MO Productions Victor Morozov Only in Lviv CD Lyrics\n7. ЯК ХЛОП СИ ПУСКАЧИ\n8. З ДАЛЯ ВІД ҐВАРУ\n10. ВЖЕ ДВАНАЙЦЯТЬ Б'Є МЕНі\nКожна львівська дільниця мала свій фольклор і свої пісенні гімни. Батяри Личакова, Клепарова, Замарстинова, Голоска, Підзамча, Городоцького передмістя вміли не тільки бити писки, але й влаштовували гучні забави, слава про які котилася містом.\nБатяр я си, батяр з малої дитини,\nОй, дана-дана, дана-дана, гей!\nЯк мав штири роки, ходив до дівчини,\nБатяруйте, хлопці, як я батярую,\nНі одної нічки дома не ночую.\nМаю жаль на маму, маю жаль на тата,\nЖе мя породили такого вар'ята.\nВ 30-х роках ХХ ст. вийшло кілька кінофільмів, у яких брали участь відомі виконавці жартівливих діалогів на львівській говірці, постійні ведучі радіопрограми "На веселій львівській хвилі" Щепцьо Міґач (Казімеж Вайда) і Тонько Титилита (Генрик Фоґельфанґер). Пісня "Тільку ві Львові" стала популярною завдяки фільму "Волоцюги".\nВ СТРИЙСЬКІМ ПАРКУ НА ФИСТИНІ\nВ Стрийськім парку на фистині (фестивалі)\nТам забава кляво (класно) плині,\nТам кухарок сотка - дві,\nКажда мода шантеклє (рід кабаре).\nТа - разівка (селючка), а та - дама,\nТа - в шаліку, та - в панама,\nКажда має сильну хуть (бажання)\nІно, брате, романс круть.\nОйра, шо сі діє, ойра, світ сі сміє,\nОйра, Манька пріє, а музичка гра.\nТутай льокай (лакей), в бутах дзюра,\nДу Марині пре в кункури ( залицяється):\nМоя Марись, візьмім шлюб, лиш мені убранє куп.\nБудеш в мене вельґа (велика) пані,\nВозьмиш си до дому пранє,\nПальцем тя ніхто не ткне, як на харч візьмеш мене.\nТоську йде ду свої Рузі,\nВона шницлі ма в братрурі (духовці).\nВона каже: "Їсти хоч? Ду хавіри (хати) мої скоч".\nВін ї каже: "Мій ангелку,\nВийду з войська, то в кустелку (костелі)\nЗара з тобов візьму шлюб, іно анцуґ (костюм) мені куп".\nЮзя там улана пере (сварить): "Ти бандита, ти хулєра,\nЗа ми (за мої) шницлі і гирбати (чай)\nТиснеш Маньку зизувату!"\nЯ шпануї (дивлюся) на Касюні і помалу до ні суну.\n"Моя Касю, поки час, йдем забавитись хоч раз".\nЛітнє пиво, лімуняда, на карузель панно, сядай.\nЄ гойдалка, шо агій! Лиш Касюню сі не бій!"\n"Йди ти на Гетьманські Вали*,\nТам дістанеш гарем цалий!\nА я дівка не така, я би-м хтіла вояка!".\n"Вояк має тебе в дупі, а я за то щастя куплю.\nУ вояка вже є так - серце ламле, як той мак".\n"Я вояка сі не бої, а як хочеш серце моє,\nТо мене о руку прось, мамі вповідж такой шось!"\n* На Гетьманських Валах вигулювали повії.\nОднією з найпопулярніших і найулюбленіших у Львові пісень була трагічна балада про панну Францішку і бідного фризієра (перукаря), цих клепарівських Ромео і Джульєту.\nА всі ї звали � панна Францішка.\nЩо забив татусь � тим торгувала,\n"Не для фриз'єра донька різницька,\nТа не дістане панну Францішку!"\nІ з'їли разом з паннов Францішков.\nЯк тілько з'їли, зараз почули,\nКорпус Ветеранів Військових, що об'єднував емеритованих офіцерів, влаштовував популярні недільні забави у льокалю Товариства на вул. Охоронок, 1. На початку ХХ ст. Товариство влаштувало недільну забаву в річницю битви під Ольшинкою. В результаті виникла авантура оспівана в цій баляді.\nТАМ НА БАЛЮ ВЕТИРАНІВ\nТам на балю Ветиранів, кужди зна тих панів,\nБо там шо неділи забави кипіли.\nА кумітит за вступ бере та й сорок галєрів,\nКужди призна щиро, жи варт, жи варт.\nА музичка іну, ану, а музичка гра,\nБо при тій музичці гості бавлюсі весело.\nВсе їдно, чи то є хлопска, чи то дамска єст,\nАби тілько грала фест а фест.\nПанна Юзя при буфеті купу грошей трати:\nТри колєйки пива фраїрови плати.\nВона йому шури - мури: шницлі є в братрурі (духовці),\nРужні конфітури, лиш прийди.\nДо столика панни Басі\nМутуровий (моторовий, водій трамваю) пхасі:\n"Чи м'я панна хоче, прошу панни я сі.\nДай ми, панно, хоць надію!", "Я сі з пана смію,\nпан не при кулєї*, та й вже, та й вже".\nА в буфеті якась п'явка лиш робе, шо дзявка:\n"Най ми пан не кива, а став ту три пива!"\nТи ду него ані слова, най ті Бог захова,\nБо він з Кліпарова, гість є гість.\nПід стіною якийсь фраїр в козака сі бави,\nКастет ма в кишені, а ніж у рукаві.\nБо він з Личакова, гість є гість.\nІ так ся бавили цілу ніч.\n*Пан не при кулєї - тобто не колійовий працівник і до нього нема такої поваги. Коліярський мундур, як і військовий, захоплював дівчат, бо колійові працівники мали сталу платню.\nЗ усіх передмість Личаків мав славу дільниці, де було найбільше шинків і садків для забав під голим небом. Цивілізація закінчувалася перед костелом святого Антонія, і саме до цього пункту можна було затемна відпроваджувати передміщанських панянок. Проникати на подальші терени було вже небезпечно. А тим часом і нижній, і верхній Личаків манили до себе львів'ян особливою романтикою - в цій околиці починалося сузір'я розкішних пияцьких закладів, де бавилося наше міщанство.\nКОЛИ МУЗИЧКА ЗАГРА ШТАЄРА\nКоли музичка загра штаєра (танець),\nой, діріді, раді, ой, діріді, ра,\nзара ду танцю бери мні хулєра,\nой, діріді, раді, ойра.\nКуждий єдин гуля, наставляє вуха,\nЯк не танцює, то музики слуха.\nМіську аранжер, тиж файний хлупака,\nВін пу французькі навіть балака:\nАвансе! Курдемами! Паспарту! Деволяй!\nШерше ля фам! Мулєн Руж! Трібуне! Помпадур!\n(тут аранжувальник вигукує перші ліпші словечка).\nХоць мало котрий його капуї (розуміє),\nАлі в фіґурах вшиску кляпуї ( все грає, все в порядку).\nЯк Юзьку Франці відбив риваля (суперника),\nТого відразу взяли ду шпиталя.\nДуже за Юзька злякалась гебра (компанія),\nАлі тому тільку пукли штири ребра\nБу на Личакові треба фест фраєра,\nАби з батярами гуцати штаєра (танцювати).\nЯкби не було панни Людвіки,\nТо би не було файні музики,\nБо вона куждий танець нам уміля (робить милішим),\nІ на гармоні пірша кляса шпіля (грає).


Осінь — час відмінне: листя жовта, запах зими в повітрі, температура скаче, як березневий заєць. Краса! Але у деяких осінь означає ВЖЕ присутність зими і сніг вище щиколотки. У будь-якому випадку, сьогодні ми поділимося з тобою немодними, але дуже логічними порадами про те, як одягнутися тепло і прикольно. І щоб не визнали-бро.\nПам’ятаєш шкільну задачу з фізики про те, що краще захищає: три шари одягу або один шар потрійний товщини? Правильна відповідь, якщо що: три шари одягу. Цієї зими було б добре одягатися в декілька шарів одягу. Є багатошаровий одяг типу сорочки, жилета разом, але це не наш вибір. Радимо тобі носити, наприклад, майку, сорочку і безрукавку. Будеш виглядати стильним малим, який як би знає, що одяг можна комбінувати. Відмінний варіант: теплий твідовий піджак, безрукавка, сорочка і нижню білизну. Тепло і затишно. Або піджак, сорочку і светр, як на картинці.\n2. Тонкі рукавички з натуральної шкіри\nПри бажанні можна купити рукавички з хутром всередині. Бажано брати рукавички з натуральної шкіри: вона більш гігієнічна, краще переносить пошкодження і стирається повільніше. До речі, рукавички без теплої підкладки носити досить важко, оскільки шкіра хоч і відрізняється властивостями, яких поки немає ні у одного штучного матеріалу, у неї є і серйозний недолік зважаючи на те, що вона швидко проводить тепло. Тепле хутро вирішує! Нехай і штучний.\n3. Щітка для одягу\nМожна і валик для чищення, але щітка, намочена в воді, при наявності прямих рук творить прямо-таки чудеса. Взимку обов’язково знайдеться якась одяг, яка буде залишати на іншому одязі або підкладці дрібні волокна. Бруд може потрапити на вельветові штани або замшеве взуття. Очистити щіткою її значно простіше. Про тварин і їх шерсть теж не забуваємо.\n4. Додай взуття із замші\nНІ, ти не будеш виглядати, як гей! У суху погоду замшеве взуття буде виглядати просто чудово. І дуже затишно.\n5. Стьобана куртка\nАбо вафельна. У неї такий дрібний квадратик, скрізь м’який. Нагадує військовий стегач з середньовіччя, що вже робить її суворою. Шукай куртку достатньої довжини, щоб прикривати матню. При бажанні можна знайти і короткий варіант, але це не тру: яйця треба берегти. Використовуй стегачи-пуховики для більшого ефекту теплоти і доброти!\n6. Заведи лицьову рослинність\nНіщо не є більш вагомим приводом для закладу бороди, ніж настання холодів. Хоча мій хороший знайомий вважає, що найбільш вагомий привід — народження сина. Борода і густа рослинність захистять твоє обличчя від холодного вітру. Погодься, воно того варте! Якщо немає можливості завести повноцінну бороду (подруга лає або тобі просто не йде), відрости неголеність і періодично збривав. Можливо, ти колись привчиш подругу до бороди.\n7. Светр з вовни\nНафіг весь цей акрил і текстурований бавовна. Чиста вовна — наш вибір. Можна, наприклад, взяти напівшерсть, але це не так круто. Або шерсть з пухом, згадуєш дитинство і кусючі шкарпетки. Вовняний светр надягати на голе тіло нерозумно: тебе весь день буде відволікати «кусючий светр». Тому купи собі майку ака нижню білизну і носи з задоволенням. Якщо тобі хочеться випендритися і купити щось таке, придбай собі светр з тонкорунної вовни, вона ж меринос. Вироби з цієї вовни легкі й дуже теплі. Дістати їх, кажуть, досить просто. Погуглити. Можна придбати і шкарпетки з мериноса. Навіть потрібно, зима, кажуть, буде зла.\n8. Знайди собі ідеальний фасон пальто. Не квадратний і не в підлогу\nТеплий пуховик на зиму — це, звичайно, класна ідея. Але для того, щоб виглядати круто і переконливо, прикупив собі тепле пальто, яке при бажанні можна носити і з теплими зимовими кросівками. Головне в пальто — підібрати підходящий для тебе фасон. Дивись, щоб пальто не робило тебе квадратним, безформним і не досягала довжини в підлогу. Довжина в підлогу йде дуже специфічним людям. Думаєш, що пальто — це для геїв і метросексуалів? Помиляєшся, в теплому зимовому пальто можна виглядати круто і гідно.\n9. Розширити свій асортимент джинсів\nНастання холодів — відмінний привід купити собі нові джинси. Не знаєш, що робити? Купуй джинси. Взагалі, в колекції будь-якого чувака, який хоче нормально виглядати, має бути кілька пар джинсів. Одні на літо, одні на демисезон, одні на зиму. На зиму купуй товсті важкі джинси з начосом. Ідеальний варіант — чорні, бруду не видно, підходять до всього. Правда, є косяк: відмінно будуть помітні пух і волосся.\n10. Навчися готувати гарячі напої\nГлегг, глінтвейн і кілька оригінальних напоїв. Порадуй себе і свою подругу. Навіщо цей пункт? Для краси. І готуй сани… сам розумієш!


Твір на тему: «Дискримінація у молодіжному середовищі»\nGDZ4YOUГДЗ1-4 класи1 клас2 клас3 клас4 клас5 класМатематикаУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваФранцузька моваІнформатикаІсторіяОснови здоров'яЕтикаПриродознавствоУкраїнська літератураСвітова література6 класМатематикаУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваФранцузька моваГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяОснови здоров'яЕтикаПриродознавствоУкраїнська літератураСвітова література7 класАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяОснови здоров'яУкраїнська літератураСвітова література8 класАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяКресленняОснови здоров'яУкраїнська літератураСвітова література9 класАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяКресленняОснови здоров'яУкраїнська літератураСвітова література10 класМатематикаАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяПравознавствоУкраїнська літератураСвітова література11 класМатематикаАлгебраГеометріяЕкономікаУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаБіологіяАстрономіяІнформатикаІсторіяУкраїнська літератураСвітова літератураЗНОТвори у форматі ЗНОЗбірники2008 рік2009 рік2010 рік2011 рік2012 рік2013 рік2014 рік2015 рік2016 рікВідповіді2008 рік2009 рік2010 рік2011 рік2012 рік2013 рік2014 рік2015 рік2016 рікДПАЗбірники4 клас9 клас11 класВідповіді4 клас9 клас11 класПідручники1 класАнглійська моваБукварІспанська моваМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька мова2 класАнглійська моваІнформатикаІспанська моваЧитанняМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька мова3 класАнглійська моваІнформатикаІспанська моваЧитанняМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька моваЯ у світі4 класАнглійська моваІнформатикаІспанська моваЧитанняМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька моваЯ у світі5 класАнглійська моваЕтикаІнформатикаІспанська моваІсторія УкраїниМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПольська моваПриродознавствоРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФранцузька моваЯ у світі6 класАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяЕтикаІнформатикаІспанська моваМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПольська моваПриродознавствоРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФранцузька мова7 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяІнформатикаІспанська моваІсторія УкраїниМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФранцузька моваХімія8 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяІнформатикаІсторія УкраїниКресленняМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФранцузька моваХімія9 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяІнформатикаІсторія УкраїниНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПравознавствоРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФізична культураХіміяХудожня культура10 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяЕкологіяЕкономікаЗахист ВітчизниІнформатикаІспанська моваІсторія УкраїниНімецька моваОснови дизайнуПравознавствоРосійська моваСвітова літератураТехнологіїУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФілософіяФранцузька моваХіміяХудожня культура11 класАлгебраАнглійська моваАстрономіяБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяЕкологіяЕкономікаЗахист ВітчизниІнформатикаІсторія УкраїниКресленняЛюдина і світНімецька моваПравознавствоРосійська моваСвітова літератураТехнологіїУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФранцузька моваХіміяХудожня культураПрезентаціїАстрономіяБіологіяГеографіяФізикаХіміяУкраїнська літератураСвітова літератураІсторія УкраїниВсесвітня історіяІнформатикаМатематикаАнглійська моваНімецька моваІнші презентаціїЛітератураУкраїнська літератураТвориСкороченоСвітова літератураТвориСкороченоШкільні твориПошук GDZ4YOU Література Шкільні твори Твір на тему: «Дискримінація у молодіжному середовищі» 0 Сучасний світ розвивається з небаченою швидкістю: створюються нові технології, небачені раніше прилади та техніка. Проте люди та потреби суспільства не змінюються віками. Усі ми не уявляємо свого існування без інших людей. Кожен прагне спілкування та не бажає залишатись осторонь колективу.\nПричиною розвитку людини є саме об’єднання зусиль. Люди, які жили до нашої ери, єднались, бо знали: у згуртованості — сила. Сьогодні модель стосунків значно змінилась. Уже не потрібно об’єднуватись в групи заради того, аби вижити. Людське життя стало незрівнянно комфортнішим і безпечнішим: вірогідність померти через те, що ти залишився поза колом інших, — майже нульова.\nПроте, окрім задоволення матеріальних потреб, людина хоче задовільнити й потреби духовні. Іншими словами — кожен з нас неабияк зацікавлений у комунікації, тобто збагаченні своєї душі шляхом обміну інформацією з іншими.\nЗмінились не тільки умови життя, а й людські натури. Сьогодні молодь, хоч і більш свідома, ніж сто років тому, проте не набагато лояльніша. Жорстокість та насильство, пригноблення та бажання володіти іншими особистостями — усі ці чинники присутні в багатьох молодих людей.\nДискримінація в молодіжному середовищі — це глобальна проблема, яку, на жаль і подив, стараються уникати всім людством. Сьогодні є багато факторів, які ставлять на людину тавро «білої ворони». Не хочеш жити так, як всі? Не п’єш, не куриш, говориш чистою грамотною мовою? Надаєш перевагу іншим захопленням? Не притримуєшся тієї чи іншої політичної партії? Не сповідаєш поширеної релігії? Ти — біла ворона.\nПроаналізувавши історію українців, можна зрозуміти і пояснити причини таких твердолобих поглядів на життя більшості населення України. Радянський Союз протягом усього свого існування працював на те, щоб убити в людині особистість — особистість яскраву, колоритну, креативну. Ти мав бути таким, як всі, і всі мали бути такими, як ти. Чи не дикість? Ця антигуманна політика працювала, і дає знати про себе і до сьогодні. Люди не звикли до того, що кожен із нас — особистість, не копія, не дублікат. У всякого є талант і свої особливості, які варто вчасно помітити і протягом всього існування розвивати і покращувати.\nНаслідки дискримінації в молодіжному середовищі страшні. З людей, яких у юному віці зневажали та зрівнювали з землею, виростають ті, хто творить світ сьогодні. Яким воно буде, наше майбутнє, створене сірими та самотніми людьми? І чи має воно право на існування взагалі?\nКожен наш крок і кожне слово рано чи пізно проростають зерном. Ніщо не буває непоміченим — усе має свої причини і наслідки. Наслідком дискримінації стає деградація.Помітили помилку? Будь ласка, виділіть її мишкою та натисніть CTRL + ENTER.Інші твориТвір-стаття на тему: «Чи потрібний сучасним людям етикет?»Твір на тему: «Євген Плужник — трагічний оптиміст»Твір на тему: «Єдина відома мені розкіш — розкіш людського спілкування» РозділиГДЗЗНОДПАПідручникиПрезентаціїЛітератураІнформаціяКонтактиРекламаПравовласникамКориснеGDZ4YOU 2013-2017. Усі права захищені.×CloseВкажіть коментар для адміністрації до знайденої помилкиКоментар:Закрити Відправити


Весільні помпони (помпони на весілля) – 50 видів, купити в Києві з доставкою по Україні | VIZZARA.com.ua\nПомпон з троянд\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см лава...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см фіол...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см світ...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см м'ят...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см черв...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см жовт...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см сині...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см сірі...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см крем...\nПомпони з паперу тишею весільні 15 см сірі...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см роже...\nПомпони з паперу тишею весільні 35 см білі\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см біло...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см небесні\nПомпони з паперу тишею весільні 10 см ніжн...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см фуксія\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см кара...\nПомпони з паперу тишею весільні 25 см рожеві\nПомпони з паперу тишею весільні 35 см ніжн...\nПомпони з паперу тишею весільні 10 см червоні\nЛуганськ, Севастополь, Маріуполь, Вінниця, Запоріжжя, Львів, Сімферополь, Київ, Харків, Чернігів, Дніпропетровськ, Кривий Ріг, Миколаїв, Одеса, Полтава, Донецьк, Вишгород, Зіньків, Горіхів, , Кіцмань, Новодністровськ, Рогатин, Іршава, Заставна, Єнакієве, Коростишів, Нова Каховка, Новоселиця, Тростянець, - всі міста України.\nПрикраси - це хороший спосіб перетворити просте приміщення до будь-якого свята, наприклад, весілля. Чим яскравіше оформлена кімната або урочистий зал, тим святковіший настрій буде у винуватців урочистостей і гостей. На сьогоднішній день існує величезна кількість різного типу декору за фактурою і кольором, частиною якого є помпони.\nЗ квітів фоамірана або паперу тишею, помпони продаються в готовому вигляді не залежно від класифікації товару. Квіткові помпони з фоамірана при одержанні не вимагаю доопрацювання, все, що необхідно зробити молодим - знайти місце аксесуару, коли як помпони з паперу тишею необхідно розправити самостійно.\nПРАВИЛЬНЕ ВИКОРИСТАННЯ ПОМПОНІВ В ДЕКОРІ\nЗа структурою помпони можуть бути абсолютно різні. Вони легкі, різнокольорові і прості в застосуванні, добре вписуються в будь-яку концепцію, надаючи декору об’єму.\nСвята: весілля, день народження, ювілей, новий рік, Різдво і багато іншого.\nПрикраса святкових майданчиків і вітрин.\nДекор громадських закладів: ресторани, кафе, кафетерії, бари, паби і інше.\nСвяткування в офісах і компаніях.\nЯкщо говорити про весілля, наречений та наречена витрачають багато сил і часу на прикраси і весільні аксесуари. Але якщо весільні набори прості і зрозумілі в своєму застосуванні, ідей по декору приміщення помпонами різноманітні.\n1. Стельовий декор. Ефектне рішення використовувати різні за розміром помпонів. Не менш привабливо може виглядати однотонне або різнобарвне рішення.\n2. Написи з помпонами. Шикарне рішення, як для весілля, ювілею чи дня народження. Використовуючи картонну основу необхідної величини, з лицьового боку кріпляться невеликі пишні помпони з паперу.\n3. Гірлянда з помпона. Хто сказав, що гірлянди бувають тільки з блискучих вогників? Об'єднуючи помпони між собою, яскрава паперова зв'язка може прикрасити абсолютно будь-який кут банкетного залу.\n4. Прикраса святкового столу і гостьових стільців.\n5. Фотозона, весільна арка, фон candy-bar.\n6. Прикраси весільного автомобіля.\n7. Прихватки для серветок або прикраси для самостійного виготовлення іменних карт, номерків на святкові столи, плану розсадження і іншої поліграфії.\nБагато наречених, особливо, які не з чуток знайомі з рукоділлям, цілком можуть виготовити помпони самостійно. Співпрацюючи з магазином все для рукоділля 100IDEY, використовуючи за основу папір тишею в великому асортименті, невеликий майстер-клас підкаже, як зробити помпон своєї мрії самостійно.\n1. Папір тишею.\n4. Нитка або атласна стрічка шириною 0,3 см.\nДля роботи також підходить гофрований папір і папірусних папір. Вибір паперу повністю залежить від бажаного результат. Якщо наречена бачить підсумковий аксесуар легким і повітряним, слід використовувати паперів тишею або папірус, а ось більш щільні помпони виходять з гофра паперу.\nКрок №1 - підготовка основи.\nНарізати листи розміром А4. На один помпон знадобитися вісім однакових листів. Розмір помпона безпосередньо залежить від розміру вихідного листа. Чим більше молодий потрібен помпон, тим більше слід застосувати лист.\nСкладаючи лист один на один, збираємо папір гармошкою. Загинати папір слід на 1 або 1,5 см. Кожен згин паперу слід випрасувати, щоб з'явилася чітка лінія на папері. Якщо в результаті згину паперу вийде, нерівний край, їх слід акуратно зрізати ножицями.\nКрок №2 - робимо «метелика».\nОтримавши рівну гармошку, на око або за допомогою лінійки, перев'язує імпровізовану метелика по центру ниткою або атласною стрічкою. Краї стрічки залишаємо такими, щоб було зручно прикріплювати помпон до бажаної поверхні.\nКрок №3 - Краї помпона.\nКраї помпона можуть бути на будь-який колір і смак. Використовуючи ножиці, наречена може зробити їх гострими, круглими, каскадними. Варто відзначити, що ножиці для нарізання повинні бути дуже гострі, а рука міцною. Не розраховуючи на власні сили, молода може попросити допомогти їй кохану людину чи тата.\nКрок №4 - Фінальна підготовка.\nЗавершивши роботу з краями виготовленого самостійно помпона, дівчина в принципі отримує готовий аксесуар, який залишається лише розправити, перш ніж помістити його на фінальну крапку.\nПорада: Якщо декорації з помпонами планується розмістити поза домом, весільний магазин Vizzara пропонує не поспішати це робити завчасно. Транспортування розправлених помпонів набагато складніше, ніж складених, воно може деформувати помпон, якому вже не вдасться повернути початковий вигляд.\nРозправляти помпони слід акуратно, щоб випадково не порвати або не витягнуть папір, якщо молода використовує гофру. Відгинаючи кожну пелюстку окремо, помпон поступово придбає необхідну форму і розмір.\nСамостійне виготовлення помпона - це не складний і не трудомісткий процес. Наречена максимум витратить на нього від 10 до 15 хвилин. Створюючи самостійно аксесуари своєї мрії, молода може влаштувати своїм подругам майстер-клас на дівич-вечорі, що однозначно прискорить процес виготовлення необхідної кількості помпонів, особливо, якщо їх кількість обчислюється десятками і навіть сотнями.\nНе розглядаючи виготовлення аксесуарів своїми руками по відсутність вільного часу або знань, весільний магазин аксесуарів Vizzara зробить все за Вас. Виготовляючи більшу частину товарів руками майстрів, весільна атрибутика здивує молодих своєю якістю. Подушка для обручок, прилади для торта, коробка для грошей, папка, книга і весільні свічки, все це ідеально буде комбінуватися з помпонами з паперу тишею або квітами з фоамірана, якщо пара підійде до організації свого свята з повною відповідальністю і відкритим серцем.


У Запорізькій області стане менше районів - ЗНАЙ ЮА\nВ ході децентралізації в Запорізькій області скоротять кількість районів\n16 грудня, 17:22\nВ Запорізькій області планують збільшити райони, з двадцяти існуючих можуть залишити всього п'ять.\nПро це повідомляє "Районка".\nВ рамках проведення децентралізації, в Запорізькій області хочуть укрупнити райони. Про це губернатор області Костянтин Бриль повідомив на зустрічі з активом в Токмаку.\nЗа його словами, нові райони сформують на базі кордонів ОТГ. Планується розподілити райони згідно п'яти госпітальних округів, створених на території.\nЗокрема, об'єднанню в госпітальні округи підлягають такі райони:\nТаким чином, з сьогоднішніх 20 районів залишається п'ять. Крім того, зараз створено робочу групу, яка розгляне можливість створення ще одного району-округу.\nНагадаємо, раніше повідомлялося, що в Запоріжжі школярі підірвали петардами двох бездомних цуценят. Волонтери просять про допомогу. Інцидент стався у дворі багатоповерхівки, що розташована на Центральному бульвару. Для розваги підлітки кидали у цуценят петарди. Зоозахисниця Валерія Зацная повідомляє, що після події зникли двоє цуценят. Залишився тільки один - дуже наляканий. Зараз активісти шукають для нього новий будинок.\nЯк повідомляв портал "Знай.ua", у Запорізькій області на дорозі до Азовського моря з'явилися блокпости з озброєними поліцейськими, які перевіряють всіх автомобілістів. З 7 грудня буде офіційно заборонено вести полювання на час воєнного стану. Для того, щоб шахраї не заподіяли шкоди громадянам, запорізькі правоохоронці планують тимчасово заборонити цивільним носити військову форму.\nТакож "Знай.ua" писав, що співробітники прокуратури виявили працівника поліції, який виявився наркодилером. Його знайшли в наркопритоні, який організували колишні поліцейські в Заводському районі міста Запоріжжя. Працівник Заводського відділення поліції Запоріжжя зберігав та збував заборонений товар. Він також вживав наркотичні речовини та організував притон для наркозалежних. Під час обшуку притону правоохоронці також виявили в стані наркотичного сп'яніння виявили 32-річного діючого працівника ізолятору тимчасового тримання міста, військовослужбовця ЗСУ та цивільну особу.\nТеги: Запоріжжя децентралізація район


Садигова Наіла - Чорнобиль: туристичні аспекти\nПошук по розділу сайта Чорнобиль: туристичні аспекти\nЧорнобиль — туристична “візитівка” України\nМандрівка до ЧАЕС — від екологічного до ностальгічного туризму\nОрганізаційні поради авторки дослідження\n“Индустриальный пейзаж, одним словом.\nТолько людей нет. Ни живых, ни мертвых.”\nА. і Б. Стругацькі “Пикник на обочине”\nУкраїна — держава із розвинутою туристичною індустрією, яку щороку відвідує більше 20 млн. туристів. В Україні розвинутий як внутрішній, так і зовнішній туризм. Найбільше туристів в Україні із Східної Європи, Сполучених Штатів Америки та Японії. Початок розвитку масового туризму в Україні припадає на Середину ХІХ ст.\nСфера туристичних інтересів в Україні включає як активний відпочинок і спортивний туризм, так і мандрівки з пізнавальними цілями, де об’єктом пізнання є історична, археологічна та релігійна спадщина країни. Мандрівки Україною можуть також бути спрямованими на покращення здоров’я.\nНайпопулярнішими курортними місцями в Україні є Крим, Шацькі озера, Карпати. Також широку популярність серед туристів мають такі міста: Київ — столиця Держави, Львів — місто, сповнене історичними архітектурними пам’ятками, Одеса — місто відоме як столиця гумору. Дуже популярними в Україні є екскурсії по старовинних замках та фортецях, найбільше їх у західних областях.\nЯк бачимо, туристичний потенціал України досить великий, але поряд із традиційними місцями для відпочинку розвиваються й такі, що заслуговують на окрему увагу.\nУкраїна мало чим відома для іноземців. В першу чергу країна асоціюється із Чорнобилем та колишнім Радянським Союзом. Нерідко іноземці так і вважають, що Україна — це частина Росії, де жахливий екологічний стан через Чорнобильську аварію. Туризм як галузь культурного обміну може виправити сприйняття нашої держави.\nТема заслуговує на особливу увагу, оскільки є майже не дослідженою. Багатосторонність цього явища робить цю задачу складною, проте актуальною. Туристичні поїздки до Зони відчуження — перспективний туристичний напрямок, який охоплює такі різновиди туризму як екологічні тури так і пізнавальні чи ностальгічні. Базових робіт з даної проблематики замало. Тому дана робота є внеском у розвиток питань туризмології, пов’язаних як із теорією, так і застосуванням теоретичних досліджень та надбань на практиці. У цій роботі порушено актуальне питання для українського туристичного розвитку: поїздки до Чорнобильської зони — новинка для туризму загалом.\nУ статті основну увагу приділено проблемі сприйняття України з через призму Чорнобильської катастрофи та її впливу на екологічний стан усієї планети. Туристичний аспект даного питання у тому, що туризм як каталізатор міжкультурної та міжнародної комунікації має великий потенціал для виведення України на міжнародну арену (у сфері політики, економіки, культури, науки тощо) з позитивною репутацією та іміджем.\nПодорож до Чорнобильської зони відчуження як новий туристичний продукт розглядається з точки зору специфіки та унікальності.\nУ статті подано історичні відомості про ЧАЕС, специфіка туристичної діяльності в Зоні відчуження, описано типову екскурсію до Чорнобильської зони відчуження, унікальність цієї туристичної пропозиції, описано найпопулярніші легенди, пов’язані із цим місцем, також охарактеризовано визначні місця, на які туристи обов’язково звертають увагу, та зроблено спробу розподілити туристів за окремими категоріями. Туристичні подорожі до ЧАЕС можуть визначатись як науковий, екологічний, пригодницький, екстремальний та ностальгічний туризм.\nЧорнобильська катастрофа відома всьому світові. Навіть пересічні громадяни без спеціальної освіти знають, що екологічна ситуація постраждала від аварії на ЧАЕС, що знаходиться на території колишнього Радянського Союзу.\nІсторична довідка про аварію на ЧАЕС\n26 квітня 1986 року вибухнув четвертий енергоблок Чорнобильської атомної електростанції, реактор був повністю зруйнований і в довкілля було викинуто велику кількість радіоактивних речовин. Радіоактивна хмара від аварії пройшла над європейською частиною СРСР, більшою частиною Європи, східною частиною США. Приблизно 60% радіоактивних речовин осіло на території Білорусі. Отже, Чорнобильська катастрофа — це екологічна катастрофа планетарного масштабу.\nЧорнобильська аварія стала подією великого суспільно-політичного значення для СРСР. Це наклало деякий відбиток на хід розслідування її причин. Підхід до інтерпретації фактів і обставин аварії мінявся з часом і єдиної думки не існує.\nПісля аварії утворилася радіоактивна хмара, яка накрила не лише сучасну Україну, Білорусь та Росію, які знаходилися поблизу ЧАЕС, але й і Східну Фракію, Македонію, Сербію, Хорватію, Болгарію, Грецію, Румунію, Литву, Естонію, Латвію, Фінляндію, Данію, Норвегію, Швецію, Австрію, Угорщину, Чехію, Словаччину, Нідерланди, Бельгію, Словенію, Польщу, Швейцарію, Німеччину, Італію, Ірландію, Францію (разом з Корсикою), Велику Британію та острів Мен. Забруднення території після аварії на ЧАЕС залежало від погодних умов. Повідомлення радянських і західних науковців вказують на те, що Білорусь отримала близько 60% радіоактивного забруднення від загальної кількості на СРСР.\nСпочатку провину за катастрофу покладали виключно, або майже виключно, на персонал. Таку позицію зайняли Державна комісія, сформована в СРСР для розслідування причин катастрофи, суд, а також КДБ СРСР, що проводив власне розслідування. МАГАТЕ у власному звіті 1986 року також в цілому підтримало цю точку зору. Значна частина публікацій у ЗМІ, у тому числі і недавніх, базується саме на цій версії. На неї ж спираються різні художні і документальні твори.\nГрубі порушення правил експлуатації АЕС, скоєні персоналом ЧАЕС, за цією версією, полягали у такому:\nПроте в подальші роки пояснення причин аварії були переглянуті, у тому числі і в МАГАТЕ. Консультативний комітет з питань ядерної безпеки в 1993 році опублікував новий звіт, що приділяв більшу увагу серйозним проблемам в конструкції реактора. У цьому звіті багато висновків, зроблених в 1986 році, було визнано помилковими.\nОтже, аварія на ЧАЕС торкнулася не лише території колишньої Української РСР. Навіть території інших континентів постраждали від наслідків аварії. Тому катастрофа має всесвітнє екологічне значення та зацікавлення. Сьогодні наслідки аварії викликають неабиякий інтерес. Щоб задовольнити цікавість представників різних категорій, організовуються туристичні поїздки до зони відчуження.\nСпецифіка туристичної діяльності в зоні відчуження\nТуристичні поїздки до Зони відчуження зараз пропонують усі туристичні агенції. Вони запевняють. Що перебувати у Зоні з дотриманням правил безпеки не загрожує здоров’ю. Вартість поїздки складає до 200 гривень. Для іноземців з перекладачем до 500 гривень. Легальні туристичні поїздки пропонують не так давно. Найпершими відкривачами туристичних мандрівок до Зони були нелегали.\nНа сьогодні головними легальними туристами у Зоні є мешканці скандинавських держав (переважно норвежці), японці, американці, німці, росіяни. За словами Світлани Паращенко, менеджера фірми “САМ”, абсолютна більшість чорнобильських туристів — іноземці віком від 20 до 50 років, заможні або середній клас. Українським відвідувачам ЧАЕС та її околиць цікавіше потайки або напівлегально дістатися Зони і пересуватися на власний розсуд, уявляючи себе героями книжок братів Стругацьких і залишаючи по собі цілком сучасні графіті у центрі Прип’яті.\nТридцятикілометрова Зона відчуження взята під охорону Міністерством з надзвичайних ситуацій. Поїздки до Чорнобиля організовуються з дозволу МНС, співробітники Міністерства є безпосередніми провідниками-екскурсоводами такої подорожі.\nІснує ініціативна група колишніх мешканців Прип’яті, котрі сьогодні на рівні Верховної Ради намагаються пролобіювати ухвалення закону про надання колишньому місту енергетиків та іншим об’єктам, що знаходяться у радіусі 10–15 км від ЧАЕС, статусу музею. Тобто, монополія МНС у Зоні з роками може послабитися. Деякі кроки у цьому напрямку робляться вже сьогодні. Якщо ж м. Прип’ять отримає статус музею, то воно перейде також до опіки усіх закладів з охорони пам’яток. На думку ініціаторів проекту, такий статус дозволить зберегти Прип’ять у вигляді 1986 року, посилити її охорону від мародерів та інших небажаних відвідувачів.\nТипова екскурсія до Чорнобильської зони відчуження\nПотрапити до 30-кілометрової Зони відчуження, самої ЧАЕС чи Прип’яті зовсім нескладно. Турфірми доволі швидко опанували цей небезпечний, але перспективний напрямок. Коштує такий туризм від до 0 (залежно від кількості охочих замовити тур) з кожного учасника. Усю свою діяльність і вибір маршрутів турфірми погоджують з Чорнобильінтерінформом (структура МНС). Фактично будь-яка група громадян може самотужки організувати такий рейс і уникнути посередництва турфірм.\nКонтрольно-пропускний пункт Дитятки Парк розваг у Прип’яті. Його мали відкрити 1 травня 1986 року…\nУсі екскурсії починаються з прибуття на КПП “Дитятки”, де проводиться перевірка документів. Кожен повинен підписатися під “Правилами поведінки”.\nНа вході туристів перевіряють. Попри те, що не можна вивозити із Зони відчуження ніяких предметів, туристів на виході не перевіряють.\nНаступним по маршруту є Чорнобиль, де дозиметр показує 10 микрорентген/год (приблизно так само і у Києві). У приміщенні державного агентства інформації, розвитку і міжнародної співпраці “Чорнобильінтерінформ” туристи проходять інструктаж. Гідом для для туристів зазвичай є постійний працівник на забрудненій території.\n“Тридцятка” — це слово із жаргону працівників тридцятикілометрової Зони відчуження. Ця територія оточена внутрішнім і зовнішнім кордоном. Всередині є місця “дуже забруднені”, а є “відносно чисті” — по них і проходить туристичний маршрут.\nЗараз на забрудненій території працює більше 3,5 тис людей — науковці, будівники, співробітники МНС, а також співробітники самої атомної станції. На території працює санстанція, міліція, кілька їдалень, церква. Усі працівники мешкають у безпечних будинках, їх забезпечують триразовим харчуванням; увечері обов’язковим є відвідування бані. Зарплатня від 300 до 1000 доларів. Також тут живуть самосели, яких близько 300.\nПід час екскурсії туристи відвідують саму станцію. П’ятий та шостий енергоблоки залишились недобудованими і покинутими разом із будівничою технікою. Дорогою на станцію можна помітити пагорби з табличкою, що вказує рівень радіації. Це поховане село Копачі. Кожен пагорб є це похованим будинком. Залишилось лише зерносховище.\nЧетвертий енергоблок має найголовнішу принаду — саркофаг, або офіційно — об’єкт “Укриття”. Покази дозиметра поблизу саркофага сягають 600 мікрорентген/год (максимально допустимою нормою є 80 мікрорентген/год).\nНаступним пунктом туристичного маршруту є місто Прип’ять, яке розташоване найближче до станції. Мешканці цього міста були евакуйовані на другий день після аварії. Місто проіснувало лише 16 років. Дитячий майданчик з гойдалками та оглядовим колесом були збудовані напередодні аварії [Див. додаток ].\nПо закінченню екскурсії усі туристи проходять дозиметричний пункт, де вимірюють рівень накопиченої радіації.\nНайкращий сезон для відвідування Зони — зима, коли лежить сніг і немає пилу. Найбільш небезпечно — влітку, коли у спекотну погоду відбуваються випаровування заховань. Щороку Зону відвідує кілька тисяч туристів.\nУнікальність туристичного продукту\nЧорнобильська зона відчуження є унікальним місцем. Вже 24 роки це місце вважається чорною плямою на Земній кулі. Довгий час відвідування цього місця не дозволялось. Як відомо, 26 квітня 1986 року сталася аварія, а вже 2–3травня мешканців Прип’яті та прилеглих сіл евакуювали за кілька днів і дозволили брати з собою лише документи і речі першої необхідності. Але сьогодні бачимо, що особистих речей колишніх мешканців залишились мало, зрештою місцевість розграбована.\nЧорнобильська зона є найпривабливішим місцем для туристів. Поряд із цією назвою міста — Прип’ять — на зарубіжних сайтах зазвичай бачимо додаток “ghost town” або “dead town”. Прип’ять – ідеальне за мірками 1970–80 рр. місто. Панельні висотні будинки, по кілька магазинів на вулиці, кафе “Струмок”. Музей одного дня — оптимістичні гасла про здоров’я народу на поліклініці, радянський герб на 16-поверхівці, портрет Горбачова та інших членів ЦК у будинку культури [Див. додатки ].\nУ відгуках про відвідування України можна знайти фрази, що побувати в Україні і не відвідати Зони відчуження, все одно, що побувати в Парижі і не побачити Ейфелевої вежі. Але такі повідомлення не часті. Багато людей все ще бояться потрапити під вплив радіації. Взагалі подорожі до Прип’яті та Чорнобиля стали можливими на легальній основі років 10, останнім часом вони набувають популярності.\nРозвитку туризму у Зоні сприяло кілька фактів. З’явилася комп’ютерна гра “Сталкер”, яка стає популярнішою ніж багато інших комп’ютерних “стрілялок”. Події цієї гри розгортаються у 30-кілометровій Зоні відчуження. “Сталкер” — гравець у ворожій радіаційно забрудненій екосистемі, він шукає артефакти, воює з монстрами та мутантами, щоб на завершення побувати в епіцентрі катастрофи, особисто зрозуміти, в чому корінь зла. Яскраві картинки, спецефекти привертають увагу не лише ігроманів, а зачіпають широке коло громадськості як вітчизняної, так і зарубіжної. Науковці починають звертати увагу на той факт, що вплив радіації недосліджений, досі невідомий, але існує таке місце в світі, де відбувся справжній експеримент з впливу радіації на живі організми флори і фауни. Починають організовуватись спеціальні поїздки до Чорнобиля [Див.додатки ].\nВплив радіації на живі організми остаточно не вивчений. Трагедія 1986 року дала змогу спостерігати, які наслідки великої дози опромінення на людський організм. Багато людей тоді померли, ті, що вижили, отримали збільшення щитовидної залози та інші захворювання. Але недослідженим залишається явище мутацій під впливом радіації. Власне через те, що людям без спеціальної освіти відомо мало про вплив радіації, починають виникати домисли, фантазії, легенди. Місто Прип’ять, оповите легендами про те, що тут живуть мутанти: двоголові телята, олені і т.д. Це спонукало науковців та усіх небайдужих людей відвідати місто і переконатись так це чи ні. Власне на тварин екскурсанти звертають увагу у більшості. [Див.додатки ]\nв) Легенди, пов’язані з Зоною\nПобутує багато містичних сказань пов’язаних із Чорнобильською катастрофою. Звичайно, люди цікавляться проблемою “кінця” світу, тому й вигадують усякі містичні історії. Чорнобильська зона — місце, яке пов’язане з ідеєю “кінця” світу. Життя тут зупинилося на півдорозі. Людям цікаво, як успішне процвітаюче місто, може загинути в один момент. Війни також відбирають життя людей, спричинюють негативні наслідки, після яких також складно оговтатись. Але Чорнобильська катастрофа, є більш масовою, масштабнішою і, на відміну від війн, не є повторюваною, а навпаки відзначається своєю унікальністю. Ще з давніх-давен усе невідоме, невивчене, недосліджене людина намагалася пояснити містичними вченнями, релігійними віруваннями. Щось подібне стосується й аварії на ЧАЕС.\nНайдивнішим пророцтвом вважається фільм Андрія Тарковского “Сталкер”, знятий за сценарієм братів Стругацких. Одна із причин виникнення “Зони” відповідно до сценарію — аварія в четвертому бункері. І це за шість років до реального вибуху в четвертому блоці ядерного реактора й виникнення 30-кілометрової Зони відчуження. Чорнобиль виявився не єдиним пророцтвом фільму. Тарковский сам організовував найскладніші панорами засмічених ландшафтів “Зони”. В одному з таких кадрів крізь воду можна побачити відірваний аркуш календаря з датою “28 грудня”. Цей день став останнім днем життя режисера, що вмер 29 грудня 1986 року.\nІснує ще одна легенда про Чорнобиль, пов'язана з кіно. За словами деяких працівників станції, за кілька днів до аварії вони бачили велику, темну, безголову людину з гігантськими крилами й вогненно-червоними очами. Деяким наснилися жахи, інші одержували телефонні дзвінки з погрозами. Поверх полум'я пожежі, що зайнялась після вибуху в 4 блоці ЧАЕС, вони спостерігали істоту, схожу на “ людину-метелика”. Ці показання стали основою для фільму Марка Пеллингтона “Пророцтва людини- метелика”. Якщо вірити фільму, “ людина-метелик” попереджає людей про майбутні катастрофи.\nПровідників по Чорнобильській зоні так і називають — сталкери. Вони відрізняються від звичайних злодіїв-мародерів, оскільки не прагнуть нажитись на тому, що залишилось тут після аварії. Чорнобильське сталкерство породило легенди про “вовкособак” особливої волохатості, що вивелись після аварії. Про котів — здичавілих домашніх тварин, що начебто живуть в лісах навколо станції. Про зомбі, яких нібито породив секретний об'єкт “Чорнобиль-2” — станція загоризонтного виявлення і попередження про ракетну небезпеку, одну з трьох, розкиданих по Союзу. За місцевою легендою, ця станція так вплинула на людей, що вони стали без пам'яті бродити по зоні.\nЗвичайно ще ніхто з туристів не натрапляв на реальне підтвердження цих легенд. Але ці містичні сказання продовжують приваблювати туристів. Багато із них приїжджають сюди, щоб переконатись правда це чи вигадка.\nВизначні місця Зони\nБільш за все на туристів справляє враження Чорнобильський реактор № 4, автомобільний склад, місто Прип’ять, покинуті поселення.\nБлизько до Чорнобильського реактора підходити не дозволяють, найближча точка спостереження знаходится за 200 метрів від саркофага реактора. На реактор пропускають лише заздалегідь підготовлених науковців, іноді режисерів. Рівень радіації тут набагато більший ніж в інших місцях, тому звичайних туристів сюди не пускають\nАвтомобільний склад знаходиться у селищі Рассоха. Це — цвинтар військової техніки. Метал отримав велику дозу опромінення під час катастрофи, тому перебування поблизу цього місця також заборонене. Тут можна побачити карети швидкої допомоги, вантажівки гелікоптери. Вся техніка істинно радянського зразку.\nПрип’ять — покинуте місто, у якому мешкало до 5000 чоловік. Найбільше вражають і найчастіше згадуються туристами такі місця,як школи, дитячі садки, будівлі громадського призначення (особливо Будинок культури, у якому є басейн, також кинотеатр і спортзал), колесо огляду. Небезпечними ці місця вважаються вже не через рівень радіації, а через те, що будівлі знаходяться в аварійному стані. Туристам наполегливо рекомендують не ставати на місця сумнівної міцності та не скупчуватись в одному місці, щоб не провалилась підлога.\nПокинуті поселення відрізняються від тих, що ми можемо побачити у житловому місці тим, що тут немає сміття та забагато рослинності, яка всмоктує набагато більше радіації ніж залізобетон. Усередині хат ростуть дерева, кущі.\nОтже, як бачимо причин для відвідування Зони є багато, екскурсії організовуються досить часто, чимало туристів вже побували тут. Спробуємо розподілити відвідувачів на окремі категорії.\nд) Категорії відвідувачів Чорнобильської зони.\n1. Іноземні науковці, які проводять спільно з українськими колегами дослідження. Ця категорія найчисельніша.\n2. Журналісти — українські та зарубіжні.\n3. Люди, які раніше проживали на території зони відчуження. Тепер вони приїжджають, щоб впорядкувати могили своїх рідних.\n4. Найменш чисельні — ті, хто самостійно вирішив подивитись на наслідки катастрофи планетарного масштабу. До цієї групи відносимо як легальних, так і нелегальних відвідувачів.\nВідповідно до цих категорій, поїздки до Зони можуть бути: для науковців — науковим туризмом, для колишніх мешканців — ностальгічним, для останньої категорії — пригодницьким, подекуди екстремальним. Для журналістів, які відвідують ЧАЕС відповідно до своїх службових обов’язків, такі поїздки не можуть вважатись туризмом.\nЕкотуризм — це природний туризм, що охоплює вивчення навколишнього середовища та покликаний покращити екологічну ситуацію цього середовища . Поїздки до Зони відчуження мають на меті перш за все вивчення довкілля; поїздки можуть організовуватись також з метою збору коштів на захист довкілля, а також заохотити туристів та ін. зберігати ресурси природи.\nА.В.Бабкін наголошує на трьох основних компонентах екотуризму: пізнання природи, збереження екосистем, повага до інтересів місцевого населення. При відсутності хоча б одного з них немає підстав говорити про екотуризм. Мандрівки до Чорнобильської зони передбачають отримання туристами нових знань про природу; участь туристів і туроператорів у програмах та заходах, пов’язаних із захистом довкілля.\nНауковий екологічний туризм\nНауковий туризм передбачає різноманітні екологічні експедиції, польові спостереження. До дня аварії на ЧАЕС зазвичай влаштовуються певні експедиції, конференції. Чорнобильська зона може приваблювати тим, що екосистема цієї місцевості вражена радіацією і це дає можливість дослідити вплив власне радіації на живі організми. Також Чорнобильська зона відчужена, тобто позбавлена людського впливу протягом 24 років. Це дає можливість спостерігати як природа “виправляє помилки” людини. Зона на сьогодні представляє надзвичайний науковий інтерес, де проводяться міжнародні наукові дослідження з радіології та впливу радіації. Такий природний розвиток екосистем привів до формування унікальних цінних ландшафтів, заселених рідкісними різновидами рослин і тварин. Отже, тридцятикілометрова Зона відчуження — унікальна пам’ятка техногенної катастрофи.\nВарто зазначити, що вітчизняних науковців, діячів Зона відчуження хвилює лише напередодні 26 квітня. Здебільшого наукові заходи проводяться саме у зазначений період.\nХоча зараз туристичні поїздки до ЧАЕС стають особливо популярними, але наукові заходи залишаються нечастими. Більш за все турагенства пропонують мандрівки пригодницького характеру, а саме — екстремальний різновид екологічного пригодницького туризму.\n1. Рудий ліс;\n2. Четвертий енергоблок;\n3. Взагалі місцевість, де розвелося багато рідкісних тварин.\nМетою такого різновиду туризму є отримання нових вражень, почуттів. Спробуємо передати образ Зони на основі відгуків тих, хто там побував.\nПро 30-кілометрову Зону відчуження до поїздки знають усі екскурсанти, хоча б мінімум: 1986 року тут сталась катастрофа планетарного масштабу, в результаті якої відбувся викид радіації, місто евакуювали у продовж кількох днів. Це факти. Далі кожен фантазує по-своєму. Наприклад, Чорнобильська зона відчуження — щось подібне до зони братів Стугацьких (“Пикник на обочине”); тут бігають мутанти, у річці Прип’ять плаває величезна риба; на території Зони рівень радіації перевищує допустиму норму, що є небезпечним для життя.\nЛюбителів гострих відчуттів спонукає до поїздки бажання побачити все на власні очі, відчути, що таке радіація, її вплив на власний організм. Тому дехто прагне побачити мутантів, а дехто назбирати побільше радіації, а інші полюбляють безлюдні місцевості.\nНайпривабливішими місцями для туристів із метою пригодницької поїздки є:\n1. Покинуті житлові та громадські приміщення;\n2. Рудий ліс.\nЦей різновид туризму пов'язаний із потребою людини відвідувати рідні місця, батьківщину, місцевості, де пройшло дитинство, молодість, тобто ті місця, які пов’язані із найкращими спогадами.\nТридцятикілометрова Зона відчуження включає багато міст, сіл, селищ, населення яких евакуювали до різних куточків Радянського Союзу. Вони втратили зв’язки із близькими знайомими, друзями, родичами. Для такої категорії відвідувачів Чорнобильської зони історично склались спеціальні дні зустрічей: 26 квітня, 1,2, 9 травня. 26 квітня відбулась та подія, що визначила майбутню долю колишніх мешканців; 1,2 травня — саме у ці дні відбувалась евакуація із небезпечної території, 9 травня у цій місцевості поминальні дні. Колишні мешканці зазвичай домовляються заздалегідь про свій приїзд.\nМета може бути різною: побачити свою малу Батьківщину, зустрітись із друзями, співробітниками, провідати могили рідних, близьких.\nТуристи, які їдуть до Зони з іншою метою також натрапляють на моменти, пов’язані із спогадами дитинства. Це стосується тих, хто живе на пострадянському просторі (враховуємо, що неповнолітніх у Зону не пускають). Міста Прип’ять і Чорнобиль — типові радянські міста, предмети побуту тут були також типовими для усього Союзу. Прогулюючись вулицями міст, можна натрапити на книжки, листівки такі, як були у дитинстві .\nНайпривабливішими місцями для туристів із метою відвідання свого рідного міста-села є:\n1. Власне житло;\n2. Могили рідних;\n4. Місця для зустрічей з односельцями.\nПопри свою популярність, ідею туризму до Чорнобиля підтримують не всі. Дехто вважає це блюзнірством (сталося горе, а заробляти на горі негарно). Але більшість охочих відвідати Зону прагнуть дізнатись правду про те, що сталось, що нас чекає, з’ясувати для себе рівень небезпеки. Тому ми вважаємо, що поїздки до Зони мають позитивну мету і не можуть бути забороненими у демократичній країні.\nЧорнобильська зона відчуження — найпривабливіше місце для туристів-екологів та туристів-екстремалів, це місце також не перестануть відвідувати ті, для кого воно є рідним, а також все більше відвідувачів буде, яким небайдужа доля нашої планети.\nЧорнобильська катастрофа зачепила населення усієї планети. Люди прагнуть знати більше про катастрофу, про її наслідки як для всієї планети, так і про наслідки для безпосередніх мешканців чи ліквідаторів аварії.\nЗ метою доступного висвітлення цього питання організатори поїздок до Чорнобиля мають залучати широке коло фахівців, проводити певні заходи пізнавального характеру. Як відомо непідготовлена людина сприймає більше вербальної інформації, ніж образної. Тому перед поїздкою до зони відчуження бажано проводити певні лекторії з туристами. Це потрібно ще й з такої причини: перебуваючи у Зоні з метою науково-екологічної поїздки, у туриста можуть виникати певні асоціації, мотиви, які зараховуються до категорії ностальгічного чи екстремального туризму; також обізнаний, ознайомлений з усіма проблематичними сторонами поїздки, турист буде більш уважний і зможе зосередити свою увагу на ключових моментах.\nУсі організації, які переймаються проблемою Чорнобильської катастрофи, повинні централізувати та узгоджувати свою діяльність. Це дасть більше можливостей привернути увагу до власне проблеми, до сфери діяльності тієї чи іншої організації. Споживачі послуг даних організацій зможуть обрати ту, яка більше відповідатиме його потребам. Наприклад, турагенції можуть пропонувати перед туром або після нього відвідати музей “Чорнобиль” в Києві.\nВарто також скоординувати діяльність усіх зарубіжних організацій, які працюють у питаннях екології, зокрема у питанні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Це дозволить привернути увагу ще більшої кількості людей, які у майбутньому стануть потенційними туристами Зони.\nВарто звернути увагу на те, що всі екскурсії до Зони є однотипними. Але відвідувачів цього місця ми вже розподілили за категоріями, тому варто звертати увагу на мотивацію кожної з них, щоб організувати екскурсію найбільш відповідну до потреб окремого споживача (групи споживачів).\nДля того, щоб туризм до ЧАЕС розвивався успішно, необхідне висвітлення такої нової та незвичайної тенденції у засобах масової інформації. Реклама у такому випадку не підходить тому, що люди не довіряють рекламі. Краще обирати спеціальні видання із залученням експертів у цій галузі.\nЩоб вирішувати питання ліквідації наслідків аварії потрібна підтримка Держави. Музей “Чорнобиль” має статус національного, але Держава погано фінансує його розвиток. Тридцятикілометровій зоні необхідно надати статус заповідної території.\nІдея кінця світу зачаровує людей. Подорожі до Чорнобильської зони привабливі не лише фактом небезпеки, катастрофи, а саме тим, що це покинуте місто, місто, якого в одну мить не стало, в якому міститься вся та енергетика страждань, яку пережили його мешканці.\nНа тему кінця світу знято безліч фільмів, написано книжки. Туристи, що їдуть до Чорнобиля, шукають там гострих відчуттів. Спонукає на поїздку також і бажання переосмислити власне життя, сенс існування всього людства.\nУ деяких фільмах порушено питання “Що буде із Землею, коли зникне людство?” Прип’ять — молоде місто, його збудували у 70-х рр. ХХ ст., а вже 1986 — воно стало мертвим. Ghost town — такий прикметник найчастіше бачимо у зарубіжних виданнях поряд із назвою міста Прип’ять. Місто-привид, мертве місто… Подорожуючи по Чорнобилю, відчуття, ніби тут життя обірвалось на півдорозі. Місто процвітало, збудовані дитячі садочки, школи, бібліотеки, кінотеатри, розважальні парки. Тепер усе це нікому не потрібне. Брати Стругацькі так описують зону четвертого бункера: “Индустриальный пейзаж, одним словом. Только людей нет. Ни живых, ни мертвых. Вон и гараж виден: длинная серая кишка, ворота нараспашку, а на асфальтовой площадке грузовики стоят”. Цей опис підходить також для Чорнобильської зони.\nВідбулася тривала перерва людського перебування у Зоні. Довгий час відвідування Зони було заборонено, тому не дивно, що місце обросло безліччю легенд, вигадок. У Всесвітній мережі популярними є повідомлення про те, що у Зоні відчуження мешкають мутанти, можливо іншопланетяни, привиди; що рослини тут сягають неймовірних розмірів і мутували в результаті дії радіації. Офіційна версія така, що у Зоні через відсутність впродовж тривалого часу впливу людини на природу розвелось багато диких тварин, серед яких дикі кабани, коні, зубри, а риба велика тому, що її не виловлюють про це навіть побутує анекдот: “- Чому у Чорнобилі риба велика? Це вплив радіації? — Ні, просто її не виловлюють, і вона росте до старості!”.\nУ момент, коли трапилась аварія, Радянське керівництво замовчувало інформацію про масштаби катастрофи. Це допомогло уникнути паніки. Аварія відбулась напередодні першотравневих свят. Саме у цей час вітер подув на Київ. Проте велика небезпека не зупинила свята. Демонстрації зрештою скоротили у часі, але все одно люди перебували під радіаційним впливом, не знаючи про ризик власним здоров’ям та життям. Це був злочин державного значення. Але про це ніхто не знав. Очевидці розповідають, що у Києві розквітли величезні кульбабки, та місцями можна було натрапити на дивні опади, схожі на сніг чи град. Такі явища викликали подив, цікавість.\tВже згодом зарубіжні фахівці дізналися про вплив на їхній території радіації, що прийшла зі Східної Європи.\nЛюди почали більше уваги звертати на зміни у довкіллі. За свідченнями очевидців тих подій, народні методи запобігання впливу радіації були досить різноманітними, часом небезпечними для життя. Наприклад, у містах почали мити вулиці тричі на день, щоб змити пил, який вбирає радіацію. Це здійснювалось за вказівкою керівництва. Народ звернув увагу на активну реакцію влади. По радіо “Свобода” можна було почути безліч порад для захисту від радіації. Ці поради охоче виконувались. Наприклад, у студентських гуртожитках була вказівка закрити усі щілини газетами. Газетна фарба містить свинець, який затримує радіацію. Те саме робили і мешканці квартир, будинків. Популярним стало вживання червоного вина. Вино вживали навіть на робочому місці. Також його давали і дітям. Гастроентерологічні відділення лікарень були переповнені постраждалими від вживання йоду. Йод вживали для того, аби радіація не осідала у щитовидній залозі. Захворюваність і смертність людей збільшилась. Після бурхливого потоку інформації та її обговорення, виникло безліч пліток. Тепер уже будь-які розлади живих організмів сприймались як неминучий вплив радіації. Проте паніки не відбулось, оскільки на той час почали видавати пільги матеріальної цінності: починаючи від квартир та пенсій для постраждалих безпосередньо від аварії і закінчуючи чорнобильськими посвідченнями, які надавали пільги на проїзд. Отже, катастрофа з часом перетворилась із небезпечної загрози на вигідну можливість. Зараз багато напрямків культурної діяльності підхопили потенціал катастрофи: створено комп’ютерну гру “Сталкер”, тема Чорнобиля порушена у багатьох книжках, фільмах, а тепер усе це людям хочеться побачити на власні очі. Відповідно до цих потреб, виник новий різновид туризму — туризм до Чорнобильської зони відчуження.\nЧорнобиль, Прип’ять — це типові, класичні міста Радянського Союзу. Якщо відвідати будь-яке із сучасних міст колишнього Союзу, то побачимо, що радянського майже не залишилось. У Прип’яті, Чорнобилі на стінах шкіл залишились розписи на радянську тематику, на будівлях урядових установ досі є емблеми Комуністичної партії та ін. Сюди можна їздити, щоб побачити артефакти культури Радянського Союзу і можна бути впевненим, що ці речі непідроблені.\nОкремим мотивом здійснення подорожі може бути зацікавлення. Зацікавленість імпліцитно пов'язана з новизною, з новим загостреним сприйняттям, що виникає при зустрічі з чимось незвичним, незнайомим. Зацікавленість є проявом вітальної потреби — в розширенні життєвого простору свого буття.\nЗ цієї точки зору Т.С.Пархоменко вважає туризм антропоморфізованою формою задоволення потреби соціальної істоти у засвоєнні нового простору. Базисна чи навіть вітальна потреба лежить в основі туристської дії, туристської активності. Турист, як правило, розповідає: “я побував там-то і там-то”. Отже, він у своїх спогадах позначив місця свого перебування, суб'єктивно засвоїв, навіть присвоїв — хоча й у віртуальний спосіб — певний простір, зробив його “своїм”. Саме як такі позначки можна розглядати написи на будь-чому, які залишає по собі турист: на стінах, камінні, в горах, пам'ятках культури (хоч як прикро, а це трапляється не дуже рідко), написи на зразок “Тут був Вася”. Безперечно, це віртуальне присвоєння дійсності. Саме тому туристи полюбляємо фотографуватись під час подорожей, збирати чи купувати якісь предмети (сувеніри): “на згадку” про те, що ми там (десь) були, що там нам було приємно? \nВласне Зона відчуження є найбільш невідомим місцем для людини. Якщо звертатись до поняття потреби засвоєння нового простору, то це місце є найкращим у цьому плані. Подорожуючи по цій місцевості, людина переноситься у просторі і навіть часі (ми вже говорили про те, що територія залишається з усім радянським). Мандрівник потрапляє ніби в інший простір, який славиться небезпечністю. Туристи привозять із Зони якнайбільше фотографій. Фотографують усе, що може привернути увагу: найчастіше на світлинах можна побачити звичайних хатніх тварин, визначні місця Зони, предмети побуту. Кожен турист має певні потреби, які змушують його відвідати Зону. Наприклад, любителі комп’ютерної гри “Сталкер” відвідують Зону нелегально і заходять на території, закриті для відвідувачів. Вони прагнуть за будь-яку ціну побачити епізоди та створіння з гри. Межа між грою та реальністю стирається. Більшість відвідувачів Зони шукають екстремальних відчуттів. Такі відвідувачі прагнуть отримати якнайбільшу дозу адреналіну.\nУ правилах перебування на території Чорнобиля йдеться про те, що вивозити ніяких речей із Зони не можна. Ті, хто вже побував там пишуть на форумах про, те що на виїзді не перевіряють. Мабуть туристи не обмежуються фотографуванням, а й піддаються спокусі забрати з собою шматочок присвоєного простору.\nД.Н.Замятин вважає, що формування повноцінних географічних образів місцевості пов’язується із тим, що ці образи повинні розглядатись крізь інший образ. Наприклад, країна повинна бачити іншу країну, формувати образ іншої країни , щоб усвідомити, побачити свій власний .\nОтож, через призму Чорнобиля порівнюється реальний світ із образом Зони. Зона спокійна, але мертва; реальна, але не існує. Кожен відкриває для себе нові істини людського буття. Відвідуючи Зону, можна з’ясувати наскільки небезпечним є вплив людини на природнє середовище, його підкорення та визначити шляхи менш небезпечного наступного розвитку та вдосконалення методів покращення людського життя.\nОтже, сфера туризму є сферою глобальної міжособистісної комунікації, котра підготовлює, забезпечує, поширює та поглиблює взаємодію соціумів, етносів, народів, країн. Така взаємодія є явищем в основному позитивним, а тому для її успішного розвитку до туристичної комунікації мають долучатися ще й держава та окремі організації (наприклад, ВТО). Розвиток туризму в Україні підпорядковується загальним тенденціям, проте може мати й ряд відмінних рис.\nКласифікацій туристичних подорожей може бути багато, це залежить від критеріїв, за якими вона проводиться. Найпопулярнішими є класифікації за метою, за часовою ознакою, за термінами і тривалістю подорожей, за територіальною ознакою, за фінансовими можливостями клієнта.\nУкраїна впродовж свого існування була цікавою для іноземців, які приїжджали сюди з різною метою. Історія подорожей іноземних мандрівників є переконливим підтвердженням прояву неабиякого інтересу до України. З ХІХ ст. організовуються перші народознавчі мандрівки. З кінця ХІХ ст. виникають перші туристичні організації.\nТуристичні подорожі до Чорнобильської зони усе частіше пропонуються турагенціями. Мандрівки до Зони можуть виконуватись з різною метою, наприклад, пізнавальною, науковою, екстремальною, ностальгічною. У більшості випадків кілька цілей переплітаються і важко визначити лише одну. Тому турфірмам варто зважати на це і створювати таки туристичний продукт, який найбільше відповідав би вимогам споживачів.\nУ Зоні відчуження є певні визначні місця, які притягують туристів і які мають включатись у програму екскурсії: Чорнобильський реактор, Автомобільний склад, Прип’ять та інші покинуті та заховані поселення. Навколо Зони вирує багато легенд та домислів (про мутантів, про пророцтва аварії та ін.).\nЧорнобильська зона відчуження є міфологізованою та демонізованою. Через це Україна сприймається досить негативно провідними державами.\nЩоб розвіяти упередженість щодо нашої держави, необхідно створювати умови, щоб усі зацікавлені у цьому могли вивчати наслідки катастрофи безпосередньо.\nОтже, Чорнобильський туризм на сьогодні є незаперечним фактом, який необхідно обернути на позитивний чинник сприяння зацікавленості світу Україною. Трагедію, яку не змінити, треба обернути на користь (економічну, екологічну, пізнавально-наукову) для країни.\nОпубліковано 10 вересня 2010 р.\nПро автора: Наіла Наміг кизи Садигова – студентка Національного університету «Києво-Могилянська академія».\nСадигова Наіла – Чорнобиль: туристичні аспекти\nЧисло завантажень : 15 285\nМодифіковано : 15.04.2016


★★★ 42 Пам'ятні факти про найінтенсивніших лініях в історії ★★★\n"Один маленький крок для людини, один гігантський стрибок для людства". Одна з найвідоміших ліній в історії людства і, мабуть, найкрутіша. У одній короткій, запам'ятовуваній фразі Нейл Армстронг зменшив найбільше технічне досягнення людства за єдиний жест, чому кожен на землі міг поділитися, не зменшивши його важливості та вражаючості. Хоча там ніколи не було прохолодно лінії, ніж це, деякі прийшли досить близько. Тут наведено 42 факти про найчіткіші лінії в історії.\nОхолоджена реальність сучасного світу полягає в тому, наскільки викрито всі ми, що ведуть до терористичних актів. У XXI столітті терористичні угруповання користуються перевагами світових ЗМІ, щоб розповсюджувати зображення своїх злісних вчинків у всьому світі, включаючи обезглавлення заручників. Однією з таких нещасних жертв стала фабрика Італії Фабріціоо Кеттрокчі, затриманого групою під назвою "Зелена бригада пророка". Через кілька хвилин від його вбивства Кеттровці відірвало капот і закричало у шляхетному немилість: "Я покажу тобі, як італійці гинуть".\n41. Я стаю смертю ...\nКоли Дж. Роберт Оппенгеймер став свідком руйнівної сили його створення - атомної бомби, він цитував фразу з Бхагавад Гіта : "Тепер я став смертю, руйнівником світи ". Це ідеальна цитата, бо як би ви не відчували цього, цитата поверне вас: хіба це істеричні марення божевільного вченого, або плач людини, яка негайно пошкодувала про розчарування жахливої сили на світі ? Єдине, що Оппенгеймер не сказав це. Не просто тоді, у всякому разі. Оппенгеймер не потрапив на цитату лише через роки, коли знімав документальний фільм 1965 р. «Рішення про випадок бомби». Час\nЄдине, що Мухаммед Алі зробив краще, ніж поле, було розмову. Його хвастає легендарним, і багато цитують рифи, які він зробив, щоб принизити своїх опонентів як вплив на реп-музику. Але Алі не сподобався, щоб його думати як сильний удар. Відповідаючи на запитання про його хвалебства, він пояснив: «Хвастає, коли людина щось каже і не може це зробити. Я роблю те, що я кажу. "\n39. Філософ Дрімаючого\nсин Філіпа, Олександр, продовжував бути досить великим завойовником у своєму власному праві. Але, як спартанці не боялися Філіпа, не всі боялися Олександра. Обидва бажаючи віддати належне Діогену, Олександр відправився відвідати філософа і дати йому бажання. Врешті-решт, він мав всю Грецію за його командуванням. Коли він прибув, великий філософ відпочивав на землі. Олександр стояв над Діогеном і запитав, чи не було нічого, що він міг би зробити для нього. Діоген відмахнувся від нього, кажучи: "Так, трохи стою поза моїм сонцем".\nВеликий математик Архімед мав проблему: король Ієро II Сіракузи отримав корону, але не думав, що це чисте золото. Це було б досить легко зрозуміти, якщо\n, якщо Архімед зможе розрізати корону відкритим, але Хіро хотів, щоб він був незмінним, на всякий випадок. Всі його ідеї виснажилися, Архімед взяв ванну, щоб очистити голову. Занурюючись у ванну, він помітив, як власна вага зміщує воду. Те ж саме можна сказати і про корону: якщо корона була зроблена з чистого золота, то він витіснив би більше води, ніж якщо б вона була переплутана. Тріумфальний крик Архімеда "Еврика!" Дав успішним вченим назву, яку вони все ще використовують 2000 років по тому. Stapollinarisparish\nГраін Маол, донька ірландського пана, виявився гордою, сильної головою жінкою з раннього віку. Вона продовжувала успадковувати лідерство клану "Мавлі" в Умгалле. Збільшення британського контролю над островом серія боротьби за владу серед ірландських лордів загрожувала їй контролю над регіоном. Після смерті свого першого чоловіка Грайн одружився на Річарді Берку, який контролював територію в Карраіглові, недалеко від території Махала в Умгалле. Після одного року одруження Берк повернувся додому, щоб знайти свій одяг назовні, а двері замкнені. Зсередини її новий замок, Мяол прямо заявив: "Річард Берк, я вас звільню".\n36. Небеса на морі\nСер Хемфрі Джілберт, близький радник королеви Єлизавети і його братик сера Уолтера Релі, намагався знайти всеукраїнську колонію на острові Ньюфаундленд. Але погана погода, погане лідерство та величезна невдача призвели до повної невдачі. Потрапляючи назад до Англії, вже втративши один з кораблів у своєму флоті, Гілберт та його екіпаж зіткнулися з штормом з Азорських островів. Успіх Гілберт був жахливим, але перед лицем якоїсь катастрофи він зберіг свою рішучість. Вижили матроси повідомили, що його остаточні моменти були витрачені на носові його корабля, глянувши в шторм, кричачи заохочення своїм людям: "Лай, хлопці! Ми близькі до Небеса моря, як по суші! "\n35. Ідеально складений\nВизначення чудовисько, Моцарт писав складні музичні домовленості до того часу, коли більшість з нас навчаються зв'язати наше взуття. Шанувальник сказав Моцарту, що він розпочав роботу над симфонією і попросив великого композитора його пораду. Моцарт відпустив його осторонь: симфонії, за його словами, дуже складні, і, можливо, краще почати з перехожим. Прихильник натиснувся, зазначивши, що Моцарт написав свою першу симфонію вісім років. Підкинувшись, Моцарт відсмикнув: "Так, але ніхто ніколи не запитував".\n34. Для пошани\nРоберт Суркуф був французьким приватником, який відрізнявся у багатьох битвах проти британців під час тривалого бою за воєнно-колоніальну верховенство. Одного разу, затримавшись, британський морський офіцер кинув виклик Суркофу: "Ми британські борються за честь, а ви французи борються за гроші". Суркоуф відповів холоднокровно: "Так, кожен з нас бореться за те, чого йому найбільше не вистачає".\nГангстер Аль Капоне одночасно був одним з найулюбленіших і боящихся чоловіків Америки. Він був яскравим, кричущим, і використовував свої зловмисні здобутки, щоб допомогти людям у своїй громаді. Він також може бути жорстоким насильством і не вагається, щоб вилучити когось, хто може перешкоджати його справі. Це має сенс, що люди приписують Капоне цитатою: "Ви можете отримати набагато далі доброзичливе слово і гармату, ніж ви можете з одним добром словом". Поки ми переконані, що Scarface погодився з настроєм, це твердження насправді йде від гумориста Ірвіна Корі.\nЯк лейтенант французького есеїста Вольтера лежав на смертному лоні, священик приїхав керувати останніми обрядами. Коли священик попросив Вольтера відректися від сатани, Вольтер підігнав: "Тепер не час для створення нових ворогів".\n31. Візьміть Дії!\nSitting Bull відповідає за деякі фантастичні лапки. Його слова до його солдатів, перед тим, як боротися до перемоги в Битві при Маленькому Великому Ріг: "Це хороший день, щоб померти". Слідуй за мною! "- показати стержневий нерв, який зробив великого знаменитого начальника. Американський уряд вважав його втечею і намагався заарештувати його, навіть коли він вигнав себе в Канаду. Засідання Колишні слова Булла були однаково героїчними, трагічними та комічними, дратували і прикривали американських солдатів, які прийшли його вбити: "Я не йду. Давай! Давай! Вжити заходів! Let's Go! "\n30. Право на ціль\nШвейцарія славиться нейтральними під час війн. Щоб залишитися нейтральним, однак, нація повинна бути досить впевнена, що ніхто не може перенести їх у війну. Так і з Швейцарією, чия військова частина складається з експертних стрільців. У 1912 році, напередодні Першої світової війни, Кайзер Вільгельм відвідав Швейцарію для спостереження за швейцарськими військовими. Вся армія складала півмільйона людей, що спонукало Вільгельма запитати: «Так, якщо я посилаю мільйон чоловіків, що ти робиш?» Швейцарський офіцер відповів: «Стріляй два рази і йди додому.»\nДраматург Оскар Уайльд "Чи це шпалери йде чи я роблю", вважається серед деяких найвідоміших останніх рядків в історії. Але все це було в день роботи для Уайльда. Гедоніст до самого кінця, він випив шампанське на смертному одрі і поскаржився: "На жаль, я помираю за моїми засобами".\n28. Wildal's Rival\nЗвичайно, цілком можливо, що хтось використовував цю лінію, перш ніж Уайльд дістався до неї. Як мінімум, один відомий художник Джеймс Макніл Уістлер думав про Уайльда як про плагіатора, особливо про власний грізний дотепник Уїстлера. Одного разу на вечірці, після того, як Уїстлер зробив кусаюче зауваження, Уайльд затремтів, кажучи: «Мені б хотілося, щоб це було сказано». Вінстлер, не бажаючи гумору драматурга, просто відповів: «Ти будеш, Оскар, ти будеш».\n27. З-за могили ...\nЯкщо Уайльд був американським еквівалентом, то це був гуморист Марк Твен, який об'єднав сардонічну дотепність з простим американським безглуздям. Як автор книги\nГекльберрі Фінн і Том Сойєр , Твій був обожнений всією нацією, і люди були в печалі, коли вийшов у травні 1897 року видання Нью-Йоркський журнал повідомив, що Твен був на смертному лоні. Це спонукало Твена оголосити: "Звіти моєї смерті були сильно перебільшені". Сучаснареклама\n26. "Уотсон, приходьте сюди ..."\n"Уотсон, приходь сюди, я хочу тебе". Це були перші слова, які колись розмовляли по телефону, коли Олександр Грехем Белл зателефонував його помічнику Томасу Уотсону, який працював в іншій кімнаті. Це не зовсім гальмувальна, надихаюча цитата, але вона назавжди змінила спосіб спілкування людей і призвела до проривів, які давали нам радіо, телебачення та Інтернет.\n25. Це ніякий бик!\nПротягом 1912-х кампанських виступів у Мілуокі в сундук був застрелений знаменитий президент Мачо Теодор Рузвельт. "Пані та панове!" Зітхнув президент, "Я не знаю, чи повністю ви розумієте, що я щойно знятий; але це займає більше, ніж того, щоб вбити водяного лося ». Рузвельт продовжував говорити, куля в сумочці ще 90 хвилин.\nРеволюційна, соціалістична і суфрагетта, Констанс Маркієвіч була головною фігурою в ірландському повстанні, беручи участь у Пасхальному повстанні 1916 року. "Графіня" виросла в багатствах і привілеях, а також вивчала мистецтво в Парижі, але її світогляд поставила її в розбіжності з більшістю сучасників. Наприклад, ось якась порада моди від графині: "Обережно в коротких спідницях і сильних чоботах, залиште свої коштовності в банку і купуйте револьвер".\n23. Ви втрачаєте\nКальвін Кулідж був надзвичайно непомітним. Він не був ні дико популярним, ні ненависним, і його президентство не проходило жодного скандалу, ні кризи, ні перемоги. Постійне настроєння його президентства було узгоджено з його загальновідомо м'яким способом. У пресі його називали "Тихий Кал", але під тихою поведінкою була зловісна дотепність. Одного разу на вечерю жінка підійшла до нього і сказала: "Я зробив ставку сьогодні, що я міг дозволити вам сказати мені більше двох слів". Кулідж повернувся, відповів: "Ти втрачаєш" і пішов ".\n22. Чи ти мене не знаєш?\nУ темний день після того, як Пітер Шерре, керуючий китобійним табором, працював у своєму кабінеті, в двері вийшов стукіт. Існували троє незнайомих з мантірованим волоссям і брудним одягом. Вони виглядали так, ніби вони не з'їли через тиждень. Потім один із чоловіків сказав: "Ти знаєш мене? Мене звуть Шеклтон. "Це був Ернест Шеклтон, дослідник, який пройшов три роки тому на шляху до переходу до Антарктиди. Його корабель було зруйновано, спіткнувши свою команду на непрощеному континенті. Зіткнувшись, виснажившись і заморозившись, Шеклтон та невелика команда пройшли шлях через Антарктиду, пролетіли через бурхливу південну Атлантику і повзали над островом Південної Джорджії до білячого табору Шерелле. Коли була організована рятувальна команда, Шеклтон з'єднався з його командою. Жодна душа не була втрачена.\n21. Нобелівська премія Speech\nМалалу Йозафзаю було лише п'ятнадцять років, коли вона була розстріляна в голові на шляху до школи. Йозафзай відновився, і використовував увагу ЗМІ, отриману внаслідок атаки на адвокатів для жінок та дівчат, які, як і вона, могли отримати освіту лише з великим примусом та небезпекою. Всесвітня суперзірка миру та рівності, Юсофзай виграла Нобелівську премію миру в 2014 році, коли їй було лише сімнадцять. У своїй промові вона просто висловила те, що саме турбувало наш світ: "Чому так легко видати зброю, але надати книги так важко?" Така мудрість і відданість від когось такого молодого дійсно надихає.\nДороти Паркер, американський поет, письменник і критик, був одним з провідних голосів Джаз-Віку, відомий своєю дотепністю, яку вона з радістю відмовила від свого штабу в готелі Algonquin. Вона також була абсолютно гедоністом. Її веселе перше ставлення іноді потрапляє на шлях її роботи. Під час медового місяця редактор надіслав телеграму, щоб нагадати їй про найближчий термін. Паркер відіслав повідомлення "Скажи йому, що я ще занадто зайнятий", і навпаки.\nСедона Сім арок жити\n51-а компанія, 2-й батальйон, 5-й морський полк були відправлені в Белло-Вуд, щоб підтримати батальйон французьких солдатів. Коли вони прибули, вони знайшли, що французи поспішають повернутися до свого табору; вони були перевантажені і наполягли на відступі американців. Командир компанії дивився на французького солдата і вигукнув "Відступ?" Пекло, ми тільки приїхали сюди! "Через дев'ять днів цей офіцер, капітан Ллойд Уільямс був убитий в битві. 2-й батальйон у своїй честі візьме девіз «Відступ, пекло».\n18. Безрозсудний співробітник\nТакож у Битві за Белло Вуд був сержант майор Дан Дейлі з 3-го батальйону 6-го морського полку, чоловік генерал-майор Батлер назвав "бойовими морськими піхотинцями, яких я коли-небудь знав". Ведучи небезпечний заряд у ворога Дейлі крикнув до своїх військ: "Давай! Чи бажаєте ви, сини-б-жи, жити вічно! »Німецький приватний у Беллоу Вуді писав:« У нас є американці, що стоять навпроти нас, які страшенно нерозумні хлопці. »\n17. Ядерний язик\nЧіпси прийшли природно до Уїнстона Черчілля. Зрештою він був лауреатом Нобелівської премії та експертним оратором. Черчілль був улюбленим у Великій Британії за те, що він провів їх під час Другої світової війни, але також і за його почуття гумору, прояви азербічного британського дотепності. За однією розповіддю леді Астор звинувачує Черчілля за пияцтво і невмілості, кажучи: «Якби я був одружений з тобою, я б отрую тебе каву». Черчілль нюхав: «Якби я був одружений з тобою, Ненсі, я б пити це ".\n16. Лев Африки\nНепереможений під час Першої світової війни, Павло фон Лютт-Ворбек був коханий німецьким народом, який назвав його лев Африки. Коли Гітлер піднявся до влади, він прагнув поєднати себе з героєм війни і намагався запропонувати йому посаду посла в Сполученому Королівстві. Фон Летт-Ворбек визнав Гітлера тим, що він був, і не хотів ніякої його частини. Хоча я не можу повторити свою відповідь тут, я можу запевнити вас, що вона була тупою та ефективною.\n15. Сховані малюнки\nКарен Сперк Джонс був піонером інформатики. Вона зараховується до винаходи "зворотної частоти документів", що є ключовим компонентом у розвитку пошукових систем. З кар'єрою в галузі комп'ютерних наук, яка повернулася до 1950-х років, Сперкет Джонс знав, що в першу чергу жінки вийшли на поле, і був відвертим захисником жінок у техніці. Вона була знайдена, говорячи: "Обчислення дуже важливо, щоб бути залишене людям".\nЖива трансляція Karen Spärck Джонс Лекція 2017\nЯк любитель нью-йоркських янкісів, а пізніше менеджером за нещасним Нью-Йоркським мечеві, Йогі Берра був улюбленим людьми Нью-Йорка за його швидкі, але безглузді зауваження. Бейсбол, за його словами, був "90% фізичним". Інша половина - ментальна. "Якщо він не хоче йти в ресторан, він пояснює:" Ніхто не йде туди зараз, це занадто популярно ". Але, можливо, кращий йогізм прийшов в кінці своєї кар'єри. Згадуючи репортера з газети Лонг-Айленд, Берра зітхнув: "Я дійсно не сказав все, що я сказав".\n13. Найбільший сміх в історії\nЗа майже 70-річну кар'єру в шоу-бізнесі Джек Бенні ретельно підготував його сценічну особу: Джек Бенні, його глядачі бачили, були марними, самозрівляючими і, перш за все, дешевими. Бенні отримав те, що деякі люди казали, найбільший сміх в історії радіостанції 28 березня 1948 року. Під час епізоду\nПрограма Джека Бенні , Бенні затримали. Ромер, який зіграв Едді Марр, проскочив за Бенні і зажадав: "Це приклеювання. Ваші гроші або ваше життя ». Коли Бенні затьмарив, мужик знову сказав:« Подивіться, бутона, я сказав тобі гроші чи життя! »Розгніваний Бенні закричав:« Ну, я думаю про це! » Jack benny podcast\nНайбільш розмовним з легендарних братів Маркс та ведучого ігрового шоу\nВи берете своє життя , смайли-рот почуттів Гроучо Маркса зробив його одним з найпопулярніших і впливових комедистів свого часу . Його остаточні слова дружині: "Вмираєш?" Це остання річ, яку я маю намір зробити! "- це чудовий приклад його почуття гумору. Чіткий відгук, який набагато веселее, тим довше ви думаєте про це. Напад\nНіяка рок-група ніколи не співпала з популярністю та критичними успіхами "Бітлз", але до кінця 1960-х років ця група закінчилася парою. Більше не гастролював, і свербіж проводив більше часу на своїй індивідуальній кар'єрі, група була на межі розпаду. 30 січня 1969 року "Бітлз" зіграв один фінальний набір для своїх шанувальників, виступаючи на даху свого штабу "Савил Роу". Коли музика закінчилася через 42 хвилини, Джон Леннон зателефонував: "Я хочу сказати спасибі вам від імені групи, і ми сподіваємося, що ми пройшли прослуховування".\nВійськовий геній за Кубинською революцією Че Гевара провів роки після торжества на Кубі, намагаючись викликати подібні революції в інших країнах Латинської Америки. Хоча він став живим легендою серед потенційних революціонерів, лівий бойовик не виграв ні друзів серед урядів цих інших країн, ні Сполучених Штатів. Коли спільна сила агентів ЦРУ і болівійських солдатів відслідковували його до болівійського фермерського будинку, Гевара залишився безстрашним і вигадливим. "Стріляй, боягуз," він плюнув на одного з агентів, "ти хочеш тільки вбити людину".\nПабло Пікассо був, мабуть, найбільшим художником ХХ століття. Він це теж знав. Пікассо одного разу сказав: "Коли я був дитиною, мама сказала мені:" Якщо ти станеш солдатом, ти будеш генералом. Якщо ти станеш ченцем, ти опинишся як тато. Замість цього я став художником, і пішов як Пікассо ". Тепер, якщо хтось, крім Пікассо, сказав, що ви ненавидите їх, але ви повинні поважати когось, хто їх знає.\nУ 480 р. До н.е. спартанський король Леонідас зіткнувся проти вторгнення персів у термопілаї. Спартанці були надзвичайно дистанційними і не мали шансів проти персів. З огляду на це, перський король Ксеркс запропонував врятувати спартанців, якщо вони переробили зброю. Леонідас відповів "\nmolon labe ", що означає "Приходь і візьми їх". Після цього спартанці отримали репутацію важливих відповідей; з їх регіону Греції, Лаконії, ми отримуємо слово "лаконічний". Веряне\n7. Просто подивіться на мене\nВибори П'єра Елліотта Трюдо до прем'єр-міністра в 1968 році відкрили нову епоху довіри та енергії в Канаді. Трюдо був красномовним, харизматичним і яскравим - він одного разу виконував знущаючу піруетку за спиною королеви Єлизавети II. Але коли в Квебеку націоналісти викрали іноземного дипломата в 1970 році, Трюдо зіткнувся з такою кризою, що він вважав за потрібне застосувати Закон про військових заходах, ефективно встановивши військову владу в Квебеку, такий крок, який вважав надто різким для багатьох канадців. Коли репортер запитав його, що він хоче розширити ці заходи, Трюдо злякався: «Просто подивіться мені».\n6. Місце на столі\nШирлі Чісолм, перша чорна конгресниця, була такою жінкою, яка зробила свої власні можливості. У 1968 році вона стала першою чорною жінкою, яка виступала на посаді президента Сполучених Штатів. Коли їй було відмовлено у можливості запустити кандидатуру на посаду Демократичної партії, вона побігла як незалежна, кажучи: "Якщо вони не дадуть вам місця за стіл, принесіть розкладне крісло".\n5. Вони нас оточили.\nНа сьогоднішній день ми показуємо багато історій війни. Зрозуміло, що кризові часи хвилюють мужність, але і їх творчість. Але ніхто з солдатів ніколи не говорив з більшою впевненістю, впевненістю та повним протиріччям перед смертю, як генерал Кріутон Абрамс. Під час битви під Бальгією, коли близько 101 нацистського батальйону замкнули на 101-й дивізіоні повітряного судна, генерал Абрамс посміхнувся: "Вони знову нас оточили, бідні стани". Абрам та 4-я бронетанкова дивізія боролися з ними всіх , і американці отримали рішучу перемогу. Танк Абрамса названий на його честь.\nНіл Армстронг, можливо, знайшов ідеальну лінію на той момент, коли він вийшов на Місяць. Але те, що досяг Армстронга в поезії, з ентузіазмом склав його радянський колега Юрій Гагарін. Після успішного запуску ракети "Восток-1" Гагарін став першим космічним світом. Його нестримна "Давай іди!" Була ідеальним висловом, оскільки людство зайняло сміливу нову межу досягнень і розвідки.\nУ четвертому столітті до нашої ери Філіп II Македонський виступив проти грецьких міст-держав. Завоювавши більшу частину південної Греції, він надіслав повідомлення Спарті, в якому говорилося: "Вам порадили подати без подальшої затримки, бо якщо я приведу свою армію до вашої землі, то я знищу ваші ферми, вб'ю твоїх людей і зіб'ю тебе місто ". Спартанці відповіли одним словом:" Якщо ". Досить сказати, що Філіп не напав на Спарту.\nКожен пам'ятає знамениту декларацію Армстронга, коли він вперше пішов на Місяць ("Це один маленький крок для людини, один гігантський стрибок для людства"). Його наступні слова: "Поверхня виглядає чудово і порошкоподібна. Я можу з легкістю забрати його пальцем, "не мають зовсім такої ж поетичної якості, але враховуючи те, що ніхто раніше не відчував поверхні Місяця, опис дуже важливий.\n1. Ідіть вперед, стріляй свого імператора\nНаполеон був у загальному вигнанні, коли він зустрів ворожих солдатів. Він переконав їх боротись за нього лише шістьма словами. Навіть після його поразки, відречення та вигнання, готовий імператор Наполеон ніколи не відмовився від своєї мети - отримати контроль над Францією, а зрештою і всією Європою. Висланий до Ельби після його поразки в Лейпцігу, Наполеон врятувався від острова і висадився на французький материк. Там він зустрів полк, котрий був направлений, щоб не допустити його до Парижа. Наполеон подивився на солдатів і оголосив: "Ось я". Убий свого імператора, якщо хочете ". Вражаючи його зухвалістю, солдати приєдналися до Наполеона на своєму марші в Париж і допомогли йому повернути трон Франції.


Медична реформа стартує на Хустщині — Хустська районна рада\nОпубликовано 11.02.2018 автором Оксана Горват\nМедична реформа стартує на Хустщині\nПро всі зміни, що відбудуться на Хустщині у зв’язку з введенням у дію медичної реформи, говорилося цими днями в прес-центрі Хустської райдержадміністрації. Обговорювання проходило за участі голови Хустської районної ради Юрія Іванчо, його заступника Михайла Калинича, керівництва районної державної адміністрації, голів депутатських фракцій та засобів масової інформації.\nПерспективний план розвитку мережі первинної медичної допомоги району — основна тема сьогоднішньої наради, також було обговорено актуальні питання реформування первинної ланки медичної допомоги, зокрема, питання по перетворенню Хустського ЦПМСД в Комунальне некомерційне підприємство.\nЩодо змін, то в районі планується створити шість територій першого порядку, у яких будуть розміщені найпотужніші центри надання першої медичної допомоги, а це: Вишківська, Сокирницька, Копашнівська, Липчанська, Драгівська та Горінчівська території. Щодо Вишківської території, то тут планують закрити амбулаторію в Шаяні, хоч, як відзначив заступник голови районної ради Михайло Калинич, таке рішення є недоречним, оскільки Шаян, попри малу кількість мешканців, щороку відвідує безліч туристів.\nОскільки реформа лише починає стартувати – жодних звільнень медичних працівників не буде. Всі амбулаторії району також продовжуватимуть працювати, оскільки створення оновленої мережі не є умовою для закриття наявної. Відповідно до вищезазначеної реформи, спочатку всі лікарі будуть у рівних умовах. Та дуже швидко ситуація зміниться, оскільки мешканці району обиратимуть для себе сімейного лікаря індивідуально. Пацієнт сам має право обрати для себе сімейного лікаря. І обраний лікар не має права відмовити. Лікаря можна вибрати як з державних клінік, так і з приватних. Весь цей процес контролюватиме окремий орган – Національна служба здоров’я України (НСЗУ). Котрий лікар матиме більше пацієнтів, той і буде більш конкурентоспроможним і матиме більшу заробітну плату. До яких медичних закладів люди перестануть звертатися взагалі – ті заклади буде ліквідовано.\nГоловою районної ради Юрієм Іванчо відзначено, що медична реформа, яка проводиться в Україні, і в Хустському районі зокрема, повинна працювати на розвиток населення. Важливим фактором при цьому є і допомога на дому. На запитання Юрія Олексійовича «як проходитиме лікування таких хворих? І чи не відправить лікар лежачого хворого до аптеки замість того, щоб самому прийти на допомогу?» медичними працівниками було відзначено, що лікар сам на свій розсуд вирішуватиме, йти до хворого чи ні. І якщо приїхала швидка, а виклик був хибним і особа, що викликала швидку, не потребує госпіталізації – нею буде оплачено всі витрати екстреної медичної допомоги.\nВідзначимо, що в нашому районі медична реформа вступить у дію після прийняття відповідних рішень на сесії районної ради. І впровадження даної реформи в районі повинно відбутися якнайшвидше, оскільки від цього залежить фінансування закладів первинної медичної допомоги, бо ж тільки медичні заклади у статусі комунальних некомерційних підприємств зможуть укласти договори з Національною службою здоров’я України та отримувати пряме фінансування за надані послуги з Державного бюджету.\nПредыдущая запись:Назад Юрій Іванчо провів виїзний прийом громадян у селі Забрідь\nСледующая записьДалее Керівництво Хустського району зустрілося з афганцями Хустщини за круглим столом


Собака-модниця з Монреаля стала зіркою Instagram — Дім — tsn.ua\nНаймодніший собака Instagram: як 9-річна Тіка завоювала серця голівудських зірок\nПісля перегляду цих фешнфото ваше життя не буде колишнім, адже ви просто закохаєтесь в їхню головну героїню.\n9-річний італійський хорт з Монреаля на прізвисько Тіка стала справжньою зіркою Instagram, адже її стилю і сміливим образам може позаздрити будь-яка модниця. Ба більше, у Тікі більше підписників в соцмережах, ніж у нас з вами, разом узятих, адже зараз кількість її фоловерів нараховує понад 300 тисяч.\nІ якщо ви думаєте, що подібних собак-зірок в Мережі багато, то лише подивіться на гардероб Тіки, який наповнений речами з блискітками, яскравими принтами і об'ємними светрики. Вбрання собаки повністю складаються з речей зшитих на замовлення, а займається цим її господар Томас Шапіро.\nПублікація від tika the iggy (@tikatheiggy)\nАле варто зауважити, що сукні, які замовляє Шапіро, зшиті таким чином, щоб Тикі було не лише в них зручно, але тепло і безпечно. Якщо вбрання з блискітками, то під низ обов'язково пришивається підкладка з м'якої тканини, щоб шкіра собаки не дряпалася і решта одягу продумана в цьому ж напрямі.\nНа сторінці собаки-модниці багато різних фото і відео, де вона демонструє свої вбрання. Але вірусним стало недавнє відео, в якому Тіка пропонує підписникам поглянути на її модні луки, які їй нікуди носити.\nЦим роликом вже встигли поділитися такі зірки і видання, як Софія Вергара, Ешлі Робертс, ELLE Magazine, Опра, і журнал Glamour.\nСофія Вергара навіть вирішила відтворити вірусне відео і так, як і Тіка, продемонструвати речі, які дуже любить, але їй нікуди їх носити.\nЧитайте також: Бульдоги, пуделі, самоїди, шпіци і ретривери: зірки на честь свята показали своїх собак\nЗірки і їхні вихованці (10 фото)\nсобакаодяг для собаксофія вергара