Проектування і будівництво будинків з клеєного бруса: мрії стають реальністю [Дома из Бруса]\nПроектування і будівництво будинків з клеєного бруса: мрії стають реальністю\nМай 22, 2015 – 16:31\nЕлітні будинки з клеєного бруса - це красиво, естетично й сучасно. У наш час будівництво таких будинків є досить перспективною галуззю, адже придбати об'єкти подібного плану бажають багато. І все це тому, що будинки з клеєного бруса не тільки виглядають привабливо і вже одним тільки своїм виглядом здатні підкреслити оригінальність смаку і індивідуальність господаря, але і обходяться порівняно недорого. Чому вартість будинків з клеєного бруса низька?\nХочете якісний і надійний будинок, який буде радувати вас все ваше життя? То фахівці свого дiла компанії Dom4m пропонують своїм клієнтам великий вибір проектів великих i маленьких будинків за найкращою цiною. Ми врахуємо всі ваші вимоги і побажання. З нами Ви економите не тільки свої гроші, але й свiй вiльний час.\nКлеєний брус: переваги матеріалу\nКлеєний брус - це сучасний і, що найголовніше, натуральний матеріал, який відрізняється практичністю і широко застосовується в будівництві будинків. Його по праву можна назвати елітним, адже те, що вдається побудувати з цього матеріалу, дійсно заворожує і вражає своєю красою. Такі будинки завжди будуть предметом захоплення, адже вони вигідно вирізняються серед інших аналогічних конструкцій і підкреслюють оригінальність оформлення фасаду.\nПроектування елітних будинків з клеєного бруса - це ідеальний вибір у випадку, якщо ви прагнете поєднувати практичність, елегантність, красу і довговічність. Завдяки використанню спеціальних просочень, якими покривається клеєний брус в процесі виробництва, даний матеріал має кілька незаперечних переваг:\nМеханічна стійкість стін і всіх перекриттів об'єкта - йому не страшні ні сильний вітер, ні грім і блискавка;\nПідвищена міцність навіть через кілька десятків років експлуатації. Поверхня клеєного бруса ідеально рівна, а тому при будівництві даний матеріал утворює монолітну конструкцію;\nСтійкість до підвищеної вологості, сонячним променям, різких перепадів температур;\nБезпека для здоров'я і життя людини. Більше того, деревина надає і сприятливий вплив, оскільки має властивість «дихати», забезпечуючи оптимальний рівень вологості в приміщенні і насичуючи повітря корисними ефірними маслами;\nЕкономічність. Незважаючи на те, що клеєний брус не вважається дешевим матеріалом, використання сучасних технологій його підготовки для будови дозволяє заощадити чималі фінанси в порівнянні з будівництвом цегляних конструкцій.\nОсобливості та переважні характеристики клеєного бруса забезпечуються унікальністю процедури його виробництва. У порівнянні з іншими матеріалами, клеєний брус виготовляється з сосни або їли. Підібрана деревина обов'язково проходить кілька етапів перевірки на якість.\nПісля того, як деревина відібрана, вона піддається сушінню в спеціальних камерах конвекційного типу до вологості не більше 10%. Далі відбувається ще один етап контролю на якість. Висушені елементи - ламелі - обробляються захисними складами, підганяються за розміром і підрізають при необхідності, з'єднуються між собою за допомогою міні-шипів. Довжина готового бруса може досягати до 12 метрів. Даний процес обов'язково закінчується ще одним контролем якості.\nЗ метою збільшення міцності і стійкості клеєного бруса його елементи - ламелі - підбирається ретельно відповідно до розташування деревних волокон, а вже потім щільно склеюються пресом. Після цього готові бруси чекають профілювання, яке ще раз здійснює перевірку якості виробів шляхом обробки матеріалу по всій довжині. Всі гребені і пази по всій довжині клеєного бруса щільно фіксуються.\nПроцес будівництва: кілька основних нюансів\nБудівництво елітних будинків з клеєного бруса вимагає застосування матеріалів із спеціальними профілями. Саме наявність даних профілів сприяє надійному захисту швів готового побудови від попадання в них вологості. Крім цього такі профілю забезпечують максимальну звукоізоляцію і відсутність продування.\nВиготовлення кожного елемента здійснюється тільки на спеціалізованих заводах з урахуванням всіх нюансів проекту, який складається заздалегідь. Адже тільки правильно виконані деталі і всі матеріали можуть гарантувати відсутність щілин, тріщин, тепло і звукоізоляцію в будинку, а отже, підвищити терміни експлуатації будинків.\nІснують вимоги і до характеристик клеєного бруса. Наприклад, товщина його повинна бути не менше 22 см, що дозволить забезпечити в майбутньому комфортні умови перебування в приміщеннях при різних температурах на вулиці. Особливо це вигідно в зимову пору року, адже витрати опалення при таких умовах на обігрів будинку з клеєного бруса будуть куди меншими, ніж аналогічного побудови з цегли.\nСам процес будівництва будинків з клеєного бруса відбувається порівняно швидко і без необхідності проведення додаткових коригувань. Всі поверхні стін розгорнуті всередину і покриваються спеціальним лессірующіе складом або кроющими речовинами, виходячи з вимог і ідей дизайнерів. При цьому, щоб забезпечити максимальний захист побудови від впливу негативних факторів навколишнього середовища, найкраще ззовні будинок покривати захисними складами.\nПісля того, як будівництво будинку буде завершено, можна відразу ж приступати до укладання комунікацій, втілювати дизайнерські задумки і реалізовувати оригінальні ідеї оформлення. Це, до речі, одна з переваг проектування будинків з клеєного бруса, так як витрачати час на те, щоб конструкція відстоялася, не потрібно. А значить, вже після завершення всіх робіт можна буде або заїжджати для проживання в нього особисто, або здавати в оренду або продавати.\nЧому будинку з клеєного бруса вважаються елітними?\nНазивати так будинки, побудовані з клеєного бруса, стали ще в західних країнах, адже саме там вперше почали використовувати даний матеріал для зведення будівель. У чому ж полягає елітність таких будинків? У першу чергу, це естетична особливість. Будинки з цегли навряд чи можуть стати настільки комфортними та затишними для проживання. А ті балки, каміни, колони і навіть меблі з дерева просто не здатні створити потрібну атмосферу в приміщенні, де так і віє холодом.\nПо-друге, звичайно ж, вартість будинків - вона не низька, але цілком виправдовується якістю споруди. В середньому вартість будинку з клеєного бруса складає від 150 000 рублів за квадратний метр без урахування витрат на фундамент. Також важливо враховувати, що в кожному окремому випадку ціна залежить від проекту, планування, кількості та розміру кімнат, дверей аркових прорізів.


Hyundai в 2018 році оновить кросовер Creta - Фокстрот Авто\nHome Новини Hyundai в 2018 році оновить кросовер Creta\nHyundai в 2018 році оновить кросовер Creta\nВ наступному році автовиробник має намір провести рестайлінг для кросовера Creta.\nЗа попередніми даними, російська версія компактної моделі отримає більше схожості з бразильським варіантом кросовера. Виходячи з цього передбачається, що автомобіль отримає нову радіаторну решітку, оновлену оптику, а також збільшені повітрозабірники і змінений передній і задній бампери. В інтер’єрі істотних змін не очікується, але ймовірно буде покращена система шумоізоляції, а також зміниться оббивка салону.\nЩо стосується списку оснащеності Creta, то повідомляється, що у кросовера буде нова мультимедійна система із збільшеним розміром екрана і підтримкою смартфонів. Нещодавно стало відомо, що корейський автовиробник вже отримав ОТТС на нові моделі і згідно з документом, версії з 1,6-літровим мотором отримають повний привід, він буде доступний як з «механікою» так і з «автоматом».\nНа даний момент у РФ пропонується повнопривідна версія Creta тільки з 2,0-літровим двигуном і автоматичною коробкою передач, її ціна від 1 179 900 рублів. Модифікації з 1,6-літровим мотором будуть значно дешевше від 964 900 рублів з механічною коробкою і 1 134 900 рублів з автоматичною трансмісією.\nНагадаємо, що нещодавно Hyundai анонсував новий кросовер – Kona.\nPrevious articleСтрашне ДТП на трасі в Башкирії: водій загинув, двоє дітей постраждали\nNext articleДвоє дітей і підліток постраждали в аварії на проспекті Перемоги в Пензі\nПід Волгоградом іномарка зіткнулася з фурою: водій загинув на місці\nУ Виборзькому районі Петербурга пожежна машина знесла бампер «Джипу»\nКросовер Volkswagen T-Cross дебютував на перших рендерах\nУ Благовєщенську автобус «ПАЗ» з пасажирами збив дівчину на пішохідному переході


13 кадрів зі зйомок Титаніка, після яких фільм не буде для вас колишнім | Позитивні Новини\n13 кадрів зі зйомок Титаніка, після яких фільм не буде для вас колишнім\nТимур Орлов25 Січня, 20190264\nЗ’явившись на екрани в 1997 році «Титанік» отримав 11 «Оскарів» (тільки 2 стрічки змогли повторити цей рекорд і жодна його НЕ перевершила) і протягом 12 років фільм утримував звання самого касового фільму за всю історію кінематографу, поки його не зрушив на другу сходинку інший фільм того ж режисера – «Аватар».\nА ще він представив світу юного Леонардо ДіКапріо, якого тоді або запійні любили, або ненавиділи за солодке личко, але тепер багато хто вважає серйозним актором.\nОднією з найскладніших сцен у фільмі була та, де хвіст кораблявідламався і вертикально піднявся. Зняти таке можна було тільки в павільйоні, підчіплюючи всю конструкцію спеціальними лебідками.\nЗйомки вимотували акторів, так що вони не проти були присісти і відпочити між дублями. Нехай навіть в декорації ліфта.\nКемерон досить часто потрапляє в кадр, тому що прискіпливо контролює процес зйомок. Тут йому, схоже, весело не менш, ніж репетируючим танець акторам.\nУ фільмі ця сцена виглядає дуже драматично – Джек насилу витягує Розу назад на палубу, коли вона ледь не падає вниз з великої висоти. Однак на зйомках все виглядало не так жахливо. Падати було невисоко, а внизу нудьгував асистент, готовий підхопити актрису Кейт Уінслет, якщо щось піде не так.\nКейт Уінслет була хуліганкою нітрохи не менше своєї героїні. Решта входять в роль для зйомок серйозної сцени, і тільки вона дозволяє собі веселитися, будуючи гримаси.\nДобре, не по коліно, а по пояс. Але все одно ж не глибоко, правда? Фінальні сцени фільму, коли Роза і Джек опиняються у воді, знімали в резервуарі глибиною близько метра, так що актори не так плавали, скільки повзали по дну на колінах.\nТреба віддати належне Камерону – він постійно плавав в воді разом зі своїми героями. Правда, на відміну від них, зазвичай був одягнений тепліше, в непромокальні штани і чоботи.\nВи вже зрозуміли, що Джеймс Кемерон був одержимий точністю деталей? Щоб додати, всьому що відбувається реалізму, а акторам – достовірності емоцій, він вирішив, що всі зйомки потопаючого «Титаніка» будуть проходити в холодній океанській воді. А щоб актори все-таки не замерзли на смерть, як справжні жертви аварії корабля, на знімальному майданчику були ванни з гарячою водою, куди можна було час від часу бігати грітися. (На фото ДіКапріо розважає свою партнерку по зйомках, поки вона відігрівається.)\nКрім того, всім героям роздали гідрокостюми, під які веліли надягати термобілизну. ДіКапріо їм не гидував, тому в деяких сценах виглядає трохи огрядний. Вінслет, вважаючи себе досить повною дівчиною, переживала за те, як буде виглядати на екрані, а тому відмовлялася, що боїться, що гідрокостюм завадить їй увійти в образ. Вона була єдиною, хто досить довго знімався без утеплення. В результаті актриса захворіла на пневмонію.\n12 кумедних знімків «копіювати» - вставити Previous post\nЛісоруби початку 20 століття, які валили великі дерева, використовуючи тільки ручні інструменти Next post


Фінансова діяльність суб’єктів господарювання - Навчальний посібник (Терещенко О. О.) - Глава: 5.1. зміст, значення та основні завдання дивідендної політики онлайн\n5.1. зміст, значення та основні завдання дивідендної політики\nОдним з важливих завдань фінансового менеджменту є формування та реалізація політики підприємства в галузі виплати дивідендів. Дивіденди — частина чистого прибутку, розподілена між учасниками (власниками) відповідно до частки їх участі у статутному капіталі підприємства.\nДивідендна політика — це набір цілей і завдань, які ставить перед собою керівництво підприємства у галузі виплати дивідендів, а також сукупність методів і засобів їх досягнення. Оптимізація дивідендної політики — це оптимізація співвідношення між прибутком, що виплачується у вигляді дивідендів, і тим, який реінвестується з метою максимізації доходів власників.\nПриймаючи рішення в галузі дивідендної політики, слід враховувати, що вони впливають на ряд ключових параметрів фінансово-господарської діяльності підприємства: величину самофінансування, структуру капіталу, ціну залучення фінансових ресурсів, ринковий курс корпоративних прав, ліквідність та ряд інших. Найбільш чітко вираженим є зв’язок між дивідендною політикою та самофінансуванням підприємства: чим більше прибутку виплачується у вигляді дивідендів, тим менше коштів залишається у підприємства для здійснення реінвестицій. Якщо ж приймається рішення про тезаврацію прибутку, то збільшується величина власного капіталу, а отже, змінюється загальна структура капіталу підприємства, що за певних обставин впливає на його вартість.\nЗв’язок між дивідендною політикою і ринковим курсом корпоративних прав описується класичним алгоритмом: курс акцій прямо пропорційний дивіденду та обернено пропорційний процентній ставці за альтернативними вкладеннями капіталу на ринку.\nСтабільний рівень дивідендних виплат може сигналізувати про те, що вкладений інвесторами в підприємство капітал працює ефективно. Отже, за інших рівних умов дивідендні виплати позитивно впливають на ринковий курс корпоративних прав. З іншого боку, відсутність дивідендів або їх різке коливання свідчить про нестабільність і ризиковість підприємства-емітента корпоративних прав. Як наслідок — ринковий курс падає. Щоправда, інвестори можуть високо оцінити вартість акцій підприємства навіть і без виплати дивідендів, якщо вони добре поінформовані про його програми розвитку, причини невиплати або скорочення виплати дивідендів і напрямки реінвестування прибутку.\nВажливим є також обернений зв’язок між ринковим курсом корпоративних прав і фінансово-господарською діяльністю емітента. Вплив низького ринкового курсу проявляється під час залучення підприємством фінансових ресурсів. За низького ринкового курсу корпоративних прав емісія може або взагалі не відбутися, або з мінімальним курсом емісії, відповідно і мінімальним емісійним доходом. Отже, якщо підприємство планує залучати кошти за рахунок додаткової емісії, йому слід реалізувати дивідендну політику, спрямовану на підвищення ринкового курсу корпоративних прав.\nДо основних завдань, які слід вирішити в ході формування та реалізації дивідендної політики, слід віднести:


Український Юрист — Варязьке захоплення\nПодорожі: Варязьке захоплення\nПро норвезький феномен повного симбіозу людини та природи протяжністю в 120 кілометрів\n«Та вони якісь блаженні, ці норвежці! Ні, ти тільки уяви, у них же все по-чесному і на суцільній довірі», — захоплено розповідає мені Ольга з Кропивницького, з якою ми випадково стикаємось біля Anker Hostel в Осло. Ользі 57 років, струнка та усміхнена, вона скромно ховається за побитим життям велосипедом, на якому гордо майорить жовто-блакитний прапорець, і в деталях переповідає свою тисячокілометрову подорож з Данії до Норвегії стрімкими скандинавськими дорогами. В якийсь момент я почитаю заздрити цій невгамовній жінці, а потім кидаю оком на свій 18-кілограмовий наплічник, згадую про майбутній марш-кидок пересічною місцевістю і розумію, що її пригоди вже позаду, а мої — лише починаються. Та про все за порядком.\nСлідуючи за мрією\nНорвегія була моєю давньою мрією ще з часів шкільного минулого. Тому приїхати сюди мене спонукало безліч, часом не пов’язаних між собою, причин. Країна, яка, посідаючи 60 місце за розмірами у світі, впевнено утримує лідерство в рейтингу ІЛР (Індекс людського розвитку, так званий показник щастя), є одним із найбільших постачальників нафти у Північній Європі та визнаним експортером риби і морепродуктів — уже притягує до себе погляд. Та багатство природних ресурсів і стабільне економічне зростання навряд чи стають вирішальними при плануванні чергової відпустки. Тут на арену виходить бажання отримати все і за короткий період часу. Але, погодьтеся, вражаючі краєвиди і багате історичне минуле можна зустріти в багатьох місцях, то що ж все-таки настільки сильно приваблює мандрівників до Норвегії, що дозволяє цій маленькій країні вже багато років впевнено входити у двадцятку найкращих туристичних місць світу?\nЦе запитання адресую Дмитрові, гіду, що вже декілька років водить походи по Національному парку Ютунгаймен, одній з найвизначніших природних пам’яток Норвегії загальною площею в 1 151 км2. З ним ми знайомимось на березі озера Г’єнде у мальовничому туристичному притулку Мемурубу, де має розпочатися мій десятиденний піший маршрут протяжністю в 120 кілометрів. Крокуючи гірською стежкою, щедро всіяною каменюками вулканічного походження, гід замислюється лишень на хвилину, а потім починає розповідати про норвезький феномен повного симбіозу людини та природи: «Дуже вражає, коли вперше стикаєшся з тим, як вони бережуть та піклуються про дари природи, будуючи своє життя не всупереч їй, а завдяки. У них хочеться вчитись, аби потім спробувати втілити такі ж принципи вдома, в Україні. А ще хочеться постійно повертатися назад».\nІ з цим важко не погодитись. Особисто мене бажання ще раз повернутися до Норвегії «накрило» посеред маленького, закинутого хутора Веттісморкі, з якого відкривається неперевершений краєвид на найвищий в Європі водоспад Веттісффосен (висота вільного падіння води — 275 метрів). У відірваному від цивілізації місці панує чистота та порядок. Поодинокі місцеві відпочивальники скрупульозно сортують сміття і з властивим усім норвежцям непохитним спокоєм спостерігають, як на покритих мохом та травою дахах низьких дерев’яних будиночків пасуться кози. Ці «живі» дахи, що вже стали візитівкою Норвегії, дуже доречно відображають майстерне поєднання розуму людини та сили природи. Ще в далекому середньовіччі норвежці зрозуміли, що без значних витрат вони можуть отримати якісний та надійних дах, що не лише добре забезпечує тепло- та гідроізоляцію, а ще й покращує загальний мікроклімат у домі, органічно вписуючись у вже існуючий ландшафт.\nЛандшафт, традиції, кухня\nОрганіка та цілісність ландшафту є чи не ключовою деталлю в норвезькій архітектурі. Як і століття тому, архітектори віддають перевагу дереву та іншим природним матеріалам, зберігаючи вірність простоті та зручності. Винятком можна вважати Осло, що за останні роки вперто намагається перебрати на себе роль флагмана модерністської архітектури. І поки за межами столиці панують спокійні та виважені форми, на берегах Осло-фіорда розкинувся один із найбільш обговорюваних у Норвегії архітектурних проектів — район Barcode. Уперше потрапивши туди, легко відчути себе незначною піщинкою у світі велетнів. Масивні бетонно-скляні конструкції, спроектовані голландською фірмою MVRDV, настільки контрастують зі звичним образом міста, що складається враження, ніби ти випадково потрапив у зовсім інший вимір. Не дивно, що спочатку понад 70 % містян були проти будівництва району. Та побудований у 2016 році Barcode не залишив Осло іншого вибору, окрім як змиритися і навчитися з ним жити. Два роки потому район став новою візитівкою міста, а в данину старим традиціям дахи бетонної новобудови швидко перетворились на маленькі імпровізовані сади та городи.\nТрадиції та культура — це ще одна беззаперечна перевага Норвегії. І тут вибагливому туристові є де розгулятися. Від міфічних тролів та гномів до легендарних вікінгів. Кожен куточок Норвегії має свою унікальну і часто авантюрну історію з пригодами, битвами, королями та принцесами. Що парадоксально, самі норвежці не надто в захваті від такої історії. За словами Інгрид, менеджера з Бергена, важко пишатись предками, що грабували і вбивали всіх без винятку. Та мандрівникам такі деталі знати необов’язково. Саме тому полиці крамниць ломляться під вагою сувенірів, а вулична реклама закликає зануритися у світ войовничих «вовків півночі». Але якщо зазирнути трохи далі, за блискучу завісу з голлівудських фільмів, стає зрозуміло, що історія і культура Норвегії — багатогранніша та глибша, ніж ми уявляємо, так само, як і історія вікінгів. Особливо яскраво це відчувається в Norsk Folkemuseum в Осло. Музей під відкритим небом наочно показує та розповідає про культуру і традиції норвежців, починаючи з ХІІІ століття. Тут дуже легко загубитись на цілий день, плавно кочуючи від одного старовинного обряду до іншого. Головне — уважно вивчіть програму заходів і спочатку відвідайте традиційне сватання, а вже потім старовинний похорон. Бо в зворотному порядку це видається досить гротескно.\nЗ кухнею Норвегії мене поспішає познайомити Алі з Ванкувера. Етнічна норвежка Алекса приїхала на батьківщину своєї сім’ї вперше, але на вузьких вуличках Осло почувається досить упевнено. Даються в знаки дитячі розповіді дідуся. Ми прямуємо до супермаркету Kiwi Toyen. Здається, Алі знає все і про в’ялену ковбасу з м’яса лося, і про традиційний солодкий коричневий сир бруност, і навіть про снореброди, відриті бутерброди з дарами моря. На жаль, про це все Алі може тільки розповідати, не куштуючи. Горді та віддані своїй культурі норвежці, навіть в еміграції намагаються привити своїм нащадкам відчуття дому. В Аліному випадку це призвело до того, що, переївши в дитинстві, з подачі дідуся, лютефіску (ще однієї традиційної норвезької страви, яка фактично є замоченою у соді сушеною рибою), дівчина вже не може переносити нічого, що має хоч трохи виражений різкий аромат.\nПеревірити на собі магічну силу лютефіску можна на рибному ринку в Бергені. Одне з найпривабливіших туристичних місць Норвегії приваблює туристів обіцянками смачних та екзотичних страв. На маленькому клаптику набережної, одразу навпроти знаменитого району Верф Брюгген, що входить у список всесвітньої спадщини ЮНЕСКО, з сьомої ранку на голодних мандрівників чекають всі принади Норвезького моря, від звичного нам оселедця Matias до китового м’яса, яке вам просто доведеться розділити з місцевими чайками. По-іншому ці санітари міста вас із-за столу не випустять. Попереджую одразу: ціни відверто кусаються. За скромний обід з тріски, палтуса і легкого салату можна віддати близько 50 євро.\nУ кожного своя Норвегія\nУзагалі ціни — це певно те єдине, що може налякати туристів у Норвегії. Проживання у найдешевшому хостелі обійдеться від 25 євро за ніч, у горах ціна буде ще вищою. Так, у туристичному притулку Spiterstulen, що знаходиться біля підніжжя найвищої гори Скандинавського півострова — Гальгепігген (висота 2 469 метрів), за ліжко можна віддати 40 євро, сніданок коштує 17 євро, а вечеря — 39. Середній чек у супермаркеті стартуватиме від 35 євро, але при цьому на поодиноких стихійних ринках цілком можна придбати фрукти та овочі за відносно демократичними цінами. Вартість чашки кави коливатиметься від одного євро в кавовому автоматі до п’яти євро в недорогому ресторані. А от любителів провести вечір за келихом вина в Норвегії може чекати розчарування. Міцний алкоголь можна придбати лише у спеціалізованих магазинах і то не пізніше ніж 17—18 вечора. При цьому будьте готові до шалених черг і таких само цін. Пивні напої у вільному доступі продаються в супермаркетах лише до 19.00. Ціна за пляшку стартує від п’яти євро.\nТа всі ці деталі відходять на другий план, варто лише вперше вдихнути повітря над Согнефіордом чи прогулятись у затінку ботанічного саду в Осло, чи просто безкінечно довго милуватися кришталевими льодовиками Скандинавських гір.\nУ кожного мандрівника своя Норвегія. Хтось приїжджає помилуватися краєвидами, перевірити себе на витривалість серед кам’янистих схилів чи відшукати сліди войовничих вікінгів, а хтось, як мій новий знайомий Ноа із Канади, прагне віднайти трохи особистого простору. З Ноа ми випадково познайомилися в мій останній вечір в Осло. Переплутавши час вильоту літака і втративши впевненість у завтрашньому поверненні до Києва, я понуро сиділа на терасі хостелу, неквапливо потягуючи найдорожчий у своєму житті яблучний сидр за 12 євро, аж поки із стану заціпеніння не вивів вигук молодика за сусіднім столиком. Ноа приїхав до Норвегії три тижні тому і майже одразу вирішив, що хоче залишитись. «Ти не розумієш, — переконував він мене,— вони ж геть інші! От удома всі так і намагаються обійняти мене чи залізти в особистий простір, при цьому їм начхати, хто я такий. А тут мене слухають і цінують, не завдаючи при цьому жодного дискомфорту. Неймовірні люди! Ти наче в колективі, але при цьому можеш бути сам».\nМожливо, саме в цьому і полягає феномен Норвегії? Може, справа не у фіордах, стабільній економіці, горах, льодовиках чи вікінгах, а у самих людях? Таких, як і тисячі років тому — сильних, відкритих світу, але при цьому таких, які поважають свою і чужу свободу. Вільних. Мабуть, усе ж таки Ольга з Кропивницького трохи помилялася: норвежці не блаженні, вони просто інші, і від цього надзвичайно щасливі.\nА на літак до Києва я все-таки встигла, щоправда, це вже геть інша історія.


Ювелірний подарунок для чоловіка: що врахувати при виборі? | Big.LIB - Женский новостной журнал\nЮвелірний подарунок для чоловіка: що врахувати при виборі?\nЧоловічі ювелірні вироби користуються не меншим попитом, ніж жіночі. У суспільстві існує думка, що чоловікам не подобаються дорогоцінні прикраси, що в корені не є правдою.\nБільш того, з кожним роком все більше чоловіків намагаються знайти собі гарний, стильний, модний аксесуар, який підкреслить їх мужність, додасть загальному образу якусь родзинку. Ювелірна прикраса може стати хорошим подарунком, якщо правильно вибрати, враховуючи смаки юнака, а також підібрати доречний тип виробу.\nШирокий вибір ювелірних прикрас для чоловіків ви можете знайти в интернет-магазині Золотій Вік (https://www.zolotoyvek.ua/ua/)\nГоловне питання, яке хвилює дівчат при виборі подарунка для хлопця, на що звернути увагу, які параметри врахувати, як цей подарунок вибрати. Стилісти рекомендують враховувати кілька нюансів, які допоможуть зробити вибір точним, а також подарувати виріб, який однозначно підійде і сподобається чоловікові.\nЮвелірні заводи пропонують чоловікам ланцюжки, браслети, кільця, підвіски, хрестики, запонки й багато іншого. Щоб вибрати тип подарунка, врахуйте загальний стиль одягу. Якщо в гардеробі домінує спортивний стиль, то краще подарувати ланцюжок, який не загубиться.\nДля любителів класичного формату добре підійдуть запонки. Зрілим чоловікам можна подарувати красиву й дорогу печатку (каблучку) або годинник. Затискачі можна дарувати у віці від 25, коли юнак вже має чіткі плани на життя такий подарунок може стати хорошим доповненням серйозного образу.\nЯкщо дівчатам найчастіше дарують золото, то чоловіки однаково люблять срібло і золото. Правда, врахуйте, що лимонне золото зазвичай носять тільки у вигляді обручок і далеко не завжди.\nЧервоне або біле золото — класичні метали для виготовлення чоловічих виробів. Тільки врахуйте, що існує алергія на золото, тому якщо ви не знаєте точно, краще подарувати срібло.\nВибираючи коштовність, варто зрозуміти: краще знайти виріб з інкрустацією або без. Не всім чоловікам подобаються дорогоцінне або напівдорогоцінне каміння. До того ж, не завжди таке поєднання буде виглядати однаково красиво на всіх. Якщо даруєте печатку, то інкрустація може бути доречною, але потрібно розумно вибрати вставку.\nДля хлопця підійде вставка з емаллю, а більш зрілому чоловіку краще вибрати прикрасу з рубіном або іншим ювелірним мінералом. Якщо даруєте хрестик, зі вставкою потрібно бути обережніше, а краще зовсім відмовитися від цієї ідеї, тому що камінь може подряпати шкіру, не всім подобаються релігійні прикраси зі вставками.\nДе купити чоловічі ювелірні вироби?\nЧоловічі прикраси краще купувати в салонах з хорошою репутацією і широким асортиментом, щоб було більше вибору, який буде відповідати загальному стилю чоловіка. У Золотому Віці є тисячі ювелірних прикрас для чоловіків, серед яких можна знайти гарний подарунок, стильний аксесуар, гарний виріб. Всі золоті вироби проходять контроль пробірної палати, а якість діамантів (від 0,3 карата) підтверджується сертифікатом гемологічного центру України, тому клієнти магазину можуть отримати документ на підтвердження, що перед ними якісний сплав металу і справжній діамант.\nКупити подарунок в Золотому Віці можна онлайн або офлайн. Якщо хочете купити подарунок з чоловіком, щоб подивитися, як прикраса на ньому виглядатиме, забронюйте вироби на два дні, а коли з’явиться час подивіться їх в зазначеному стаціонарному магазині. Доступна безкоштовна доставка Новою Поштою або кур’єром (від 1000 грн) за вказаною адресою. В середньому доставка займає 1-3 дні, враховуйте при замовленні прикраси на подарунок.


IfNews | Нічна погоня поліції у Івано-Франківську: затримали п'яного 18-річного водія (Відео)\nНічна погоня поліції у Івано-Франківську: затримали п'яного 18-річного водія (Відео)\n13.01.2018 14:36 Джерело: Експрес\nУ Івано-Франківську водій на Mercedes-Benz порушив правила дорожнього руху – не пропустив пішохода на переході. Коли поліція вирішила зупинити автомобіль, водій почав втікати від них нічними вулицями міста, пише - Експрес.\nФранківські патрульні оштрафували іноземця – його стан сп'яніння у 17 разів перевищував норму\nЯк повідомляє Патрульна поліція області на своїй сторінці у Фейсбуці, поліцейські розпочали погоню за порушником. Невдовзі його було затримано. Виявилося, що за кермом перебував 18-літній хлопець. У його крові виявили 0,54 проміле. Права водія він отримав лише чотири місяці до цього – у вересні 2017 року. Проте за цей час поліція зафіксувала шість адміністративних правопорушень, які він здійснив.\nОкрім того, у 2017 році водій вчинив ДТП і втік з місця пригоди.\nДжерело: Експрес 1054 Теги: #івано-франківськ, #новини івано-франківська, #новини івано-франківщини, #івано-франківські новини, #алкоголь, #п'яний водій\nСтоп, знято! Біля Івано-Франківська завершено зйомки екшна «Король Данило» (Відео, трейлер) 127


Ляшко: За продаж підробних ліків – довічне ув’язнення - Piвнe-Paкуpc\n«Ми обіцяли хрестовий похід проти фармацевтичної мафії, яка обкрадає українців, позбавляє людей можливості купувати ліки і продає підробки. Так ось, я підписав законопроект про довічне ув’язнення за продаж фальсифікованих ліків. Не можна у людей витягати останні гроші за ліки, які до того ж є підробними. Тих, хто наживає собі мільйонні статки на бабусях і дідусях – в тюрму», - наголосив народний депутат.\n14.06.2018 Ірина Гавриленко


СОЦІАЛЬНИЙ ЗАХИСТ РОДИН УЧАСНИКІВ БОЙОВИХ ДІЙ НА СХОДІ УКРАЇНИ-ПРІОРИТЕТ РОБОТИ ОБЛАСНОЇ РАДИ | Миколаївська обласна рада\nСОЦІАЛЬНИЙ ЗАХИСТ РОДИН УЧАСНИКІВ БОЙОВИХ ДІЙ НА СХОДІ УКРАЇНИ-ПРІОРИТЕТ РОБОТИ ОБЛАСНОЇ РАДИ\nДіяльність ветеранської організації, соціальний захист родин загиблих військовослужбовців, оздоровлення учасників бойових дій та членів їх родин – ці та багато інших питань у середу 27 листопада обговорювали радник голови обласної ради Вікторія Матієнко, за дорученням Вікторії Вікторівни Москаленко, та голова ГО «Асоціація учасників та інвалідів АТО» Ілля Шполянський із очаківцями – ветеранами війни на Сході, членами їх родин і родин загиблих військовослужбовців за участі Очаківського міського голови Сергія Бичкова.\nНа сьогоднішній день робота голови Миколаївської обласної ради Вікторії Москаленко та її радника Вікторії Матієнко, депутатського корпусу облради спільно із керівником ГО «Асоціація учасників та інвалідів АТО» Іллею Шполянським спрямована на вирішення нагальних питань соціального захисту безпосередньо учасників російсько-української війни та їх сімей, матусь і дружин загиблих Героїв. На цьому Вікторія Матієнко і Ілля Шполянський кожної зустрічі роблять особливий акцент. За оцінкою експертів Миколаївська область посідає лідируючі позиції в Україні. Регіон Північного Причорномор’я випереджають лише Львівщина і Київщина. Такого результату вдалося досягти завдяки тісній співпраці активістів ветеранського руху з органами місцевого самоврядування і виконавчої влади. Як приклад поліпшення житлових умов учасників антитерористичної операції (операції об’єднаних сил) і їх сімей, ветеранів з інвалідністю, родин загиблих військовослужбовців. Зокрема, в Очакові цього року придбано житло одній із таких сімей. Програма реалізується на умовах співфінансування. Вже традиційно виділяють кошти у місті Миколаєві, Снігурівці, Южноукраїнську та Первомайську.\nДва роки тому представники ветеранського руху активізували літнє оздоровлення АТОвців та їх родин. 2019-го з обласного бюджету на ці цілі було виділено 3,5 мільйони гривень. Наступного року сума зросте майже вдвічі і становитиме 6,5 мільйона гривень.\n«Ми прибрали територіальне обмеження. Дія програми розповсюджується на членів родин загиблих військовослужбовців, неповнолітніх братів та сестер загиблих воїнів, усиновлених дітлахів. Також ми прибираємо тему обмеження військовослужбовців. Тепер цим можуть скористатися військовослужбовці, якщо вони є учасниками АТО. По-друге, ми прибрали часові та територіальні обмеження»,-зазначає Ілля Шполянський.\nГолова громадської організації і радник голови Миколаївської обласної ради припускають, що йтиметься про декілька оздоровниць на Західній Україні, де організовуватиметься відпочинок учасників бойових дій і членів їх сімей. За попереднім підрахунком на один район припадатиме 40-50 путівок.\nСпецифічне питання медичного обслуговування і надання матеріальної допомоги для його вирішення, акцентують Вікторія Матієнко та Ілля Шполянський. Вихід із ситуації однозначно буде знайдено шляхом розробки спеціальної програми.\n«Ми будемо шукати можливості, щоб жоден з наших побратимів і членів його родини за будь-яких обставин мав підтримку»,- говорить голова організації.\nДва роки поспіль на Миколаївщині діє програма надання матеріальної допомоги на відкриття власної справи. До неї внесли зміни. Тепер скористатися дієвим методом зможуть члени родин загиблих захисників територіальної цілісності і незалежності України.\nВ рамках зустрічі Вікторія Матієнко та Ілля Шполянський відповіли на всі запитання очаківців.


Проблема сучасних міст - М-Студіо – новини Закарпаття\nГоловнаЖиттяПроблема сучасних міст\nПроблема сучасних міст Зупинити на стоянку транспортний засіб у місті, особливо у центральній його частині завдання не з легких. Однак позитивна тенденція збільшення приватних автівок аж ніяк не розрахована на сучасні паркореалії. Чи можна вільно їздити вулицями Мукачева ?\nЗупинити на стоянку транспортний засіб у місті, особливо у центральній його частині завдання не з легких. Однак позитивна тенденція збільшення приватних автівок аж ніяк не розрахована на сучасні паркореалії. Чи можна вільно їздити вулицями Мукачева ?


21.05.2015 • Національна суспільна телерадіокомпанія України\nЩоденні Архіви: 21.05.2015\n22 травня слухайте в ефірі Волинського радіо і радіостанції “Луцьк”. АНОНС\nЦього разу ви дізнаєтесь про бійця АТО Миколу Тишика, медичну і психологічну реабілітацію учасників АТО, а також почуєте сповідь кіборга Вадима Ваврищука. Більше\nСьогодні у християн східного обряду — Вознесіння Господнє\nСьогодні християни східного обряду відзначають Вознесіння Господнє. Свято належить до 12 найбільших у церковному році. За Біблією, на сороковий день після свого воскресіння, Ісус Христос на Єлеонській горі неподалік Єрусалима заповів своїм учням проповідувати Євангеліє, востаннє благословив і вознісся на небо. Саме апостоли та Богородиця стали свідками вознесіння. У храмах сьогодні відправляється святкове богослужіння, виконується обряд ховання плащаниці. Це – останній день після Великодня, коли вітаються словами “Христос воскрес!”.\nЗа аналізами ДНК опізнали ще одного загиблого в АТО волинянина\nДо Володимира-Волинського знову надійшла сумна звістка – за аналізами ДНК опізнали мешканця міста – старшини механізованої роти механізованого батальйону військової частини В0259 старшого прапорщика Сергія Смірнова. Більше\nНа Волині в пам’ять про загиблого бійця АТО відкрили меморіальну дошку\nЕнергійний, веселий, перший помічник батьків і хороший товариш. Таким запам’ятали Олександра Плоцедима усі, хто його знав. Сьогодні у Рожищенській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №3 в пам’ять про випускника відкрили меморіальну дошку. На скорботні урочистості прийшли його рідні, близькі, друзі, школярі, викладачі й представники місцевої влади. Більше\nСвято української вишиванки на передовій. ФОТО\nВишита сорочка – не лише унікальне національне вбрання українців. У вибагливих візерунках душа нашого народу: красива, витончена, могутня. Про це пам’ятають і воїни АТО. Зокрема, на Луганщині військовослужбовці 24 окремого штурмового батальйону ЗС України, одягли подаровані волонтерами вишиті сорочки, аби приєднатись до усіх українців у вшануванні старовинної та самобутньої традиції, повідомляє Регіональний медіа-центр Міністерства оборони України. Більше\nНа Волині для вирощування енергетичних культур інвесторам пропонують понад 15 тисяч гектарів землі\nНа Волині інвесторам пропонують понад 15 тисяч гектарів землі для вирощування енергетичних культур. Оскільки постійно зростає попит на твердопаливні котли, що працюють на соломі, тирсі, деревині, пелетах, енергетичних культурах. Волинські земельники, розуміючи перспективу такого виду бізнесу, а також важливість залучення інвестицій в економіку краю, спрацювали на випередження. Більше\nУ Володимирі-Волинському вшанують жертв трагедії під Волновахою\nУ Володимирі-Волинському відбудуться заходи з нагоди річниці трагедії під містом Волноваха Донецької області, коли у ході проведення бойових дій загинули військовослужбовці 51 ОМБр – жителі міста Володимира-Волинського і району. Більше\nУ Горохові уклали Угоду про співпрацю між міською радою та гміною Хорощ Підляського воєводства Республіки Польща\nУ рамках Програми транскордонного співробітництва “Україна – Польща – Білорусь 2014-2020”, напередодні дня міста, у Горохові уклали Угоду про співпрацю між міською радою та гміною Хорощ Підляського воєводства Республіки Польща. Уже найближчим часом обидві сторони планують залучити кошти Європейського союзу для реалізації проекту, що покращить спортивну інфраструктуру обох міст. Більше\nУ Володимирі-Волинському відкрили меморіальну дошку на честь загиблих учасників АТО\nУ Володимир-Волинському агротехнічному коледжі урочисто вшанували пам’ять колишніх випускників Миколи Бондарука та Дмитра Колєснікова. Хлопці загинули, захищаючи незалежність та територіальну цілісність нашої держави. 24-річний Микола Бондарук – під Волновахою 22 травня 2014 року, а 20-річний Дмитро Колєсніков – 22 лютого 2015 року у Пісках. Даниною пам’яті про мужніх захисників стала меморіальна дошка. Більше\nУ Володимирі-Волинському виділять учасникам АТО майже 7 гектарів землі\nМайже 7 гектарів землі на вулиці Пилипа Орлика у Володимирі-Волинському, придатних для житлового будівництва, планують передати для учасників АТО. Як інформує прес-служба міської ради, на чергову сесію буде підготовлено проект рішення щодо надання дозволу на розробку містобудівної документації. Більше


Бюджетних коштів завжди буде не вистачати, необхідно вчитися залучати інвестиції – голова Печеніжинської ОТГ | UACRISIS.ORG\nБюджетних коштів завжди буде не вистачати, необхідно вчитися залучати інвестиції – голова Печеніжинської ОТГ\nПеченіжинська об’єднана територіальна громада Івано-Франківської області – перша громада, що об’єдналася у рамках децентралізації в Україні. Після цього власні доходи громади виросли з 4 до 8,6 мільйонів гривень, а з урахуванням субвенцій – взагалі у 12 разів, до 60 мільйонів гривень. На розвиток кожного населеного пункту об’єднаної громади пішло у середньому по 850 тисяч гривень. Про те, чи є такий розподіл грошей збалансованим, та як громада планує залучати інвестиції на розвиток, а не лише на проїдання, говорили з Ігорем Довіраком, головою Печеніжинської ОТГ під час брифінгу в Українському кризовому медіа-центрі у рамках проекту УКМЦ «Речники громад».\nОсновні кошти громади пішли на «латання дір». «Як господарник я не задоволений. Але я мушу бути одночасно політиком, у мене є 26 депутатів, громади усіх сіл, і кожну думку треба врахувати. Як господарник я би діяв інакше, а так я мушу дослухатися до потреб та подрібнювати ці кошти», – зазначив він. Зараз громада працює над залученням позабюджетних коштів.\nМинулого року громада подала 15 проектів до Державного фонду реконструкції та розвитку, проте вони не пройшли не без допомоги місцевих «народних обранців». Цього року готують ще шість, серед яких проект по створенню робочих місць. «Цього року подали шість проектів, сподіваюся, що буде визначена прозора формула відбору цих проектів. Мінрегіон хоче дбати про розвиток громад, нам треба працювати над якістю, для цього створили відділ економіки та інвестицій», – розповів пан Довірак.\nУнікальне розташування області дає усі можливості взяти максимум від транскордонного співробітництва. Договори у цій сфері, що їх підписала Україна із західними сусідами, мають потужне фінансування ЄС. У свою чергу Печеніжинська громада вже має і досвід управління місцевим бюджетом, і свої напрацювання: затверджену Стратегію розвитку громади до 2025 року та дослідження якості життя та співробітництва громадян з владою. «Ми подали до Єврокомісії Концептуальну заявку на страшенно велику суму у розмір річного бюджету. Я усвідомлюю рівень конкуренції, тим не менш ми будемо пробувати. До березня буде відомо, відберуть нас чи ні», – розповів голова Печеніжинської ОТГ.\nСаме на етапі пошуку інвестицій та написання заявок громада зіштовхнулася з кадровим дефіцитом. І хоча гірські території передбачають більші заробітні плати та інші бонуси, знайти спеціалістів не дуже просто. «Не вистачає фахівців у цій царині, на рівні області їх дуже мало. […] Я переконаний, що не треба боятися виховувати кадри, брати людей, які гарно вчаться у вишах. Якщо є бажання, вони за пару місяців вже фахово підходять до питання. У той же час юрист зі стажем, він має свої навики, і його постійно треба переконувати залишити цю лінію, до якої він звик», – пояснив пан Довірак.


Додому Фото-приколи Нові смішні комікси Tango (14 шт.)\nПропонуємо вашій увазі нові цікаві та іноді несподівані комікси від талановитого ілюстратора Shanghai Tango, більш відомого як Tango. Всього декількома штрихами йому напрочуд легко дається розповісти і показати дуже багато:\nПопередня статтяХочу, хочу, хочу! (24 фото)\nНаступна статтяХмари у вигляді тварин (10 фото)\nМатематика — це мова кішок, і саме вони відкрили послідовність Фібоначчі. Не давньоіндійський математик Пінгала, не Леонардо Пізанський, а кішки! Саме вони зробили це відкриття, назвали його послідовністю Фібоначчі і використовують його на практиці! Ось і фотопідтвердження:


Фільтрувати матеріали за датою: грудня 2021 — Запорізька обласна філармонія\nФільтрувати матеріали за датою: грудня 2021\nМУЗИЧНИЙ HOLLYWOOD! МАЕСТРО ЗАПРОШУЄ! Академічний симфонічний оркестр. Головний диригент - народний артист України ВЯЧЕСЛАВ РЕДЯ. Диригент - Надія Другова\nМаестро запрошує на Новий Рік до музичного Голлівуду!\nВ передноворічні чарівні дні академічний симфонічний оркестр Запорізької обласної філармонії та диригенти – народний артист України Вячеслав Редя і лауреат міжнародних конкурсів Надія Другова запрошують меломанів до Голлівуду!\nСправжнє свято починається з музики!Музика найвідоміших кінострічок Америки – не просто супровід до сюжету, це – велика та жива сила, що полонить душу глядача. Саме музика задає темп, вносить інтригу та додає емоцій для уяви. Вона – не тло та забарвлення, а душа та характер.\n29 та 30 грудня у концертному залі імені М.І. Глінки найвідоміші хіти ХХ століття прозвучать для вас у виконанні академічного симфонічного оркестру та солістів філармонії\nРіздвяний концерт №1 у Запоріжжі!\nВідома джазова вокалістка та піаністка родом із США, трьохкратна номінантка Grammy, авторка десяти альбомів- Dena DeRose разом з кращими джазменами України зіграє програму Christmas Jazz.\nДух Різдва приходить не зі снігом і запохом хвої, ні. Різдво починаеться з милих серцю джазових нот та святкових вогнів. З думки про близьких людей та бажання побути з ними поряд, розділивши з ними найтепліші та ніжні емоції.\nМи призначаємо вам зустріч зі святом, 27 грудня, в концертному залі ім.Глінки ми влаштуємо різдвяний джазовий концерт, де прозвучать найдушевніші мелодії, без яких зима-не зима!\nТому беріть з собою друзів та близьких адже в цей вечір джаз зігріє краще за глінтвейн. І як тільки прозвучать перші ноти «It’s Beginning to Look a Lot Like Christmas», ви зрозумієте: дух Різдва вже тут!\nВам необхідно це почути, це прсто неможливо пропустити!\nНОВОРІЧНИЙ PARTYFON. Святковий концерт артистів обласної філармонії\nДаруємо святковий настрій!\nДорогі друзі! Напередодні Нового року завітайте до Запорізької обласної філармонії, де завжди лунає найкраща музика, панує атмосфера свята, радості й добра.\n24 грудня о 18.00 презентуємо вам ексклюзивну святкову програму «Новорічний ПатіFON»!\nУ програмі прозвучать шедеври класичної музики, арії з опер і оперет у виконанні солістів і колективів філармонії. Стильні джазові імпровізаціїподарує яскравий тандем професійних музикантів джаз-квартету під керівництвом Юрія Крюкова. Святкових відчуттів та драйву додадуть популярні естрадні композиції та новорічні хіти від улюблених артистів.\nНе хвилюйтесь, що квитків до Лапландії поки ще немає, зате вони є до концертного залу імені М.І. Глінки! Поспішайте, до початку музичного свята залишилось зовсім мало часу!\nМи чекаємо на Вас, адже у справжні дива стаються тільки у нас!\nМистецькі зустрічі у камерній залі. РІЗДВЯНИЙ ДЖАЗ\nВідчути справжній настрій Різдва можна лише у дружньому колі з улюбленою музикою.\nЗ великою радістю Запорізька обласна філармонія запрошує всіх на святкову програму «Різдвяний джаз» у виконанні яскравого колективу – Джаз-квартету під керуванням Юрія Крюкова.\nХаризматичні учасники бенду та чарівні солістки філармонії Поліна Гонтарь і Анастасія Литвин подарують слухачам світові музичні шедеври, відомі різдвяні пісні та сучасні новорічні хіти в оригінальних джазових обробках.\nЛюбі друзі! Завітайте до нас 22 грудня 2021 року та 5 січня 2022 року о 17. 00 та насолодитесь прекрасною музикою, а затишна атмосфера камерної зали додасть неповторного різдвяного настрою! Запевняємо, що всі різдвяні й новорічні свята ви наспівуватимете саме ті композиції, що почули у концертному залі імені М.І. Глінки!\nНайкраща музика – для найкращої публіки! Будьте особливими та станьте гостями популярного творчого проєкту «Мистецькі зустрічі»!


Ровус цунамі пилосос із аквафільтром - набір аксесуарів\nЦунамі пилосос із аквафільтром - набір аксесуарів Rovus\nВаш відгук буде першим ID: 110003834 | SKU: 110003834\nНабір аксесуарів призначений для пилососа з аквафільтром Rovus Цунамі. Включає інструменти, необхідні вам для дійсно ретельного прибирання. Допоможе подбати про важкодоступні ділянки, делікатні поверхні та стійкі забруднення. В комплекті: щітка для оббивки, широка щітка-насадка, екстрадовга щілинна насадка, з'єднувач, подовжувальний розсувний шланг і наплічний ремінь.\nЗ цим набором ваш пилосос Ровус Цунамі здатний на більше!\nЗ легкістю усувайте бруд, пил, шерсть домашніх тварин та інше дрібне сміття з оббивки, проникайте глибоко в кутки й закутки та насолоджуйтеся комфортним чищенням різних поверхонь!\nМ'які щетинки ефективно усувають бруд, не дряпаючи при цьому делікатні поверхні.\nщітка для оббивки\nекстрадовга щілинна насадка\nподовжувальний розсувний шланг


Бахмацька районна незалежна газета ПОРАДНИК — Жіноче обличчя Бахмацької міліції\nГоловна Категорії статей Новини міста та району Жіноче обличчя Бахмацької міліції\nОпубліковано: П'ятниця, 10 січня 2014, 10:00\nМіліція – це робота для справжніх чоловіків – мужніх, сильних, витривалих. Працювати в ній можуть лише громадяни, які по-справжньому люблять життя, людей… Адже доводиться ризикувати власним життям… А хіба жінки менше люблять життя, хіба вони не здатні до ризику?!\nУ дружному колективі Бахмацького райвідділу міліції несуть службу 10 атестованих працівниць міліції. Жінки в погонах не бояться важкої, відповідальної, а часом і сповненої ризику роботи. Обравши собі міліцейську долю, вони працюють слідчими, дільничними інспекторами, в оперативних службах. Одним словом всюди, де трудяться чоловіки. І ніхто їм послаблень не дає…\nЯк стверджують мої колеги, з суто жіночим складом характеру в правоохоронних органах довго не протримаєшся. Жінка в міліції – це, безумовно, особливе явище. Сильна половина з повагою і навіть любов’ю ставиться до «своїх» жінок. З упевненістю можна сказати, що жінки стимулюють роботу чоловіків, що значно допомагає поліпшити показники в роботі.\nА чи багато чоловіки знають, про що мріють, які інтереси мають поза казенними приміщеннями, що взагалі думають про свою роботу представниці прекрасної статі? На жаль, ні. Тому напередодні професійного свята ми прочиняємо вікно у світ професії для справжніх чоловіків із жіночим обличчям. Наші героїні—бахмацькі жінки-міліціонери.\n17 років свого життя віддала службі у райвідділі міліції старший слідчий слідчого відділу майор міліції Людмила Григорівна Силка. Вона сходинка по сходинці досягла посади начальника сектору дізнання Бахмацького райвідділу міліції, але професія дізнавача стала тільки новим етапом до посади старшого слідчого. «Мій вибір працювати слідчим , – зізнається, – був зумовлений кількома причинами. Це і бажання бути корисною людям, і прагнення боротися з негативними явищами в суспільстві… Була й романтика, почерпнута з фільмів про життя слідчих. Але я не шкодую, що обрала собі долю правоохоронця. Не стверджую, що мені легко, але жодного разу не пошкодувала про свій вибір, бо тут я набула авторитету і поваги, з якими ставляться до мене колеги і друзі». Додам, що поважають і люблять Людмилу Григорівну за щиру відданість справі, незвичайну витримку і зібраність, за справедливість і сердечність… як жінку, яка попри всі труднощі і зайнятість на роботі всю себе присвятила, вихованню доньки, якій подарувала свою любов і ніжність.\nАнна Пелехата – слідча слідчого відділення Бахмацького РВ УМВС, капітан міліції. У правоохоронних органах служить уже 7 років. Вона – сумлінний, чесний, порядний, вимогливий і дуже обов’язковий, уважний до людської долі слідчий. За її словами, «Немає нічого важчого, як поєднувати професію, що вимагає ненормованого робочого дня, часто без вихідного — з… обов`язками мами. Але встигаю, мушу. Бо наша служба вимагає величезного напруження духовних сил, аби переграти носіїв зла, які прагнуть завести в оману, утаїти своє минуле, приховати злочин. Від уміння, професіоналізму слідчого, його високої моральності залежить не тільки доля людини, але й її віра у справедливість та невідворотність і непорушність його величності – Закону». Анна Олександрівна з бідою людською знайома не з чуток. Скількох людей, що збочили з прямої життєвої дороги, вона вислухала, скільки виважених і щирих порад дала іншим!\nРоботу в Бахмацькому райвідділі міліції Антоніна Михайлівна Богуславська розпочала психологом, а з 2003 року і по теперішній час працює старшим інспектором відділу кадрів. Там вона переконалась, що можна полюбити свою роботу, коли вкласти в неї душу. Вважає, що її робота – джерело радості, бо поєднує близьку її серцю працю із спільною справою колективу. На запитання, чим причарувала її служба в міліції і чи не шкодує вона в зробленому життєвому виборі, відповіла: «Йдучи на роботу в міліцію, я обирала не просто життєвий шлях – я обрала собі долю».\nЩо може бути кращого на світі, як жінка-мати?! Антоніна Михайлівна сама виховує сина. Вона віддала роботі в органах внутрішніх справ ось уже 12 років свого життя.\nКоли розмовляєш з хорошою людиною, розумієш, що її ніколи не спіткає доля загубитися у загалі: розумні, ледь іронічні очі, що випромінюють тепло, доброзичлива, щира посмішка, гідність у кожному русі, неповторний шарм жінки, впевненої у собі, проте напрочуд м’якої й жіночної. Цей опис підходить усім жінкам–міліціонерам, та найбільше він стосується оперуповноваженої відділу кримінальної міліції у справах дітей, старшого лейтенанта міліції Лесі Бурдини. 3 роки вона віддала роботі з неповнолітніми, або й малолітніми громадянами Бахмача та району. Трапляється, з підлітками працювати набагато складніше і важче, ніж з дорослими. Та, як зізналася Леся Миколаївна, працювати хоч і важко, та цікавіше. Бо, каже, «усі діти дуже різні, а відшукати ту єдину стежину до дитячого серця, відтаяти на ньому кірочку льоду, вселити тепло, добро – це благородно!»\nСправді, тут мало бути педагогом, психологом. Тут ще потрібне незрадливе материнське серце, яке б відчуло тонко, як настроювач струни музичного інструменту, душу дитини, - щоб заставити її відізватися неповторно-красивим, з ніжним забарвленням, але неодмінно вірним звуком. А ще слід довідатися про вподобання дитини, виявити її можливості, схильності до добра і зла, навички, і тільки тоді допомагати. Ця робота схожа на працю хірурга. Безліч аналізів, обстежень, й аж після цього – правильний помах скальпеля. Бо діти дуже тонко відчувають найменшу фальш, найменшу несправедливість . «Я вже звикла до своєї роботи настільки, що ні на яку іншу не проміняла б її», – каже Леся Миколаївна.\nУсі, про кого веду розповідь і про кого тут не згадала – красиві, молоді, енергійні дівчата і жінки. Усіх їх об’єднує любов до чоловічої професії, якій вони надають свого жіночого шарму, своєї жіночої логіки й ерудиції.\nОсь такі вони, жінки–міліціонери – чи у суворій формі, чи вдома на кухні, на базарі, в перукарні, за святковим столом – завжди залишаються чарівними. Це від них серце наповнюється радістю, і світ здається кращим.\nУсіх працівниць Бахмацького РВ УМВС з нагоди професійного свята вітає його начальник - підполковник міліції Ігор Антоненко, який каже:\n— Любі, кохані, чарівні! Слова ці адресую не тільки жінкам-міліціонерам, але й усім дружинам моїх колег, адже дружина правоохоронця разом з ним стоїть на захисті закону, держави і насамперед своєї сім’ї. Прийміть мої щирі вітання з професійним святом, прикрашеним вашими чудовими усмішками і неповторною красою. Ви завжди поруч з нами. Ми щодня, щогодини, щохвилини відчуваємо вашу турботу, готовність прийти на допомогу і любов, які нам так потрібні. Ваша віра в те, що ми неодмінно вийдемо переможцями в двобої із злочинцями і повернемося до вас, у створений теплом ваших душ затишок рідної домівки, надихає нас на нові перемоги, додає сил і мужності. Бажаємо усім вам, дорогі наші жінки, міцного здоров’я, родинного щастя, спокою і благополуччя. Нехай для вас сяє лагідне сонце, а негаразди обходять вас стороною!


Прімо Леві. Чи це людина, Галя Василенко | КРИТИКА\n«Злочин проти людяности» — одна з класифікацій нацистської діяльности протягом Другої світової війни, яку було висунуто на Нюрнберзькому процесі, поряд із «військовими злочинами», «злочинами проти миру» тощо. Будь-який злочин має постраждалого, проти якого його було здійснено. Якщо постраждала «людяність», то йдеться не лише про тих, хто втратив життя, а й про тих, хто втратив саме її — людяність, людську подобу, людину всередині себе.\nСпогади, інтерв’ю з тими, хто пережив табори, тепер мають велику авдиторію, проте так було не завжди. Про Голокост мовчали аж до 1960-х років. Джефрі Александер демонструє документацію з американських частин, які звільняли концтабірних в’язнів: налякані їхнім виглядом, знітившись від побаченого, у найпристойніших бараках вони селили ув’язнених нацистських функціонерів, а вцілілих жертв табору залишали в тих же бараках, часом навіть не покращуючи їхнього харчування.\nЯк прийняти те, що поза людяним перебували не лише виконавці хворої утопії «чистого світу», а й ті, хто став жертвами цієї ідеології? Як прочитати те, що писав Леві, а не ту джек-лондонівську сагу про виживання, яку йому приписують у більшості рецензій (навіть в описі цього видання)? У передмові Леві пише, що він не збирається доповнювати корпус текстів-звинувачень, текстів про «жаскі подробиці» таборів знищення, припускаючи, що читач і без того їх знає. За мотив свого тексту він визначає привідкривання «деяких сторін людської душі». Але ця засторога розвіюється: автор зазнає смерти, яку йому пророкував Ролян Барт, і текст стає «ще однією історією про жах Голокосту». Він таким і є, та жах тут геть інший, і повірити в його існування значно важче.\nНа дещо більше ніж на 200 сторінках розгортається історія «щасливо пізнього» в’язня, поділена на 17 розділів. Леві потрапив до Авшвіца 1944 року, коли було вирішено, що потреба у робочій силі відчутніша, ніж збочено-месіянська ідея «очищувати світ». Далі віднаходимо подробиці, відомі ледь не кожному в’язневі, але ті, що їх часто оминає око сучасного читача: подробиці спеціяльних кодів, відомих здебільшого лише ув’язненим або ув’язнювачам. Приміром, номер, яким затавровано особу після прибуття до табору, визначає не лише поставлене на лічильник похитування терезів «жити/померти», а й приблизні дату і причину прибуття. Леві часто спотикається об розповіді про насмішки над ним — номером «174517»: мовляв, один із тих італійських, новоприбулих. «Новачки» не отримували мінімальної солідарности, порад із виживання від тих, чиї номерні знаки сягали глибших цифрових значень. Тут, власне, найбільше виопуклюється оте «чи це людина»: в історії про те, як людина цурається свого тіла, як перестає існувати як соціяльна істота, а її цінності зводяться до миски табірної баланди, уникання складнішої роботи і стримування позивів кишківника. Тоді виникає значно серйозніше запитання: яка ціна виживання «малих номерів», тобто тих, хто потрапив до табору найраніше і таки вижив? Леві вказує на закономірність: виконуючи всі накази, не намагаючись оминути (читай: «перекинути на іншого») найтяжчу роботу і вдовольняючись лише своїм харчовим пайком, людина гинула від виснаження, не проживши в таборі й пів року.\nІз гіркою іронією автор зауважує ідеальність табірного простору для соціяльного експерименту (тисячі ув’язнених різного віку, походження, різних мов і культур закрито у режимі, «за якого жодна потреба не задовільняється повністю») і мимоволі сам стає експериментатором. Переосмислюючи своє табірне життя, Леві категоризує людей на два типи, які є не такими очевидними в умовах мирного життя. Це «пропащі» і «врятовані». Сам він у дечому сумнівається, чи слушним є збереження пам’яті про цю «знелюдяність», і переконує читача та себе в тому, що будь-який людський (чи біля-людський) досвід вартий збереження. Тож «пропащі» — це ті, хто капітулював. Ті, чиє надламане табором життя не прагне відновлення.\nВони виконують настанови, споживають свою миску з баландою та декількома грамами хліба і, зрештою, або помирають самі, або їх приречено на селекцію («вийти звідси можливо лише через комин», — згадує Леві жарти ув’язнених).\nЄ й інші, «врятовані», чий резерв волі до життя могутніший за табірну матрицю. Леві наводить кілька типів з-поміж них («організатор», «промінент», «комбінатор»), але ця категоризація вже не така важлива. У будь-якому випадку, в’язні-євреї опинялися на роздоріжжі: покірно стати «пропащим» або вийти на шлях виживання і увійти до категорії «врятованих». Шляхів до порятунку, на відміну від покірної та прямої «дороги до згуби», є чимало, пише Леві. Ось хто, за його спостереженнями, мав шанс вийти з табору не «через комин»: лікарі, шевці, музиканти, кухарі, молоді й привабливі гомосексуали, друзі/земляки когось із місцевого табірного начальства, особливо енергійні й безжальні, які виборювали посади капо і блокових старост, а також ті, хто впорядковував своє життя так, аби матеріяльно чи емоційно заробити поблажливість табірного керівництва. Тобто шлях «врятованих» у будь-якому разі передбачав роботу на вбивчу машину табору, підсоблювання їй, щоб, коштом власних чести, совісти й інших людських чеснот, вижити. На відміну від нормального життя, де, окрім «пропащого» і «врятованого», є третій шлях, який і є нормальним, у табірному побуті існувало лише два.\nОтже, чи це людина? Чи це людина, яка покірливо стає на шлях до смерти, що його приписали їй подібні до неї; чи це людина, на горизонті якої видніється лиш баланда за розкладом; людина, яка забула слова молитви, а нових не завчила, і яка й слова не скаже, коли за нею зачиняться двері газової камери? І чи це людина, що улещує свого вбивцю, не подасть руки тому, хто впав поряд, відбере хліб у хворого; яка, пригноблена сама, гнобитиме подібних до себе, а не постане проти пригноблювача? Хто з них людина, якщо кожен добре знає, що «завтра вранці» означає «ніколи»? Хто з них підтвердив би вислів Сартра про те, що людське життя починається по той бік безнадії? Ела Лінґес-Райнер, одна з тих, хто пережив Голокост, писала у спогадах формулу свого життя у таборі: «В першу, другу і третю черги — я. Потім знову я. І вже потім усі інші». Варлам Шаламов, чиї «Колимські оповідання» є суголосними з міркуваннями Леві, пише про блатну мораль ҐУЛАҐу: «Помри ти сьогодні, а я — завтра».\nЦі жахливі речі часто розчиняються в нас перед очима, коли читаємо свідчення про табірне життя — чи то в Авшвіці, чи в ҐУЛАҐу. Ми зосереджуємося на тому, якими нелюдами є функціонери табірних систем, безпосередні вбивці і мучителі. Одне з оповідань Шаламова завершується розмовою колишніх в’язнів, які після визволення мріють про помсту. Останній із них скаже: «А я хотів би стати обрубком. Людським обрубком, розумієте, без рук, без ніг. Тоді я знайшов би в собі силу плюнути їм в пики за все, що вони роблять із нами».\nТексти Леві не такі пронизливі, як у Шаламова, мабуть, через те, що він пригадує, а Шаламов огортає спогади в метафори оповідань. Але їм ідеться про те саме: ті, хто вижив у таборах, вийшли звідти не людьми, а «людськими обрубками», нехай навіть з усіма кінцівками у фізичному сенсі. Ганна Арендт, пишучи про судовий процес над Адольфом Айхманом, показала, що нацистські функціонери були людьми — не жахливими чудовиськами, а такими ж людьми, як і ми, але без здатности мислення, емпатії, витворення власної позиції та гуманізму. Примо Леві в книжці «Чи це людина» торкається питання з іншого боку, піддаючи сумніву «людськість» тих, хто став жертвою, — як виявилося, зовсім не чудовиськ, а людей. І хоч як важко, тужно, непристойно, незручно, ніяково це писати, відповідь на запитання Леві: «Ні».


Розпрягайте.., етсамоє.., коні… – Хвиля Десни\nРозпрягайте.., етсамоє.., коні…\n«Я заходжу, а у ніх в палатке бардак валяєцца!» (З виступу старшого викладача Військової кафедри підполковника ДУДКИ на Вченій Раді КДУ про підсумки табірних зборів).\nНе знаю, чи відшукав би зараз на тактичній карті нашого полігону, що під Батурином, «Рощу Пісталєт». Не впевнений, що часи, змінивши не те, що одну окрему взяту місцину, а перекроївши політичну карту цілого світу, змилостивилися над цією купкою грабини, берізок і дубняка, що тоді приречено грудилася над перемервленим гусеницями і колесами, зритим, скопаним, вирваним з пракорінням і начиненим свинцем і сталлю, масивом цілини.\nАкурат — на відстані прицільної автоматної черги.\nНезадовго до відкриття піднятого з руїн Батуринського гетьманського палацу побував там із синами. Стояв на кручі, випасав очима засеймівські далі, туди, де від батуринського мосту тягляся сіра смуга асфальтівки на Конотоп і якою ми щосуботи вимаршировували з нашого кадрованого лігвиська під оцю гору, у міську лазню. Стояв, промацував очима кожен міліметр овиду і не впізнавав. Хіба що міст і шосейку, але ні лазні, ні до болю рідних поворотів до військового табору, які тоді вгадував із заплющеними очима…\nДрімав, як і тоді бувалий у бувальцях Сейм, мерехтіли дальнє смарагдове місиво лісів, а де тая битая доріженька, яка умлоєно лягала до наших чобіт під голосисте «Розпрягайте, хлопці, коні…»?\nНі сліду, ні знаку.\nДесь там горнуться в тумани лісові озерця, і просіки чамріють од паху груздів: їх так рясно, що спотикаєшся, збиваючи широкополі брунатні голівки і заюшуєшся їхньою білою тягучою сукровицею.\nМерехтіння зеленого, брунатного, чорного, хакі. Синяви неба, підсиненого личка бравого майора Шегая, приземкуватого корейця, який пах усіма ароматами одеколонів, виставлених у довколишніх сільських магазинах: здається мені, любив цими вельми тонкими напоями втішати свій зело екзотичний шлунок.\nУ юхтових чоботах, ще й з ногами-колесами був схожий на мультяшного «Таракана-Таракана-Тараканиська». Хитро усміхається, що вже не те, що очей, а надбрівних дуг не видко, якось так увесь складається у три погибелі і скрипучим низьким баритоном командує:\n— Рота, давай…етсамоє… нашу…\nЦе означає, що треба було маршируючи заспівувати нашу ротну пісню, яку товариш майор підібрав нам із свого вбогого «паходного» репертуару.\nРаділась ти на Волгє шірокай,\nНа високіх єйо бєрєгах,\nІ свєршіла свой подвіг гєройскій\nВ лєгєндарних і трудних баях.\nА за заспівувачами уся рота — у стилі «гаррр»:\nВперьод, байци, вперьод байци,\nНа славниє дєла,\nНедарам імя «гвардія»\nНам родіна дала.\nДуже скоро наша буйна творча фантазія, а ще більше фізіологічна ненависть до сього солдафонського примітиву (яким ротний намагався виштовхати з нашого стройового репертуару «Розпрягайте, хлопці, коні») підказала нам модулятивний хід, який фарбував лице ротного із синього на буряковий колір, а нас доводив до веселих кольок «в областє салдатского рємня».\nПо-перше, ми почали заспівувати, надміру артикулюючи кожне слово. Виходило ще гидкіше, як це робили солісти «Краснознамьонного ансамбля Совєтской Армії імєні Алєксандрова». По-друге, розширили гармонійні потуги пісні: на словах «Нам родіна дала» вступала окрема хорова партія з речитативом «дала-дала-дала-дала» і далі всі йшли на повтор «Нє даром імя…».\nСловом, якби десь неподалік тоді якимось дивом виник російський письменник і автор «Чонкіна» Владімір Войнович, упевнений: сей момент обов’язково знайшов би місце в його знаменитому романі.\nШегай махав рукою і приречено командував:\nІ ми тут же починали «Розпрягайте…».\nТа так, що з дубів листя сипалося. На заздрість історикам та філософам.\nБагато років потому, коли один із них став депутатом і навіть віце-прем’єром, зустрілися ми на одному фуршеті. Я — студент Інституту державного управління, Сашко Ємець — в наших почесних гостях. Я — збоку, Сашко за спецстолом, в оточенні директорсько-професорської свити.\nФуршети тоді тільки-но входили в наський «істеблішмент». У наших інститутських умовах це мало приблизно таку «картину столу»: 1 пляшка на двох і один вареник на шістьох. Тому-то саме тоді народилася генальна фраза моєї дружини: «Слухай, ти збираєшся як на фуршет, а приходиш наче з п’янки…».\nЗа фуршетним столом «президії», звісно, було значно ситніше. Але це не допомогло. Через хвилин 40 віце-прем’єр, який доти мене геть-зовсім не бачив, раптом рішуче вилущується з облоги своєї свити, відносно чітко крокує через залу, прямісінько до нашого скромного студенського столика. Підходить, обнімає мене за плече й одразу, наче й не розлучалися:\n— Ясиновський, а давай-но оту… нашу. Батуринську.\nІ ми врізали «Розпрягайте, хлопці, коні…».


Україна і НАТО створять кіберполігон ЗСУ – Свідок\n2 Червня 2018, 14:34\nВ Україні в рамках трастового фонду Північноатлантичного Альянсу з кіберзахисту створюється кіберполігон Збройних сил України. Про це під час брифінгу повідомив т.в.о.начальника Головного управління військового співробітництва та миротворчих операцій Генерального штабу ЗСУ Валентин Левчик.\n«Зараз працюють 8 таких фондів, 6 з яких були започатковані на виконання рішень саміту НАТО в Уельсі, у вересні 2014 року, на фоні агресії Росії проти України», – заявив він.\n«Трастовий фонд НАТО з кібернетичного захисту. Тут я хочу зауважити, що відповідальним органом державної влади за реалізацію проекту цього трастового фонду є СБУ, але в рамках цього трастового фонду Збройними силами реалізується пілотний проект зі створення кіберполігону ЗСУ. Цікавий проект», – зауважив Левчик.\n«У листопаді 2017 р. відповідно до запиту України до завдань другого етапу трастового фонду з утилізації додатково включено напрям з управління фізичною безпекою та менеджменту запасами боєприпасів», – зауважив Левчик.\nИспанская королева Летиция на мероприятии Фонда борьбы…\nКомпанія Ілона Маска Tesla випустила дошки для серфінгу, які вже можна придбати за 4000 тисячі…\nМобільні оператори Київстар та Vodafone, як і lifecell, перевели деякі тарифи на чотиритижневий…


Adidas Fruity Rhythm, туалетна вода для жінок 50 мл ЗНИЖКИ до 70% | parfumeria.ua\nAdidas Fruity Rhythm туалетна вода для жінок\n3 розміри продукту від 222 грн.\nВаріація Adidas Fruity Rhythm\nОпис парфуму Adidas Fruity Rhythm\nмалина, фрезія, сандалове дерево, чорна смородина, мускус, цикламен\nAdidas Fruity Rhythm солодкий фруктово-квітковий аромат для активних жінок і дівчат. Пориньте у захоплюючий світ привабливих ароматів чуттєвості та радості від життя. П’янкий солодкий парфум Fruity Rhythm накриє вас хвилею свіжості самого соковитого фрукта та запашних квітів. Закохайтеся в Adidas та пориньте у світ мрій про чудовий літній день в грайливих сонячних промінчиках під блакитним небом без єдиної хмаринки. Це все втілюється в практичному флаконі, який оцінять, передусім, активні та енергійні жінки.\nПарфуми бренду Adidas призначені для життєрадісних людей, які весь час перебувають в русі. Переважно фруктово-квіткові аромати досконало освіжать тіло і думки та не затьмарять вашу індивідуальність надмірними та тяжкими екстрактами, які будуть обтяжувати вас влітку. Ціна парфумів Adidas доступна, що робить їх у світі все більш популярнішими з кожним роком. Спробуйте аромат Adidas Fruity Rhytm та дозвольте захопити себе свіжим ритмам насолоди від життя.\nОцінка Adidas Fruity Rhythm\nБрала для занятий спортом, очень легкий фруктовый компотик, со средней стойкостью, что и хорошо для спорт зала, ни кого рядом тошнить от вас не будет)))\nочень интересный и стойкий аромат\nЩо ви думаєте про Adidas Fruity Rhythm?\nOriflame S8 Night туалетна вода для чоловіків\n200 мл всього за 2 339 грн.


Opinion | Вбивство п'ятирічного Кирила Тлявова: підозру оголосили чотирьом особам, зброю так і не знайшли\nВи перебуваєте:Головна»Новини»Вбивство п’ятирічного Кирила Тлявова: підозру оголосили чотирьом особам, зброю так і не знайшли\nУ справі про вбивство п’ятирічного хлопчика Кирила Тлявова сьогодні, 5 листопада, оголосили підозру чотирьом особам. Про це повідомив директор Державного бюро розслідувань Роман Труба.\n«У вбивстві Кирила Тлявова оголошено підозру чотирьои особам. Лише одному з правоохоронців оголошена підозра про вбивство, вчинене з необережності. Усі підозри оголошені сьогодні. Ще кілька слідчих дій – і ми оголосимо про завершення судового розслідування», – зазначив він.\n«Ми не знайшли зброю, хоч для цього було зроблено все можливе», – додав Труба. Водночас відсутність зброї не впливає на результати розслідування, запевнив Труба.\n«Результати всіх експертиз доводять, що дитина була вбита кулею … і зробив це інспектор поліції», – наголосив очільник ДБР.\nвбивство Державне бюро розслідувань Кирило Тлявов


OMR.GOV.UA - Официальный сайт города Одесса / Анонс / 032270/ПРОЕКТЫ РЕШЕНИЙ ИСПОЛНИТЕЛЬНОГО КОМИТЕТА ОДЕССКОГО ГОРСОВЕТА\n10:19:53 | 16 декабря 2018 | EN | RU | UA\n/ Главная / Анонс / 032270/ПРОЕКТЫ РЕШЕНИЙ ИСПОЛНИТЕЛЬНОГО КОМИТЕТА ОДЕССКОГО ГОРСОВЕТА\n032270/ПРОЕКТЫ РЕШЕНИЙ ИСПОЛНИТЕЛЬНОГО КОМИТЕТА ОДЕССКОГО ГОРСОВЕТА\nОдеської міської ради від 24.06.2008 р. № 705 «Про надання дозволу\nтовариству з обмеженою відповідальністю «ЗАРС» на будівництво\n4-поверхової адміністративної будівлі за адресою:\nм. Одеса, вул. Семінарська, 1»\nРозглянувши клопотання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАРС» (далі – ТОВ «ЗАРС») щодо продовження терміну завершення будівництва 4-поверхової адміністративної будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 1, враховуючи раніше прийняте рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.06.2012 р. № 255 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.06.2008 р. № 705 «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАРС» на будівництво 4-поверхової адміністративної будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 1», беручи до уваги надані документи та обгрунтовуючі матеріали, керуючись ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконавчий комітет Одеської міської ради\n1. Внести наступні зміни рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.06.2008 р. № 705 «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАРС» на будівництво 4-поверхової адміністративної будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 1»:\n1.3. Пункт 4 рішення викласти у наступній редакції:\n3. Вважати таким, що втратило чинність, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.06.2012 р. № 255 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.06.2008 р. № 705 «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАРС» на будівництво 4-поверхової адміністративної будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 1».\n4. Додаткову угоду до договору пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси від 21.06.2012 р. № 044/кс, затверджену рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.06.2012 р. № 255 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.06.2008 р. № 705 «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАРС» на будівництво 4-поверхової адміністративної будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 1», розірвати за згодою сторін.


Як зробити японський смажений рис | l-groop.com\nЯк зробити японський смажений рис\nСмажений рис - це варений рис, розмішаний на смажені яйця, овочі, можливо, трохи м'яса та соус. Оскільки ви можете кинути різноманітні овочі або білки, це може бути практичне блюдо, яке можна зробити з залишками. Японський смажений рис традиційно готується на теппані, плоскій поверхні грилю з відкритим верхом, але ви можете зробити так само легко, як у воку або великій сковороді. Виконайте ці кроки, щоб дізнатися, як зробити японський смажений рис.\nГотуємось до кухаря\nГотуйте 4 склянки білого або коричневого рису. Зазвичай для рису потрібно відношення води до рису 2: 1. Тривалість варіння рису залежить від того, буває рис коричневим чи білим та довгим чи коротким зерном. Більшість приготування рису складається з окропу води, додавання рису, потім кипіння, не помішуючи протягом 20-40 хвилин, в залежності від виду рису. Зверніться до упаковки рису, щоб отримати спеціальні інструкції з приготування.\nВикористання рису жасмину може додати трохи більш автентичного смаку та текстури вашому домашньому японському смаженому рису. Якщо рису з жасмином немає в наявності, бажаний будь-який довгозерновий рис.\nРис також можна заздалегідь приготувати в повільній плиті, комбінувавши окріп з рисом, після чого варити на слабкому повітрі протягом 3 годин.\nРис охолодити в холодильнику. Охолоджений рис смажиться краще, ніж теплий рис. Найкраще приготувати рис на день достроково, але якщо ви не можете цього зробити, то для його охолодження на кілька годин буде достатньо.\nНаріжте овочі. Оскільки смажений рис готується дуже швидко на сильному вогні, найкраще заздалегідь підготувати всі овочі. Ви можете згрупувати овочі разом в мисках залежно від того, як довго вони готуються. Наприклад, ви можете згрупувати цибулю, часник і моркву разом, горох і едамам разом, а також спеції та соуси разом.\nЯйця яєчня. Попередньо розімніть два яйця на невеликій каструлі на середньому вогні, потім зніміть їх з вогню і наріжте їх невеликими шматочками. Ви додасте їх до смаженого рису в кінці процесу, але простіше, якщо цей крок буде зроблено, перш ніж почати готувати інші інгредієнти.\nГотуйте будь-яке м'ясо, яке ви хочете включити. До смаженого рису можна включити різноманітні джерела білка, такі як курятина, свиняча каре, шинка, яловичина або креветки. Найкраще готувати м'ясо заздалегідь, щоб переконатися, що воно досягне належної внутрішньої температури, перш ніж підкидати його смаженим рисом. Наріжте м'ясо до або після його приготування, щоб воно було готове додати до рису.\nПриготування смаженого рису\nНагрійте вок або сковороду. Перед початком приготування поверхня для приготування їжі повинна бути дуже гарячою. Найкраще використовувати високий або середній рівень тепла, залежно від джерела тепла та поверхні готування.\nДодайте масло або (якщо у вас немає масла). Хоча деякі рецепти пропонують використовувати олію, у більшості ресторанів hibachi використовується масло, і багато людей, які вдома експериментували з різними маслами, виявили, що масло дає найбільш автентичний смачний рис.  Нагрійте масло, поки воно не розтопиться, але до того, як воно підрум’яниться.\nПомістіть цибулю, моркву і часник. Розкладіть овочі навколо сковороди, щоб вони варилися рівномірно. Продовжуйте панірувати кілька хвилин, поки цибуля не стане прозорою.\nДодайте інші овочі. До смаженого рису додайте горох, едамам, кукурудзу та будь-які інші овочі, які хочете додати. Ви можете розглянути перець, гриби, брокколі, кабачки, кабачки або листя зелені, такі як капуста або шпинат для здорового повороту.  Варіть кілька хвилин, поки тверді овочі не почнуть розм’якшуватися.\nВикладаємо рис зверху на овочі. Вилийте холодний рис поверх овочів для приготування їжі, а потім починайте його помішувати, щоб рівномірно змішати рис і овочі. Продовжуйте готувати на середньому сильному або сильному вогні\nПодрібніть рис і овочі. Варіть, поки рис не набуде рівномірно золотисто-коричневого кольору. Не забудьте часто помішувати і намагайтеся не робити суміш занадто густою, поклавши одночасно занадто багато в сковороду.\nОздоблення смаженого рису\nДодайте білок і спеції. Коли рис добре підрум’янився  і овочі готові, додайте в сіль сіль, перець, спеції, подрібнене, варене яйце та варене м’ясо. Продовжуйте помішувати, поки інгредієнти знову нагріваються і аромати зливаються між собою.\nПодумайте про додавання спеції гомасіо для справжнього смаку. Це поєднання солі, морських водоростей, цукру та кунжутного насіння, і їх можна знайти в міжнародному продовольчому проході в продуктовому магазині.\nЗасмажте кунжутним маслом і соусами. Посмажте кунжутну олію та інші соуси, такі як соєвий соус або устричний соус. Ці соуси призначені для додавання після варіння, і їх слід додавати так само, як страва віддаляється від тепла. \nРозділіть на порції. Подайте смажений рис в мисках або на тарілках. Ви можете прикрасити блюдо трохи підсмаженими насінням кунжуту або зеленою цибулею і подати до соусу, наприклад соєвому або ням ням соусу. \nПодавайте в гарячому вигляді. Подавайте, поки рис ще гарячий.  Якщо необхідне повторне нагрівання залишків, обов'язково робіть це на сковороді чи воку, а не в мікрохвильовій печі.\nЧи буде червона цибуля працювати так само?\nВони точно будуть. Будь-яка цибуля спрацює, але знайте, що смак зміниться залежно від типу. Червона цибуля трохи солодша, ніж жовта, але більшість варених цибулин все одно підсолоджують, оскільки цукри виділяються через тепло.\nЧи корисний рис суші для смаженого рису?\nВи можете використовувати рис суші, але це буде важко вберегти від скупчення, поки ви його перемішуєте. Це також додасть вам жувальну текстуру. Якщо ви не заперечуєте проти цього, то рис суші - прекрасний вибір! Якщо ви віддаєте перевагу більш сухій текстурі, спробуйте замість рису жасмін або басмати.\nСкільки порцій рису зробить це?\nУ вищезгаданому способі є 4 склянки рису, тому він буде обслуговувати близько 12 гостей.\nЧахан - китайський смажений рис, який трохи змінений, щоб він більше відповідав японським смакам, іноді додаючи кацубуші, який сушився і заквашений копчений тунець, для відмінного смаку.\nГомоку-меші - це тип японського смаженого рису, який готують шляхом додавання до рису дрібно нарізаної курятини, моркви, смаженого тофу, грибів та лопуха та приготування його з соєвим соусом, саке та цукром.\nЯк приготувати нігерійський смажений рисЯк приготувати дикий рисЯк зробити смажений рис з куркиЯк зробити китайський смажений рисЯк зробити легкий смажений рис за допомогою залишкового рисуЯк зробити яєчний смажений рисЯк зробити смажений рисЯк зробити смажений рис з соєвим соусомЯк зробити смажений рис ГайаниЯк зробити смажений рис КімчіЯк зробити шанхайський смажений рис


В Херсоні відбувся марш військових (фото) | Новини\nВ Херсоні відбувся марш військових (фото)\n14:30, 26 березня 2017 р.\n26 березня відзначається День Національної гвардії України – професійне свято відважних, самовідданих людей, які з честю захищають інтереси держави і суспільства від протиправних посягань, життя, права і свободи громадян.\nСьогодні з нагоди третьої річниці створення Національної гвардії України у Херсоні відбулись святкові заходи.\nЗокрема,у рамках національно-патріотичної акції «Національна гвардія твоєї Батьківщини» військовослужбовці НГУ разом із херсонцями пройшли урочистим маршем від площі Свободи до Алеї Героїв Незалежної України. По закінченню ходи на Алеї Героїв Незалежної України відбулись урочистості з нагородженням військовослужбовців.\nХерсон марш військові нацгвардія


Всередині Ніка Віала та Сплит Ванеси Грімальді: Проблеми з самого початку, дружні зрештою - Новини\nВсередині Ніка Віала та Сплит Ванеси Грімальді: Проблеми з самого початку, дружні зрештою\nНік Віал та Ванеса Грімалді шокували Холостяк у націю, коли вони відмовилися від їхньої заручини.\nХоча ця новина здавалася сердечною для більшості, інших не надто здивувало, що вони вирішили закінчити справи через п'ять місяців після того, як Віал запропонував Гримальді на фіналі сезону 21 Холостяк. Тепер джерело, близьке до красуні-брюнетки, розповідає ET, що вони вважають, що вони були приречені з самого початку.\nМарія Кері топлес\nЧАС: Пара 'Холостяк' Нік Віал та Ванеса Грімальді відмовляються від участі через 5 місяців\n'Ванеса надзвичайно близька зі своєю родиною в Монреалі (Канада) і дуже пов'язана зі своєю громадою та її роботою там', - пояснює джерело. «Переїзд до Лос-Анджелеса чи куди-небудь ще довго не був для неї справді столом. І, на жаль, здається, ніби Нік ніколи не мав наміру переїхати до Монреаля.\n'Ванесса насправді не в цілому відома', - додає джерело. «Вона з цим веселилася, але це не те, про що йдеться. Зрештою, вони хочуть різних речей ».\nСлідом Холостяк і Віаля в 24 сезону Танці з зірками, Грімальді та Віал разом переїхали до квартири в центрі Лос-Анджелеса. Джерело вважає, що вона повернеться в Монреаль за короткий час.\nПеревірка прекрасного Монреаля з моїм екскурсоводом Hottie. + # montreal #sightseeing @davidstea\nПовідомлення, яким поділився користувач Нік Віал (@nickviall) 31 травня 2017 о 16:35 PDT\nДо цих тверджень додало ще одне джерело, близьке до подружжя, яке говорило ЕТ: 'Ванеса - надзвичайно приземлена дівчина і справді хотіла цього щастя з Ніком'.\n'Вони обоє покладають багато роботи на стосунки і багато піклуються один про одного', - продовжило джерело. 'Однак час довів, що їм в кінці кінців краще розлучитися. Це не відстань чи прожектор (що їх порушило). Вони просто не були найкращим матчем один для одного ».\nТретє джерело, близьке до Віала, заявило, що це 'дуже справжні стосунки, і не було соломи, яка б зламала верблюду спину'.\n- Нік хоче знайти когось, з ким бути, і Ванеса. Вони намагалися рухатися разом і підтримувати один одного на різних заходах, врешті-решт вони просто не були сумісні ', - продовжило джерело. «Вони все ще дружать і підтримують зв’язок. Розкол дуже люб’язний '.\n'Друзі Ніка в Bachelor Nation не здивовані розколом', - додало інше джерело. «Нік і Ванеса насправді не дуже спілкувалися з усіма, як пара. Зазвичай Нік був поза межами подій. Люди не відчували, як вони дуже добре знають Ванесу. & Rdquo;\nДодано ще, & ldquo; З самого початку, здавалося, він щойно зробив Бакалавр щоб потрапити на Танці з зірками'.\nНавіть члени Холостяка поставили під сумнів майбутнє пари, головним чином тому, що Гримальді, здавалося, тримав їх на відстані. Багато жінок з сезону Віалу Холостяк, включаючи Жасмін Гуд та Даніель Ломбард, поділилися з ET, що вони майже не мали спілкування з Грімальді після шоу - і тому могли судити лише про відносини ззовні.\n'Я думаю, що Тейлор розмовляє з (Ванессою), я думаю, що Даніель (Мальтбі) робить. Я бачила (Ванесу) тут і там. У вас немає важких почуттів, знаєте? Гуд заявив, коли на початку цього тижня вона зупинилась на ЕТ на інтерв'ю у Facebook. 'Я просто кажу' ей ', коли я бачу її. Нехай рухається. Ми, як, наприклад, бесті.\nЧАС: Пара 'Холостяка' Нік Віал та Порада Ванеси Грімальді для Рейчел Ліндсей: 'Займай все повільно'\nЩо стосується того, чи думав Гуд, що Віал просто виступає в шоу? Вона сказала, що 'іноді' так почувалася.\n'Я думаю, він просто розігрував це, знаєте?' - зізналася вона, сказавши ЕТ, що лише 'час покаже', чи протримаються Віал та Грімальді.\n«Ванесса дуже емоційна людина. Я просто не знаю, - продовжувала вона. 'Ми побачимо & hellip; вона справді велика у своїй сім'ї, тому ми побачимо, чи вона піде.\nЛомбард мав подібну історію, показавши, що з тих пір не бачив і не контактував з Віалом або Гримальді Холостяк загорнутий.\n'Ми з Ванесою не маємо великих стосунків, і я думаю, що після того, як з Ніком все сталося, ми просто розлучилися', - пояснила вона. 'З точки зору того, я думаю, чи триватимуть їхні стосунки, я не знаю'.\n'Я думаю, що їхні стосунки сильно відрізняються від інших, колишніх пар холостяків', - додала вона. 'Вони здаються трохи серйознішими, порівняно з тим, що я бачив від Рейчел (Ліндсей) і Брайана (Абасоло), або Кейтлін (Брістоу) і Шона (Бут). Так, це виглядає набагато менш грайливо ».\nІ не будемо забувати незграбність Віаля та Грімальді Після Фінальної троянди інтерв'ю & hellip;\nДжейден Джеймс Федерлайн Калеб Майкл Джексон Федерлайн\nтиждень поцілунок Селени Гомес\nкіра танцюють мами


Як перейти на диференційовані тарифи\n21.09.2015 101 0 0\nДобовий графік навантаження об’єднаної енергетичної системи України має значну нерівномірність. Він характеризується піковим навантаженням в години вечірнього максимуму, «провалом» навантаження в нічні часи і майже рівномірним споживанням електричної потужності вранці та протягом дня.\nПри цьому різниця між максимальним та мінімальним споживанням електричної потужності протягом доби у зимовий період становить понад 8000 МВт, а в літній – 5000 МВТ. Це призводить до значних витрат палива на теплових електростанціях через необхідність забезпечення щоденних пусків-зупинень додаткових енергоблоків. Як наслідок: зростають витрати палива - зростає вартість виробленої електроенергії.\nВраховуючи нинішню напружену ситуацію як з видобутком, так і з постачанням вугілля на теплові електростанції, питання забезпечення сталого електропостачання споживачам у денні та вечірні години доби становиться пріоритетним.\nПосприяти забезпеченню сталого функціонування об’єднаної енергетичної системи України має і населення, раціонально розподіляючи своє споживання електричної енергії. Зокрема – зменшуючи споживання електричної потужності в години максимальних навантажень об’єднаної енергосистеми України та збільшуючи навантаження на електромережі у нічні години.\nВраховуючи, що в структурі електроспоживання України частка населення становить понад 30%, економічна зацікавленість громадян у застосуванні енергоємних електроприладів у нічний час може стати дієвим чинником енергозбереження у масштабі всієї країни.\nВ Україні для розрахунків за спожиту електричну енергію діє спеціальний механізм, що дає можливість позитивно впливати на форму добового графіка навантаження. Це – тарифи, диференційовані за періодами часу. При диференційованому тарифі доба поділена на три зони: пікову – тривалістю 6 годин; напівпікову – 11 годин; нічну – 7 годин.\nЗа ринкових умов господарювання цей інструмент є одним із найбільш ефективних засобів управління попитом та споживанням електричної потужності.\nЗ метою сприяння стабільній роботі об’єднаної енергетичної системи України, заощадження власних коштів, споживачам пропонується перехід на розрахунки за тарифами, диференційованими за періодами часу доби.\nЗ метою економії необхідно населенню:\nзабезпечити споживання більшого обсягу необхідної електроенергії у нічні години;\nзменшити використання енергоємних побутових електроприладів у період з 8-ої до 11-ої години та з 17-ої до 22-ої години;\nперейти на дифтарифний облік спожитої електроенергії;\nДля переходу на диференційовані тарифи необхідно звернутись із відповідною заявою до ПАТ«ЕК «Житомиробленерго». Додаткові консультації можна отримати за телефонами кол-центру (0412) 40-21-50 або служби обліку електроенергії енергопостачальної компанії (0412) 40-29-85. Там буде надано надано необхідні роз’яснення та забезпечено всебічне сприяння у переході на дифтарифний облік спожитої електроенергії.


Home > Публікації > Депресія і алкоголізм\nДавно і широко відома зв’язок депресії і алкоголізму. Особливо явно це простежується при розгляді випадків залежності у жінок. Алкоголізму у жінок депресія, як правило, передує, або, супроводжує. Саме у жінок найчастіше пов’язують ці два захворювання, і саме кажучи про жіночий алкоголізм, відзначають, що він стає наслідком депресії.\nУ чоловіків же, які в плані алкогольної залежності в середньому «дебютують» раніше, припустити, що є наслідком чого вже набагато складніше.\nЄ дані про те, що залежність від алкоголю формується найчастіше на тлі різних афективних розладів, в числі яких – гострі або хронічні захворювання депресивного спектру. (Мінутко В.Л. Алкоголізм.)\nЯка ж справжня зв’язок між алкоголізмом і депресією?\nВсе ж більшість проведених досліджень свідчать про те, що частіше алкоголізм стає причиною розвитку депресивного розладу, ніж навпаки. Одночасно з цим, стало відомо, що всупереч загальноприйнятій «традиції» лікувати депресію алкоголем, великі дози спиртного лише підсилюють депресивні прояви, що, природно, дуже несприятливо позначається на перебігу захворювання. Це є цілком логічним, оскільки, якщо поспостерігати за алкоголіками, то виявиться, що великого задоволення від вживання спиртного вони зовсім не відчувають, особливо, на тлі похмільного синдрому. А у деяких людей навіть одноразова і відносно помірна доза алкоголю може викликати тугу і смуток, приводячи, до так званої «алкогольної депресії», алкогольної пригніченості, дисфорії. Як правило, це меншість взагалі надалі не вживає алкоголю, оскільки абсолютно не бачить в цьому занятті сенсу.\nЗнову ж таки, не варто забувати про таке явище, як посталкогольний депресія, що стає більш стійкою в міру збільшення доз алкоголю і «стажу» зловживання спиртним. Таким чином, можна зробити висновок, що алкоголь – вельми сумнівне джерело задоволення, і здатний лише поглиблювати депресивний стан, для якого і без того властиво стан ангедонии. Якщо ж говорити не про депресію, а про маніакально-депресивний розлад (в даний час – біполярному), то чітко зазначена зв’язок більшого вживання спиртних напоїв хворими в ті моменти, коли вони знаходяться в маніакальною фазі і меншого – в депресивній. При цьому твердження про те, що люди, які страждають біполярним афективним розладом вживають спиртного більше ніж ті, хто здоровий, теж суперечливі. За даними різних досліджень, алкоголізмом страждає від 8 до 30% хворих біполярним розладом, що не так вже сильно відрізняється від «норми». (Гудвін Д. У. Алкоголізм. М., 2002)\nТаким чином, можна зробити висновок, що результати різних досліджень свідчать про наявність зв’язку між депресивними розладами і алкогольною залежністю. Найчастіше відзначається той факт, що все ж алкоголізм стає причиною розгортання депресивного розладу (у всякому разі, у чоловіків). Існує припущення, що в разі жіночого алкоголізму депресія частіше може передувати йому, і супроводжує дане захворювання.


Главная » Общество » Майдан крізь лінзу кінокамери\n13:06 13.12.2019 285\nДо 40 днів пам’яті Небесної Сотні телеканал "1+1" та об’єднання кінематографістів "Вавилон'13" підготували цикл фільмів "Зима, яка нас змінила". Перший з них, що так і називається ― "Небесна Сотня" ― вже вийшов в ефір і мережу.\n"Я не можу на це дивитися спокійно", ― каже одна з героїнь фільму. Після того, що вона бачила на Майдані, на нього вже важко буде дивитися по-старому. Однак це лише вершина айсбергу. Після всього, що сталося цієї зими у Києві та по всій Україні, не можна по-старому дивитися на світ.\nДо лютого ряди Небесної сотні вже активно поповнювалися. Серед них не лише загиблі від кулі, але й усі, хто зник безвісти, був закатований чи помер у лікарні від запалення легень або больового шоку. І ними нема поділу на україномовних, російськомовних, білоруськомовних, на східняків чи західняків, на старих чи молодих. Кожен з героїв фільму в першу чергу ― українець. Патріот.\n18-ого лютого день розпочинався всього лиш мирною ходою. Це вже потім знадобилися бруківка, палиці і щити, коли пролунали перші постріли в бік самооборони. Кадри з фільму нагадують якийсь трилер, а коли згадуєш, що все це відбувалося насправді, стає дуже страшно. Того ж 18 лютого з цілої Дев'ятнадцятої сотні залишилися живими лише шестеро. Один з них ― Устим Голоднюк ― сказав батькові: "Тату, не переживай ― я везучий". Згодом загинув і він.\nЄдине, що могло спинити міліцію ― це вогонь біля барикад. У природі людини закладений страх до нього. У вогонь кидали все, що можна було. Хлопцям з самооборони було страшенно спекотно і у прямому, і в переносному сенсі. Вони палали зсередини, і, мабуть, саме це допомагало їм ігнорувати жар від вогню і захищатися від міліції.\nХтось з самооборони сказав: "Ця Небесна сотня ― це не сотня, а тисяча". Сорок сім людей під час пожежі у Профспілках згоріли заживо. Більшість з них були тяжкопоранені, хворі і не могли вибратися. Хто міг, виносив на плечах навіть цілком випадкових людей, однак і це не допомогло: навіть тепер серед жертв є невпізнані.\nМайдан ламав стереотипи. Перш за все, він показав, що насправді патріот ― це синонім до слова людина, і не можна любити своєї держави, якщо ти не любиш тих, хто у ній живе. Адже хлопці з Небесної сотні помирали не лише заради себе та своїх рідних. Їх смерть дала надію на життя навіть тим, хто зводив наклепи на Майдан та протестував проти нього.\nА за те, що зробив "Вавилон'13" для українців, знявши цикл "Зима, яка нас змінила", вони заслужили почесне місце у серед пантеону світового кіномистецтва.