевірити веб-сайт за допомогою нашого check list або безпосередньо зв'язавшись з компанією.\nФакти про sportcomitesnaaskerke.be ( Оновити дані )\nBelgium: 60% / Netherlands: 40%\n10 Years, 157 Days\nРейтинг sportcomitesnaaskerke.be переглянуто 12 разів.\nРейтинг sportcomitesnaaskerke.be останньо перевірявся 20-12-2018. Хотіли б мати оновленi цифри? Використовуйте посилання "Оновити дані" внизу цієї сторінки.


BMW 3-серії шокувало світ - витрата 2 л/100 км | Новости Винницы\nBMW 3-серії шокувало світ - витрата 2 л/100 км\n13:26, 30 марта 2015 г.\nІнженери BMW випробували оновлений седан 3-Series на трасі Нюрбургрінг.\nАвтомобіль був оснащений підключеною гібридною силовою установкою. Камуфляжна плівка приховує тільки передню і задню частину автомобіля, а це значить, що сюрпризів в дизайні очікувати не варто. «Трійку» чекає еволюційний фейсліфтінг, трохи «підтягнуть» бампери і грати радіатора.\nГібридна версія отримає назву 328e. Під капотом встановлять 2-літровий чотирициліндровий турбомотор, який буде працювати в парі з електромотором. Агрегат двигуна оснащений 8-ступінчастою автоматичною коробкою передач Steptronic. Сумарна потужність складе 245 л. с., а максимальний крутний момент 400 Нм. Витрата палива близько 2 літрів на 100 км.


Вибираємо слінг для новонародженої дитини | СвітМалечі - вагітність, пологи і народження дитини\nСлінг для новонародженого – корисна річ для молодої мами, адже так вона може «звільнити» руки, зайнятися справами по будинку і одночасно з цим бути поруч з дитиною, дарувати їй тепло, турботу і любов. І якщо ви спантеличені питанням, що купити до народження дитини, то слінг обов’язково повинен бути в списку. Але до вибору слінгу для новонародженого треба підходити з особливою увагою, адже малюк ще дуже крихітний, не вміє тримати голівку і не може повідомити про дискомфорт. Тепер про слінги трішки докладніше.\nНасправді існує безліч слінгів. Їх виготовляють і користуються по всьому світу. Хоча їм ще далеко до популярності колясок або одягу для новонароджених, але все ж вони поширюються чим далі тим більше і більше.\nСлінг з кільцями – мабуть найпоширеніший слінг для новонародженого і найкращий. Він представляє з себе частину натуральної тканини, яка не тягнеться, шириною 50-80 см або 70-110 см, довжиною від 160 до 200 см. З одного боку слінгу пришиті металеві або пластмасові кільця, на плече зроблена подушка. Інший кінець тканини оброблений по краю, або звужений в так званий «хвіст».\nможна носити дитину з народження;\nмає багато різних варіантів положення дитини;\nлегко регулюється, з нього легко дістати дитину, яка заснула;\nв ньому зручно годувати дитину;\nбільше навантаження приходиться на одне плече;\nважко довго носити крупну дитину;\nпри неправильному діаметрі кілець слінг розшатується, або його дуже складно регулювати.\nСлінг-шарф – трикотажне або ткане полотнище, 45-90 см шириною і 2,5 – 6 м завдовжки. Для такого виду слінгу дуже важливо, щоб тканина була правильно підібрана. Бажано, щоб тканина трохи тягнулася в ширину, але ні в якому разі не в довжину. Слінг-шарф буває з кишенями і без, з вишивками, з прямими, закругленими і скошеними кінцями, з бахромою і т.д.\nбагато варіантів використання (дитина може лежати, сидіти, бути спереду, на боці або позаду);\nможна розподіляти навантаження на два або на одне плече;\nможна довго носити крупну дитину;\nзручно годувати дитину;\nможна використовувати для перенесення двох дітей одночасно.\nперед використанням потрібно навчитися правильно ним користуватися;\nне зручно змінювати положення дитини, а так само діставати сплячу дитину;\nу деяких випадках заважають довгі кінці шарфа.\nЩе один дуже поширений вид – слінг-рюкзак. Це м’яка або жорстка переноска, яка розроблена для перенесення дитини на спині. Він розрахований для малюків, які вже сидять без підтримки і для діток які починають ходити. Для новонародженої дитини слінг-рюкзак не підходить! Як правило, дитина сидить обличчям до мами. Цей слінг дуже зручний тим, що дитина нікуди не випаде, а в мами вільні обидві руки. При цьому навантаження припадає на два плеча.\nВеликий вибір слінгів і переносних рюкзаків для дітей, а також багато інших товарів для мам і дітей можете подивитися на сайті babydream.com.ua.\nІдеальний слінг для новонародженого повинен:\nбути з натуральних м’яких тканин (льон, бавовна, бязь);\nмати положення «колиска» – горизонтальне положення – єдине, яке підходить для новонароджених дітей;\nдобре підтримувати спинку і головку малюка, не хитатися і не бути малим;\nлегко одягатися і зніматися, бути зручним для грудного вигодовування.\n« Інтернет-магазини – ідеальне рішення для сучасних мам\nСхуднення після пологів »


Іноді може знадобитися надрукувати кілька книг. Друкувати кілька книг одну за одною буде нудно. Як щодо налаштувань друку кількох книг один раз, щоб друкувати багато книжок для ванни? Ця стаття допоможе вам повністю роздрукувати кілька книг одночасно. Незалежно від того, що книги знаходяться в одному каталозі або декількох каталогах.\nДрукувати активні аркуші з декількох книг одночасно\nРоздрукуйте всі аркуші кількох книг із кодом VBA\nДрукуйте певні або всі аркуші декількох книг за допомогою Kutools для Excel\nЯкщо у вас є кілька книг, які містять багато аркушів, але вам просто потрібно надрукувати активний аркуш кожної книги, ви можете вирішити цю проблему, виконавши такі дії:\n1. Покладіть книги, які ви хочете роздрукувати, в одну папку та переконайтеся, що книги відкриті, а потім активуйте робочі аркуші, які потрібно надрукувати.\n2. Перейдіть до папки з книгами, які потрібно надрукувати, виберіть усі книги та клацніть правою кнопкою миші та виберіть друк у контекстному меню див. знімок екрана:\nА потім друкуються всі активні аркуші у відкритих книгах.\n1. Усі файли книги, які ви хочете надрукувати, повинні бути в одній папці.\n2. Таким чином не буде надруковано цілі книги. Він може друкувати лише активні аркуші кожної книги.\nЯкщо ви хочете надрукувати всі аркуші кількох книг, вищезазначений спосіб не спрацює, але такий короткий код VBA може допомогти вам швидко їх надрукувати.\nВимкнути wb як робочу книгу, sht як об’єкт\nДля кожного wb в Excel. Робочі книги\nДля кожного шта в wb.Арти\n3. Потім натисніть клавішу F5, щоб запустити код, і всі аркуші в книгах будуть надруковані.\nЯкщо ви хочете надрукувати вказані робочі аркуші у вибраних книгах із папки або декількох папок, вищезазначені методи для вас не ефективні. Але Kutools для Excel можу це зробити! Kutools для Excel Майстер друку кількох робочих книг інструмент може повністю надрукувати всі або конкретні книги, незалежно від того, що вони знаходяться в одній папці або різних папках.\n1. клацання підприємство > Інструменти друку > Майстер друку кількох робочих книг. Дивіться знімок екрана:\n2. На кроці1 Майстер друку кількох робочих книг, виберіть тип файлів для друку, якщо ви вибрали Всі файли для друку знаходяться в одному каталозі, на кроці 2 майстра натисніть перегорнути , щоб вибрати папку, яка містить книги, які потрібно надрукувати, а потім виберіть тип файлів, Ви можете надрукувати файли XLS, CSV, TXT, PRN файли або і те, і інше, Ви можете вказати інший формат файлу у специфікації файлу, яка Вам також потрібна.\nЯкщо ви виберете Файли, які слід надрукувати, знаходяться в декількох каталогах, на кроці 2 майстра натисніть Додати файли , щоб додати книги в різні каталоги.\n3. На кроці 3 майстра виберіть друкарський тип аркуша, можна використати кілька типів друку:\n• Надрукуйте цілі книги повністю\n• Друкувати лише робочі аркуші\n• Друкувати лише аркуші діаграм\n• Друкувати аркуші та аркуші діаграм разом\n• Роздрукуйте конкретні аркуші, перевірте аркуші, які ви хочете надрукувати, у правому списку книг.\n4. клацання Далі на кроці 4 майстра та вкажіть параметри друку відповідно до своїх потреб:\nопції: Тихий режим: Це не відкриє файли, які будуть надруковані.\nСтворіть зведений звіт: Згенерує звіт, який включає інформацію про файли, що надрукуються, а також перелічує помилки, що сталися.\nВимкнути автоматичні макроси: Автоматичні макроси не будуть виконуватися у відкритих книгах.\nПароль: Запитувати паролі: З'явиться діалогове вікно для введення пароля для друку файлів, для яких потрібен пароль для відкриття.\nВикористовуйте цей пароль: Введіть пароль, щоб надрукувати файли, для відкриття яких потрібен пароль.\nПосилання та віддалені посилання: Оновить посилання та віддалені посилання при відкритті кожного файлу.\n5. клацання обробка , щоб розпочати друк, вона повністю друкує одну книгу за іншою.\nЯкщо ви хочете дізнатись більш детальну інформацію про цю функцію, натисніть Майстер друку кількох робочих книг.


Доставка Сир Чеддер (Cheddar) в рожевому вині | Наш eco продукт - Твердий сир Натуральные фермерские эко продукты питания, доставка продуктов на дом\nСир Чеддер (Cheddar) витриманий в рожевому вині відноситься до напівтвердих сортів сиру. Його відмінними рисами є щільна текстура, відсутність очок, блідо рожевий колір, горіховий смак з нотками ледь відчутної різкості від витримки в «винному соусі».\nЦей продукт можна подавати в якості самостійної закуски. Чеддер в рожевому вині прекрасно доповнює смак м'яса, риби і овочів. Ще цей продукт використовують для приготування бутербродів, омлету, канапе і численних закусок. На основі даного виду сиру готують різні соуси. Перед подачею на стіл сир повинен відновити свою консистенцію і аромат, тому його потрібно вийняти з холодильника за 30 хвилин до вживання в їжу.\nСклад: молоко нормалізоване, пастеризоване, сіль кухонна, з використанням закваски мезофільних молочнокислих мікроорганізмів, молокозсідального ферментного препарату тваринного походження.\nТермін зберігання: 20 діб, при температурі від +2 до + 6˚С.


Насильник в Києві напав на жінку - новини України | СЬОГОДНІ\nУ Києві чоловік намагався зґвалтувати жінку: їй дивом вдалося врятуватися\n1 лютого 2020, 15:25\nПоліцейські вже затримали злочинця\nВ Києві жінка ледь не стала жертвою зґвалтування. Тільки завдяки своїй винахідливості їй вдалося вибратися з рук злочинця, повідомляє "Інформатор".\nЖахливий інцидент стався близько першої години ночі 1 лютого на залізничній станції "Київ-Волинський". Жінка йшла надземним пішохідним переходом і раптово на неї напав чоловік. Він притиснув свою жертву до огорожі моста і почав розстібати її одяг.\nВрятувала жінку від зґвалтування її ж хитрість. Вона сказала ґвалтівникові, що бачить поліцію. Чоловік відволікся і його жертві вдалося вибратися. Поліцейські вже затримали злочинця, сама жінка не постраждала.\nРаніше ми повідомляли, що на Харківщині чоловік жорстоко помстився кривдникові своєї дружини, який зґвалтував жінку.\nУ зв'язку з тим, що зґвалтування стаються досить часто, новини "Сьогодні" з'ясували, як захиститися від насильника на вулиці. Для порятунку життя стане в нагоді все, що є під рукою: ключі, лак для волосся і навіть дезодорант, щоб розпорошити нападнику в очі.\nКиїв жінки затримання згвалтування гвалтівник напад Київ-Волинський


Расписание электричек 1045 км — Ростов-Главный с изменениями, цена билетов\n1045 км — Ростов-Главный\nРозклад електричок 1045 км – Ростов-Главный зі змінами, ціна квитків\nРозклад електричок 1045 км – Ростов-Главный на сьогодні, завтра, усі дні зі змінами та скасуваннями. Найшвидша електричка 1045 км — Ростов-Главный доїжджає за 4 год 29 хв. Ціна квитка за повним тарифом – від 123 грн. Яндекс.Розклади відображають графік руху електричок з урахуванням скасувань та інших змін.\nРозклад електричок 1045 км – Ростов-Главный\n1045 км Ростов-Главный\n7 год 31 хв\n12 год 6 хв\nРозклад електричок від 1045 км, до Ростов-Главный на 2020/2021 роки (з урахуванням оперативних змін на 23 квітня). Розклад поїздів, що відправляються після півночі, розміщено у верхній частині таблиці.\nРозклад електричок 1045 км — Ростов-Главный


Страви з бобових » Кулінарний сайт для душі рецепти з фото, інгрідієнти та способи приготування\nКулінарний сайт для душі » Овочі » Страви з бобових\nСпаржа з ??креветками - це не просто дуже ніжне і смачне блюдо, це вишуканий і шляхетний рецепт, який ідеально підійде для тих випадків, коли потрібно провести неймовірне враження на гостей або близьких. Саме по собі це блюдо дивно просте. Але результат настільки оригінальний, що подати його м...\nОвочі » Страви з бобових\nКвасоля з гарбузом\nКвасоля з гарбузом - просте і абсолютно не витратне блюдо, яке можна подати на стіл самостійно або як гарнір до м'яса, птиці і навіть рибі. Готується воно зовсім не складно, а виходить при цьому таким насиченим і ароматним, що обов'язково сподобається Вам і Вашим домашнім. Воно гарно виглядає ...\nСтручкова квасоля з рисом - смачне, ароматне, легке і одночасно ситне друге блюдо. Готується воно зовсім не складно, а виходить таким смачним, що просто неможливо відірватися. Подавати стручкову квасолю з рисом можна самостійно, а можна з м'ясом, рибою або свіжим салатом. Час ...\nДуже, дуже смачна виходить квасоля! Основний інгредієнт: квасоля Список інгредіє...\nКвасоля з печінкою\nВам обов'язково сподобається смак цього блюда. До того ж воно дуже поживне. Час приготування: 30 хвилин К...\nДуже смачний і корисний салатик (або закуска). Особливо взимку. Кухня: Кавказька кухня Основний інгредієнт: квас...\nГарнір з стручкової квасолі, приготований за рецептом від нашого сайту, найбільш підходить до м'яса, а особливо до яловичини. Готується він дуже швидко і просто і складається всього з 4 найпростіших інгредієнтів. При цьому якщо в нього додати яйця в кінці приготування, то вийде цілком собі сам...\nЗ цим рецептом у мене стався казус. Горох розварився дуже швидко, вся вода не пішла і каша вийшла трохи рідка. Котлети сформувати з тіста...\nНут зі шпинатом і сиром фета\nОсновний інгредієнт: нут Список інгредієнтів нут - 1 склянк...\nЗакуска з консервованого горошку\nДавно полюбили ми цю смачну закуску. Іноді вона є повноцінним вечерею, якщо подати її...


КАРПАТИ Л – КАРПАТИ Г – 1:3. Весняна феєрія команди Гнатіва триває - Футбол Прикарпаття\nКАРПАТИ Л – КАРПАТИ Г – 1:3. Весняна феєрія команди Гнатіва триває\n14.04.2021 14.04.2021 FP\t0 коментарів\tДруга ліга, Карпати Галич\nСередина весни. Львів засніжило. Проте матч між львівськими і галицькими «Карпатами» відбувся за розкладом. До поєдинку команди підійшли в бадьорому настрої, здобувши перемоги у попередніх матчах. «Карпати», зі що львівські, здолали «Чернігів» 1:0, а галицькі з тим же рахунком переграли одного з конкурентів на підвищення дунаївський «Епіцентр».\nМатч розпочався з активних дій львів’ян, які раз-за-разом намагалися створити небезпеку біля воріт Зеленського. Але гості швидко зуміли погасити запал суперника і потрохи перехопили ініціативу в поєдинку.\nПерший дзвінок біля воріт Валентина Гороха пролунав на 19-й хвилині. З подачі Вербного у центр штрафного майданчика на м’ячі Никитюк, який «щічкою» спрямував м’яч у сторону воріт, але той влучив у поперечину. Хорошу нагоду відзначитись мав Патанеллі, який на підході в карний майданчик суперника, пробив між ніг захисників у ствір воріт, але удар виявився не сильним і Горох зафіксував «круглого» у рукавичках. Також Страшкевич цілив у ворота з хорошої позиції, проте виконавцю удару забракло влучності.\nЛьвів’янам мало що вдавалося в атаках. Найгостріший момент забити мали в кінці першої половини. Бичек розрізним пасом вивів Жозефа на побачення з воротарем і той пробив повз Зеленського, але чи то сила удару, чи стан засніженого газону, завадило м’ячу переткнути лінію воріт.\nДругий тайм пройшов за повної переваги команди Романа Гнатіва. І вже на початку другої 45-хвилинки львів’яни підіграли своїм суперникам. В атаці галичан Семчук виконав навісну передачу в район дальньої стійки. Захисники господарів мали спокійно розряджати обстановку біля своїх воріт, але зробили на оборот – загострили до максимуму. Даніловський головою скинув поближче до своїх воріт, де знаходився Лебедь. Півзахиснику галичан залишалось тільки спрямувати «шкіряного» у сітку воріт, що він і зробив – 0:1.\nЗа 10 хвилин гості розіграли ще одну гольову атаку. Патанеллі виконав чудову передачу з флангу, Семчук підхопив м’яч і незграбно пробив по воротах, Горох парирував удар, але на підбиранні спритніший Лебедь, який пробив у правий кут воріт – 0:2.\nПропустивши другий гол команда Любомира Вовчука активізувалася. Бичек міг заробляти на собі пенальті, та арбітриса поєдинку Крістіна Козорог на вбачила в діях Страшкевича неправомірних дій щодо опонента. В продовженні атаки Стень забив гол, але з офсайду.\nЗгодом львівські «Карпати» забили чистий гол. Гудзінський виконав стандарт з правого флангу поближче до воріт Зеленського. На передачу відгукнувся Бичек, який головою замкнув навіс партнера – 1:2.\nУ компенсований до матчу час галичани відновили перевагу у два голи. Танчин вбіг з м’ячем у карний майданчик суперника, де його зупинили не за правилами. Козорог показала на одинадцятиметрову позначку, а Хомченко виконав вирок, розвівши «круглого» і воротаря по різних кутах – 1:3.\nОтож, команди повторили результат поєдинку першого кола, в якому перемого також святкували «Карпати» з Галича.\nЧемпіонат України, Друга ліга, 17-й туру\n«Карпати» (Львів) – «Карпати» (Галич) – 1:3 (0:0)\nГоли: Бичек, 86 – Лебедь, 47, 57, Хомченко, 90+2 (пенальті)\n«Карпати» (Львів): Горох, Мудрик, Калинчук, Слива, Слічний, Степанчук, Бичек, Гудзінський, Даніловський (Стень, 64), Жозеф, Лісовик (Сущак, 64).\n«Карпати» (Галич): Зеленський, Поручинський (Вичіжанін, 85), Матушевський (Авраменко, 85), Никитюк (Марушка, 68), Нагорний, Вербний, Лебедь (Худоб’як, 61), Страшкевич, Патанеллі, Хомченко, Семчук (Танчин, 79).\nПопередження: Мудрик, 31, Жозеф 90+2 – Поручинський, 81\n14 квітня 2021 року. 12:00. Львів, стадіон «Сокіл»\nАрбітр: Козорог К. В. (Київська обл.)\nАсистенти арбітра: Переверзєв А.І. (Кропивницький) / Онищук В.О. (Житомир)\n← Віталій Маляр розсудить матч «ВПК-Агро» – «Прикарпаття»\nЄ четвертий півфіналіст Кубка області, «Покуття» впритул наближається до «Урагану» →\nПОДІЛЛЯ – КАРПАТИ Г. Пряма трансляція


Обравши європейський шлях розвитку, Україна також все активніше долучається до святкування Дня Європи, який з’явився в нашому календарі в 2003 році (відповідно до Указу Президента України від 19 квітня 2003 р. № 339).\nДень Європи нагадує європейським державам про тісну співпрацю, що базується на спільній системі цінностей, формуванні важливих політичних, економічних, полікультурних зв’язків. Досвід організації Дня Європи в Україні вказує на те, що цей День поступово стає справою державного значення і відіграє непересічну роль у формуванні громадської думки в Україні про майбутнє нашої держави в європейській сім’ї народів.\nЗ нагоди святкування Дня Європи в нашому університеті, який плідно співпрацює із освітніми закладами різних країн світу, заплановано ряд культурно-освітніх проектів, культурно-масових та спортивних заходів, лекцій, книжкових виставок тощо.\nТак, за участю наукового директора Польського культурно-освітнього центру, завідувача кафедри всесвітньої історії та правознавства, професора УДПУ Ігора Кривошеї в Ченстохові (Республіка Польща) відбулася міжнародна конференція «Фортеці Європи XVIII століття: Річ Посполита обох народів і сусідні країни», яку спільно підготували та провели Інститут історії Академії імені ім. Яна Длугоша в Ченстохові, Польське Історичне Товариство, історичний факультет Уманського державного педагогічного університету, Державний історико-архітектурний заповідник «Стара Умань». З цікавими доповідями про історію, структуру та специфіку фортифікаційних споруд XVIII століття на цьому науковому форумі виступили учені країн Центрально-Східної Європи. У своєму виступі на пленарному засіданні професор Ігор Кривошея ознайомив учасників конференції з сторінками історії уманської фортеці. Конференція стала ще одним підтвердженням плідної співпраці між польським та українським ВНЗ, яка триває з 2008 року.\nПольським культурно-освітнім центром заплановано також захід «Польща і Україна: разом у Європі», що відбудеться 18 травня (16.00, ауд. 407, корпус №3).\nСтуденти УДПУ активно долучилися до спортивної акції – велопробігу, організованого Уманською міською радою до Дня Європи в Україні. Учасники велопробігу проїхали маршрутом: картинна галерея – вул. Коломенська – вул. Ленінської «Іскри» - вул.Урицького – вул.Горького – вул.Леніна – центральна площа міста.\nДень Європи – це свято єдності. Для нас, українців, чия держава є географічним, культурним, науковим центром Європи, сьогодні дуже важливо бути єдиними. Шляхом важких втрат ми продовжуємо відстоювати цінності, які є запорукою європейської інтеграції.\nНаша нація здавна сповідує принципи свободи й незалежності, верховенства права та поваги до прав і свобод людини, які притаманні багатьом народам інших держав. А такі риси, як національне самоусвідомлення, прогресивність, патріотизм, утвердження свободи слова, вільний розвиток демократії доводять, що ми — європейці.\nТож з нагоди Дня Європи побажаємо всім нам миру, солідарності, добра і процвітання, терпіння та рішучості у нелегкій справі становлення України як дійсно Європейської держави!\nДовідково. Рішення щодо відзначення 9 травня Дня Європи в Європейському Союзі було прийнято у 1985 році на Саміті Ради ЄС у Мілані. До 1997 року це свято мало переважно культурно-мистецьку спрямованість та носило обмежений характер. У 1997-1998 роках до святкування Дня Європи долучилися держави-кандидати на вступ до ЄС. У цих країнах святкування набуло певного політичного забарвлення і було спрямоване на формування громадської думки стосовно підтримки вступу до Євросоюзу. Проводилися регіональні конференції та круглі столи; публічні дебати, виступи на телебаченні та радіо громадських діячів; широка інформаційно-роз’яснювальна кампанія; культурно-розважальні програми та спортивні змагання тощо. Україна – єдина держава не член ЄС, в якій на державному рівні відзначається День Європи.