Правильна зарядка батареї смартфона - Блог Фокстрот\n🦊 Блог / Мобільна електроніка / Смартфони / Правильна зарядка батареї смартфона\n10 хвилин на прочитання\nЯк продовжити життя і термін служби нового акумулятора: основні правила\nЗарядка нового телефону: нюанси і лайфхаки\n10 питань про зарядку телефону, які вимагають відповіді\nЧи можна переривати зарядку АКБ?\nЧи слід періодично розряджати телефон до мінімального показника?\nЧи має зарядний пристрій «ефект пам’яті»?\nЯк зробити на телефоні калібрування акумулятора?\nЧи потрібно відключати телефон від розетки, коли він повністю заряджений?\nЯкщо пристрій сильно нагрівається під час зарядки, це нормально?\nЧи потрібно знати якісь правила зберігання телефону, яким ви не користуєтеся?\nЯкий вид акумулятора прослужить довше: знімний або незнімний?\nЧи можна заряджати телефон на вулиці?\nЯк продовжити життя акумулятора? 5 порад\n5 популярних тверджень про зарядку: правда чи міф?\nКомплектуючі: вибір правильного зарядного пристрою\nЯк правильно заряджати смартфон? Таке просте, на перший погляд, питання ставить багатьох з нас у глухий кут. Чи потрібно чекати повної розрядки телефона? Як зарядити смартфон при першому використанні? Чи можна «заряджати» девайс, якщо він ще не повністю розрядився? Ви здивуєтеся, але в інтернеті ходить багато міфів. Ми зібрали тільки факти, дізналися думку виробників смартфонів, і готові поділитися тільки найкориснішою інформацією.\nВиробники відзначають, що основна причина негараздів з телефоном полягає у неправильній зарядці. Якщо з часом ви стали помічати, що пристрій розряджається швидше, ніж раніше, значить, проблема не в застарілому телефоні, а в неправильних діях з боку користувача. Звичайно, правильна зарядка старенького смартфона, навряд чи продовжить йому життя, але з новим девайсом ви точно не зробите подібних помилок.\nКупуючи новий девайс, хочеться, щоб цей пристрій прослужив довгі роки. Зробити це досить просто, якщо слідувати простим порадам, які дають самі виробники. Але, хто читає ці інструкції, правда? Проте там можна знайти багато цікавих і несподіваних порад.\nВ сучасних смартфонах можна зустріти різні типи акумуляторів: Li-Ion, Li-Po, NiMH, NiCD. Кожен з них має свої особливості, але правила використання для всіх абсолютно однакові.\nРозглянемо, основні правила, які допоможуть вам продовжити життя акумулятора в смартфоні:\nТемпературний режим. Не потрібно бути просунутим користувачем, щоб зрозуміти, що температурні умови сильно впливають на роботу смартфона. При чому шкідлива не тільки спека, а й холод. Влітку захищайте смартфон від попадання прямих сонячних променів, особливо не залишайте гаджет в закритій машині. Взимку не можна носити пристрій у зовнішніх кишенях одягу, а на морозі користуйтеся тільки в самих крайніх випадках.\nНе розряджайте смартфон повністю. Ви можете здивуватися, але виробники категорично не рекомендують повністю розряджати смартфон. Навпаки, ідеальний момент для того, щоб ставити телефон на зарядку, вважається показник від 30% заряду.\nЗаздалегідь подумайте, навіщо вам потрібен смартфон. Якщо ви обираєте техніку для ігор або використання «важких» і ресурсовитратних додатків, то акумулятор в телефоні повинен бути потужним. Якщо ж смартфон вам потрібен для дзвінків і спілкування в месенджерах, зверніть увагу на стандартні моделі середнього цінового сегмента.\nТільки оригінальна зарядка. Завжди використовуйте тільки оригінальний зарядний пристрій. Якщо з часом він вийшов з ладу, не намагайтеся заощадити, купуючи репліку, краще переплатити пару сотень за зарядний пристрій, ніж потім виплачувати кредит за новий телефон.\nЯк правильно заряджати телефон після покупки? Здається, що все дуже просто: включити в розетку перед першим використанням, і все. Деякі рекомендують використовувати перший заряд по повній. Ви, напевно, теж не раз чули рекомендації про те, що потрібно повністю розрядити телефон після покупки, щоб він служив довше. Насправді, це міф!\nСучасні типи АКБ не вимагають виснаження повного циклу першого заряду. Після того, як вони вийшли в продаж, вони були протестовані фахівцями на заводі, і визнані готовими до використання.\nА ось зарядити новий акумулятор потрібно до 100%. Це необхідно для того, щоб контролер і електронні схеми, встановлені в гаджеті, змогли обмінятися даними про показники ємності.\nРівень заряду, який ви побачите після покупки нового смартфона розрахований виключно на зберігання девайса на складі. Як правило, нові смартфони продають з рівнем заряду від 30% до 70%. Така ємність батареї є оптимальною для складського зберігання техніки, але вам зовсім не потрібно чекати його повної розрядки. Навіть, якщо на телефоні 70% заряду – сміливо використовуйте зарядний пристрій.\nНа форумах іноді розпалюються неабиякі дискусії з приводу того, як правильно розряджати і заряджати телефон, чи можна переривати зарядку АКБ, або користуватися смартфоном під час підзарядки? Ми виділили ТОП-10 найбільш суперечливих і популярних питань, щоб остаточно розставити всі крапки над «і».\nКоли ємність пристрою частково заповнена, це не зашкодить гаджету. З наукової точки зору, показники заряду повинні бути в межах 30%-80%. Регулярна зарядка до цього рівня дозволяє збільшити термін служби смартфона.\nЕксперименти часто демонструють протилежний результат. Якщо користувач доводить пристрій до глибокого розряду, або намагається включити гаджет, коли він майже розряджений, то саме ці дії призводять до передчасного зносу акумулятора.\nТехнології, які використовуються під час виробництва Li-Ion і Li-Po, не мають «ефекту пам’яті». А саме такий тип батарей застосовується для створення сучасних мобільних пристроїв.\nВиробники рекомендують періодично проводити калібрування телефона. Робити це потрібно, в якості профілактики передчасного зносу акумулятора. Проводити калібрування потрібно не частіше, ніж один раз на 2-3 місяці. Щоб правильно провести процедуру, зробіть наступне:\nПідключіть гаджет до зарядного пристрою і заряджайте АКБ протягом 8 годин. В цей час індикатор заряду буде показувати 100%, але на це не варто звертати увагу.\nПотім необхідно від’єднати зарядний пристрій, а смартфон відключити.\nЗарядний пристрій знову підключити до виключеного гаджету, і залишити в такому положенні на одну годину.\nДеякі моделі смартфонів включаються автоматично, коли починається зарядка. Якщо такого не сталося з вашим пристроєм, то через годину вручну включіть смартфон.\nЗалиште телефон у включеному стані на 5-10 хвилин.\nПотім кілька разів повторіть кроки 3, 4 і 5.\nНу хто з нас хоч раз не ставив смартфон на зарядку вночі? Начебто і відпочиваєш, і телефон з ранку повністю заряджений. Однак саме ці дії можуть шкодити акумулятору. Незважаючи на те, що виробники і експерти стверджують, що процес повністю контролюється всередині пристрою, краще перестрахуватися і відключати зарядний пристрій відразу по досягненню 100% заряду на смартфоні.\nПідвищення температури телефону під час зарядки говорить про помилки експлуатації. Акумулятор повинен зберігати єдиний показник температури в будь-якому режимі, в тому числі режим підзарядки. Допускається незначне підвищення температури на 1-2 градуси під час зарядки, але не перегрів. Причиною може стати використання неоригінального зарядного пристрою або виконання активних дій під час того, як акумулятор заряджається. Щоб температура смартфона не змінювалася, слід переводити пристрій в енергозберігаючий режим.\nВиробники рекомендують зберігати акумулятор в частково розрядженому стані, якщо користувач не збирається працювати з мобільним пристроєм. Це дозволить уникнути пошкоджень в осередках АКБ типу Li-Ion і Li-Polymer. Також варто врахувати показники температури навколишнього середовища. Бажано, щоб температура зберігання не перевищувала 25°С.\nОстаннім часом на ринку переважають смартфони з незнімним акумулятором. Багато користувачів, які пам’ятають ще перші Siemens або Nokia з недовірою ставляться до таких типів АКБ, але на ділі – саме незнімні акумулятори надійніше. Так, їх не можна замінити, в разі виходу з ладу, але при цьому вони набагато довговічніші. Смартфони зі знімними акумуляторами варто вибирати мандрівникам, яким зручно носити з собою кілька змінних АКБ і завжди залишатися на зв’язку.\nБагато хто використовує портативні зарядні пристрої (повербанк). Вони абсолютно безпечні для смартфонів і ноутбуків, але ними не можна користуватися на вулиці, коли температура повітря опускається нижче 0°С. Ще слід врахувати, щоб вологість була не надто високою.\nЯкщо у вас немає можливості придбати оригінальну зарядку, виробники рекомендують перевірити технічні характеристики моделі смартфона, особливо ті, що стосуються сили струму і напруги. Вибирайте новий зарядний пристрій, виходячи з цих даних. Пам’ятайте, якщо зарядка буде неякісною, то заряджатися смартфон буде дуже повільно, в деяких випадках від 3-х годин і більше. Консультанти магазину Фокстрот завжди прийдуть на допомогу і допоможуть підібрати зарядний пристрій саме під вашу модель смартфона.\nНапевно, ви вже зрозуміли, як правильно заряджати смартфон перший раз, тепер вам, швидше за все, хочеться дізнатися, що робити, щоб акумулятор прослужив, як можна довше. Рекомендуємо вам скористатися такими порадами:\nВимикайте телефон відразу після 100% заряду. Більшість користувачів заряджають пристрій в нічний час доби. Такий спосіб зарядки, дійсно, дуже зручний, так як дозволяє використовувати пристрій потім весь день. Але це серйозна помилка. Прилад, що має ємність 2900 мАг, повинен знаходитися на зарядці не більше 3-х годин. Якщо ж доводиться підтримувати систему в стані 100% протягом 5-7 годин, то для смартфона це великий «стрес». У підсумку, батарея швидко зношується. Крім того, ви і самі могли помічати, що функціональність приладу з часом зменшується, іноді перегорають контакти, акумулятор поступово виходить з ладу. Особливо наслідки «нічної зарядки» будуть помітні, коли пристрій почне розряджатися швидше, ніж зазвичай. Якщо напруга в мережі буде нестабільною, то це може стати причиною замикання. Всього цього можна уникнути, якщо знімати телефон з зарядки вчасно.\nПеріодично заряджати телефон. Деякі вважають, що «підгодовувати» прилад шкідливо, але експерти впевнені, що 15-хвилинна підзарядка кілька разів на день стане відмінною профілактикою зносу акумулятора.\nКонтроль температури гаджета. Важливо, щоб в приміщенні, де використовується прилад, була оптимальна температура повітря: від +5 до +25 °С. Ви, напевно, помічали, якщо використовувати телефон в літній час при сильній спеці, то пристрій може гальмувати і зависати. Крім високої температури, телефони не люблять мороз. Взимку девайс не варто носити в сумці або зовнішній кишені куртки. Перші ознаки, за якими можна зрозуміти, що телефону не підходять умови використання, будуть зависання і гальмування. Робота смартфона буде відновлена тільки після того, як його занесуть в тепле місце і перезавантажать.\nРаз на місяць експерти рекомендують проводити повну зарядку і розрядку. Здійснюючи цю процедуру кожен місяць, ви помітите позитивні зміни в роботі пристрою: розряджатися смартфон буде повільніше, а грузиться швидше.\nМіфів про те, як заряджати перший раз смартфон досить багато. Чи не менше і помилкових думок з приводу того, як користуватися акумуляторами щодня. Що з цього правда, а що міф – давайте розбиратися разом.\nЗавжди потрібно повністю розряджати і заряджати батарею – міф. Раніше, дійсно, потрібно було регулярно повністю розряджати і заряджати акумулятор, щоб зберегти об’єм батареї на максимальному рівні. Сьогодні виробники смартфонів використовують літій-іонні види АКБ, які підтримують необхідному рівень заряду, навіть при відсутності повної зарядки.\nВключений Bluetooth і активні сервіси швидко розряджають акумулятор – частково правда. Ті, хто любить залишати всі програми в робочому стані, помічають швидкий розряд пристрою. Але зменшення обсягу акумулятора, при роботі програм у фоновому режимі, не так критично. Сучасні пристрої здатні оптимізувати споживання таким чином, щоб втрата обсягу батареї була мінімальною.\nВикористання неоригінальної зарядки шкодить акумулятору – правда. Однак в цьому випадку, виробники йдуть на деякі поступки. Наприклад, якщо у вас немає можливості придбати оригінальну зарядку, то при покупці неофіційних аналогів слід звернути увагу на силу струму і напругу батареї. Якщо вибрати для телефону більш потужний зарядний пристрій, то це призведе до втрати обсягу батареї.\nВикористання телефону в момент зарядки шкодить АКБ – міф. Деякі користувачі не користуються смартфоном під час зарядки. Насправді, все, на що впливає таке використання телефона – так це на тривалість зарядки: замість 30 хвилин, ви будете заряджати телефон 1-1,5 години. А ось на стані батареї це ніяк не відбивається.\nВплив температури повітря на швидкість розрядки батареї – правда. Під час зими багато хто помічає, що розрядка акумулятора відбувається швидше. Неприємні явища зі смартфоном можуть статися і під час літньої спеки. Щоб точно знати, який температурний режим підходить вашому пристрою, слід прочитати інформацію, зазначену в керівництві користувача. Якщо гаджет починає трохи нагріватися під час підзарядки, радимо вийняти його з чохла на цей час.\nВ комплектацію мобільного телефону майже завжди входить оригінальне ЗУ. Така зарядка відрізняється якісним адаптером, який ідеально підходить під гаджет. Використання оригінальних аксесуарів є найбезпечнішим. При цьому важливо стежити, щоб кабель не був пошкоджений. Якщо оригінальна зарядка перестає працювати, то виникає логічне запитання, як тепер заряджати телефон, щоб це було безпечно.\nКоли є необхідність купити нове ЗУ, слід звернути увагу на характеристики акумулятора. Необов’язково вибирати виріб того ж виробника, що і ваш смартфон. Але при покупці зверніть увагу на такі особливості:\nСила струму. При виборі нового зарядного пристрою вибирайте модель з таким же показником. Не більше і не менше, інакше акумулятор буде заряджатися занадто повільно, або сильно перегріватися.\nРівень напруги повинен бути таким самим, як в попередньому ЗУ.\nПеретин кабелю. Важливо зауважити, щоб по товщині кабель був не тонше, ніж оригінальний.\nВартість. Не варто гнатися за дешевизною. Краще придбати ЗУ за середньою ціною. Тоді можна розраховувати, що воно прослужить довго. Спроба заощадити може привести не тільки до втрати батареї, але і пожежі в будинку. Ситуації, коли через несправний дешевий адаптер почалася пожежа, виникають все частіше.\nНе купувати продукцію неперевірених брендів. Уважно треба ставитись до того, який виробник зробив зарядку, прочитайте про нього відгуки перед покупкою, зверніть увагу на сертифікати безпеки.\nМісце покупки. Слід вибирати магазини, які співпрацюють з виробниками напряму, або купувати зарядний пристрій в сервісному центрі. Також підійдуть фірмові представництва бренду. У магазині Фокстрот ви завжди знайдете тільки ліцензійну продукцію всіх світових брендів.\nІнші характеристики також слід враховувати. Наприклад, якщо у вас був круглий роз’єм для підключення до телефону, то і нове ЗУ краще вибирати з таким же роз’ємом.\nНайважливіше, що слід запам’ятати – показник потужності. Потрібно враховувати той рівень, який вказаний виробником. Якщо взяти менший показник, то це призведе до тривалої зарядки. Крім того, в процесі батарея може сильно нагріватися і навіть роздутися.\nПідсумовуючи, слід зазначити наступні моменти, на які потрібно звертати увагу при правильному використанні акумулятора:\nБатарея не повинна регулярно розряджатися до 0%. Виняток становлять випадки, коли процедура проводиться в профілактичних цілях для калібрування АКБ.\nНе ставте смартфон заряджатися на ніч. Краще робити підзарядку протягом дня.\nПідтримуйте рівень заряду від 30% до 80%.\nУважно ставтеся до вибору зарядного пристрою.\nНе допускайте перегрівання і переохолодження акумулятора.\nЩе більше корисної інформації про роботу і догляд за електронними гаджетами шукайте в нашому блозі.\nВперше стільки інформації перечитав, аж втомився трохи))) Так, багато корисного виніс, не знав, що є різні типи акумуляторів і заряджати їх потрібно за особливою схемою. Я до чого, у мене оригінальна зарядка, телефон Айфон 8, але під час зарядки гріється верхня частина. Так ось, що це за проблема? Що пішло не так? І що мені з цим робити?\nЕсли исходить из данных статьи, то что-то внутри полетело… Лично у меня всю жизнь во время зарядки греются телефоны, притом разные… Теперь задумался, с чего бы вдруг.\nА яка може бути причина поломки? З покупки користуюся тим, що було в коробці.\nЛучше в сервис отнесите, там вам 100% скажут.\nПфф… я завжди витягую все до останнього відсотка, а хвилини на 1% заряду – найчарівніші)) Правда, тепер трохи інакше дивлюся на це все, але не знаю, навряд чи у мене вийде поставити гаджет на дозарядку, як стукне 30%. Зараз велика частина сучасних смартфонів живуть максимум добу і все одно всі ставлять їх на ніч заряджати.\nНу, перечитав статтю, зрозумів, що раніше взагалі жив неправильно і все робив не так. Не знаю, мені завжди все твердили, що потрібно взагалі посадити смартфон, тільки потім ставити його на зарядку, мовляв, саме в такий спосіб не садішь батарею і допомагаєш їй прожити довше. Як на мене, то зараз так роблю техніку, щоб вона жила кілька років і на цьому все.\nНасчет недолговечности современной техники с вами полностью согласен, а вот о батарейке могу поспорить. Много лет слышал, что нельзя ее полностью садить, ну то, о чем говорится в статье.\nЦілком можливо, але я все одно не бачу, толку постійно жити у зарядки. Простіше потім смартфон поміняти.\nВот признаюсь, что ранее не замечал, что у меня постоянно включен Bluetooth, да и сам прикол в том, что я то его не включаю, как-то он автоматом работает, да и работает. А как оказалось, вот он корень зла, тот самый негодяй, который садит мне батарею. Сейчас неделю, как состоятельно отключаю эту функцию, и о, боги, смартфон работает в прежнем режиме, но на 3 часа дольше. Не знаю, совпадение ли это, или на самом деле Bluetooth так уничтожал автономность.\nПоказати відповіді (3)\nНу, перечитав статтю, зрозумів, що раніше взагалі жив неправильно і все робив не так. Не знаю, мені завжди все твердили, що потрібно взагалі посадити смартфон, тільки потім ставити його на зарядку, мовляв, саме в такий спосіб не псує батарею і допомагаєш їй прожити довше. Як на мене, то зараз так роблять техніку, щоб вона жила кілька років і на цьому все.\nОм, у мене айфон 11 але він 2 дні не тягне, я не знаю, як це потрібно бути звичайно зберегти заряд, краще взагалі не вмикати))\nВсе банально просто і примітивно, у мене відключені всі програми і не потрібні мені сервіси, саме вони споживають левову частку харчування.\nВсе просто. Включённый сервис в дежурном режиме потребляет очень мало. А вот когда происходит подключение, начинается жара 🙂 Проблема в том, что мы далеко не всегда это отслеживает. Нам важно, чтоб смарт в конкретный момент делал то, что нам надо, и не заморачиваемся на нюансы. Потому, на сколько влияют включённые сервисы на разрядку акб – вопрос индивидуальный.\nЕще фишка в том, что чем быстрее зарядное устройство, тем быстрее и больше греется телефон, и естественно быстрее деградирует – это проверено на практике годами и это нужно знать. Поэтому специально приобрел маломерную зарядку, пускай лучше на малом токе дольше заряжается, но дольше протянет.\nПоказати відповіді (5)\nИ как там трубка, поди на малом токе вообще не греется?\nЕсть немного, но не критично, раньше нельзя было до корпуса притронуться.\nВсе это весьма сомнительно и относительно, современные смартфоны уже не входят в эту категорию. Соглашусь, да, раньше было так.\nТак, нужно было, вообще купить 100 милиамперную зарядку и спокойно заряжать по трое суток, так вообще безопасно некуда деться)\nТакие на умняке, у меня квик сарж 4, спокойно 30 минут заряжается, трубка не греется (Сони). Если так разобраться, то в большей степени все зависит от качества зарядки. Всегда покупаю оригинальную и горя не знаю.\nКак-то у меня грелся и от оригинальной зярядки..\nТогда у вас явные проблемы с начинкой, не мешало бы смартфон отнести в сервис, там вам точно скажут, что не так…\n“Сьогодні виробники смартфонів використовують літій-іонні види АКБ. Їх особливість в тому, що обсяг заряду підтримується на необхідному рівні, навіть при відсутності повної зарядки.”\nЗ 2010 р. користуюсь телефонами на Li-Ion, але досі не навчився підтримувати заряд без зарядки.


Біль при овуляції » Діагноз\nОвуляція - це фаза менструального циклу, яка полягає у экспульсии (виході) яйцеклітини з одного яєчника. Для більшості жінок овуляція це непідвладний процес, який відбувається щомісяця, аж до менопаузи, за винятком періодів вагітності і грудного вигодовування.\nВиникає логічне питання, чи буває біль при овуляції і якщо так, скільки вона триває?\nСтатистика доводить, що одна з п'яти жінок відчуває дискомфорт або навіть біль під час овуляції. Тривалість больового синдрому становить від кількох секунд до 48 годин. У більшості випадків, це не привід для занепокоєння. Але іноді, сильний біль під час овуляції свідчить про серйозних гінекологічних захворюваннях, таких як, наприклад, ендометріоз.\nЯкі болі можуть виникати при овуляції?\nПри овуляції біль характеризується наступними особливостями:\nбіль відчувається в нижньому відділі живота;\nнайчастіше вона з'являється через 2 тижні після початку менструації;\nзазвичай біль одностороння, і залежить від того в якому яєчнику відбувається овуляція;\nбіль може мігрувати з однієї сторони на іншу, або з'являтися на одній і тій же стороні протягом декількох місяців;\nбіль сприймається по-різному - все залежить від характеру жінки. Деякі описують її як дискомфорт, неприємне тиск або як гострий біль, спазми;\nтривалість складає від декількох секунд до 48 годин.\nМожливі причини болючою овуляції\nНе існує загальновизнаної теорії появи болю при овуляції, але деякі припущення вчених дуже навіть логічні і цікаві для розгляду.\nПід час менструального циклу починають «дорослішати» близько 20 фолікулів. Кожен з них, містять незрілі яйцеклітини, але тільки одна з них отримає сигнал до повноцінного дозрівання і доживе до овуляції. Поступово, мембрана фолікула розтягується і викликає неприємні відчуття або біль під час овуляції. Далі, мембрана стоншується, «рветься» і зріла яйцеклітина виходить з яєчника. Цей момент також може супроводжуватися болем і невеликими кров'янистими виділеннями при овуляції.\nГінекологічні проблеми, які можуть викликати біль при овуляції\nУ більшості випадків, біль під час овуляції не несе патологічного характеру. Але, незважаючи на це, якщо ви відзначили тривалу і сильну біль або інші неприємні відчуття внизу живота при овуляції, це може бути ознакою деяких гінекологічних захворювань.\nЇх список досить-таки великий, і для уточнення діагнозу потрібна консультація спеціаліста.\nсальпінгіт - запалення фаллопієвих труб на тлі інфекції;\nхронічний запальний процес у малому тазі - також свідчить про давню гінекологічної інфекції;\nендометріоз - проростання внутрішнього шару матки в інших частинах тіла. Наприклад, в яєчниках, очеревині, кишечнику. Інші симптоми, які могли б вказувати на ендометріоз, це хворобливі менструації і статеві акти;\nкіста яєчника - анормально велику кількість рідини в фолікулі;\nпозаматкова вагітність - трапляється, коли запліднена яйцеклітина впроваджується в «недозволеному» для неї місці. Наприклад, у фаллопієвих трубах. Інші симптоми - спазми, біль у животі, кровотечі. Потребує термінової медичної допомоги;\nапендицит - запалення апендикса може бути помилково прийнято за болючу овуляцію. Терміново викличте лікаря, якщо за кілька годин ви відчували дискомфорт у шлунку, у вас була одинична блювота і піднялася температура.\nДля того щоб зрозуміти чи є біль при овуляції фізіологічним або патологічним симптомом, потрібен ретельний огляд фахівця. Діагноз буде ґрунтуватися на анамнезі, гінекологічному обстеженні, аналізах крові, ультразвуковому дослідженні або навіть на результати діагностичної лапароскопії.\nЯк вести себе при появі болю?\nЯкщо внаслідок всіх обстежень ваш лікар видав висновок про те, що ви здорові і біль при овуляції - фізіологічний процес, постарайтеся прийняти цю інформацію з розумом.\nРозслабтеся і «відлежиться» в день, коли ви себе погано почуваєте. Використовуйте анальгетики, і теплі компреси на нижній частині живота.\nЯкщо біль посилилась або триває більше 3х днів - зверніться до фахівця для консультації.\nУ які дні можна завагітніти Вагітність Як відбувається запліднення, зачаття дитини? Вагітність Визначення днів овуляції Вагітність Базальна температура при овуляції Краса і Здоров'я 2 тиждень вагітності: овуляція і зачаття дитини Вагітність Природні методи контрацепції Хвороби


Всім відомо, що фізичний розвиток відіграє важливу роль. У період до 3-х років у дитини відбувається формування м’язового корсету і кісткового скелета. У перший рік малюк вчиться тримати голову, перевертатися з одного боку на інший, сидить, повзає і, нарешті, ходить. Якщо рухова діяльність вашої дитини була організована правильно, то також сприятливо будуть розвиватися її нервова система, серцево-судинна, органи дихання і травлення. На цьому етапі життя малюка дуже важливою є рухова активність, так як це основна біологічна потреба для повноцінного розвитку організму.\nБез допомоги батьків, дитина не зможе своєчасно засвоїти фізичні вправи для дітей. Наприклад, якщо дитину часто брати на руки або класти її на животик, то можна помітити, що вже до другого місяця свого життя малюк буде досить добре тримати голову.\nДля вироблення хапального рефлексу у дитини, частіше вішайте над її ліжечком іграшки, брязкальця, щоб малюк намагався схоплювати предмети, при цьому потрібно стежити, щоб ручки і ніжки малюка вільно рухалися, ніщо не заважало їх пересуванню. Під час неспання дитинка повинен знаходитися в манежі або своєму ліжечку, де вона буде грати зі своїми іграшками.\nЯк правило, у віці від 7-8 місяців малюки вчаться повзати. Коли дитинка повзає, вона самостійно розвивається, пізнає навколишній простір, що сприяє ще і розумовому розвитку. До кінця 1 року життя дитина може вже самостійно пересуватися, тобто ходити.\nНа другому році життя малюк вміє ходити, долати перешкоди на шляху, лазити і кидати.\nУ три рочки малюк вже не тільки вільно ходить, а й бігає, крутиться, кидає і ловить м’яч, прокочує його між предметами.\nСлід зазначити, що саме завдяки масажу і гімнастиці відбувається фізичний розвиток дітей, тому дуже важливо виконувати щоденні вправи, які рекомендує ваш педіатр. Дітям, які мають трохи більше 1-го року, потрібно якомога більше спортивних вправ і рухливих ігор. Після 3-х років можна придбати дитині спортивний комплекс, який також буде розвивати фізичні навички.\nПрофілактика викидня або що необхідно зробити, плануючи вагітність. Частина 2 Читаєм


Ревіталіфт Лазер X3 Догляд за обличчям Нічний регенеруючий крем-маска | L'Oréal Paris\nНічний регенеруючий крем-маска\nРевіталіфт Лазер X3 Нічний регенеруючий крем-маска\nВідкрийте для себе всю силу антивікових доглядів Revitalift Лазер х3. Це перший * антивіковий догляд від L'Oréal Paris, який кидає виклик лазерній корекції зморшок. Зволожує та розгладжує шкіру, коректує зморшки. Нічний крем-маска Revitalift Лазер х3, що містить активні інгредієнти: ФРАГМЕНТОВАНА ГІАЛУРОНОВА КИСЛОТА Золотий стандарт в догляды за шкірою. Низькомолекулярна гіалуронова кислота допомагає максимально виправити зморшки. 3% ПРО-КСИЛАН Запантетований антивіковий активний інгредієнт. Спеціальна формула допомагає коригувати зморшки, додатково зміцнюючи шкіру та ремоделюючи контури. Ваша повна програма догляду - Для миттєвої дії використовуйте сироватку Revitalift Лазер х3. - Для більш спрямованої дії використовуйте догляд навколо очей Revitalift Лазер х3. - Для більш складного догляду використовуйте денний крем Revitalift Лазер x3. * Серед продуктів L'Oréal Paris\n- Шкіра миттєво зволожується, тонус відновлюється (+42%*), вона біль пружна (+16%*).\n- Через тиждень зморшки скорочуються\n- Через 4 тижні текстура шкіри стає більш рівною (+49%**). Шкіра наче трансформується.\n* Інструментальний тест, 40 жінок ** Клінічний тест, 57 жінок\nЛазер X3 Нічний регенеруючий крем-маска


Учебное пособие: Літаки та засоби авіаційного ураження авіації Збройних Сил України\nЛітаки та засоби авіаційного ураження\nавіації Збройних Сил України\nЛЬОТНО-ТЕХНІЧНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ ЛІТАКА МіГ-29\nЛегкий фронтовий винищувач МіГ-29 призначений для ведення повітряного бою на середніх та ближніх дистанціях. Може застосовуватись для дій по наземним та надводним цілям в межах візуальної видимості.\nКонструктивна особливість - це інтегральне поєднання крила та фюзеляжу з двома підвісними двигунами ДТРД Р-33. Інтегральна схема передбачає використання єдиної несучої поверхні, що включає несучий корпус, плавно сочленений через зону розвитого напливу з крилом.\n07.10.1977 року льотчик-випробовувач Федотов здійснив перший політ. А 01.11.1989 року льотчик-випробовувач Тімур Ібрагімов здійснив посадку на авіаносець “Адмірал Кузнецов”.\nВага порожнього літака\t11100 кг серії 9-12\n11350 кг серії 9-13.\nМаксимальна злітна вага 18480 кг\nРозрахункова посадочна вага 12900 кг\nМаса бомбового навантаження 2000 кг\nГранична посадочна вага 15760 кг\nШвидкість максимальна у землі 1500 км/г\nна висоті 13000 м 2400 км/г\nМаксимальне число М 2,35\nДовжина розбігу 600-700 м\nпробігу з гп 650 м\nШвидкість відриву 260-280 км/г\nпосадки 250-260 км/г\nДовжина пробігу без гп 750-850 м\nЧас розгону на Н=1000 м на ПФ\nз 600-1000 км/г 13 с\nперевантаження + 9 - 3\nМаксимальна дальність польоту:\n- без підвісок на Н=200 м 535 км 57хв\nна Н=10-13 км 1250км 1г 22хв\n- з трьома ПТБ на Н=200 м\nбез скидання баків 985 км 1г 40 хв\nна Н=10-13 км\nзі скиданням ПТБ 1970 км 2г 22хв\n- відстань польоту на Н=10-13 км\nбез ПТБ 1045 км 1г 47хв\n- бойовий радіус з 6-ю ракетами\nна Н=200 230 км\nДовжина літака 17.32 м\nРозмах крила 11,36 м\nПлоща крила 38 м2\nКутовидність крила 42 гр.\nВисота літака 4,73 м\nна ПФ М=0,9 у землі 335 м/с\nна Н=13 км 50 м/с\nДвигун РД-33 - турбореактивний двухроторний двухвальний з ступенем двоконтурності 0.3-0.4 з максимальною тягою на форсажі 8300 кг на мінімальному форсажі 5600, на максимальному режимі 5400кг\nВитрата повітря 76.5 кг/с\nСтупінь Пк 21\nВага двигуна 950 кг\nПовна заправка паливом з трьома ПТБ\t6750 кг\nз двома ПТБ 5500 кг\nз одним ПТБ\t4250 кг\nбез ПТБ 3700 кг\nДля залишення літака в аварійних ситуаціях використовується катапультне крісло К-36 д, яке гарантує аварійне залишення літака в слідуючих умовах:\n- під час розбігу літака та пробігу на швидкості не менше 75 км/г;\n- в горизонтальному польоті на швидкості менше 950 км/г без обмеження по висоті;\n- на швидкості від 950 до 1200 км/г на висоті більше 40 м;\n- на швидкості від 1200 до 1300 км/г на висоті не менше 80 м;\n- в горизонтальному польоті та наборі висоти при крені 90 гр. на висоті не менше 100 м та при крені 180 гр. на висоті не менше 200 м;\n- вага катапультного крісла 120 кг;\n- максимальне перевантаження при катапультуванні 20 од;\n- час дії максимального перевантаження 0,2 сек;\n- висота вибросу крісла 80 - 85 м;\n- початкова швидкість руху крісла 13,7 м/с.\nСистема управління озброєнням літака\nПризначена для вирішення бойових та навігаційних задач при діях по наземним та повітряним цілям, підготовки та бойового застосування авіаційних засобів ураження, а також відпрацювання і індикації льотчику сигналів та команд, що забезпечують застосування озброєння з максимальною ефективністю.\n1.Радіолокаційний приціл РЛПК-29.\n2. Оптико-електроний прицільно-навігаційний комплекс ОПрНК-29, до складу якого входить:\n- квантова оптико-локаційна станція (теплопеленгатор, лазерний дальномір);\n- система єдиної індикації (індикатор лобового скла, індикатор прямого бачення);\n- бортова цифрова обчислювальна машина БЦВ-100м(ум);\n- система навігації СН-29.\nЛітак МіГ-29 має вісім точок підвіски озброєння, на яких розміщується 24 варіанта засобів авіаційного ураження, які включають:\n1.Кероване ракетне озброєння, яке представлено ракетами ближньої та середньої дальності типу Р-27, Р-73, Р-60 м.\n2. Некероване ракетне озброєння типу С-5, С-8, С-24.\n3. Бомбардувальне озброєння, яке представлено авіаційними бомбами калібру 500, 250, 100 кг та запалювальними баками ЗБ, КМГУ (контейнери малогабаритні).\n4. Артилерійське озброєння типу встроєної гарматної установки ГШ-30-1.\n5.Засоби викиду перешкод АСО-2в.\nРадіолокаційний приціл РЛПК-29 забезпечує виявлення повітряних цілей, обробку сигналів з метою управління засобами авіаційного ураження та розпізнавання літака по типу “свій-чужий”.\nРЛПК забезпечує винаходження повітряних цілей в різноманітних режимах, що літають з швидкостями від 210 до 2500 км/г на висотах від 30 до 23 000м та на відстанях в ЗПС 35-40 км, ППС- 50-70 км.\nБЦВМ забезпечує виконання обчислювальних функцій при вирішенні задач визначення умов застосування озброєння літака, навігаційних задач, вибору виду зброї та видачі інформації льотчику для прийняття рішення.\nЛАЗЕРНИЙ ДАЛЬНОМІР призначений для вимірювання відстані до літаків у повітрі та до наземних цілей в діапазоні 3500-200 м.\nТЕПЛОПЕЛЕНГАТОР призначений для виявлення повітряних теплоконтрастних цілей на фоні хмар та поза ними на дальностях від 600 до 60 км.\nСИСТЕМА ЄДИНОЇ ІНДИКАЦІЇ висвітлює основні прицільно-пілотажні параметри, необхідні для вирішення тактичних та навігаційних задач з видачею параметрів на лобове скло фонаря льотчика та індикатор прямого бачення , що розташований на приборній дошці кабіни льотчика.\nСИСТЕМА управління озброєнням літака забезпечує підготовку до застосування зброї.\nСИСТЕМА НАВІГАЦІЇ СН-29 вирішує навігаційні задачі та посадку літака.\nТАКТИКО-ТЕХНІЧНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ КЕРОВАНОГО РАКЕТНОГО ОЗБРОЄННЯ\nРАКЕТА виріб 60 класу “повітря-повітря”.\nПризначена для ураження повітряних теплоконтрастних цілей у ближньому маневровому бою. Крім того, застосовується по наземним цілям, що мають тепловий фон. Система наведення ракети на ціль пасивна з використанням інфрачервоного випромінювання. Бойова частина ракети стержневого типу, ефективний радіус розльоту яких складає 5 м. Для підриву бойової частини встановлено контактний та неконтактний підривач. Система наведення ракети забезпечує політ ракети в точку зустрічі з ціллю по кривій погоні в результаті чого реалізується метод наведення трьох точок.\nВага ракети 50 кг\nВисота бойового застосування 0,03 - 20 км\nПеревищення цілі (пониження) 1 + - 0,15 Нц\nШвидкість вражаємих цілей 600-2000 м/с\nРакурс цілей 0/4 - 4/4\nМаксимальна відстань пуску в ППС 1,5-12 км\nЗПС 0,2-7 км\nвинищувача під час пуску 7\nЧас роботи двигуна ракети 4 сек\nЕфективний радіус враження 5 м\nЧас керованого польоту 20 сек\nВага бойової частини 1,15 кг\nЧас самоліквідації 60 сек\nПризначена для ураження повітряних теплоконтрастних цілей у ближньому маневровому бою. Крім того, застосовується по наземним цілям, що мають тепловий фон. Система наведення ракети на ціль пасивна з використанням інфрачервоного випромінювання. Бойова частина стержневого типу, радіоактивна. Швидкість розльоту стержнів 1200-1300 м/с. На соплі ракетного двигуна ракети встановлено дві пари інтерцепторів, які змінюють напрям газової струї, що у двічі підвищує маневреність. Для підриву бойової частини встановлено контактний та неконтактний радіопідривачі. Має ряд особливостей, а саме:\n- високу перешкодну захищеність;\n- збільшену відстань пуску;\n- велике притаманне перевантаження;\n- спеціальну систему управління, в тому числі керований вектор тяги.\nВага ракети 105 кг\nВисота бойового застосування 0,02 - 20 км\nПеревищення цілі (пониження) 1,5+ -0,15 Нц\nМаксимальна відстань пуску в ППС 1,5-30 км\nЗПС 0,6-13 км\nвинищувача під час пуску 8\nПритаманне перевантаження 60\nЧас роботи двигуна ракети 6 сек\nЕфективний радіус враження 15 м\nЧас керованого польоту 40 сек\nВага бойової частини 2,45 кг\nРАКЕТИ типу Р-27 використовуються наступних модифікацій: Р-27р, 27 т, 27ер, 27ет, 27п.\nР-27п - це ракета з пасивною головкою самонаведення для ураження радіолокаційних станцій.\nР-27р - радійна ракета з напівактивною ГСН.\nр-27т - ракета з інфрачервоною пасивною головкою самонаведення.\nР-27ер - енергетична ракета зі збільшеною відстанню польоту, напівактивна РЛГСН.\nР-27 ет - енергетична ракета з інфрачервоною пасивною ТГСН.\nТип ракети 27р 27т 27ер 27ет\nВага ракети, кг 253 245,5 350 343\nКалібр, мм 230 230 230/260 230/260\nВисота вражаємих цілей, км 0,02-25 0,02-25 0,02-27 0,02-27\nПеревищення цілі, км 10 10 12 12\nВСТРОЄНА ГАРМАТНА УСТАНОВКА (ГШ-30-1) розташована у напливі лівого півкрила. Призначена для ураження повітряних та наземних цілей.\nДовжина 1978 мм\nПочаткова швидкість снаряду 860 +- 15 м/c\nЖивучість 2000 вистрелів\nТемп стрільби 1500-1800 вистр./хв\nВіддача 6000 кг\nВідстань стрільби 16000-200 м\nБоєкомплект 150 патронів\nЛЬОТНО-ТЕХНІЧНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ ЛІТАКА СУ-27\nОдномісний позазвуковий всепогодний винищувач Су-27 призначений для завоювання переваги у повітрі, знищення противника у дальніх та ближніх маневрених боях, а також для ураження наземних та надводних цілей.\nЛітак виконано за інтегральною схемою, при якій крило та фюзеляж утворюють єдиний несучий корпус, що забезпечує високий коефіцієнт підйомної сили та значні маневрові характеристики. Така схема дає великі внутрішні об`єми , що використовуються для заповнення пальним, тому на літаку не передбачена система підвіски паливних баків (ППБ).\nНа літаку встановлено систему дистанційного управління (СДУ), яка наряду з забезпеченням нормальної продольної рівноваги на дозвукових швидкостях також забезпечує виконання вибраного маневру при збереженні доброї рівноваги та керованості у всьому діапазоні висот та швидкостей.\nЗ метою забезпечення хорошої керованості літака по крену використовуються флаперони та диференціальне відхилення стабілізатора по крену.\nДля забезпечення нормальної шляхової рівноваги та керованості у шляховий канал СДУ встановлено перехресний зв`язок руля повороту та відхилення РУС на кутах атаки більше 25 гр. з метою запобігання звалюванню.\nВисокі маневрові характеристики забезпечуються також завдяки відхиленню носків крила у всьому діапазоні допустимих кутів та на дозвукових швидкостях з одночасним відхиленням флаперонів.\nДо складу озброєння літака входить:\n1. Керовані ракети типу “повітря- повітря”: К-27, 27Е, 27ЕР, 27ЕТ, 27т, К-73 та Р-60м.\n2. Некеровані ракети: С-25, С--13, С-8.\n3. Бомбардувальне озброєння: АБ-100, 150, 200, 250, 500.\n4. Артилерійське озброєння: вмонтована гарматна установка ГШ-30-1 з боєкомплектом 150 патронів.\n5. Запальні баки ЗБ-500.\n6. Комбіновані малогабаритні установки КМГУ-2.\n7. Разові бомбові касети РБК-500 (250).\nМаксимальна злітна вага 30450 кг\nНормальна злітна вага при 2Кх27+2К-73\nз 9220 кг палива густиною 0.785 кг/л 26950 кг\nз серії 19 при 9320 кг палива 27530 кг\nНормальна посадочна вага 17995 кг\nМаксимальна посадочна вага 23000 кг\nМаксимальна посадочна вага при 2990 кг палива 21000 кг\nЗалишок палива на посадці при 2К-73+ 2К-27\t2270 кг\nПрактична бойова стеля на М=1,6 18500 м\nВідстань польоту на Н=200 м при М=0,65 1380км\nН=12-14 км при М=0,86 3380 км\nМаксимальна швидкість у землі на “ПФ” 1400 км/г\nМаксимальне число М на висоті 2.3\nМінімальна швидкість горизонтального польоту 200 км/г\nВідстань розбігу на ПФ 470м\nна МАКС. 770 м\nШвидкість відриву\tна ПФ 270 км/г\nна МАКС. 285 км/г\nВідстань пробігу без гальмівного парашуту 800 м\nз гальмівним парашутом 620 м\nПосадочна швидкість 230 км/г\nДовжина літака 21,835 м\nРозмах літака 14,7 м\nВисота 5,93 м\nПлоща крила 62 м\nБомбове навантаження 4500 кг\nКолія шасі 4.34 м\nБаза шасі 5.8 м\nЗапас палива 9600 кг\nНа літаку встановлено два двигуни ДТРДФ марки АЛ- 31ф з тягою на повному форсажі 12500 кг на “МФ” -8200 кг, МАКСИМАЛІ-7500 кг.\nСтупінь двухконтурності - 0,53.\nТягозброєність у землі - 1,23 на Н=200 м при М=0,9.\nПитоме навантаження на крило - 322 кг.\nДопустимий коефіцієнт Су=1,85.\nМаксимальне експлуатаційне перевантаження - + 9 -3.\nГраничне перевантаження по тязі Н=5 км V=700 км/г - 7 од.\nМаксимальне притаманне перевантаження -11,5.\nЧас розгону на Н=1 км від V=600 до 1100 км/г -15 сек\n1100 до 1300 км/г -11 сек\nМаксимальна вертикальна швидкість 290м/с при М=0,9 на режимі двигунів ПФ.\nЧас віражу на Н=1 км при Пу=8 V=750 км/г - 17,6 сек, кутова швидкість - 20,4гр/с.\nРадіус віражу на Н=1 км при V=400 км/г на Пу=3,6 становить 410 м.\nтактико-технічні дані оптико-ПРИЦІЛЬНої та НАВІГАЦІЙНої СИСТЕМи Су-27\nДо складу ОПРНК-27 входить:\n1. Радіолокаційний приціл.\n2. Теплопеленгатор ТП-27.\n3. Квантова оптично-локаційна станція.\n4. Система єдиної індикації СЕІ-27.\nТактико-технічні характеристики БРЛС Су-27\nПараметри БРЛС СУ-27\nМакс.відстань виявлення при площі 3м2 на Н=8500 М ЗПС, км\nМакс.відстань захвату цілі\nпри атаці зверху\t30-40\nпри атаці знизу 50-55\nпри атаці зверху\t30-35\nпри атаці знизу\t45-50\nВідстань виявлення при польоті на середній Н=1-4 кмППС, км\nВідстань захвату ППС\nВідстань виявлення при польоті на Н=200м\nЗона обзору по азимуту (Автомат)\nпо куту місця\nЗона автоматичного супроводу\nРЛПК-27 забезпечує виявлення повітряних цілей, що летять з швидкістю 210 -2500 км/год в ППС та ЗПС.\nМаксимальні курсові кути виявлення цілей на швидкостях 600-700 км/год у зпс та ппс становлять 70-80 гр.\nУ режимі “вертикаль” забезпечується захват на Д=5 км візуально видимої цілі та на менших відстанях в усьому діапазоні швидкостей і на відставанні та зрівняних швидкостях (за рахунок турбінного ефекту) на всіх ракурсах, крім 4/4, де ціль з супроводження скидається.\nПри атаці цілі знизу вверх на Н=8500 м РЛПК забезпечує виявлення та захват цілі при зближенні з нею на V=300 км/год.\nПри виконанні зближення по досягненню відстані 40 км в ППС та 15 км в ЗПС РЛПК автоматично переходить в режим захвату цілі з режиму КВО в режим РНП.\nВ інших умовах при атаці цілі в ЗПС РЛПК забезпечує:\n- виявлення та захват цілей при зближенні з ними з V=180 км/год та більше, а також при відставанні від цілі з V= 100 км/год та більше;\n- автоматичний супровід цілі забезпечується при зближенні з ціллю 150 км/год.\nРЛПК по курсу забезпечує всеракурсний супровід цілі, яка здійснює маневр по курсу на фоні вільного простору при кутах між цілями більше 3 гр. та V=150 км/г.\nЛазерний дальномір вимірює відстань:\n- до повітряної цілі Нв=Нц=5000 м (тип МіГ-21 у межах від 300-3000м з точністю до 3 м);\n- до наземних цілей - в межах від 100-3000м з точністю до +-10м;\nТепловий пеленгатор забезпечує:\n- дальність виявлення цілі типу Су-15 на максимальному режимі роботи двигунів на фоні чистого неба в ЗПС під ракурсом 0/4-2/4 -50 км;\n- на фоні землі 20-35 км;\n- на форсажі в ППС при R=1/4 -90-100 км.\nОСНОВНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ БОЙОВОГО ЗАСТОСУВАННЯ КЕРОВАНИХ РАКЕТ ЛІТАКА СУ-27\nПараметр р-73 60м 27т 27 ет 27р 27ер 27п/еп\nДопустимі метеоумови бойового застосування поза хмарами вдень та вночі на фоні хмар, землі та водній поверхні при пеленгу Сонця та сонцевій доріжці не менше 15гр.та пеленгу місяця 4гр., у тому числі по наземним РКЦ\nВідстань пуску ППС, км\nВисота бойового застосування, м\nДопустима висота перевищення, м\nДопустима Пу при бойовому застосуванні, од.\n(7 при ковзанні не більше\n(6 при ковзанні не більше\nте саме те саме 0-5 (кутова швидкість не більше 50 гр.) те саме\nВстроєна гарматна установка дозволяє вести стрільбу на висотах, менше 15 000 м та на V=300-1100 км/г, при М менше або рівному 1,7 та на Н=15 000-16 000м при V= 450-1,7 у діапазоні Пу=0-6 од.\nДля забезпечення живучості гармати стрільбу з ВПГ виконувати тільки у режимі “ВІДСІЧКА”. Після вистрілу 50 снарядів перерва не менше 5 хвилин.\nДещо більше про ракету К-73. Це ракета ближнього маневреного повітряного бою типу “повітря-повітря” з пасивною головкою самонаведення з висотою бойового застосування від 20 м до 20 км. Вона вражає повітряні цілі, що летять з швидкістю 2700 км/г на любих ракурсах в умовах активних та пасивних перешкод. Виконана за схемою “утка”. Час роботи двигуна 4.1 - 6.8 с. Стабілізація ракети на кутах атаки 40 гр. проходить за рахунок газодинамічного приладдя. У носовій частині встановлені чотири датчики кутів атаки. Наявність газодинамічного пристрою дала можливість виконувати ракеті маневри з надзвичайно великим перевантаженням, що становить при радіусах розвороту ракети 200-250 м близько 60 одиниць. Такі маневрові якості дають можливість перехоплювати повітряні цілі, що виконують маневр з перевантаженням 12 одиниць, переносимість такого перевантаження знаходиться за межами фізіологічних можливостей льотчиків. Добитися збільшення відстаней пуску стало можливим при надзвичайно низькому охолодженні фотоприймача рідинним азотом, який знаходиться у пусковому устаткуванні. Це дало можливість проводити пуск ракети на рівних швидкостях у ЗПС 2.8-13 км та у ППС 4.5-30 км. Ракету застосовують по цілям типу F-15 при роботі його двигунів на “М” та “ПФ” в умовах високоманевреного повітряного бою при використанні можливостей літаків по навантаженням у ЗПС 2.8-12 км та ППС 4.0-15 км. Мінімальні відстані пуску ракет по МММЦ у ЗПС-0.3 км та ППС -0.65 км. Мінімальні дальності пуску при маневруванні з перевантаженнями 7-8 од. при помилках прицілювання до 90 гр. для висот 1-8 км становлять 0.6-1.5 км. Особливість ракети - це наявність газодинамічного устаткування для повороту газової струї, що збільшує маневрові характеристики.\nДодатковими даними для ракети:\n- перенавантаження на момент пуску без обмежень\n- максимальні кути відхилення кординатора +-75 гр .\n- час захвату ГСН 0.3 - 1.2 сек\n- час сходу ракети з ПУ 1.1 - 1.35 сек\n- час керованого польоту 23 сек\n- стартова вага ракети 105 кг\nЛьотно-технічні характеристики літака Су-24\nПризначений для ведення бойових дій в будь-яких метеоумовах вдень та вночі переважно на малих та гранично малих висотах з прицільним ураженням наземних, надводних нерухомих цілей та оперативно-тактичних цілей. Представляє собою двохмісцевий літак з високо розташованим крилом змінної кутовидності в польоті з диференціально відхиляємим стабілізатором.\nОбладнання літака радіоелектронними та спеціальними системами дозволяє з великою ефективністю використовувати бомбардувальне, ракетне та артилерійське озброєння.\nДодатковою задачею Су-24 є ураження повітряних цілей типу транспортних, спеціальних літаків та вертольотів.\nЗа рахунок можливості виконувати політ на великій швидкості та малій висоті при постановці активних та пасивних перешкод Су-24 спроможний долати ппо противника з ураженням його елементів, виконуючи фотографічну розвідку та фотодокументуючи результати бойових дій.\nАтаку наземних (надводних) цілей Су-24 виконує:\n- авіабомбами з любих видів маневру;\n- ракетами Х-28, 25л, 25мр, 29л,29т,58, 59м;\n- ракетою Х-23 з командною системою наведення на візуально видиму ціль;\n- некерованими ракетами усіх типів С-5, С-8, С-24, С-25;\n- вмонтованою гарматною установкою ГШ-6-23;\n- нерухомими гарматними установками СППУ по візуально видимим цілям;\n- з підвісних рухомих гарматних установок СППУ;\n- атаки повітряних цілей некерованими ракетами та керованою ракетою Р-55 з ТГСН по візуально видимим цілям в простих метеоумовах та за хмарами. При використання ТП-23Е повітряну ціль можна атакувати без візуального контакту.\nАпаратура РПД представлена станцією попередження про опромінювання СПО-10 та станцією відповідних перешкод СПС-141 (СПС-142, СПС-143).\nПрицільно-навігаційний комплекс ПНС-24 входить до складу радіоелектронного обладнання літака та призначений для вирішення бойових та навігаційних задач і автономної навігації літака у режимі маловисотного польоту.\nВага порожнього літака 22850 кг\nМаксимальна злітна вага 39700 кг\nРозрахункова посадочна вага 24500 кг\nРозрахунковий залишок палива на посадці 1500 кг\nШвидкість зльоту 360-400 км/г\nШвидкість посадки 95-310 км/г\nВага палива внутрішніх баків 9400 кг\nу двох підвісних баках (2х3000лх0.78)\t5800 кг\nу підфюзеляжному баку (1х2000лх0.78)\t1560 кг\nМаксимальна вага палива 16100 кг\nДовжина розбігу на повному форсажі 1800-1900 м\nДовжина пробігу без ТП 1500-1700 м\nз ТП 700-900 м\nМаксимальна відстань польоту\nна Н=200 м без ПТБ 900 км\nна н=9-11км з ПТБ\t2200 км\nМаксимальний термін польоту\nз дозаправкою у повітрі\t6 г. 18 хв.\nДовжина літака 22.670м\nВисота літака 5.920 м\nРозмах при кутовидності крила 16гр. 16.740 м\n69 гр. 10.36 м\nКолія шасі 3.31м\nБаза шасі 8.5 м\nПлоща крила при 69 гр. 51.024 кв.м\nпри 16 гр. 55.128 кв.м\nМаксимальна швидкість на крилі\n16 гр. 900 км/г\n45-60 гр. 1000 км/г\n60-69 гр. 1200 км/г\nЛітак обладнаний реактивними двигунами ТРД АЛ-ф3\nМаксимальна тяга на повному форсажі 11125 кг\nмінімальному форсажі 8700 кг\nмаксималі 6800 кг\nПРИЦІЛЬНО-НАВІГАЦІЙНА СИСТЕМА ЛІТАКА Су-24 ПНС-24\nДо складу ПНС входить:\n1.Радіолокатор переднього обзору РПО (ОРІОН-А).\n2.Панорамна РИС (РЕЛЬЄФ).\n3.Пасивна радіолокаційна станція (ФІЛІН-1).\n4.Електронно-оптичний візир ЕОВ (ЧАЙКА-1).\n5.Прицільно-оптичний візир ПОВ.\n6.Інфрачервоний теплопеленгатор ТП-23Е.\n7.Радіомаячний пеленгатор (ДЕЛЬТА).\n8.Цифровий обчислювальний пристрій ЦВУ 10-058 м.\n9.Прилад вводу та виводу “БІНОМ-А”.\n10.Малогабаритна інерціальна система МІС-11.\n11.Телевізійний пеленгатор ракет ТПР.\n12.Доплерівський вимірювач швидкості.\n13.Система автоматичного управління САУ-6.\n14.Система реєстрації параметрів ПНС-24.\n15 Радіовисотомер малих висот РВ-3 та великих висот РВ-18 ат.\nТАКТИКО-ТЕХНІЧНІ ДАНІ “ОРІОН-А”\nПрацює у двох діапазонах роботи А та Б.\nДіапазон А має велику дозволяючу здібність щодо забезпечення прицілювання по малогабаритним цілям..\nДіапазон Б для виявлення цілей на земній поверхні, виконання польоту в режимі маловисотного польоту, виявлення повітряних цілей.\nВ режимі А виявляє:\n- жд міст на відстані 30 км\n- жд ешелон 12 км\n- колону танків 5-10 одиниць з інтервалом 10-100 м 10 км\n- злітно-посадочні смуги 10 м\n- групи 5-7 літаків на землі типу (Ан-12) 10 км\n- сектор обзору +- 40 гр.\n- масштаб 25, 75, 150 км\nРежим “Рельєф” забезпечує безпечне виконання польоту з огибанням місцевості при крутизні склону 30 гр. та перепадах рельєфу до 2 км на V=700 - 1000 км/г та кутах відносу на Н=200-400 м. При крені до 12 гр.- видачу в БЦВМ кутових координат до цілі по візуально видимій цілі до 2-6 км на Н=4 км по літаку типу Ту-16 та на Н не більше 4 км по літаку типу Ан-12 на Д=4-9 км. Крім того, забезпечує видачу в БРЛС нахильної дальності для ураження цілі. Діапазон кута візірування +15 -28гр.\nКути обзору повітряного простору по А=+-30 гр, по Е=+9.5 -5.5 гр.\nТочність виводу на ціль 30 кутових секунд.\nВідстань виявлення літаків типу Ту-16 - 30 км.\nОСНОВНІ ДАНІ ЗАСОБІВ АВІАЦІЙНОГО УРАЖЕННЯ СУ-24\nВстроєна швидкострільна гармата ГШ-6-23:\nБоєкомплект 400 патронів\nТемп стрільби 900 вистр.на хв.\nПочаткова швидкість снаряду 715 +- 10 м/с\nВага гармати 70 +- 3 кг\nТривалість однієї черги стрільби 300 вистрелів\nВага снаряду з ОФЗ 0,325 кг\nВідстань стрільби 200- 2000 м\nКерована самонавідна ракета Х-28 типу “повітря -РЛС”:\nВага ракети 717 кг\nВага бойової частини 157 кг\nВага заправки паливом 235 +-3.2 кг\nДовжина 5.97 м\nРозмах 1.39 м\nВисота 1.04 м\nДіапазон висот застосування 200-16 000 м\nВідстань пуску на Н=200 м при швидкості\n575 км/г 12 км\n1400 км/г 15 км\nна Н=16 000 м при швидкості\n1650 км/г 140 км\nСамонавідна ракета Р-55 типу “повітря- повітря”:\nГоловка самонаведення ТГС\nВага ракети 92 кг\nВага бойової частини 9.07 кг\nДовжина ракети 2765 мм\nДіаметр ракети 200 мм\nРозмах крила 644 мм\nВідстань пуску 2.25 -10 км\nМінімальна відстань пуску 1.2 - 1.75 км\nПризначена для ураження повітряних цілей.\nЛЬОТНО-ТЕХНІЧНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ МіГ- 23 мл\nЕкіпаж 1 ч.\nДовжина 16.7 м\nРозмах крила при крилі 16 гр.\t14 м\nпри крилі 73 гр.\t7.74 м\nВисота 5 м\nз максимальною тягою на ПФ 13500кг\nна максималі\t8550 кг\nМаксимальна злітна вага 17800 кг\nБойове навантаження 2000 кг\nМаксимальна швидкість у землі 1500 км/г\nна висоті 11000 м М=2.35\nПосадочна швидкість 250-260 км/г\nПрактичний потолок 18 000 м\nна крилі 16 гр. 7 од.\nна крилі 73 гр. 8 од.\nЗаправка палива внутрішніх баків 4700 л\nЗ двома ПТБ по 800 л 5900 л\nЗ трьома ПТБ по 800 л 6700л\nНа літаку застосовується:\n- навігаційний комплекс “Політ-1і”;\n- РСБН з аналоговою обчислювальною машиною АВМ-23;\n- РЛП -23:\nа) оптичний приціл АСП-23;\nб) теплопеленгатор ТП-23;\nв) САУ-23 серії 2 з перехресними зв`язками.\nЗасоби РЕБ - СПО-10, СПС-141, ОСА-2м.\nВаріант озброєння Висота 200 м 5/7 км перегоночна\n2хР-24+2хр-60 285 км 242 км 911 км\n2хР-24+4хР-60 180 232 868\n2хХ-23+дальта 184 248 949\n4хФАБ-500 180 207 899\n4хУБ-32+2хУБ-16 168 221 ---\n4хС-24 182 235 982\n3ПТБ 1450 км\nльотно-технічні характеристики літака Су-25\n6 січня 1972 року П.О. Сухий затвердив загальний вид штурмовика прототипу Су-25 (т-8) та підписав наказ про початок його проектування. Керівником проекту був призначений М.П.Сімонов. Весь 1973 рік роботи по проектуванню фірма вела нелегально, так як не було фінансування та затвердження теми урядом.Збірку планера приурочили до 9 травня 1974 року. Міністр авіапромисловості, який відвідував завод, виявив практично готовий дослідницький зразок літака, після чого тему легалізували.\nПерший політ літака був призначений всупереч діючим в авіації прикметам на 13 січня 1975 року на 13 годину. На запуску двигуна з`явився дим та підвищена вібрація, що призвело до руйнування передньої опори двигуна та відриву лопатки турбіни, яка пробила мотогондолу. Спеціалісти Уфимського моторобудівельного заводу швидко полагодили двигун та 22 лютого 1975 року льотчик-випробувач В.С. Ілюшин підняв літак у повітря в присутності Маршала авіації А.Н. Єфімова. Перші фотографії літака з`явилися з допомогою американських супутників попри два роки. Пізніше в НАТО він отримав назву “ЛЯГУШЕЧЬЯ ЛАПА” та індекс А для одномісного та В для спарки.\nДуже великою проблемою на літаку була система поперечного управління, яку вдалося зробити ефективною лише в 1983 році після встановлення бустерів в канал управління елеронами.\nНижче запланованої була тягоозброєність. Знайшли підходящий двигун Р-13Ф-300 безфорсажний, який розвивав тягу 4100 кг та отримав назву “Виріб-95ш”.\nЗ червня 1975 року літак перевезли на полігон Ахтубінськ для проведення випробовувань із застосуванням зброї. Особливий ефект показала стрільба з вісьми блоків УБ-32. Коли льотчик-випробувач випустив одним залпом 256 ракет С-5, літак буквально пропав в хмару диму та вогню, а летівший поруч льотчик-випробувач О.Г.Цой на МіГ-21 був впевнений, що літак взірвався. На випробовуванні поза недоліків системи поперечного управління виявилися додаткові недоліки, такі як помпаж двигунів при стрільбі з пушки та важкими НУРСАми С-25, погана вентиляція кабіни льотчика, що були усунені проведенням певних доопрацювань. Для покращення управління на літак встановили нове модифіковане крило. Але на цьому крилі при М=0.71 починались зривні потоки і елерони ставали неефективні та відчувалася тряска. Встановив взамін жорстких перегородок аеродинамічні виступи по передній кромці збільшили критичну швидкість до 850 км/г та М=0.75.\nАле більше над штурмовиком працювати не змогли. КБ було переорієнтовано на розробки по Су-27, а тематику по Су-25 передали на Новосибірський завод, куди ще в 1969 році передали перші напрацювання літака Су-25. Причому, завод вже працював над крупносерійним випуском літака Су-24. Спочатку польський уряд хотів організувати випуск літаків у м.Мелеце, а двигунів Р-13 (у тому числі для польських ВПС) - в Жешуві. Але 7 червня 1976 року наказом МАП штурмовик передали на авіазавод у м.Тбілісі.\nПередсерійний прототип Су-25 взлетів 18 липня 1979 року. В цьому екземплярі вперше були реалізовані всі концептуальні рішення, які раніше закладали в штурмовик. Якість виготовлення цього екземпляру була такою низькою, що його віддали на розстріл, на ньому проводились випробовування бойової живучості літака. Попереду тяжка стежка випробовувань та внесення конструктивних рішень. Офіційно Су-25 був прийнятий на озброєння лише у 1987 році, причому літаки почали поступати на озброєння у стройові частини з квітня 1981 року. З червня штурмовики почали активно приймати участь в бойових діях в Афганістані. На прототипах досліджувалась можливість стрільби проти польоту. Це дозволяло в одному бойовому заході уразити ціль та засоби ППО. Випробування проводились з використанням 80 мм НУРсів та рухомих гарматних контейнерів СППУ-2, гармати яких могли відхилятися на 23 гр. вниз. В 1982 року на штурмовику вперше були використано керовані ракети з лазерною головкою самонаведення класу “повітря-земля” Х-25 мл та Х-29 л.\nУ січні 1981 року літак, керований льотчиком-випробувачем Івановим А.І., при перевищенні швидкості М=0,86 на піке почав валитися на крило, при зниженні висоти до 1200 м льотчик катапультувався. Більш трагічний випадок мав місце в Афганістані. При несиметричному сході бомб з крайніх пілонів літак ввійшов у глибокий крен і льотчик не катапультувався. Літак врізався у скали. На основі досвіду, що був добутий у Афганістані, до штурмовика пред`явили нову вимогу - швидкість літака на пікіруванні не повинна перевищувати 700км/г під кутом у 30 гр. Повітряні гальма були недостатні. Тому конструктори знайшли красиве рішення: існуючі гальмівні щити забезпечили додатковими поверхнями, що кінематично були зв’язані з основними, причому ефективність зросла на 60 %.\nПри створенні Су-25 проведено більше 40 різноманітних досліджень та випробувальних програм. До найбільш оригінальних відносяться випробовування з макетом ядерної бомби та дослідження радіопоглинаючого покриття.\nВ 1987 році в Тбіллісі розпочато випуск літака з двигунами Р-195, що являє собою подальшу модифікацію Р-95ш зі зменшеною теплоємкістю. Для цього в хвостовій частина був встановлений додатковий повітрезабірник для охолодження реактивної струї та затурбінного обтекателю, що частково екранізував теплове випромінювання лопаток. Такий штурмовик розбився в 1988 році. Причина - несправність показника витрати палива. У 1989 році літак демонстрували на Паризькому авіасалоні. На зразку стояли двигуни Р-195, але з причини їх таємності були замінені на нетаємні Р-95.\nПравильність вибраної концепції штурмовика, початково заложеної та послідовно реалізуємої при його створенні, була підтверджена успішним бойовим застосуванням Су-25 в Афганістані. Була сформована робоча група під керівництвом зам.начальника НДВ ВПС В.Алферова. Доводи конструкторів, що машина ще сира, тому що літак пройшов тільки групу А випробовувань, не хотів слухати Маршал авіації Кутахов П.С. Групі для випробовувань Су-25 в умовах максимально наближених до бойових виділялося шість літаків Су-25 та чотири Як-38, що приваблювали воєнних можливістю працювати з обмежених площадок. Випробовування в Афганістані отримали кодове найменування “ОПЕРАЦІЯ РОМБ”.\n16 квітня група прибула на аеродром Шинданд. Аеродром розташовувався на висоті 1140 м над рівнем моря, на протязі доби спостерігалися значні коливання температури, негативно впливала відсутність у льотчиків досвіду польотів в горах. Випробовування в основному проводились на колишньому танковому полігоні (9 км від аеродрому). Перед авіагрупою безпосередньо не ставилася задача участі в бойових діях, але генерал Ю. Шаталін, командир розташованої поруч механізованої дивізії, мав право при необхідності залучати літаки до ударних операцій. На другій неділі почали поступати задачі щодо оперативної підтримки військ, які у той час вели тяжкі бої з моджахедами в провінції Фаракх, у 120 км на південь від Шинданда. На відміну від швидкісних МіГ-21, Су-17 та МіГ-23, штурмовики Су-25 діяли в горах на малій висоті, що істотно підвищувало їх ефективність бойового застосування. Якщо раніше польоти з бойовим навантаженням 4000 кг не проводились, то в бойових умовах в цьому виникла нагальна потреба і Су-25 брав по вісім 500 кг бомб. В таких умовах бомбове навантаження Су-17 не перевищувало 1500 кг.\nПід час операції “РОМБ”, що тривала біля 50 днів, Су-25 виконали 100 польотів, 30 з яких зарахували як державні випробовування. Військові спеціалісти високо оцінили цей штурмовик та рекомендували його для прийняття на озброєння. (Цікаво, що було з випробовуваннями літаків Як-38). Цей літак в умовах високих температур та високогір’я Афганістану показав себе неефективним. З авіабази Шинданд, де спеціалісти зробили спеціальний настіл з стальних плит, він міг злітати вертикально лише без озброєння. Беручи невелике бойове навантаження, злітав у режимі укороченого зльоту (розбіг 250-300 м). Один з чотирьох Як-38 розбився після взліту, впавши одразу після відриву. Льотчик встиг катапультуватися та залишився живим.\nТерміново після закінчення випробовувань 4 лютого 1981 року була створена спеціальна окрема штурмова ескадрилья Су-25 (командир підполковник Афанасів А.). 18 - 19 липня ця ескадрилья перебазувалась у Шинданд та розпочала роботу. Саме тут за літаком закріпилась назва “Грач”, а малюнок птиці прикрасив ніс літака.\nВідповідно до удосконалення ППО моджахедів на Су-25 проводились необхідні доопрацювання. Деякий час “Грач” літав на малій висоті та застосовував своє озброєння для нанесення ударів по моджахедам. В 1984 році на озброєння моджахедів поступили переносні ПЗРК “Стріла” радянського виробництва, поставлені з Єгипту, та американські “Ред-Ай”. Для захисту від них літаки обладнали касетами АСО-2, кожна з яких мала 32 ІЧ ловушки ППІ-26, пізніше до них додалися ще чотири на мотогондолах. При заході на ціль автоматично вмикався відстріл пари ІЧ ловушек через кожні дві секунди на висоті менше 200 м або кожні 4-6 сек на великих висотах. Оскільки термін атаки 30 секунд, то вісім касет АСО-2 забезпечували до восьми заходів на ціль в одному бойовому вильоті. В жовтні 1986 року у моджахедів з`явилися нові ПЗРК типу “Стінгер” - ракета великої кінетичної потужності та енергії взриву. Вага бойової частини 1 кг, вибухівки - 0.4 кг, підрив ракети проводиться тільки після зіткнення з літаком та входження її у літак. Система управління “Стінгера” була комбінованою, що підвищувало точністні характеристики. Надійних способів захисту не було, тому було прийнято рішення підсилити заходи бойової живучості літака.\nТяги управління замінили на стальні. В хвостовій частині фюзеляжу встановили систему пожежогасіння. Між фюзеляжем та двигунами встановили сталеві екрани товщиною 5 мм та довжиною 1.2 м. Ці захисні заходи пройшли випробовування на наземному комплексі, що імітує атаку ракети. Виконано 15 підривів бойових частин ракет “Стінгер”, при цьому всі життєво важливі системи літака зберігали працездатність.\nВісім років застосування штурмовика в Афганістані підтвердили його ефективність. За даними ОКБ ім.П.О.Сухого льотчиками Су-25 було застосовано 139 керованих ракет, з яких 137 уразили цілі. Під час афганської війни Су-25 виконали 60 000 бойових вильотів, втрачено 23 літака. У середньому на кожний втрачений штурмовик приходиться 2800 годин нальоту. Кожний збитий Су-25 мав до 80-90 бойових ушкоджень, були випадки, коли літак повертався з 150 ушкодженнями (для порівняння: наші літаки Су-17 і були втрачені при 15-20 ушкодженнях). За цим показником уСу-25 немає рівних в світі. Неодноразово Су-25 повертався з бойового завдання з пробитими баками, на одному двигуні, перебитими тягами управління, з пошкодженими лонжеронами крила та матовим склом кабіни від попадання снарядів. За весь період війни не було випадків втрати штурмовика з причин загибелі льотчика та взриву паливних баків.\nТривалий час для підготовки льотчиків на Су-25 не було спеціалізованого літака. З початку використовувалися спарки Су-17УМ3, так як системи їх озброєння схожі. Одночасно льотні характеристики значно відрізняються, причому настільки, що в подальшому прийнято рішення підготовку льотчиків проводити на Л-39.\nУ 1985 році було розроблено навчально-бойовий варіант штурмовика. Планер літака не притерпів значних змін: встановлена друга кабіна, збільшено хвостове опірення на 400 мм. Варіант мав високий ступінь уніфікації з базовим літаком, тому дослідницьких екземплярів ОКБ не будувало. Машину зразу передали на серійний завод в Улан-Уде. Тут 6 серпня 1985 року на передсерійному Су-25УБ розпочали державні випробовування, які закінчилися в 1987 році. Того ж року розпочато серійне виробництво навчально-бойового літака Су-25УБ.\nНаприкінці 80-х років навчально-тренувальні літаки Л-29, Л-39 за своїми характеристиками застаріли, тому в рамках конверсії воєнної техніки ОКБ ім.Сухого в 1988 році запропонувало ще один варіант літака Су-25УТ (навчально-тренувальний). Це був прототип літака Су-25УБ, з якого демонтували озброєння, крилеві пілони, частину обладнання. Вага літака значно зменшилася, тягоозброєність виросла до 0.62. Машина робила складний пілотаж без зниження по висоті. Літак отримав нове найменування Су-28 та приймав участь поза конкурсом у складному пілотажі на реактивних літаках на першість ДОСААФ у 1988 році. Льотчик-випробувач Є.І.Фролов зайняв третє місце. Водночас, експлуатація літака Су-28 була значно вище, ніж Л-29 та Л-39, це і стало вирішальним щодо їх заміни на Су-28 і він залишився в одному екземплярі.\nОдночасно невеликою серією будували навчально-бойовий варіант, призначений для відпрацювання льотчиками ВМФ навиків техніки пілотування у складних метеоумовах та зльоту і посадки на палубу. Перші доопрацювання корабельного варіанту проводились в ОКБ у 1971- 1972 роках. Його прототип було виготовлено на заводі у Москві доопрацюванням серійного Су-25УБ, на якому підсилили амортизатори основних стійок шасі та встановили посадочний гак в хвостовій частині фюзеляжу. Він отримав найменування Су-25УТГ (навчально-тренувальний з гаком). За планером, обладнанню та силовій установці він близький до Су-25УТ(Су-28). Тренувальні польти спочатку проводились не з палуби авіаносця, а зі спеціального тренувального аеродрому (наземного імітатора палуби) на авіабазі ВМФ у м.Саки, що в Криму, з тієї причини, що літак погано прилаштований до корабля - крила не складуються. Не дивлячись на це, 1 листопада 1989 року у Чорному морі Су-25УТГ, який пілотував І.Вотінцов та А.Крутов, здійснив посадку на авіаносець “Тбілісі” (зараз “Адмірал Кузнецов”). В жовтні 1992 року здійснено посадку на авіаносець у Баренцовому морі.\nНа протязі 1989 - 1990 років на авіазаводі в Улан-Уде було збудовано десять літаків Су-25 УТГ. П`ять з них залишились в Саках та увійшли до складу авіації ВПС України, один з причини помилки льотчика втрачено, а чотири передано до Північного флоту Росії з базуванням у Североморську. Для потреб ВМФ Росії цих літаків було мало, тому було прийнято рішення на переобладнання додатково ще 10 літаків Су-25УБ у варіант Су-25УБП-палубний.Є і базовий штурмовик з двигунами Р-195, обладнаний системою буксирування повітряних мішеней Тл-70 (під лівою консоллю), який отримав назву СУ-25БМ (буксировщик). Штурмовики Су-25 БМ обладнувались системою дальньої навігації РСДН-10.\nГлибока модифікація цього літака призвела до створення протитанкового літака під назвою Су-39. За своєю суттю це новий літак.\nПідсумки по Су-25:\nСерійний випуск літака завершено у 1992 році та за даними закордонної преси всього виготовлено біля 700 літаків усіх модифікацій. Одномісні Су-25, Су-25БМ та Су-25Т/ТМ вироблялися на авіазаводі у Тбілісі, двохмісцеві Су-25УБ та Су-25УТГ - в Улан-Уде. На даний час штурмовики знаходяться на озброєння ВПС Росії, України, Білорусії, Грузії, Узбекистану, Чехії, Словаччини, Анголи, Болгарії, Афганістану, КНДР, Іраку.\nПершою країною за кордоном, що отримала Су-25, була Чехословакія, що сталося 2 квітня 1984 року. У 30-й Остравський полк, що базувався у м. Градець-Кралове, поступили Су-25К (комерційний експортний варіант). Пізніше вони отримали спарки Су-25 УБК.\n36 Су-25К та 4 Су-25УБК закупила Болгарія. Літаки базуються в Безмірі. На цей час один з них розбився.\nЗа період 1986 - 1990 років 60 Су-25 передані на озброєння Афганістану.\nІрак закупив наприкінці 80-х років 45 Су-25К. Вони активно застосовувалися у ірано-іракському конфлікті та обмежено у районі Персидського зливу. Відомо, що 5 Су-25 перелетіли до Ірану. 6 лютого два Су-25 були збиті американськими винищувачами F-15. На літаку Су-25 під час виконання польоту у Афганістані та відхилення у бік Пакистанського кордону був збитий літаком F-16 полковник Руцький О.І., який був командиром полку у м.Арциз.\nТреба відмітити, що літак Су-25 на теренах Радянського Союзу став самим трагічним символом військових конфліктів, особливо тих, які розгорілися на територіях південних республік.\nСу-25 у полум`ї громадянської війни.\n8 квітня з аеродрому Ситал-Чай (Азербайджан) злетів Су-25 60-го окремого штурмового авіаполку ВПС СНД. Літак, захоплений льотчиком полку ст.лейтенантом В.Курбановим за допомогою авіатехніка, приземлився у аеропорту м.Євлах. Так, у авіації Азербайджану з`явився єдиний Су-25. Незабаром 60-й ОШАП був передислокований у Росію.\nЛітак, який був захоплений Курбановим, наносив удари по позиціям вірменських формувань у Нагірному Карабаху. В середині червня цей літак збито вірменами при застосуванні ПЗРК, льотчик загинув.\nДуже активно штурмовики використовувалися у Грузино-Абхазькому конфлікті. Грузія зібрала біля семи штурмовиків на своєму заводі. На російських штурмовиках воювали абхазькі льотчики. Під час Грузино-Абхазького конфлікту втрачено дев’ять Су-25, у тому числі сім ВПС Грузії.\nЗастосовувались штурмовики в Узбекистані, підтримуючи урядові війська. Після розгрому опозицією та моджахедами 12 погранзастави Росія підсилила свій контингент у регіоні. 24 липня на аеродром Какайди був перебазований та розпочав свої бойові дії 186 інструкторсько-штурмовий полк, що застосовувся у Абхазії. Літаки бомбили війська опозиції у районі р.Пяндж та у перший день скинули 80 тон бомб. Штурмовики літали з двома ракетами Р-60, так як могло бути протиборство зі сторони афганських ВПС. Даних про втрати немає, тому що опозиція не мала ефективних засобів ППО проти Су-25.\nОстаннім відомим епізодом застосування Су-25 стало використання у збройному конфлікті в Чечні. Штурмовики з зафарбованими розпізнавальними знаками наносили удари по позиціям військ генерала Дудаєва Д. Декілька літаків було збито.\nКОМПЛЕКС БОЙОВОЇ ЖИВУЧОСТІ ЛІТАКА\n1.Застосування титанової цільнометалічної бронекабіни. Кабіна льотчика витримує не менше 50 попадань без відколів. Захищає льотчика від куль крупнокаліберних кулеметів та снарядів, осколків ракет.\n2. Використання паливних баків підвищеної міцності. Конструкція бака виключає його руйнування при попаданні снаряду від гідроудару, лише можливі локальні пошкодження.\n3. Встановлення на стінках паливного бака щвидконабухаючого протектора, здібного перекривати втечу палива з локальних пробоїн.\n4. Заповнення паливних баків пінополіуретаном, що гарантує вибухонебезпечність при багатьох попаданнях засобів ураження. Крім того, це підвищує стійкість бака до гідроудару та фугасній дії снарядів.\n5. Заповнення відсіків, що суміжні з паливними баками, пористим еластичним матеріалом, що є перешкодою для виплеску палива та відводить тепло від джерел спалахування (запалювальні кулі, розпечені осколки).\n6.Компоновка силової установки (два двигуна рознесені на 1.5 м впродовж бортів, на яких встановлено стальні захисні екрани) при високій тягоозброєності дозволяє повернутися на одному двигуні.\n7.Застосування двигунів підвищеної газодинамічної рівноваги та живучості. Двигуни Р-195 продовжують надійно працювати при бойових ушкодженнях осколками ракет, дії ударних хвиль та гарячих продуктів взриву, виплеску палива.\n8.Обладнання двигунів у хвостовій частині системою пожежогасіння.\n9.Використання механічної, частково дубльованої, проводки підвищеної міцності та вогнестійкості.\n10. Бронювання відсіку обладнання, витратного баку, магістралей паливної системи та маслобаку.\nВпровадження цих заходів змусило понести значні затрати ваги біля 1100 кг. Комплекс бойової живучості Су-25 забезпечує ефективний захист від снарядів калібру 30 (по окремим агрегатам - до 40 міліметрів), густиних потоків високошвидкісних осколків бойових частин ракет та ракет типу “Стінгер”.\nСу-25 одномістний броньований дозвуковий штурмовик, призначений для безпосередньої підтримки Сухопутних Військ на полі битви вдень та вночі у простих та складних метеоумовах при візуальній видимості цілі.\nМаксимальна злітна вага літака 17350 (18000) кг\nМаксимальне бомбове навантаження 4000 кг\nМаксимальне число Маха 0.82\nМаксимальна швидкість у землі 1000 км/г\nМаксимальна Vу після зльоту з 4хАБ-250\nта 2хР-60 при залишку палива 3000 кг 65 м/с\nМаксимальна висота бойового застосування 7000 м\nВідстань розбігу 550-900 м\nпробігу 560-800 м\nШвидкість відриву 230-265 км/г\nШвидкість посадки 220-245 км/г\nна Н=200м V=750-800км/г з 4хАБ-250 та 2хР-60\nпри залишку палива 3000 кг 430-460 км\nПерегоночна відстань на Н=7000 м при М=0.5-0.6\nз 4хПТБ по 800 літрів кожний та 2хР-60 1850 км\nПри цьому тривалість польоту становить 190 хвилин\nДовжина літака 15.49 м\nВисота 4.8 м\nРозмах крил 14.36 м\nТочок підвіски 10\nКолія шасі 2.488 м\nНа літаку використовуються наступні види озброєння:\n1. Артилерійське озброєння призначено для ураження малорозмірних протяжних цілей на землі (на воді) та для боротьби з літаками у повітрі в умовах візуальної видимості.\nНа Су-25 застосовується встроєна гарматна установка ВГУ -2-30 та чотири рухомі гарматні установки СППУ 22-01 з двоствольними гарматами ГШ-23.\nТактико-технічні дані артилерійського озброєння літака Су-25 ВГУ СППУ-22-01\nТип пушки Гш-30 ГШ-23\nКалібр 30 23\nБоєзапас 250 260\nТемп стрільби 3000 3400\nВага установки, кг 250 400\nКут наклону стволів , гр. - 30\nКількість перезарядок 4 3\nВідстань стрільби, м 1600-200 вперед 1200-1600\n2. Бомбардувальне озброєння - для ураження живої сили, техніки, площадних та броньованих цілей.\nНа літаку використовуються авіаційні бомби калібру 100, 250, 500 кг, КМГУ.\n3. Некероване ракетне озброєння - для ураження живої сили, техніки, захищених командних пунктів та арочних укриттів для літаків.\nНа літаку застосовуються :\n-ракети С-5 з блоків УБ-32;\n-ракети С-8 з блоків Б-8м;\n-ракети С-25л, Х-25л, Х-29д.\nТактико-технічні характеристики ракет С-5 С-8\nкількість ракет у блоках 32 16\nкількість використовуємих блоків 8 8\nчас розгрузки блоків,с 1.86+-0.4 1.14+-0.4\nвага блоків без ракет, кг 103 160\nефективна дальність пуску, м\nвага ракети, кг\nвага бойової частини, кг\nвид бойових частин\nТактико-технічні характеристики ракет\nС-25л Х-25мл Х-29д\nдіапазон швидкостей пуску, км/г 600-750 600-750 600-750\nдіапазон висот пуску, м 7 0 0 - 3 5 0 0\nвідстань пуску, м 3 0 0 0 - 7 0 0 0\nкути наклону пусків, гр. 30 30 30\nмінімальна висота прольоту\nнад взривом, м 500 500 500\nмаксимальна висота рівноважної\nроботи двигунів при пусках, км 5 5 5\nРАКЕТА виріб 60 класу “повітря-повітря”\nПризначена для ураження повітряних теплоконтрастних цілей у ближньому маневровому бою. Крім того, застосовується по наземним цілям, що мають тепловий фон. Система наведення ракети на ціль пасивна з використанням інфрачервоного випромінювання. Бойова частина ракети стержневого типу, ефективний радіус розльоту яких складає 5 м. Для підриву бойової частини встановлено контактний та неконтактний підривач. Система наведення ракети забезпечує політ ракети в точку зустрічі з ціллю по кривій погоні, в результаті чого реалізується метод пропорційної навігації.\nПеревищення цілі (пониження) 1+ -0,15 Нц км\nМаксимальне перевантаження винищувача\nпід час пуску 7\nЕфективний радіус ураження 5 м\nНа Су-25 можуть підвішуватися аеромобільні контейнери АМК-8, які призначені для технічного обслуговування літаків Су-25 при підготовці їх до польоту на аеродромах, необладнаних засобами технічного обслуговування літаків.\nДо складу АМК-8 входить 4 контейнери:\n- К 1-Е - електроустановка;\n- К 2-Д - дозаправник;\n- К 3-СНО - засоби наземного обслуговування;\n- К 4-КПА - контрольно-перевірочна апаратура.\nНа літаку застосовано станцію “Клен-ПС”, яка призначена для підсвічування наземних цілей та вимірювання відстані до них.\nТактико-технічні дані станції “КЛЕН-ПС”\nдіапазон вимірювання дальностей 400-5000 м\nдіапазон висот застосування 25-5000 м\nдіапазон швидкостей літака весь\nчас безперервної роботи 2 сек\nДО ОБОРОННОГО КОМПЛЕКСу ЛІТАКА Су-25\n-станція попередження про опромінювання СПО-15лм “Береза”;\n-автономна станція відповідних перешкод СПС-141 мвг (142 мвг), або “ Гарденія-1ф”;\n-автомат вистрілювання ложних теплових ловушок АСО-2в або АСО-2вм;\n-інфрачервоні ловушки ЛІ-250, споряджені у КМГУ-2.\nСПО-15лм “Бірюза” призначена для видачі льотчику інформації про опромінювання літака, визначення напрямку на опромінюючий засіб, його тип та режим роботи.\n-виявлення опромінювання літака РЛС ЗРК, ЗСК, та РЛС літаків усіх типів у слідуючих межах:\nпо азимуту А=+-90 гр.\nпо куту місця +-30 гр.\n-визначення напрямку на РЛС +-10 гр. у секторі +-40 гр., а за межами цієї зони з точністю +-40 гр. в ППС та +-45 гр. у зпс;\n-визначення типу опромінювальної станції та режиму роботи (виявлення , захват);\n--визначення найбільш небезпечної РЛС та виділення її у складі основного атакуючого засобу;\n-визначення діапазону зближення чи віддалення з головним атакуючим засобом.\nСтанція забезпечує видачу інформації на дальності не менше 1.2 дальності ураження атакуючого засобу.\nВ польоті інформацію, що отримана від станції СПО-15лм про опромінювання літака наземними РЛС управління комплексами ЗУР, бортовими РЛС винищувачів та іншими РЛС, що працюють у діапазоні частот станцій, а також інформацію про головну станцію супротивника, використовують для вибору способу маневру та застосування перешкод.\nАвтономна станція відповідних активних перешкод СПС-141, мвг(СПС-142мвг) призначена для прийому та розпізнавання сигналів РЕС з безперервним , квазіобзорним та імпульсним випромінюванням, перевипромінюванням їх з наділеними перешкодними характеристиками для винищувачів супротивника F-14 F-15 F-16 F-18, ЗРК “Петріот”, “Найк-Геркулес”, стрільби ракетами “Фенікс”, “ХОК”, ЗРК “Чапарел”, “Вулкан”, підсвіткою для ракет випущених літаками F-15, “Міраж”, “Ягуар”, “Лангуст”, “Кроталь”.\nАвтомат вибросу відображателів АСО-2в (АСО-2вм) призначений для індивідуального захисту літака від ракет типу “Стінгер” та “повітря-повітря” з тепловою головкою самонаведення, створенням пасивних інфрачервоних перешкод при відстрілі ППИ-20-1в.\nДо складу входить чотири або вісім балок з касетами АСО-2, які споряджені патронами ППИ-20-1в, двох коробок управління та розподілу. На кожній балці 32 піропатрона вагою 100г та терміном горіння одного 7 секунд.\nНа висотах менше 200м ППИ-20 вистрілюють інфрачервоні ловушки з інтервалом через дві секунди парами. На висотах більше 200м вистріли ловушок проводяться через 4-6 секунд.\nІнфрачервоні ловушки ЛІ-250 призначені для групового захисту літаків від ураження ракетами класу “земля-повітря” з тепловою головкою самонаведення. Лі-250 застосовуються з КМГУ у кожному 8 ловушок типу ЛО-451. Вага однієї 20.5 кг. Парашутна система забезпечує установлений спуск інфрачервоної ловушки з Vу=5 м/с. Час горіння 70 секунд. Термін виходу на режим 2.2 -2.7 сек.\nМаловисотний розвідник Су-24мр призначений для ведення розвідки вдень та вночі в ПМУ, СМУ на висотах 50-3000 м та швидкості 600-1350 км/г в умовах застосування супротивником різноманітних перешкод, широкого використання засобів маскування, для ведення РТР в усьому діапазоні висот та швидкостей.\nВстановлена на літаку апаратура забезпечує виконання слідуючих задач розвідки:\n-радіолокаційну розвідку місцевості з виявленням РКЦ та об`єктів, визначення їх координат у любий час доби, у будь-яких метеоумовах в діапазоні висот Н=100-3000 м, полосою захвату 4-28 км з любого із бортів (мертва зона 4 км з кожного борта) з використанням апаратури “Штик-2” та передачею інформації по широкополосному радіоканалу ШРК-1;\n-детальну фоторозвідку місцевості ДПМУ з виявленням візуальних об`єктів при визначені їх координат у діапазоні Н=50-250 м полосою захвата місцевості 10 висот польоту. Проявлення на борту літака та скиданні фільму у капсулі на землю;\n-перспективне фотографування місцевості вдень в ПМУ з визначенням готовності об`єктів, їх координат в діапазоні Н=50-2000м у полосі захвату місцевості до 5Н;\n-телевізійну розвідку місцевості ДПМУ з виявленням та визначенням координат у діапазоні Н=300-1000 м полосою захвата до 9Н польоту з передачею розвідданих по ШРК-1;\n-інфрачервону (теплову розвідку місцевості в ПМУ) при наявності димки з визначенням координат цілей, об`єктів, діяльності (стану) та координат у діапазоні висот 200-1000 м полосою захвату 3-4Н з реєстрацією на фотоплівку та передачею по ШРК-1:\n-наземну розвідку місцевості вдень та вночі в ПМУ у діапазоні висот 150-500 м з полосою захвату до 4Н з реєстрацією на фотоплівку та передачею по ШРК-1;\n-оцінку РТ здібності з визначенням типів РЛС, працюючих в імпульсному та безперервному режимах випромінювання, любих метеоумовах та тривалості доби без обмеженню по висоті з реєстрацією на магнітну плівку;\n-визначення радіаційної забрудненості місцевості до висоти 500м або забрудненості повітря на висоті польоту літака вище 500м в любих метеоумовах та терміну доби з реєстрацією на паперову плівку з передачею розвідданих по вузкополосному каналу з використанням типового комплексу зв’язку.\nПри необхідності виконання комплексної розвідки може використовуватися на висотах н=300-1000м, а з використанням “Шпіль-2м” - 300-500м.\nВся інформація, що передається по радіоканалах, супроводжується навігаційними параметрами літака, видаваємими з навігаційного комплексу НК-24мр та часовим кодом, що видається системою єдиного часу “Севан” для прив’язки розвідданих за часом.\nМаксимальна швидкість літака у землі 1400км/г\nна висоті М 1.35\nШвидкість посадки 295-310 км/г\nМаксимальна відстань польоту:\nна Н=200 м без ПТБ\t900 км\nз дозаправкою у повітрі\t6 г 18 хв\nДовжина літака 22,67 м\nВисота літака 5.92 м\nРозмах при кутовидності крила 16гр. 16.74 м\nМаксимальна швидкість на крилі 16 гр. 900 км/г\nЛітак оснащений реактивними двигунами ТРД АЛ-21ф3\nМаксимальна тяга на повному форсажі 11050 кг\nмінімальному форсажі 9550 кг\nмаксималі 7650 кг\nПаливна система забезпечує аварійний злив палива у польоті з фюзеляжних баків на висотах 500-8000 м. Розхід палива при аварійному зливі 900 кг/хвилину.\nЛітак обладнаний системою дозаправки в польоті паливом від літака танкера Су-24м та Іл-78.\nПрацездатність по перекачуванню палива з танкера Су-24м становить-1000-1200 л/хв., а при дозаправці з танкера Іл-78 - 1900 - 2000 л/хв. через один УПАЗ.\nКрім того, на літаку застосовані ракети Р-60м для ураження повітряних цілей в режимі Фо.\nСу-24мр високоплан з двома ТРД АЛ-21ф3, боковими повітрезабірниками, крилом змінної кутовидності у польоті, диференційно відхиляємим стабілазатором. На літаку встановлена навігаційна система НК-24мр з постійним та з`ємним бортовим обладнанням бортового комплексу розвідки БКР-1, що підвищує ефективність бойового застосування і надійність пілотування в СМУ вдень та вночі.\nЗАСОБИ РЕБ Су-24мр призначені для індивідуального захисту літака від ураження засобами ПВО супротивника з радійними та інфрачервоними системами наведення засобів ураження при веденні бойових дій.\nЗасоби Реп забезпечують:\n-виявлення та пеленгування засобів ПВО супротивника, визначення режиму роботи у безперервному випромінюванні, квазірежимі, імпульсно-доплерівському;\n-подавлення комплексу перехвату на певних дальностях;\n-індикацію бойової обстановки;\n-індикацію напрямку оборонного маневру.\nСтанція РЕП забезпечує винаходження небезпечних атакуючих ракет та захист літака з передньої та задньої півкулі.\nДо складу апаратури РЕП літака Су-24мр “нарциз” входить:\n- станція попередження про орпомінювання СПО-15 (л006-с);\n- станція активних відповідних перешкод СПС-161 (162);\n- уніфіцірований теплопеленгатор”МАК-4л”;\n- автомат помеховий піротехнічний АПП-50А;\n- обчислювач самольотний спеціалізірований ВСС-ф;\n- система об`єктивного контролю СОК-Л-234.\nБОРТОВИЙ КОМПЛЕКС РОЗВІДКИ БКР-1\nПризначений для вирішення задач, для яких призначено літак, і включає обладнання:\n1. Однострокова система телевізійної розвідки “Аіст-м”.\n2. Апаратура лазерної розвідки “Шпіль-2м”.\n3. Апаратура інфрачервоної розвідки “Зима”.\n4. Самольотна РЛС бокового обзору “Штик”.\n5. Самольотна розвідувальна станція загальної радіотехнічної розвідки СРС-1з.\n6. Широкополосний радіоканал передачі розвідданих ШРК-1.\n7. Фотоапарат АП-402 для панорамної та А-100 для перспективної фотозйомки.\n8. Апаратура радіолокаційної розвідки “Ефір-1м”.\nАІСТ-м -одноканальна апаратура телевізійної розвідки - призначена для проведення телевізійної розвідки з малих висот об`єктів супротивника, а також для визначення підсумків бойових дій. Принцип роботи оснований на перетворені оптичних сигналів у видимі сигнали.\nПолоса захвату 9Н польоту\nВисота застосування 300-1000 м\nШвидкість застосування до 1350 км/г\nШпиль-2м - апаратура лазерної розвідки - призначена для вивлення з малих висот бойової техніки, рухомих ракетних установок,автомобілів, танків вдень та вночі. Забезпечує регістрацію інформації та видачу її в широкополосний радіоканал з додатковим шифруванням.\nПолоса захвату чотири висоти польоту\nВисота застосування 150-500 м\nШвидкість застосування до 1200 км/г\n“Зима” - апаратура призначена для інфрачервоної повітряної розвідки місцевості та об`єктів на ній з малих висот 200-1000 м на V=до 1350 км/г при власному слабому випромінюванні об`єктів на фоні натурального фону серед інших засобів. Поле захвату 3-4Н польоту.\nРобота основана на принципі послідовного прямолінійного перегляду пролітаємої території тонким променем у вигляді строк, перпендикулярних напрямку польоту. Розвертання по кадру за рахунок руху літака. Інформація про розвідку записується на магнітну плівку.\n“Штик” - для отримання радіолокаційної картини місцевості та рухомих воєнних об`єктів в умовах практичного польоту.\nВисота застосування 100 - 3000 м\nШвидкість застосування до 1350 км/год\nЗахват місцевості 4 - 28 км\nВинос положення захвату в бік 4 км\nСРС - самольотна розвідувальна станція загальної радіотехнічної розвідки - призначена для автономної розвідки наземних та корабельних радіотехнічних засобів з безперервним та імпульсним випромінюванням, визначення типів РЛС та району їх розташування.\nШРК-1 - призначений для передачі з літака-розвідувальника інформації від апаратури “Аіст-М”, “Шпиль-2М”, “Зима”, “Штик” на дальність прямої видимості наземним пунктам, без обмежень по висоті та швидкості польоту між літаками. Використовується телекодовий канал зв`язку.\nДальність передачі інформації на НПП без ретранслятора при висоті польоту 100 - 3000 м становить 35 - 100 км.\nДальність передачі інформації на НПП з ретранслятором при його польоті на висоті 2000 м не більше 600 км.\nРежим роботи передатчика - безперервний, термін безперервної роботи - 3 години.\nАП-402 - панорамний фотоапарат для виконання денної та повітряної фоторозвідки.\nВисота застосування - 50 - 2500 м із захватом 10Н.\nСпосіб проявлення плівки - хімікофотографічний на борту літака.\nФотоапарат разом з системою вибросу пенала забезпечує можливість відділення пеналу з обробленою фотоплівкою і збросом касети в район КП з`єднань Сухопутних військ.\n- запас плівки при обробці на борту літака - 60 м, при обробці на базі - 480 м;\n- розмір кадру - 8 х 25 см.\nА-100 - для перспективного фотографування місцевості в світлий термін доби при висоті польоту 50 - 2000 м та швидкості до 1350 км/год при полосі захвату 5Н.\nЛЬОТНО-ТАКТИЧНІ ДАНІ Су-17м4 р\nСу-17м4 виготовлений на базі літака Ску-17м3 та являє собою одномісцевий позазвуковий винищувач-бомбардувальник з двигуном ТРД АЛ-21Ф3.Він також пристосований до ведення фото-, теле- та загальної радіотехнічної розвідки.\nНа літаку встановлено систему автоматичного управління для покращення характеристик рівноваги та керування САУ-22.\nЛітак представляє собою середньоплан з крилом перемінної геометрії, кутовидним хвостовим опіренням, трьохколісним шасі, вісьовим повітрезабірником та одним ТРД.\nМаксимальна швидкість горизонтального польоту\nна Н=200 м 1350 км/г\nЧисло М 1.7+0.05-0.1\nШвидкість по прибору з паливом 2000 кг (або ККР)\t1250 км/г\nЗлітна вага нормальна 15230 кг\nЗлітна вага максимальна 19500 кг\nРозрахункова посадочна вага при 1000 кг\nпалива з КР\t12500 кг\nВага бомбового навантаження 4000 кг\nТактичний радіус Н=200 м, кут крила=63 гр. :\n-2 фаб-500 + 4 птб-800 600 км\n-4 фаб-500 + 2 птб-800 460 км\n-8 фаб-500 300 км\nна ПФ без підвісок кут крила 63 гр.\t15200 м\nна МАКС. 12000 м\nНормальна вага МАХ. вага\n16400 кг +1000КГ БК 19500 кг\nШвидкість відриву 330-340 км/г 365 км/г\nДовжина розбігу 1000 м 1600 м\nНормальна посадочна вага 12220 кг 13400 кг\nШвидкість посадки 280 км/г 295 км/г\nВідстань пробігу 950-1000 м 1150 м\nДовжина літака 18.9 м\nВисота 4.889 м\nКолія шасі 3.83 м\nБаза шасі 5.252 м\nРозмах крила при кути 63 гр. 10.025м\n30 гр. 13.68 м\nПлоща крила при куті крила 63 гр. 34.5 м2\n30 гр. 38.49 м2\nОб`єм палива внутрішніх баків 4970 л\nЗагальна кількість палива з чотирма ПТБ по 800 л =8090 л\nДля проведення розвідки на ньому встановлено слідуючу апаратуру розвідки.\nконтейнер призначення комплекс\nККР-1 загальна розвідка “Віраж”+А-39(АП-402)\nККР-1/2 1к+телерозвідка “Зима” +АФА+Чібіс\nКССР-2а 1к+телерозвідка “Аіст”+Зима+АФА\nСКЛАД прицільно-навігаційного комплексу Су-17м4р:\n- цимфрова обчислювальна машина ЦВМ “Орбіта”-20-22;\n- датчики навігації ІКВ-8-1;\n- коректор РСБН “РАДИКАЛ-І” та РСДН;\n- оптичний візир АСП-17;\nЛЬОТНО-ТЕХНІЧНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ Л-39 “АЛЬБАТРОС”\nДвомісцевий навчальний тренувальний літак з двоконтурним двигуном АІ-25 тл призначений для початкового навчання курсантів льотних училищ вмінню техніки пілотування в ПМУ та СМУ вдень та вночі, елементам бойового застосування, пов’язаним з перехватом повітряних цілей візуально, діям по наземним цілям, також тренувань льотного складу училищ та стройових частин.\nРозмах крила 9.12 м\nПлоща крила 18.8 м\nДовжина літака 12.13 м\nВисота 4.38 м\nВага порожнього 3319 кг\nНормальна злітна вага 4300 кг\nМаксимальна злітна вага 4600 кг\nПитоме навантаження на крило 229 кг/м2\nВага палива внутрішніх баків 824 кг\nпідвісних баків 156 кг\nУсього 970 кг\nСтатична тяга двигуна 1720 кг\nна Н=0 м при П=максим. 700 км/г\nна Н=5000 м при П=максим. 750 км/г\nШвидкість зльоту 185-190 км/г\nпосадки V=170 км/г, довжина пробігу 620 м\nВідстань польоту при повній заправці 910 км\nТермін польоту 1 г 55 хв\nПрактичний потолок при вазі 4100 кг 11 км 300м\nМаксимальне число Маха 0.78-0.8\nНа літаку встановлено все необхідне обладнання для виконання польотів за призначенням. Крім того, на літаку встановлено озброєння, яке дає змогу виконувати прицільне бомбардування авіабомбами калібру 50-100 кг, вести прицільну стрільбу з некерованих ракет типу С-5 з блоків УБ-32 по наземним цілям з пікірування, проводити імітацію пуску ракет Р-60, та виконувати фотострільбу.\nЛЬОТНО-ТЕХНІЧНІ ДАНІ Ту-22м3\nДальній ракетоносець-бомбардувальник. Використовує як звичайну, так і ядерну зброю.\nЕкіпаж 4 ч.\nДовжина 42.5 м\nРозмах крила 34.3 м\nВисота 11.2 м\nМаксимальна вага на злеті 124 т\nМаксимальна вага на посадці 88 т\nБойове навантаження 24 т\nМаксимальна швидкість Н=13 км крило 65 гр. 2300 км//г\nШвидкість відриву при вазі 124 т 370 км/г\nШвидкість посадки 305 км/г\nПрактичний потолок при вазі 92 т,\nМ=1.3 крило=65гр. 14000 м\nпри вазі 98т 2,5 од.\nДовжина розбігу без прогріву двигунів 2230 м\nПробіг на посадці 1570-1800м\nЗаправка 54 т\nЗасоби РЕБ: СПС-151, КДС-155, АПП-23м, АСО-26.\nозброєння Rт , на Нмал. Перегоночна дальн.\n12 ФАБ-500 2550-2600 км Н=8.1 км,\t5300 км\n24 фаб-500 2450 км 4900 км\n1хХ-22 4950 км\n3хХ12 2500 км\n10хХ-15 2700 км\n33 АБ-250 2140 км 2400 км\n69 АБ-250 850 км 1000 км\n2хХ-22 1310 км 2040 км\nЛЬОТНО-ТЕХНІЧНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ Іл-78\nСередній військово-транспортний літак.\nЕкіпаж 7 ч.\nДовжина 46.6 м\nРозмах крила 50.5 м\nВисота 14.7 м\nРозміри грузової кабіни: довжина 24,5 м\nвисота 3,4 м\nНа літаку використовується 4 двигуна ДС-30 пс з статичною тягою на максимальному режимі 12 000 кг.\nПрактичний потолок 13000 м\nШвидкість по приладах у землі 480 км/г\nШвидкість на висоті Н=8-10 км 735 км/г\nВідстань розбігу на БВПС 1460 м\nПробіг з реверсом 500 м\nМаксимальна вага вантажу 42 т\nМаксимальна кількість десанту:\nпри десантуванні з повітря\t126 ч.\nпри перевезенні у двопалубному варіанті 225 ч.\nМаксимальна маса палива\t80 т\nОзброєння: гармати ГШ-23л - турельна установка для прикриття ЗПС боєкомплектом 1200 патронів; бомби калібру до 500 кг.\nАпаратура РЕБ: СПС-5, СПС-151, СПС-152, КДС-16 мг.\nВантаж вага вантажу Rт Нмал Rт Н=10 км вага палива\n126 чол. десант. 13 тон/68т 2670 км 2590 км\nПерегоночна відстань на висоті 10000 м 7200 км.\nЛЬОТНО-ТЕХНІЧНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ Ан-72\nМалий військово-транспортний літак.\nДовжина 28.1 м\nРозмах крила 32 м\nВисота 8.6 м\nЛітак обладнаний двома двигунами Д-36\nз максимальною тягою 13000 кг\nПрактичний потолок 11000 м\nМаксимальна швидкість у землі 410 км/г\nна висоті 10 000 м 540 км/г\nВідстань розбігу 350 м\nПробіг 500 м\nШвидкість відриву на злеті 170 км/г\nМаксимальна вага вантажу 7,5 т\nперевозимого особового складу\t68 ч\nперевозимого десанту 57 ч.\nМаксимальна вага палива 10.8 т\nвисота палива палива\n10.8 т/1 т 4.3 т/7.5 т\n500 м 2100 км 600 км\n4000 м 2700 км 680 км\n6000 м 3050 км 680 км\n8000 м 3750 км 720 км\n10000 м 4050 км 790 км\nОзброєння немає, засобів РЕБ немає.\nЛЬОТНО-ТЕХНІЧНІ ДАНІ Мі-8\nДовжина 25.85 м\nВисота 5.6 м\nДіаметр несучого гвинта 21.294 м\nДвигуни: два ТВЗ-117 мт\nВага злітна 13000 кг\nВантажопід`ємність 4000 кг\nШвидкість у землі 250 км/г\nна висоті Н=1000 м 240 км/г\nПрактичний потолок 4000 м\nМаксимальне перевантаження 2 од.\nваріант озброєння Rт на Н=100м Rт на Н=1000м\n6хУБ-32 230 км 195 км\n6хБ-8 230 195\nнавантаження 2100 кг 230 495\n4000 кг 215 465\nз підвісним баком 725\nз двома баками 950\nз вантажем на зовнішній\nпідвісці вагою 3000 кг 240 км\nПовна заправка 4450 кг\nбез підвісних баків 2870 кг\nЛЬОТНО-ТЕХНІЧНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ Мі-24В\nЕкіпаж 2 ч.\nДовжина 21.35 м\nВисота 5.47 м\nДіаметр несучого гвинта 17.3 м\nМаксимальна вага 11500 кг\nВантажопід`ємність 1500 кг\nМаксимальна швидкість у землі 335 км/г\nна висоті 500 м 320 км/г\nПрактичний потолок\t4500 м\nМаксимально-допустиме перевантаження 1.8 од.\nЗаправка без додаткових баків 1710 кг\nз чотирма додатковими баками 3170 кг\nваріант озброєння Rт на Н=100 м Rт на Н=1000 м\nбез підвісок 250 км 530 км\n1470 патронів 192 420 км\n4х”Штурм-в”+2хОФАБ-250ш 185 410\n8х”Штурм-в”+2хУб-32 155 350\n1470 патронів 105 250\n2 хПТБ по 500 л 725\n4хПТБ по 500 л 975 км\nНа вертольоті встановлена гармата ГШ-23 з боєкомплектом 1470 патронів.\n“Основною метою будівництва та розвитку ВПС є створення невеликого за чисельністю, мобільного, добре озброєнного і всебічно оснащеного авіаційного угрупування.”\nВсе работы, похожие на Учебное пособие: Літаки та засоби авіаційного ураження авіації Збройних Сил України\n• Наукове обґрунтування медикаментозного забезпечення ...\n• Ввод автомобілів до експлуатації та приведення їх у ...\n• Застосування з'єднань та військових частин ...\n• Засоби РЕБ, їх характеристики (типи літаків) і основи їх ...\n• Адміністративне право України\n• Проблеми адміністративно-правового регулювання ...\n• П"ять родів військ українських військово-повітряних сил\n• Ставлення влади та політичних партій до вступу у НАТО\n• Адміністративний примус\n• Історія літакобудування\n• Календарні свята у грудні\n• Теорія з Кримінального права\n• Адміністративне правопорушення\n• Наукове обґрунтування та розробка моделі завантаження ...\n• Військово-політичний блок НАТО: історія діяльності ...


Панель Фасадна - Отделка Дома Снаружи\nОпубликовано в Сайдинг З Металу Июнь 3, 2017 – 17:02\nЕлементи і креслення\nЦентральна частина складеного кута, може використовуватися як самостійний, окремий елемент (зовнішній кут)\nПланка (лиштва) складальна Я-ФАСАД\nБічні частини складеного кута, може використовуватися як самостійний, окремий елемент (обрамлення неутопленних прорізів будівлі)\nПрофіль універсальний J 7/8 Я-ФАСАД\nВикористовується для монтажу на внутрішніх кутах.\nФАСАДНІ ПАНЕЛІ НОВОГО ПОКОЛІННЯ\nЯк говорилося в одній старій рекламі: «Добре мати будиночок в селі!». Якщо Ви читаєте цей текст, то можна зробити висновок, що «будиночок у селі» у Вас вже є або незабаром з'явиться, і Ви підбираєте йому «одяг». Поспішаємо Вас порадувати, Ви на правильному шляху. Представляємо фасадну систему нового покоління «Я-ФАСАД».\nЧим же хороша наша нова фасадна система? Давайте розбиратися.\nПогодьтеся, завжди приємно отримати відмінний продукт за порівняно невеликі гроші! Комплект для обробки будинку панелями «Я-фасад» коштує в півтора рази дешевше, ніж обробка поліпропіленовими панелями (так званий «цокольний сайдинг») і в три рази дешевше обробки штучним каменем , при порівнянних або кращих якісних характеристиках.\nНайбільший страх перед покупкою пластикового фасаду - страх вицвітання. Завдяки унікальній системі SunProof EXTRA, розробленої спільно з фахівцями компаній LECHLER (Італія) і PENN COLOR (США), ми гарантуємо збереження квітів «Я-фасад» протягом 50 років!\n«Я-фасад» - єдиний вироблений на території Російської Федерації матеріал для оздоблення фасаду, має довічну гарантію на ряд істотних характеристик.\nМНОГООБРАЗИЕ - ОСНОВА СВІТОБУДОВИ\nЗабарвлення кожної панелі «Я-фасад» індивідуальна - жодна панель не схожа на іншу. Це дозволяє Вам створити фасад, максимально імітує природні матеріали, адже кожен натуральний камінь або цегла ручної роботи неповторний і унікальний.