Читать книгу Чорний вершник Володимира Малика : онлайн чтение - страница 1\nЭлектронная библиотека » Володимир Малик » Чорний вершник » онлайн чтение - страница 1\nТекст книги "Чорний вершник"\nТекст добавлен: 23 февраля 2016, 01:32\nВ останній день грудня 1678 року Арсен Звенигора з Романом Воїновим та Ненком перебралися по льоду на лівий берег Дніпра і понад Сулою попростували на північ. Поспішали, бо хотіли щедрий вечір зустріти в Дубовій Балці серед своїх.\nПронизливий холодний вітер люто шмагав їх по обличчях колючим снігом, сліпив очі, танцював і кушпелив навколо, мов зграя відьом і чортів, застилаючи виднокруг густою білястою пеленою.\nСтомлені голодні коні важко брьохалися в імлистій сніговій круговерті, з натугою здиралися на круті горби. А в долинах, у глибоких байраках пурхали по груди в пухкі замети, як у свіже пінисте молоко.\nВершники теж стомилися і їхали мовчки. Арсен прокладав шлях, пильно вдивляючись у неясні обриси горбів і ледь помітних у безпросвітному мороці гаїв, щоб не збитися з дороги. Власне, ніякої дороги не було – пробиралися навпростець, манівцями, але ці манівці були козакові добре знайомі, бо не один раз він тут проїздив. Його товариші цілком покладалися на свого проводжатого, – тому понасували башлики на самі очі, понахиляли голови майже до кінських грив і, здавалося, дрімали.\nА хуртовина не вщухала. Небо не просто сіяло снігом. Воно, як велетенський вітряк, тряслося в нестримному гніві й з високості трусило, кидало, жбурляло з-під свого невидимого жорна цілі потоки крижаного борошна, яке зразу ж підхоплював скажений вітрюган і котив понад принишклою землею.\nАрсен щільніше прикрив поли кожуха і, знявши рукавицю, теплою долонею зігнав з брів і вій шорсткий намерзлий сніг. А думкою линув у Дубову Балку, в низеньку теплу хатину. Уявляв, як у це передноворічне надвечір'я мати зі Стехою і Златкою готують святкову вечерю, а чоловіки – дідусь Онопрій, Младен, Якуб, Спихальський і Яцько, – упоравшись по господарству, сидять на лавах, за столом та біля лежанки, в якій весело гоготить вогонь, і ждуть щедрівників та щедрівниць.\nЩедрий вечір! Багатий вечір! Цього разу ти будеш особливо радісний у господі старої Звенигорихи. Тільки б щасливо добратися до хутора.\nПотім в уяві спливає прекрасне личко Златки. На її пухких губенятах блукає сумна усмішка, а в темно-синіх очах причаїлося невисловлене запитання – Арсене, любий, коли ж я діждуся тебе? Коли нарешті ти повісиш на кілочок у глухому кутку хатини свою шаблю-розлучницю, коли – надовго, а чи й назавжди – розсідлаєш свого бойового коня і забудеш про нескінченні шляхи-дороги, про криваві січі, про сповнені тривог і небезпек дні й ночі?.. Вона манила до себе звабливим поглядом, стрункою постаттю, білизною зубів і вітряною розмаяністю важкого чорного волосся. Вона кликала своїм ніжним грудним голосом, в якому вчувалася дивна музика чужих мов і бентежність південних ночей… Златко! Люба моя! Я поспішаю, щоб уже ніколи більше не розлучатися з тобою, щоб навіки назвати своєю і назавжди поєднати наші долі! Я лечу до тебе, чужоземко моя дорога, щоб відтепер і до кінця нашого життєвого шляху бути разом, щоб ти не відчувала себе серед цих широких степів відламаною галузкою. Златко! Я зроблю усе, що в силах моїх, щоб ти була щасливою, щоб моя земля стала для тебе рідною і дорогою…\nЙого думки снувалися б і далі, та їх раптом урвали якісь тривожні звуки, що долинули з глибокої балки. Арсен почекав, поки під'їдуть товариші.\n– Ви чуєте? Здається, десь ірже кінь!\n– Що ж тут – село чи хутір попереду? – спитав Роман.\n– В тім-то й річ, що ні села, ні хутора… О, чуєте?! З балки долинуло ледь чутне в завиванні буревію тривожно-болісне іржання.\n– Мабуть, подорожні, – висловив здогад Роман. – І несе ж у таку лиху годину!.. Хто б це міг бути? Сподіваюся – не татари?\n– Зараз дізнаємося, – відповів Арсен.\nВони спустилися в долину. Тут було трохи затишніше. Сніговій ревів десь угорі, котився понад білою безконечною рівниною, а сюди, в міжгір'я, вривалися тільки поодинокі вихори і слали між невидимими горбами пухку снігову ковдру.\nДо виразного іржання тепер долучився людський стогін. Він линув десь знизу, мовби з-під снігу або з глибокої ями.\nНа краю обривистого, занесеного снігом рівчака зупинилися. Там, унизу, в напівзаметеній ямі, лежав вороний кінь. Здригаючись від холоду, він натужно підіймав мокру голову і жалібно іржав, ніби благав про порятунок. Під ним невдаха-господар.\nСвоєю вагою кінь придушив йому ногу, і чоловік, пересилюючи біль, тихо постогнував.\nАрсен стрибнув у рівчак.\nКінь потягнувся до нього м'якими мокрими губами, тихенько заіржав і зробив спробу підвестися. Але не зміг: обидві передні ноги були переламані. Його хазяїн ворухнувся теж і розплющив очі.\n– Кріпись, чоловіче! – промовив Звенигора. – Зараз ми допоможемо тобі!\nВони втрьох підняли коня, висвободили зі стремена ногу потерпілого. Допомогли йому підвестися і вилізти з рівчака.\nЦе був високий, міцний на вигляд чолов'яга років сорока. Сукняна бекеша, підбита лисячим хутром, туго обтягувала його ставну постать. Шабля при боці і два пістолі за поясом, дорога смушева шапка з малиновим верхом і добротні чоботи з посрібленими острогами свідчили про приналежність незнайомця до військового стану і про те, що це – не сірома-нетяга, а досить заможний козак.\nВін струсив з себе сніг, кілька разів зігнув і розігнув праву ногу. Потім усією вагою тіла наступив на неї. Нога була ціла, не пошкоджена, але, видно, боліла чи затерпла, бо незнайомець довгенько, кривлячись, притупцював нею. Нарешті випростався перед своїми рятівниками і, усміхнувшись з-під невеликого, але густого темно-русого вуса гарною білозубою усмішкою, зняв шапку, статечно вклонився.\n– Добрий день, добрі люди! Спасибі сердечне, що порятували! А то вже гадав – пропаду! – І він міцно потиснув усім руки. – Кого ж бог послав мені на поміч?\n– Запорожці… Звенигора, Роман Воїнов та Ненко, – стримано відповів Арсен. – А ви хто?\n– Семен Гурко, з Борзни, абшитований козак Ніжинського полку.\n– Чому ж абшитований? Ваш вік ще не дозволяє залишати військову службу.\n– Вік не дозволяє, та обставини змусили… Дружину поховав, дочку заміж віддав. Побув деякий час з молодятами, та бачу – зайвий я у їхній новій сім'ї. Тому й вирішив – адже тепер я вільний птах! – гайнути на Запорожжя. Звичайно, не боки облежувати та саламаху їсти, а теж нести військову службу… Та ось маєш: замалим не наклав головою у цій бісовій круговерті… Ще раз дякую вам за порятунок!\n– Долі своїй дякуйте… От тільки як же ви тепер? Без коня в таку негоду далеко не залетиш!\nГурко мовчки розвів руками, ніби сказав: а що я маю робити?\n– Поїдьмо з нами, – запропонував Арсен. – Доберемося до теплої оселі, а там уже подумаємо, як вам бути далі…\n– Гм, легко сказати – поїдьмо з нами… Піший кінному не товариш! – заперечив Гурко.\n– Це правда. Однак ми ж не залишимо вас тут на загибель! Якось уже доберемося до Дубової Балки. А там і коня для вас роздобудемо… Ну, не гаймося! Вечоріє, а нам ще добрячих верст п'ятнадцять їхати!\n– Якщо так, тоді зачекайте трохи, – промовив Гурко. – Я миттю!\nВін спритно плигнув у рівчак, нахилився над конем. Обома руками обняв його за голову, збив з буйної вороної гриви сніг. Кінь, мов дитина, потягнувся до господаря тремтячими губами, жалібно заіржав.\n– Прощай, мій вірний товаришу, – глухо промовив Гурко, виймаючи з-за пояса пістоль. – Ти чесно і віддано послужив мені… А я… Ось єдине, – він звів курок, – чим я можу віддячити тобі… Прости мене, друже!\nВін приклав пістоль коневі до вуха і відвернув голову, щоб не дивитись у широко розплющені чорні очі, з яких збігали чи то сльози, чи прозора снігова вода.\nПролунав короткий постріл. Кінь стрепенувся і затих. І зразу ж сніговій почав укривати його легким білим саваном, з-під якого страшно і неприродно виглядали зламані, вивернуті догори передні ноги.\nГурко розстебнув на коневі попругу, зняв сідло й гнуздечку. Спритно й легко, ніби йому було років двадцять, а не сорок, і ніби він не пролежав півдня, закляклий, у холодному снігу, вистрибнув з рівчака і сказав:\n– Ну, ось я готовий! Якщо берете мене з собою, то постараюся не відстати…\nПрямий і чесний Роман Воїнов обурився.\n– Е-е, чоловіче, ти невисоко ціниш нас, якщо вважаєш, що ми дозволимо тобі йти піхтурою!.. – По російському звичаю він звертався до незнайомця на «ти». – Ось, будь ласка, мій сірий! Приторочуй міцніше сідло позаду і їдь, а я трохи пройдуся пішака, бо ноги вже геть затекли… А згодом мене змінить Ненко, та й Арсен буде не від того… Якщо вже зараджувати лихові, то гуртом! Недарма ж у вас кажуть: гуртом і рідного батька легше бити!\nНіжинський козак весело усміхнувся.\n– Побий мене грім, якщо ви не добрячі хлопці! Га? їй-богу, варто було померзнути в снігу, аби тільки зустрітися з вамиї Видно зразу, що справжні запорожці, а не якісь зайди.\nЗвенигора і Воїнов переглянулись, зареготали. А Ненко, не дуже второпавши, що сказав веселий подорожній, якого тільки щасливий випадок урятував від смерті, з подивом спостерігав цю сцену.\n– Вгадали, батечку! – сказав Арсен, витираючи рукавицею сльози в очах. – Один з нас – яничар, турок, чи то пак потурчений болгарин, – він показав на Ненка. – Другий, – кивнув на Романа, – донський козак… А третій, – ткнув рукавицею собі в груди, – колишній недовчении спудей… Ну, а всі гуртом – справжнісінькі запорожці!\n– 0! – тільки й вихопилося у ніжинця, і він зареготав дужче за всіх.\nВеселий регіт, до якого, зрозумівши, про що мова, приєднався і Ненко, покотився, переборюючи завивання хуртовини, широкою засніженою долиною. Можна було подумати, що четверо людей зійшлися не серед розбурханого оскаженілого від буремного вітру дикого поля, а, либонь, десь у затишній теплій корчмі, за кухлем смачного пива, біля вродливої веселої шинкарки.\nПересміявшись, вони швидко зібралися й пірнули в імлисто-молочну снігову каламуть. Арсен знову рушив попереду – прокладати дорогу. За ним верхи – Ненко й Гурко. А Роман, учепившись за гнуздечку, прив'язану до сідла, поспішав ззаду по втоптаному кінськими копитами сліду.\nБуря не вщухала. Як тільки подорожні виткнулися з долини, вона заревла, закрутила, сипонула у вічі холодним приском і покотила далі – в незмірне безмежжя білого степу.\nЗа невеличкими віконцями, на яких мороз вималював чудернацькі мережива, глухо виє вітер, кидає в шибки сипучим снігом, гогоче в широкому, виплетеному з лози бовдурі. А в хаті – натоплено, по-святковому затишно.\nПеред образами горить невеличка лампадка, під сволоком, на дерев'яній підставці, – воскова свічка, а в челюстях печі потріскує жовтавим полум'ям жмут смолистої скіпи.\nЗа столом, на покуті, стоїть великий сніп жита, перев'язаний цупким перевеслом із лугового сіна і уквітчаний рясними кетягами червоної, мов кров, калини.\nНа столі, застеленому вишиваною скатертиною, в полив'яних мисках – кутя з узваром, вареники з сиром та сметаною, пироги з маком, шулики з медом, два кільця ковбаси, що виблискують підсмаженими боками. А посередині, на широкій дерев'яній таці, – крутолобий білий коровай.\nКілька разів на рік – у великі свята чи при зустрічі найдорожчих гостей – бідаки-господарі стягалися на таке багате частування.\nСтара Звенигориха з дівчатами – Стехою та Златкою – порається біля печі та столу. Дід Онопрій вмощує на покуть, за сніп, горнятко з кутею та глечик з узваром – домовикам, тобто душам померлих, щоб ласкаві й добрі були до хати і всіх, хто живе в ній.\nМладен з Якубом мовчки сидять на лаві. Яцько підкидає в лежанку дрова, а Спихальський, ще змарнілий після поранення, але вже веселий і жвавий, бо відчув в останні дні, як у його м'язи стрімко вливається нова молода сила, швендяє по хаті і, потираючи руки, заглядає до полумисків, дзбанів та пляшечок, які все ставила і ставила на стіл Звенигориха. Вуса його ворушилися, мов у кота, коли він чує поживу, а злегка булькаті голубі очі виблискували радістю: він наперед смакував багату вечерю!\n– То єсть, паніматко, чудесне, вельми розкішне свято – ваш щедрий, чи то пак багатий вечір! – філософствував він, патетично звертаючись до старої господині. – У жодного народу не видів ніц нічого ліпшого!.. Які страви! Які напої! Ух! Аж дух забиває, холера ясна! – Він ковтав слину і прицмокував язиком. – А цей зворушливий сніп жита, що пахне й досі – уй! уй! – чебрецем, свіжою сонячною соломою і далеким-далеким літом! Ці шорсткі бринькучі колосочки і кисло-солодка червона калина між ними!.. Як це мило і дотепно! Напередодні різдва і Нового року, на святвечір і щедрий вечір, вносити цей сніп у хату, ставити на найпо-чеснішому місці – на покуті і бажати, щоб Новий рік був такий же щедрий і багатий для господарів, як і цей золотий сніп! – Він підморгнув Стесі, яка саме розкладала на столі дерев'яні ложки.\n– Амінь на доброму слові! – усміхнувся у сиву бороду дід Онопрій. – Вашими б устами та мед пити, пане Мартин!\n– За цим діло не стане! Був би тільки мед! Га-га-га! – зареготав Спихальський і ляснув долонею Яцька, який, нахилившись, роздмухував у лежанці жар. – Годі тобі, хлопаку, тутай дмухати! Прецінь і в тебе, як і в мене, голод смокче за пупа! Ходімо лишень надвір та защедруємо під вікном паніматці, ачей, до столу покличе!\n– Можна й до столу. Чого ж? І навіть без щедрівки… От хіба ще одну хвильку зачекаємо: мо', який гість нежданий прибуде!\nВсі знали, якого гостя жде стара мати. Тільки віри не йняли, щоб у таку негоду Арсен з Романом вирвалися в дорогу. Тому промовчали.\nЗвенигориха розцінила це по-сво.єму і зразу заметушилася.\n– Та ні, це я так… Які там гості такого пізнього часу! Тож будемо сідати до столуї Прошу, прошу… Чим маємо, тим і приймаємо!\nОднак Спихальський заперечив:\n– Е-е, ні, паніматко! Який же це щедрий вечір без щедрівочки? Ану, Яцьку, Стехо, Златко! Ходіть за мнов – та гукнемо!\nВ цю мить за вікном хтось загупав, і в хату ввірвалися приглушені чоловічі голоси. Потім пролунало:\nЩедрик-ведрик, дайте вареник, грудочку кашки, кільце ковбаски!\n– Ой, Арсен! – радісно зойкнула мати і в знемозі опустилася на ослін. – Це його улюблена щедрівка!\nСтеха метнулася в сіни. Грюкнув засув. Разом з морозяним холодом, іскристими сніжинками, що завихрилися біля порога, з шумом хурделиці в хату вступили чотири засніжені з ніг до голови постаті На них усе: і кожухи, й шапки, й рукавиці, і навіть обличчя – так запорошене снігом, що серед прибулих годі було впізнати Арсена. Всі однаково скидалися на казкових дідів-морозів, які негадано, не знати як і звідки взявшись, ввалилися до господи. Та ось вони постягували з голів кудлаті шапки, і три дужі голоси прощедрували:\nЩедрий вечір, добрий вечір, добрим людям —\nЩо зчинилося в хаті! Радощам не було межі Всі посхоплювалися з місць і кинулися до прибулих.\nРадісні вигуки, сміх, щебетання дівчат, які горнулися до своїх наречених, сльози матері, обійми і чоломкання!\n– Дорогі мої, як бачите, ми з Романом вернулися не самі. Ось це – Ненко, Златчин брат, син Младена і добрий друг Якуба!\nНенко вклонився, потискуючи по-дружньому простягнуті руки. Звенигориха схлипнула – вона вже знала історію його життя – і поцілувала в голову. А Спихальський крякнув з несподіванки і вигукнув:\n– Єзус, Марія!.. Арсене, але ж ти справжній ворожбит! Чаклун! Де і як ти спіймав сю пташину, яка так звеселила серця Младена, Златки і Якуба?\n– В самісінькій Січі, брате!.. – Відповів Арсен і по паузі додав:– А ще познайомтеся з нашим новим товаришем, який прибився до нас у дорозі… Козак Гурко?\nГурко скинув бекешу і, привітно усміхнувшись, поцілував Звенигорисі руки.\n– Спасибі, мати, за гарного сина! Він зі своїми друзями сьогодні врятував мене від загибелі. Дай, боже, йому щастя і красної долі!\n– Спасибі вам, добрий чоловіче, за гарні слова. Сідайте, прошу вас!\n– Ай справді, пора юж сідати до столу, – заметушився Спихальський, на свій лад зрозумівши слова старої. – Бо наші гості, гадаю я, так зголодніли в дорозі, як хорти після полювання!\nРозімлілий дідусь Онопрій, поблискуючи почервонілою лисиною, невтомно частував гостей. За слив'янкою наповнював чарки грушівкою, калганівкою, малинівкою, а по всьому – гостропахучим, п'янким медом.\nОй чарочко манюсінька,\nЯка ж бо ти гарнюсінька,\nНі сучечка, ні пенечка\nВип'ю тебе до денечка!\n– За ваших любих діток, паніматко! Hex жиють по сто ляті Гурко спочатку відмовчувався. А коли дід Онопрій виніс з-за груби кобзу, враз пожвавішав, очі його заблищали.\n– Ану, діду, дайте сюди!\nТа заболіло тіло козацькеє біле,\n– Боже, які чари! Диявольські чари! Ваша пісня, панове, то єсть найвищий вияв вашого духу, вашої поетичної натури! Семен Гурко з подивом глянув на поляка.\n– Ви правильно мислите, пане… Однак не всі наші сусіди, на жаль, думають так, як ви. Ваші земляки, до прикладу, пани Синяв-ські, Сапеги, Яблоновські, Собеські, Потоцькі, пруться на Україну, мабуть, не для того, щоб усолоджувати слух нашими дзвінкоголосими піснями, а щоб напхати своє черево нашим хлібом, салом та медом, а кишені – грішми!\n– Тільки, прошу пана, не прилучайте і мене до цієї компанії! – вигукнув ображено пан Мартин. – Я, мосьпане, річ друга!\n– Похвально чути таке. Я з приємністю тисну вашу чесну руку, пане! – І ніжинський козак міцно обняв Спихальського за плечі. – Але ж таких, як ви, обмаль!.. А згадайте, що зробили з Україною хан та султан! Страшно уявити! На Правобережжі кожен другий – загинув, кожен третій – у неволі, кожен четвертий – утік на Лівобережжя, під захист Москви, що одна зараз рятує нас від остаточної загибелі… І тільки кожен п'ятий чи, може, шостий, якщо не сьомий, ще залишився там, поневіряючись по лісових хащах.\n– О пан добре обізнаний із становищем краю! – в свою чергу здивувався Спихальський.\n– Ще б пак! Маю голову на плечах! – з гідністю відповів козак– Та й кілька років товкся з лівобережними полками по Україні, воюючи то проти Виговського з шляхтою, то проти Ханенка з ханом, то проти Дорошенка та Юрка Хмельницького з султаном… Билися вони, різалися за Богданову булаву, гризлися, як скажені собаки! Та в жодного не було Богданового розуму і Богданової сили. От і довели нашу вітчизну на край загибелі, прокляті!..\n– Ви давно були на тому боці? – спитав Арсен, маючи на увазі Правобережжя. – Здається, ніби вчора звідти…\n– Я два літа провів під Чигирином у війську гетьмана Самоиловича… Навіть останні дні був у самому Чигирині. Якраз перед падінням його наш полк вивели звідти. Мабуть, це і врятувало мене від загибелі…\n– О, то ми були десь поряд! – вигукнув Арсен. – Отже, лиха сьорбнули з одного ковша!..\nСтара мати тішилася дітьми, дідусь Онопрій – онуками і смачними наливками. Арсен тонув серцем у синіх Златчиних очах, а вона сором'язливо горнулася до нього, крадькома позираючи на батька та брата – чи не бачать?.. Стеха й Роман теж нікого й нічого не помічали, окрім свого кохання, і їхні голови, в обох уквітчані біляво-пшеничним волоссям, тулилися одна до одної, як розквітлі мальви на городі.\nУ Младена і Якуба серця були сповнені радістю за Ненка, який від сьогодні належав їм не тільки тілом, а й душею, а Ненко вперше в житті відчув любов і ласку рідних людей, і од цього досі не знаного почуття у нього лоскітно тремтіло серце, а на очі наверталися непрохані сльози.\nСпихальський і Яцько, не переживаючи ні за кого і ні за що, з насолодою ласували розкішними, як їм здавалося, стравами та напоями і були щасливі щастям своїх друзів.\nПро одного козака Гурка нічого певного не можна було сказати, бо для всіх він залишався ще загадкою. Однак, судячи по тому, як розчервонілися від наливок його присмаглі на морозяному вітрі щоки, як він виспівував пісень, можна було гадати, що гість відчував себе щасливим.\nЦе був щедрий вечір їхнього життя! По-справжньому щедрий, ласкавий, теплий, щасливий! І вони, люди того неспокійно-жорстокого часу, уміли як слід оцінити його!\nТому й панували весь час у хаті, за гостинно-багатим столом, невимушеність, дружелюбність і та поетична простота почуттів, що робить людину щасливою.\nКоли прокричали другі півні, у вікно хтось постукав. То були Іваник і Зінька. Видобувши з кишень кожухів жмені збіжжя, вони сипонули його на долівку, на стіл, на образи, на всіх, хто сидів за столом. Сміх, радісний гомін, пахощі житнього й пшеничного зерна, змішаного з горохом, ячменем та куколем, заповнили всю хату.\n– На щастя, на здоров'я, на Новий рікі Роди, боже, жито, пшеницю! – приказував, посипаючи, Іваник. – А ви, тітко, знаєте-маєте, дайте паляницю!\nА Зінька защебетала:\nЗ Новим роком вас вітаю – Щастя и радощів бажаю!\nЇх запросили до столу. Іваник сів на лаві, а Зінька на ослоні, де, потис нувшись, дав їй місце Спихальський.\n– Йдемо… Коли дивлюся – світиться у Звенигор, – зразу ж заторочив уже добре захмелілий Іваник, випиваючи, однак, чималенький кухоль вишнівки. – Еге-ге, кажу Зіньці, мабуть. Арсен прибув із Запорожжя! Ану, давай-но, жінко, засіємо його! Чи не пригостить чарчиною, знаєш-маєш?\nЗінька непомітно штовхнула, чоловіка під столом ногою-не пащекуй, мовляв! А сама – дужа, пишнотіла, з морозу рум'яна – метнула іскристими чорними очима по захмелілих чоловіках… І зустрілася з захопленим поглядом Спихальського.\nПан Мартин ще влітку, коли вперше завітав з Арсеном у Дубову Балку, накинув оком на цю напрочуд міцну і ставну молодицю, а тепер, побачивши її у новому гарному вбранні, з лискучо-чорними, злегка закучерявленими косами, свіжу від морозу та надміру сили й здоров'я, аж рота роззявив з подиву: пся крев, та це ж просто красуняі Такій би не в хлопській хаті поратися біля баняків, а в магнатському палаці витанцьовувати мазурку та краков'як! Він крутнув догори свого відстовбурченого вуса і чемно, навіть по-шляхетському галантно, вклонився, ліктем відчуваючи в тісноті тепло її пругкого тіла.\n– Вітам пані! Як ся маєте?\n– Дякую, пане-добродію. Живемо помаленьку… А ви вже, бачу, одужуєте від рани?\n– Слава Псу, одужав…\n– А то я кажу своєму: шкода буде, якщо помре такий гарний чоловік!\n– О пані, то було б зовсім зле!.. Бр-р-р!.. Особливо коли взяти до уваги, що на світі залишилися б без нас такі файні молодиці, як ви, – не моргнувши й оком, підлестив упівголоса своїй сусідці Спихальський. Нараз йому сяйнула несподівана думка: мабуть, Зінька теж не байдужа до його особи, коли так сказала. І він запитав:– То ви й справді жалкували б за мнов, пані?\n– А чому б ні?\n– О, мені дуже приємно чути це з ваших уст! Отже, пані давненько запримітила мене?\n– Вас усі молодиці на хуторі давненько запримітили, – ухилилась од прямої відповіді Зінька.\nВід задоволення Спихальський крякнув, почервонів і злегка, ніби ненароком, погладив долонею її кругле коліно. Жінка не відштовхнула його руки, не розгнівалась, а тільки скоса зиркнула на чоловіка: чи не бачить?.. Але Іваник у цей час був заклопотаний чималим кухлем меду, піднесеним дідом Онопрієм, і запашною, з часником, ковбасою, тому не чув розмови Спихальського із Зінькою, не бачив його зальотів до неї.\nДо самого ранку в хаті стояв веселий гомін голосів, лунали то жартівливі, то сумно-тужливі пісні.\nНастав новий рік.\nПерейти на страницу книги "Чорний вершник"


Головна Підручники Підручник Трудове право України (Прокопенко В. I.) скачати онлайн § 3. Принципи трудового права, закріплені в Кодексі законів про працю України та інших законодавчих актах про працю\nЗаконом України від 1 березня 1991 р. «Про зайнятість населення» закріплено право громадян України вільно обирати види діяльності, які не заборонені законодавством; виключається будь-яка форма примусу до праці (п. 2 ст. 1). Добровільна незайнятість громадян не є підставою для притягнення їх до адміністративної або кримінальної відповідальності. Це полярна протилежність радянському принципу, що вважався одним із головних і визначальних в трудовому праві — принципу загальності і обов’язковості праці.\nКожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки. Законом України від 15 листопада 1996 р. «Про відпустки» встановлені державні гарантії права на відпустку, визначені умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для поновлення працездатності, зміцнення здоров’я, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи. Право на відпустку громадяни України мають незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої приналежності підприємства, установи, організації.\nОсновні положення щодо реалізації конституційного права громадян на охорону їх життя і здоров’я в процесі трудової діяльності визначає Закон України від 14 жовтня 1992 р. «Про охорону праці». Він регулює за участю відповідних державних органів відносини між власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні. Цей Закон відображає принцип безпеки праці.


Забракло вакцини. У Львові припинили щеплення викладачів вишів\nЕспресо Захід Коронавірус на Львівщині Забракло вакцини. У Львові припинили щеплення викладачів Франкового університету\nЗабракло вакцини. У Львові припинили щеплення викладачів Франкового університету\nЧерез брак вакцини у Львові щеплення працівників ЛНУ ім. Івана Франка відклали на невизначений термін.\nПро це повідомив викладач Франкового вишу, правозахисник та громадський активіст Святослав Літинський, передає "Еспресо.Захід".\nЗа словами Святослава Літинського, 6 квітня усім працівникам Львівського університету ім. Івана Франка повідомили, що можна записуватися на вакцинацію. Відтак, 8 квітня щеплення отримали біологи, 9 квітня – географи. Працівників факультету "Прикладна математика", де він і викладає, по плану мали вакцинувати 16 квітня. Однак 15 квітня працівників повідомили, що вакцини не вистачить і вакцинація переноситься на наступний тиждень.\nУчора ж, 20 квітня, надійшло повідомлення такого змісту: "У зв’язку із повідомленням від керівництва 5 Міської клінічної лікарні про закінчення вакцини, ми змушені на деякий час відкласти процес вакцинування працівників Університету. Як тільки вакцина знову буде у наявності ми Вас повідомимо і процес вакцинування буде відновлений. Вибачте за незручності!" Коли буде вакцина – наразі не відомо.\nНагадаємо, за інформацією департаменту охорони здоров'я ЛОДА, Львівщина вибивається у лідери за темпами вакцинації і посідає друге місце в Україні після Києва.


Чому так різняться долі Бена Гана і Робінзона Крузо на безлюдних островах? - журнал для школярів Fable.in.ua\nГоловна ⇒ 📕Шкільні твори ⇒ Чому так різняться долі Бена Гана і Робінзона Крузо на безлюдних островах?\nЧому так різняться долі Бена Гана і Робінзона Крузо на безлюдних островах?\nПеребуваючи на безлюдному острові,, Бен Ган утратив людську подобу, став схожим на тварину “Це страхіття перебігало від стовбура до стовбура так прудко, як олень, тримаючись увесь час на двох ногах, мов людина, хоч і згиналося майже навпіл”. Таким став Бен Ган після 3 років, проведених наодинці з дикою природою. Чи схожим на нього був Робінзон Крузо, який, як ви пам’ятаєте, провів на безлюдному острові 28 років. Робінзон Крузо після 28 років, проведених на безлюдному острові, залишився цивілізованою людиною.\nПорятунок для Бена Гана прийшов\nпісля трьох років перебування його на острові. А як ви гадаєте, чи зміг би Бен Ган прожити на острові, як Робінзон Крузо, 28 років? Уявіть, що могло б трапитися з ним, якби допомога запізнилася хоча б на рік? Він міг померти з голоду, якби втратив фізичні можливості швидко бігати і ловити кіз, він міг захворіти і померти від одноманітності і бідності харчування (устриці, ягоди, козлятина), він міг захворіти і померти від сонячних опіків або холоду, тому що одяг його перетворився на лахміття; без людського товариства він міг остаточно здичавіти: розучитися мислити, говорити, приймати рішення.\nТак, все це реальні небезпеки,\nякі загрожували життю Бена Гана. Чи могли всі ці проблеми вирішитися? Що для цього потрібно було зробити? Пропоную скористатися досвідом Робінзона Крузо і знайти можливості для Бена Гана подолати всі небезпеки.\nБена Гана був обірванцем з обірванців. Одяг його складався з парусинового лахміття та решток матроської роби; це руб’я трималося купи завдяки цілій системі всіляких застібок, мідних гудзиків, паличок і петель з просмоленого мотузка. “Людина, яка три роки прожила самотою на безлюдному острові, не може бути нормальною”, – с гверджував лікар Лівсі. Бен Ган погано говорив, боявся людей, стверджував, що він багата людина, раптом попросив Джима Гокінса “ущипнути” сквайра тощо.\nЧому Робінзон, проживши 28 років на безлюдному острові, залишився “нормальною” людиною? Він постійно працював, здобував нові знання і вміння, шукав рішення проблем, його розум був постійно задіяний. Доки вистачило чорнил, ретельно записував свої думки у щоденник, читав Біблію, спілкувався з Богом, завів “домочадців”: собаку, котів, папугу, з якими постійно “спілкувався”тощо.\nТак, ці герої поплатилися життям за свою безмежну пристрасть до грошей. Проте страшніше інше. Засліплені жадобою збагачення, герої втрачають свою людську сутність. Поняття дружби, поваги до людини витісняються корисливістю, байдужістю, ненавистю до оточуючих і єдиним прагненням збагатитися за будь-яку ціну.\nЦі історії, як і історії життя піратів Флінта, Біллі Бонса, Чорного Пса, Довгого Джона Сілвера та інших “джентльменів1 фортуни” із роману Стівенсона “Острів скарбів” переконують нас, що шлях до збагачення сповнений кривавих злодіянь, зради, підлості, обману та інших ницих вчинків. Золото мало не привело до загибелі і Бена Гана, зробивши його безсилим у боротьбі з життєвими випробуваннями. Тож варто Бену Гану, іншим героям, і тим із нас, хто хоче у життєвих випробуваннях вижити і зберегти свою людську сутність, прислухатися до порад великого самітника Робінзона Крузо: “Я був володар мого острова…. Однак я цінив тільки те, що було корисне для мене. Я був ситий і мав чим задовольнити всі свої потреби, – навіщо ж мені все інше?\nХарактеристика образу Робінзона Крузо Робінзон Крузо – моряк, що виявився в результаті корабельної аварії на незаселеному острові у Вест-Індії недалеко від острова Тринідад і що зумів прожити на нім двадцять вісім років, спочатку в повній самотності, а потім з дикуном П’ятницею, освоїти цей острів і завести на нім господарство, в якому було усе необхідне...\nТвір опис пейзажів Левитана\nГлібов Леонід Іванович Кіт і Баба


Відповідно до Цивільного кодексу РФ, якщо майно є у власності двох або декількох осіб, то воно вважається спільною власністю. Вона може бути частковою і спільної. Володіти, користуватися і тим більше розпоряджатися майном у спільній власності складніше: адже власників декілька - у кожного з них буде своя думка. Виникають спірні моменти, деякі з них коментує юрист М2.\nКвартира знаходиться у спільній частковій власності. Я є одним із співвласників квартири. Частка моя маленька, тому хочу її продати, але боюся, що інші співвласники не дадуть згоди на її продаж. Що можна зробити в цій ситуації?\nДмитро Першин, Люберці\nВаші побоювання безпідставні. Ніхто не може заборонити вам продати свою частку. У відповідності зі ст. 246 Цивільного кодексу РФ учасник часткової власності має право на свій розсуд продати, подарувати, заповісти, віддати в заставу свою частку або розпорядитися нею іншим чином з дотриманням при її безкоштовне відчуження правил про переважну купівлю.\nПраво переважної купівлі встановлено ст. 250 Цивільного кодексу. Згідно з положеннями закону, при продажу частки сторонній особі решта учасників часткової власності мають переважне право купівлі частки за ціною, за яку вона продається, і на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.\nПродавець частки зобов'язаний сповістити у письмовій формі інших власників про намір продати свою частку сторонній особі з зазначенням ціни та інших умов, на яких реалізує її. Якщо ніхто з них не придбає частку протягом місяця з дня повідомлення або всі відмовляться від покупки, власник має право продати свою частку будь-якій особі.\nЯкщо правило переважної купівлі буде порушено, будь-який учасник часткової власності має право протягом трьох місяців вимагати в судовому порядку переведення на нього прав і обов'язків покупця.\nВарто знати, що якщо ви вже домовилися з одним з учасників часткової власності про те, що ви продаєте йому частку, то тоді дотримуватися правило переважної купівлі не треба - це не вважатиметься порушенням закону.\nУ нас з дружиною є дачна ділянка. Хочемо продати його нашому сусідові по дачі. Дружина не заперечує проти продажу. У якій формі треба зафіксувати її згоду?\nАнтон Малокремец, Москва\nУ відповідності зі ст. 35 Сімейного кодексу РФ для здійснення одним з подружжя угоди за розпорядженням нерухомістю та угоди, що вимагає нотаріального посвідчення та державної реєстрації, необхідно отримати нотаріально засвідчена згода другого з подружжя.\nПід час нашого шлюбу моєї (тепер уже колишній) дружині батьки подарували житловий будинок, розташований на земельній ділянці (8 соток). Тобто вона є одноосібним власником цієї нерухомості. Але після цього я зробив капітальний ремонт будинку, прилаштував до нього підсобне приміщення, облагородив ділянку, розбивши на ньому газон, відремонтував паркан. Чи можу я розраховувати на те, що це нерухоме майно буде визнано нашою спільною власністю?\nГеннадій Федорцов, Москва\nТак, можете. Згідно зі ст. 37 Сімейного кодексу РФ, майно кожного з подружжя може бути визнане їх спільною власністю, якщо буде встановлено, що в період шлюбу (за рахунок спільного майна подружжя, майна кожного з подружжя або праці одного з подружжя) було зроблено вкладення, значно збільшують вартість цього майна , - капітальний ремонт, реконструкція, переобладнання та ін Але для цього вам треба звернутися до суду, де і буде вирішуватися це питання.\nМи з чоловіком розлучилися півроку тому. В даний час він живе зі своїми батьками. Я залишилася проживати в трикімнатній квартирі, яка є нашою спільною власністю. Не так давно мені стало відомо, що чоловік втратив роботу і йому нічим платити за кредит, який він взяв на покупку дорогої машини для себе. Чи можуть кредитори відібрати за несплату у нас квартиру?\nЮлія Семенова, Малаховка\nВідбирати квартиру, звичайно, не будуть, але так як нерухоме майно є вашою з чоловіком сумісною власністю, тобто половина квартири належить чоловікові, то можуть накласти стягнення на його частку.\nЯк зазначено у ст. 45 Сімейного кодексу РФ, за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути звернено лише на майно цього чоловіка. При недостатності цього майна кредитор має право вимагати виділу частки подружжя-боржника, яка належала б дружину-боржнику при розділі спільного майна подружжя, для звернення на неї стягнення. Таким чином, є ризик, що кредитор чоловіка звернеться до суду і вимагатиме виділу частки чоловіка.\nЗ ряду причин ми з дружиною хочемо розділити наше спільно нажите майно (квартира, дача, автомобіль ). Яким чином реально виробити такий розділ, не вдаючись до шлюбного договору?\nОлексій Ісхаков, Москва\nЯкщо ви не хочете укладати шлюбний договір, то відповідно до Сімейним кодексом РФ у вас є два способи розділити спільне майно .\nперше, угоду про розподіл майна. Така угода укладається, якщо між подружжям немає спору про поділ майна. Тобто угода передбачає мирний результат справи. При цьому воно може бути нотаріально посвідчений.\nЯкщо між подружжям немає згоди з питання, кому і що дістанеться, то ви вправі розділити майно через суд.\nНа вимогу подружжя суд визначає, яке майно підлягає передачі кожному з них. Якщо одному з подружжя передається майно, вартість якого перевищує вартість належної йому частки, іншому чоловікові може бути присуджена відповідна грошова або інша компенсація (ст. 35 Сімейного кодексу РФ).\nПри визначенні часток подружжя у спільному майні частки подружжя визнаються рівними, якщо інше не передбачено договором між ними.\nТакож треба враховувати, що суд вправі відступити від рівності часток подружжя, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей. Якщо інший чоловік не отримував доходів з неповажних причин або витрачав спільне майно подружжя на шкоду інтересам сім'ї (пропивав, програвав гроші і т. д.), то його частка в спільному майні теж може бути зменшена.\nНе варто забувати, що розділ майна подружжя стосується тільки того майна, яке вже існує, і не зачіпає майна, яке буде придбано в майбутньому. Так, якщо ви перебуваєте у шлюбі і ділите квартиру, автомобіль і дачу, а після розділу придбали ще автомобіль або житловий будинок, то це майно буде сумісною власністю. Якщо ж ви хочете розділити і "майбутнє" майно, то краще всього укласти шлюбний договір.\nЯ і моя сестра купили на двох двокімнатну квартиру (по 1/2 на кожну). У даний момент збираємо документи для отримання податкового вирахування. Але у моєї сестри зарплата набагато менше, ніж у мене, тобто отримувати вирахування вона буде досить довго і маленькими сумами. Чи можна вирахування оформити на мене одну?\nТетяна Бухарова, Митищі\nНі, не можна. У відповідності з Податковим кодексом РФ при придбанні майна у спільну часткову або спільну сумісну власність розмір майнового податкового відрахування розподіляється між співвласниками відповідно до їхніх часток (частками) або з їх письмовою заявою (у разі придбання житлового будинку, квартири, кімнати у спільну сумісну власність ).\nТаким чином, ви з сестрою вправі одержати відрахування в розмірі 500 тис. руб. на кожну. Податковий кодекс не передбачає право передачі майнового відрахування одним співвласником іншому.\nКвартира знаходиться у спільній частковій власності. Власників троє: батько, дочка, син. Батько хоче переоформити свою частку на сина з донькою. Як найкраще це зробити?\nНадія Логвінова, Москва\nУ цій ситуації батько може подарувати свою частку або продати її синові з донькою. Так як дарувальник і обдаровані є близькими родичами, то вони звільняються від податку, які зобов'язані були б заплатити при даруванні нерухомості.\nЯкщо ж сторони укладуть договір купівлі-продажу, то продавець повинен заплатити податок на доходи фізичної особи, отримані від продажу квартири . Але в той же час і продавець, і покупці отримають право на майнове податкове вирахування.\nПродавець може розраховувати на податкові відрахування в розмірі 1 млн руб. за умови, що частка перебувала у власності менше трьох років. Податкове вирахування, що надається покупцеві, складає в сумі 1 млн руб.\nВибір, яким чином переоформити частку, за вами.\nХочу подарувати свою частку в квартирі племіннику. Чи потрібно мені для цього згоду інших учасників часткової власності?\nАнатолій Кривченко, Москва\nНі, такої згоди не потрібно. У відповідності зі ст. 246 Цивільного кодексу РФ учасник часткової власності має право на свій розсуд продати, подарувати, заповісти, віддати в заставу свою частку або розпорядитися нею іншим чином з дотриманням при її безкоштовне відчуження правил переважної покупки.\nЧи можна обмінювати приватизовані квартири, або це стосується тільки муніципального житла? Чи дозволяє закон обміняти власне житло на муніципальне? Чи треба платити податок державі при обміні, як у випадку купівлі-продажу, якщо так, то який?\nОлександр Кондратьєв, Москва\nОбмін власної квартири на муніципальну реальний, але при цьому слід мати на увазі, що після скоєння обміну ви не зможете приватизувати нову квартиру. Також ви не вправі розпоряджатися нею: цянерухомістьбуде належати не вам, а муніципальним властям. Що стосується оподаткування, то при обміні власної квартири на муніципальну вам не доведеться платити ніяких податків, оскільки ви перестаєте бути власником.\nПроживаю з чоловіком у неприватизованій квартирі. Чи вправі він прописати мене, якщо він і його син приватизують квартиру по часткам? Чи може людина взагалі відмовитися приватизувати свою частку, як в цьому випадку чинити?\nОлена Мартиросян, Москва\nВідповідно до законодавства приватизація житла можлива за згодою всіх спільно проживаючих членів сім'ї. Син вашого чоловіка може не тільки відмовитися від приватизації, але і виступити проти неї.\nУ тому випадку, якщоквартирабуде приватизована в частках, кожен з власників вправі розпоряджатися своєю часткою як завгодно. Але треба звернути увагу, чи дотримується норма житлової площі за вашої реєстрації в квартирі (на частці чоловіка).\nСвітлана Мамирова М2 - Квадратний метр\nТруба до Сочі доведе.\nСпамдексинг: обман до добра не & nb p; доведе.\nЯзик до ураження мозку доведе.\nЗагальна характеристика ускладнень при вагітності....\nЗагальна власність: колективізм по-юридично.\nЗагальна база ДНК позбавить світ від терористів.\nЗагальна схема постановки бюджетування на підприємстві....\nЗахист бізнесу - загальна справа підприємців і держави....\n«Мегафон» доведе тарифи в суді. Позов стільникового...\nЗагальна характеристика індивідуальна властивостей...


Презентація "Література німецького романтизму"\nПрезентація містить огляд німецького романтизму, характеристика кожного періоду у його розвитку та багатий ілюстративний матеріал.\nРомантизм у Німеччині Особливості розвитку\nНа межі XVIII—XIX ст. в Європі розгортається широкий суспільно-культурний рух, що вплинув на всі сфери духовного життя, — романтизм. Започаткований романтизм у Німеччині, хоча першим романтиком вважається Ж.-Ж. Руссо — найвидатніший критик суперечностей суспільства вільної конкуренції, яке утверджувалося на уламках феодалізму, та провісник і співець свободи духу. Романтичний рух у Німеччині відображений у літературі, а згодом — у музиці, живописі, філософії, філології.\nДо найвідоміших "передромантиків", котрі поєднували у творчості просвітницькі та нові романтичні ідеї, належали молоді Й.-В. Гете та Ф. Шіллер. Найвидатнішим теоретиком "штюрмерів" (рух "Бурі та натиску", що сформувався у 70-х роках ХVIII століття) був Й.Г.Гердер (1744—1803) — ідейний натхненник руху та творець його естетичних принципів. Естетичні ідеї у філософії Й. Гердера суттєво вплинули на світогляд романтиків. Він висунув принцип історичного підходу до мистецтва. Народну творчість Й. Гердер вбачає джерелом виникнення всякої поезії, велику увагу приділяючи доведенню історичної ролі народу в творенні національної мови.\nРомантизм у Німеччині пройшов 3 етапи розвитку 1 етап - ранній (ієнський) - з 1795 до 1805 рр. У цей період була розроблена естетична теорія німецького романтизму і написані твори Ф. Шлегеля і Новаліса. Засновниками школи ієнського романтизму були брати Шлегелі - Фрідріх і Август Вільгельм. Їх будинок на межі 18-19 ст. став осередком молодих невизнаних талантів. До кола романтиків входили поет і прозаїк Новаліс, драматург Людвіг Тік, філософ Фіхте. Німецькі романтики наділяли свого героя творчим талантом: поет, музикант, художник силою своєї фантазії перетворював світ, який лише віддалено нагадував реальність. Міф, казка, легенда, переказ складали ґрунт мистецтва ієнських романтиків. Вони ідеалізували далеке минуле (Середньовіччя), яке намагалися співставити із сучасним суспільним розвитком.\nЕстетична система ієнських романтиків характеризувалася намаганням відійти від показу реальної конкретно-історичної дійсності і зверненням до внутрішнього світу людини. Саме ієнські романтики першими зробили вагомий внесок у розробку теорії роману і зі своїх суб'єктивно-романтичних позицій передбачили його бурхливий розквіт у літературі XIX століття.\n2 етап - гейдельберзький з 1806 до 1815 рр. Центром романтичного руху в цей період став університет у м. Гейдельберг, де навчались, а потім викладали К.Брентано і Л.А.Арнім, які відіграли провідну роль у романтичному русі на другому його етапі. Гейдельберзькі романтики присвятили себе вивченню і збиранню німецького фольклору. У їхній творчості посилювалося відчуття трагічності буття, що мало історичний вплив і втілювалось у фантастиці, ворожій особистості. У гурток гейдельберзьких романтиків входили відомі збирачі німецьких казок брати Грімм. На різних етапах творчості до них був близький Е.Т.А.Гофман.\n3 етап - пізній романтизм - з 1815 до 1848 рр. Центр романтичного руху перейшов до столиці Прусії - Берліна. З Берліном пов'язаний самий плідний період у творчості Е.Т.А.Гофмана, тут же вийшла перша поетична книжка Г.Гейне. Однак у подальшому через широке розповсюдження романтизму по всій Німеччині і за її межами Берлін втрачає свою провідну роль у романтичному русі, оскільки виникає ряд локальних шкіл, а головне - проявляються такі яскраві індивідуальності, як Бюхнер і Гейне, які стають лідерами в літературному процесі всієї країни.\nРомантична естетика зосереджує основну увагу на проблемі внутрішнього світу суб'єкта. Об'єктом критики романтиків є надмірна раціоналізація духовного досвіду, властива Просвітництву. Якщо для класичної поезії важливі канони прекрасного, то для поетів-романтиків вони постають лише перешкодами й умовностями. Мета митця — абсолютний і вільний від усіляких умовностей вияв переживання.\nРомантизму властивий інтерес до міфології, що розглядається світом першо-образів, єдністю свідомості й буття. Романтизм основним предметом художнього пізнання вбачає внутрішній світ, духовне життя особистості. Співмірним йому є лише життя природи в безмежному розмаїтті та величі її виявів унаслідок спорідненості світу людини та світу природи — божественності обох начал.\nПідготувала учитель зарубіжної літератури Кременецького ліцею імені Уласа Самчука Т.Мельник 2018 рік\nПрезентація "Стендаль. Червоне та чорне"\nСценарий литературного вечера "Слова о любви всегда прекрасны!"


Чорноморець - Зоря - 0:2. Відео голів - відеорепортаж\nЧорноморець - Зоря - 0:2. Відео голів\n23:09, 16 серпня 2015\nЧемпіонат України 2015/16. 5 тур. Чорноморець Одеса - Зоря Луганськ - 0:2. Відео всіх голів матчу.


Львів - Каркасне будівництво, каркасні будинки - Строительный портал Украины - Мой Ремонт\nТемп життя в Львові неймовірно великий і тому скорочення часу на будівництво має величезне значення. Тому саме каркасні будинки, до яких відносяться і каркасно-панельні будинки або як їх часто називають - канадські будинки, сьогодні як ніколи актуальні.\nЗібрати коробку будинку з сип панелей (саме їх застосовують у канадської технології будівництва) можна за якихось півтора - два місяці після того, як будуть проведені фундаментні роботи. Тобто щасливі господарі можуть в'їхати в новий будинок у Львові вже через три-чотири місяці з дня запуску будівництва.\nБудівництво каркасних будинків не вимагає залучення до процесу будівництва важких підйомних механізмів. Елементи будинки з сіп панелей досить легкі для того, щоб заощадити на фундаменті і не робити його дуже складним, досить, щоб він витримував навантаження середньої важкості.\nБудинок за канадською технологією дає можливість приховати всі комунікації в стінах. Так і з обробкою стін особливих проблем не буде з тієї простої причини, що стіни будинку з сип панелей практично ідеальні, бо як будуються канадські будинки з каліброваного дерева і міцних плит ОСП. Але це далеко не всі переваги, якими славиться каркасне будівництво.\nКанадські будинки відносно недорогі, а якщо їх вартість порівнювати з цінами на будинки, які може сьогодні запропонувати Львів, то будинок за такою привабливою ціною і зовсім здасться подарунком.\nЯк вже говорилося вище - будинок за канадською технологією в основному виконаний з дерева, а значить - каркасно-панельні будинки екологічні. Якщо враховувати, наскільки зараз забруднений Львів, особливо в тому, що стосується повітря, то власники таких будинків можуть бути впевнені в тому, що хоча б вдома їм вдасться «віддихатися».\nКаркасні будинки славляться також простотою в монтажі елементів фасадів. На відміну від кам'яних будинків, каркасних немає необхідності при установці вікон або дверей використовувати металеві конструкції.\nКаркасне будівництво не вимагає дотримання пауз між усадкою конструкції і роботами по обробці. І в цьому вони дуже виграють у будинків з цегли, бруса, колод або шлакоблоку, яким, щоб устоятися, потрібно приблизно рік.\nБудівництво каркасних будинків можна здійснювати у будь-який час року, тому що будівництво такого будинку має на увазі в основному «сухі» будівельні процеси. Якщо говорити про недоліки, які приписують каркасних будівель, то вони досить сумнівні.\nБагато вважають, що каркасний будинок довго не простоїть. Але якщо враховувати те, що навіть самі серйозні будівельні організації дають гарантію на каркасні будинки до 10 років, але якщо враховувати той факт, що каркасні будинки дуже легко ремонтувати, то ці терміни можна як мінімум потроїти.\nПобутує також думка, що каркасні будинки - холодні. Це далеко не так. Тут все залежить не від самого каркаса, а від того, наскільки професійно було складено проект будинку і якої товщини утеплювач використовувався під час його зведення.\nДійсним недоліком можна назвати лише обмеженість архітектурних рішень. Але навряд чи людям, які вирішили побудувати каркасний будинок, потрібні якісь шедеври архітектури.\nКаркасні будинки, Квадро-Альянс, ТОВ\nЛьвов, ул. Железнодорожная, 7/20\nЗа теплоізоляційними властивостями стіни каркасного будинку товщиною 25см відповідають цегляній кладці товщиною 2,5 м , що відповідає останнім вимогам Українським Сніп по теплотехніці. Самою відповідальною і трудомісткою частиною будинку є фундамент. ...\nЛьвов, ул. Водогонная, 2, оф. 319\nПроектування, поставка та монтаж швидкомонтованих будівель (ШМБ) з металоконструкцій для комерційної нерухомості (торгові та виробничі будівлі, склади, автосалонів і СТО, спортивні комплекси). Генпідряд. Компанія «КАРКАС» є представником в Україні євро ...\nІндивідуальні будинки, РД-БУД\nЛьвов, ул. Героев УПА, 73, корпус 4, ком. 63\nЧому будувати з нами ? - темпи будівництва - низькі ціни - гарантована ціна 30 - річна гарантія на конструктивні системи - енергозбереження - більш широке використання площ - звукоізоляція - широкий вибір типових проектів - варіабельність і можли ...\nВагончики, модульні будинки\nВиробництво установка модульних конструкцій, модульних будівель для дачі, села, садової ділянки, торгові палатки, кіоски, міні офіси, пости охорони, будинки для баз відпочинку, побутовки для будівельників, еко будинки, та інші модульні конструкції забезпе ...\nШвидке та якісне будівництво, Компанія «Сервус»\nЛьвовская обл., г. Дрогобыч. ул., Пылыпа Орлыка, 24\nКомпанія «Сервус» пропонує вашій увазі інноваційні та дієві технології - будівництво каркасних будинків (будівництво дачі будівництво дерев'яного будинку) з sip-панелей «під ключ». Ми впевнені, що каркасний будинок, виготовлений за канадською технолог ...\nСтроительство легких стальных конструкций, Универсал...\nБудівництво виробничих і промислових об'єктів, реконструкція будівель, будівництво житлових будівель. Технологія будівництва на основі легких сталевих тонкостінних конструкцій (ЛСТК) - це каркасна технологія, що дозволяє зводити швидкомонтовані будівл ...\nКаркасні будинки з sip панелей, Проектування і будів...\nПредставляємо канадську технологію будівництва каркасних будинків у Львові і Україні. Саме так будують у високорозвинених країнах, де керуються гаслом - Будувати і жити сьогодні! Саме такий підхід до будівництва будинків якнайкраще відповідає умовам сь ...


Літературна година «Співець духовної сили народу» (до Дня народження Б. Олійника)\nБорис Олійник, якому виповнилося б 85, став класиком за життя. Прекрасний і глибокий поет. А ще — політик, громадський діяч, лауреат численних премій і нагород... Поет-академік. Журналіст, критик, публіцист... Але всі ці штрихи не будуть давати вичерпного портрету, якщо забути про вирішальне: передусім це — людина совісті.\nНапередодні ювілею поета для учасників громадського об’єднання «Віра» бібліотекарями міської центральної бібліотеки ім. О.Пушкіна було проведено літературний вернісаж «На спокій права не дано».\nВедуча – Оксана Петрівна Юхименко розповіла яскраві факти з біографії поета. Присутні з цікавістю переглянули відеофрагменти з творчого життя Бориса Олійника.


Владислав Єрко - abababooks.com.ua. Улюблені книги А-БА-БА-ГА-ЛА-МА-ГА\nВладислав Єрко — визначний майстер української книжкової графіки.\nЄрко народився 1962 року в Києві. Навчався на кафедрі «Мистецтво книги» Київського Поліграфічного інституту (1984-1990). Член Спілки художників. Працював у жанрі кіноплакату. Володар 2-ї премії Московського Міжнародного конкурсу плакату (1987).\nУ книжковій графіці працює з 1989 року. Ілюстрував твори Шекспіра, Свіфта, Гофмана, Льюїса Керрола, Германа Гессе, Умберто Еко, Кастанеди, Пауло Коельо, Річарда Баха, українські народні казки та ін.\nВладислав Єрко — переможець низки престижних художніх та книжкових виставок, володар титулу «Людина книги» як найкращий художник 2002 року за версією московського «Книжкового огляду». Загальне визнання отримали його чорно-білі ілюстрації до книг Пауло Коельо та кольорові ілюстрації до андерсенівської «Снігової Королеви», яка на всеукраїнському конкурсі «Книга року» завоювала Ґран-прі як найкраща книга 2000-го року та титул «Найкраща дитяча книжка-2006» (Фонд Андерсона, США). Пауло Коельо про Єркову «Снігову Королеву» сказав так: «Це найдивовижніша дитяча книга, яку я бачив у своєму житті». Єркову «Снігову Королеву» видано в багатьох країнах світу: від Великої Британії — до Південної Кореї та Австралії.\n2004 року ілюстрована Єрком книжка «Казки Туманного Альбіону» здобула перемогу на всеукраїнському конкурсі «Книжка року-2003».\n2008 року проілюстрований Єрком «Гамлет, принц данський» отримав Ґран-прі Львівського форуму видавців.\nФактично всі дитячі книжки Єрка з кольоровими ілюстраціями отримували призи на різних українських книжкових виставках та книжкових преміях.\nОкрім того у видавництві «А-БА-БА-ГА-ЛА-МА-ГА»:\n- М.Гоголь «Тарас Бульба», 1998\n- Е.Т.А.Гофман «Крихітка Цахес», 1998\n- «Снігова Королева», 2000\n- Л.Керрол «Аліса в Країні Див», 2001\n- Снігова Королева у серії «Міні-диво», 2002\n- «The Snow Queen» by A-BA-BA-HA-LA-MA-HA Publishers, 2002\n- Обкладинки до серії книжок «Гаррі Поттер», 2002—2007\n- Дж.Свіфт «Мандри Ґуллівера», 2005\n- «100 казок. 1-й том», 2005—2006, 1-ша премія на «Книзі року-2005». (Худ. В.Єрко, К.Штанко, К.Лавро та ін.)\n- С. та М.Дяченки «Ритуал», 2006\n- А. де Сент-Екзюпері «Маленький принц», 2004—2008\n- В.Шекспір «Гамлет, принц данський», 2008\n- «100 казок. 2-й том», 2006—2008, (Худ. К.Штанко, В.Єрко, К.Лавро, В.Пальчун та ін.)\n- 2-й том двотомника «Повісті Гоголя. Найкращі українські переклади у 2-х томах.», 2009\n- Г.Х.Андерсен «Кресало», 2011\n- «100 казок. 3-й том», 2012, (обкладинка).\nВага книги: 0,50 кг\nГаррі звалив на свої плечі таємниче, небезпечне і майже нездійсненне завдання: знайти і знищити решту Волдемортових горокраксів. Ще ніколи Гаррі не почувався таким самотнім, а його майбутнє...\nЦе шоста книга про Гаррі Поттера. Як швидко плине час! Із кожною новою книжкою про Гаррі Поттера сотні мільйонів читачів у світі дорослішають разом з головним героєм. Наш Гаррі, здається, закохався ...\nГаррі Поттер і Орден фенікса (5)\nВага книги: 0,67 кг\nВага книги: 0,59 кг\nГаррі Поттер і в'язень Азкабану (3)\nВага книги: 0,37 кг\nПригоди Гаррі Поттера тривають. Разом з Роном і Герміоною, своїми найкращими друзями, він уже третій рік навчається у Ґогвортській школі чарівників. На Гаррі насувається страшенна ...\nЦе перша книга про Гаррі Поттера. Відірвавшись від комп'ютерів і телеекранів, сотні мільйонів дітей та дорослих у всьому світі ЗНОВУ ЧИТАЮТЬ! Такого успіху не знала жодна художня книга. Казка ...\nСерія: Книги, які здолали час\nФормат: 142 х 216 мм\nРік видання: з 1998\nІз спадщини видатного німецького казкаря Ернста Теодора Амадея Гофмана (1776-1822) до видання увійшли три знамениті повісті - «Крихітка Цахес», «Золотий горнець» та «Лускунчик»...\nОдин з найвидатніших творів світової літератури — «Мандри Ґуллівера», написаний знаменитим англійським письменником Джонатаном Свіфтом (1667—1745). У формі фантастичної оповіді про подорожі Ґуллівера до різних...\nТовари від 1 до 10 з 18


Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 09.08.2018 № 1429 Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами\nвід 09.08.2018 р. N 1429\nВідповідно до законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про рекламу", Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року N 2067, підпункту 16.1.2 пункту 16.1 розділу II Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року N 37/6253 (Порядок N 37/6253), в межах функцій органу місцевого самоврядування:\n1. Скасувати 76 дозволів на розміщення зовнішньої реклами згідно з додатком до цього розпорядження.\n09.08.2018 N 1429\nГолосіївський район, вул. Саксаганського / вул. Володимирська, 53/80\nПечерський район, вул. Хрещатик, 7/11\nПАТ Банк "Фінанси та кредит"\nГолосіївський район, просп. Науки, 62-а\nШевченківський район, вул. Саксаганського, 129-а\nОболонський район, вул. Маршала Тимошенка, 21, корп. 3\nПублічне акціонерне товариство "УніКредит Банк"\nШевченківський район, вул. Ярославів Вал, 14, літ. А\nШевченківський район, вул. Хрещатик, 22\nОболонський район, просп. Степана Бандери (просп. Московський), 9\nОболонський район, просп. Героїв Сталінграда, 26-а\nЩит на фасаді будинку (беклайт)\nСолом'янський район, бульв. Вацлава Гавела (бульв. Лепсе), 8\nСвятошинський район, вул. Григоровича-Барського, 1\nДарницький район, вул. Миколи Гришка, 6-а\nТОВ "Готель Менеджмент"\nШевченківський район, вул. Велика Житомирська, 2-а\nДніпровський район, Харківське шосе, 2-а\nСолом'янський район, вул. Борщагівська, 154-а\nПІДПРИЄМСТВО З ІНОЗЕМНОЮ ІНВЕСТИЦІЄЮ "ЛГ ЕЛЕКТРОНІКС УКРАЇНА", ЩО ПОВНІСТЮ НАЛЕЖИТЬ КОРПОРАЦІЇ "ЛГ ЕЛЕКТРОНІКС ІНК."\nПодільський район, вул. Іллінська, 8 (літ. А 2)\nПодільський район, вул. Новокостянтинівська, 13/10\nФО-П Яременко Ігор Віталійович\nПОВНЕ ТОВАРИСТВО "ЛОМБАРД "ААА ФІНАНСИ" ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ААА ФІНАНСИ" І КОМПАНІЯ"\nГолосіївський район, вул. Антоновича (вул. Горького), 48-а\nТОВ "МКТ 954"\nГолосіївський район, вул. Саксаганського, 38\nФО-П Мартиненко Вікторія Василівна\nПечерський район, Кловський узвіз, 18\nЕлектронне табло, "рядок, що біжить", на фасаді будинку (будівлі), споруди\nГолосіївський район, просп. Валерія Лобановського (просп. Червонозоряний), 150\nФО-П Поздняков Максим Андрійович\nГолосіївський район, вул. Антоновича (вул. Горького), 50\nПП "Строймаркет плюс"\nДарницький район, просп. Миколи Бажана, 10-а\nГолосіївський район, вул. Саксаганського, 25\nФО-П ВДОВИЧЕНКО ТЕТЯНА\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІП ГРУП АЕРОПОРТ"\nФО-П Корбут Роман Володимирович\nШевченківський район, вул. Січових Стрільців (вул. Артема), 14\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНТЕХСТАНДАРТ"\nПодільський район, вул. Петра Сагайдачного, 22/1/2\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "РОДОН ФАРМ"\nОболонський район, просп. Оболонський, 22-в\nДеснянський район, просп. Володимира Маяковського, 89-б\nШевченківський район, просп. Перемоги, 11-б\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " РАЗГУЛЯЄВО"\nГолосіївський район, Столичне шосе, 70\nГолосіївський район, вул. Велика Васильківська (вул. Червоноармійська), 100\nШевченківський район, вул. Хрещатик, 14\nФО-П Чехова Наталія Анатоліївна\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВАЛЕНТИН-С"\nДеснянський район, вул. Миколи Лаврухіна (Троєщина), 3\nПечерський район, вул. Велика Васильківська (вул. Червоноармійська), 65\nСвятошинський район, вул. Сім'ї Сосніних, 17\nСвятошинський район, просп. Перемоги, 89-а\nПечерський район, вул. Хрещатик, 19-а\nОболонський район, вул. Кирилівська (вул. Фрунзе), 160\nФО-П Лефтер Ганна Анатоліївна\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОЙСТЕР ЕНТЕРПРАЙЗЕС"\nФО-П Форостецький Олександр Сергійович\nДніпровський район, просп. Павла Тичини, 8\nСолом'янський район, просп. Перемоги, 45\nФО-П Зацепіна Юлія Олександрівна\nФО-П Гусак Ельвіра Олександрівна\nПечерський район, вул. Шота Руставелі, 24\nДеснянський район, вул. Миколи Лаврухіна (Троєщина), 4 (Літ. А)\nТОВ "ІНТЕРНЕШНЛ МЕДІКАЛ ЦЕНТР"\nШевченківський район, вул. Багговутівська, 14\nТОВ "ІТ ІЗІ"\nГолосіївський район, просп. Академіка Глушкова, 12, Літера А\nНазва: Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 09.08.2018 № 1429 Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами


На заводі Tesla у Китаї вже встановлюють обладнання. Відео - Новини - TCH.ua\nНовини 15 липня 17:32\nНа ролику показали завершальні етапи будівництва підприємства.\nДо Мережі потрапило відео вже практично добудованого заводу Tesla Gigafactory 3 у Шанхаї.\nРолик з'явився на YouTube-каналі Jason Yang.\nПерші кадри відображають останні етапи будівництва заводу від початку весни 2019 року до нинішнього часу. Помітно, що зараз тільки деякі стіни гігантського підприємства залишилися необшитими.\nПри цьому відомо, що Tesla вже встановлює обладнання та набирає співробітників на Gigafactory 3.\nНа ярмарку вакансій у Китаї американська компанія набирала близько 500 співробітників на день. Більшість з них, це технічні фахівці місцевих автомобільних компаній, які домовилися про партнерство з Tesla.\nНеймовірно те, що компанія вже набирає співробітників, а ще наприкінці 2018 року у Tesla тільки ухвалили рішення про будівництво заводу у Китаї. Тепер же марка має повноцінний майданчик, який, ймовірно, почне випускати авто до кінця 2019 року.\nРаніше згадувалося, що Tesla встановила рекорд продажів і нарощує виробництво. Поставки електрокарів перевершили всі очікування.\n© За матеріалами www.youtube.com/Jason Yang / ИВ


Міст у Атаках ремонтує підрядник, “благословенний” Януковичем » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nМіст у Атаках ремонтує підрядник, “благословенний” Януковичем\nГенпідрядник, що ремонтує міст у селі Атаки на межі Чернівецької та Хмельницької областей запевнив, що об’єкт після ремонту прослужить ще 20 — 50 років. А також розповів про те, як починав свою мостобудівельну діяльність на прохання Януковича-губернатора.\nДиректор ВАТ "ВП Мост-1" Василь Тодіріка обурився інформацією в ЗМІ про те, що міст ремонтуватимутиме саме донецька фірма, нібито, за чиєюсь креатурою. Йдучи тротуаром назустріч журналістам він сказав: “А от і ми, “донецькі бандити! Схожі?”” Містобудівельник розповів, про передісторію створення свого підприємства.\n- Я вирішив організувати підприємство, яке могло би приносити користь вам, - розповів molbuk.ua - директор ВАТ "ВП Мост-1" Василь Тодіріка, - зібрав колектив. Багато писали, не знаю, хто писав, ми забудемо, ми не злопам’ятні… Писали, що кришує мене Демішкан. Я його тільки в обличчя знаю… Донецька держадміністрація. Хочете вірте, а хочете - ні, але під час роботи там я викорінив корупцію. Єдина моя “криша” – моя голова і кадри. Кадри в нас вирішують все.\nТакож Тодіріка розповів про досягнення підприємства на міжнародному рівні, про те, що профільних “мостовиків” готують за підручниками, розроблених за його участі. Не забув згадати і президента Віктора Януковича:\n“До речі, хто би як не відносився до президента України, але, коли він був губернатором Донеччини, він зібрав усіх і сказав: Хлопці, треба створити що-небудь, щоби мости не падали. Викликав і мене. Каже: “Створюйте щось, щоби робити мости!” Його внесок в тому, що він знав, хто професіонал в цій справі. З тих пір ми й займаємося ремонтом мостів. “\nВасиль Тодіріка каже, що їхня фірма виконує функцію швидкої допомоги по мостах.\n“В усіх областях ми готові прийти назустріч. В Харківській області серед ночі обвалився міст – нас викликають, хоч ми у них і не працюємо.“\nСлужба автодоріг у Чернівецькій області сподівається залучити даного підрядника й до ремонту моста, що сполучай Буковину із Тернопільщиною.


Короткий переказ п’єси Пристли “Небезпечний поворот” ❤ | Шкільні твори\nГоловна ⇒ 📌Скорочені твори ⇒ Короткий переказ п’єси Пристли “Небезпечний поворот”\nДо Роберта й Фреде Кэплен у Чантбари Клоэ приїхали друзі й родичі на обід. Серед запрошених подружня чету Гордон і Бетті Уайтхауз, співробітниця видавництва Олуэн Пиил, один з тільки що призначених директорів цього англійського видавництва Чарльз Трэвор Стэнтон, і, нарешті, письменниця Мод Мокридж. Поки чоловіка розмовляють після обіду в їдальні, жінки, повернувшись у вітальню, вирішують дослухати по радіо п’єсу, що вони почали слухати ще до обіду.\nПід час обіду вони пропустили п’ять сцен цієї п’єси й тепер не зовсім розуміють, чому\nвона називається “Сплячий пес” і чому у фіналі лунає смертоносний постріл з пістолета. Олуэн Пиил припускає, що сплячий пес персоніфікує правду, що хотів довідатися один з персонажів п’єси. Розбудивши пса, він довідався й правду, і настільки рясну в цій п’єсі неправда, а потім застрелився.\nМисс Мокридж у зв’язку із самогубством у п’єсі згадує про брата Роберта, Мартіні Кэплене, що застрелився рік назад у себе в котеджі. чоловіки, Що Повернулися у вітальню, задають питання про зміст прослуханої п’єси й міркують про те, наскільки доцільно говорити або приховувати правду. Їхні думки розходяться:\nРоберт Кэплен упевнений, що потрібно, щоб рано або пізно все виходило назовні.\nСтэнтону здається, що говорити правду це однаково що робити небезпечний поворот на великій швидкості. Господарка будинку Фреда намагається перевести розмова на іншу тему й пропонує гостям напої й цигарки. Цигарки лежать у скриньці, що здається Олуэн знайомій, – вона вже бачила цю гарну річ у Мартіна Кэплена. Фреда затверджує, що це неможливо, тому що Мартін одержав її після того, як Олуэн і Мартін бачилися востаннє, тобто за тиждень до смерті Мартіна.\nОлуэн, стушувавшись, не сперечається із Фредой. Це здається Робертові підозрілим, і він починає розпити. Виявляється, що Фреда купила цю музичну скриньку-цигарницю Мартінові вже після їх останнього спільного візиту до нього й привезла її саме в той фатальний день.\nАле після її ввечері до Мартіна приїжджала ще й Олуэн, щоб поговорити з ним про дуже важливу справу. Однак ні та, ні інша дотепер нікому нічого не говорили, приховали вони своє останнє відвідування Мартіна й від наслідку. Збентежений Роберт заявляє, що тепер він просто зобов’язаний з’ясувати всю цю історію з Мартіном до кінця. Бачачи нежартівливу запопадливість Роберта, Бетті починає нервувати й наполегливо вмовляє чоловіка їхати додому, посилаючись на сильний головний біль.\nСтэнтон їде разом сними.\nЗалишившись утрьох (Мод Мокридж виїхала ще раніше), Роберт, Фреда й Олуэн продовжують згадувати все бачене й пережите ними. Олуэн зізнається, що поїхала до Мартіна, тому що повинна була з’ясувати її питання, що мучило: хто все-таки украв чек на п’ятсот фунтів стерлінгів – Мартін або Роберт. Зараз, щоправда, усі говорять, що це зробив Мартін і що, очевидно, цей учинок і був основною причиною його самогубства. Але Олуэн дотепер продовжують терзати сумніву, і вона прямо запитує Роберта, не він чи взяв гроші.\nРоберт обурений такими підозрами, особливо тому, що їх висловлює людина, який він завжди вважав одним зі своїх кращих друзів. Отут Фреда, не витримавши, заявляє Робертові, що він сліпий, якщо дотепер не розуміє, що Олуэн випробовує до нього любов, а не дружні почуття. Олуэн змушена це визнати, а також і те, що вона, продовжуючи любити Роберта, фактично покривала його. Адже вона нікому не сказала, що Мартін переконував її в той вечір у нечесному вчинку Роберта й що його впевненість грунтувалася на показаннях Стэнтона. Приголомшений Роберт зізнається, що і йому Стэнтон указав на Мартіна як на злодія й говорив, що не хоче видавати Мартіна, тому що вони троє зв’язані круговою порукою.\nФреда й Роберт роблять висновок, що, виходить, сам Стэнтон і взяв ці гроші, тому що тільки Роберт, Мартін і Стэнтон знали про їх. Роберт телефонує Гордонам, у яких ще перебуває Стэнтон, і просить їх повернутися, щоб з’ясувати все до кінця, щоб пролити світло на всі таємниці\nЧоловіки вертаються одні – Бетті залишилася будинку. На Стэнтона навалюється шквал питань, під напором яких він зізнається, що дійсно взяв гроші, гостро маючи потребу в них і сподіваючись через кілька тижнів покрити недостачу. Саме в один із цих тривожних днів і застрелився Мартін, і всі подумали,, що він зробив це, не переживши ганьби крадіжки й боячись викриття.\nТоді Стэнтон вирішив помовчувати й ні в чому не визнаватися. Фреда й Гордон не приховують радості, довідавшись, що Мартін зберіг своє чесне ім’я, і накидаються з обвинуваченнями на Стэнтона. Стэнтон швидко бере себе в руки й нагадує, що, оскільки життя Мартіна було далеко не праведної, в останнього повинна була бути якась інша причина для самогубства. Стэнтону тепер уже однаково, і він говорить усе, що знає. А знає він, наприклад, те, що Фреда була коханкою Мартіна.\nФреда також повна рішучості в цей момент бути відвертої, і вона зізнається, що не змогла порвати любовний зв’язок з Мартіном, вийшовши заміж за Роберта. Але оскільки Мартін не любив її по-справжньому, вона не зважувалася піти на розрив Сробертом.\nГордон, що боготворив Мартіна, накидається з докорами на Олуэн, що тільки що зізналася, що ненавиділа Мартіна за його підступництво й інтриги. Олуэн зізнається, що це вона застрелила Мартіна, але не навмисно, а випадково. Олуэн розповідає про те, що застала Мартіна в той фатальний вечір одного.\nТой був у жахливому стані, одурманений якимось наркотиком і підозріло веселий. Він прийнявся дражнити Олуэн, називав її манірною старою дівою, що закореніла в забобонах, говорив, що вона ніколи не жила повним життям, заявляв, що вона дарма придушує бажання, що випробовує до нього. Мартін збуджувався усе більше й більше й запропонував Олуэн зняти плаття. Коли обурена дівчина захотіла піти, Мартін загородив собою двері, а в руках у нього з’явився револьвер.\nОлуэн спробувала його відіпхнути, але він почав зривати з її плаття. Захищаючись, Олуэн схопила його за руку, у якій був пістолет, і повернула пістолет дулом до нього. Палець Олуэн нажав на курок, пролунав постріл і Мартін упав, убитий кулею\nВсі присутні вражені почутими й одночасно впевнені в невинності Олуэн. Вони вирішують зберігати цю таємницю й надалі. Один тільки Стэнтон, здається, не дуже здивований. Він про цього вужа давно догадувався, оскільки виявив шматочок тканини від плаття Олуэн у котеджі Мартіна.\nСтэнтон завжди ставився до Олуэн шанобливо й був упевнений у її моральній чистоті. Продовжуючи своє визнання, Олуэн говорить, що, коли вона небагато отямилася, вона захотіла з кимсь поділитися случившимся й поїхала до котеджу Стэнтона. Підійшовши до будинку, вона побачила там двох: Стэнтона й Бетті, і, зрозуміло, повернула назад. Ці слова роблять гнітюче враження на Роберта, що прямо запитує Бетті, та все-таки потім з’явилася сюди, чи була вона коханкою Стэнтона. Він одержує позитивну відповідь і визнання Бетті, що її шлюб з Гордоном був суцільним удаванням, що нічого, крім сорому й приниження, це заміжжя їй не дало.\nВона зізнається, що зійшлася зі Стэнтоном не по великій любові, а тому, що поводження Гордона зводило її з розуму, і тому, що Стэнтон робив їй дорогі подарунки. Роберт уперше зізнається, що боготворив Бетті, але молода жінка говорить йому, що він обожнював не її, а тільки її гарний образ, молодість, що зовсім не те саме. Роберт і Гордон, кожний по-своєму, знову направляють свій гнів на Стэнтона, заявляючи, що більше не хочуть мати з ним нічого загального: він повинен зараз же піти й не забути подати заяву про відставку, а також повернути п’ятсот фунтів. Роберт налягає на скроні й зізнається, що все відтепер у його житті буде безглуздо й порожньо. Втративши Бетті, він втратив останню ілюзію, а без ілюзій він жити не зможе – саме в них він черпав надію й мужність.\nСьогодні по його провині звалився весь його звичний мир, і Майбутнє для нього більше не існує. У розпачі він іде. Фреда згадує, що в Роберта в спальні є револьвер.\nОлуэн намагається зупинити Роберта…\nУ поступово, що наступила темряві, лунає постріл, потім чуються жіночий лемент і ридання, зовсім як на початку п’єси. Потім поступово світло знову запалюється, висвітлюючи всіх чотирьох жінок. Вони обговорюють п’єсу “Сплячий пес”, що передавався по радіо, а з їдальні доноситься сміх чоловіків.\nКоли чоловіки приєднуються до жінок, між ними починається розмова, як дві краплі води схожий на розмову на початку п’єси. Вони обговорюють назву п’єси,\nФреда пропонує гостям цигарки зі скриньки, Гордон шукає по радіо танцювальну музику. Чується мотив пісеньки “Усе могло бути інакше”. Олуэн і Роберт танцюють фокстрот під звуки усе голосніше й голосніше звучної музики.\nУсе дуже весело. Повільно опускається завіса\nКороткий переказ п’єси Сартра “Мухи” На головній площі Аргоса коштує обліплена мухами статуя Юпітера, Відмахуючись від більших жирних мух, входить Орест. З палацу несуться страшні крики. П’ятнадцять років тому Клитемнестра, мати Ореста й Электри, і її коханець Эгиоф убили їхнього батька Агамемнона. Эгисф хотів убити й Ореста, але хлопчикові вдалося врятуватися. І от тепер вихований у далеких краях Орест із […]...\nКороткий переказ – Зірка Повість Взвод радянських розвідників вступив у селище. Це було звичайне західноукраїнське Село. Командир розвідників лейтенант Травкін думав про своїх людей. З вісімнадцяти колишніх, перевірених бійців у нього залишилося всього Дванадцять. Інші були тільки що набрані, і які вони будуть у дії – невідомо. А спереду була зустріч із супротивником: дивізія наступала Травкіну найвищою мірою були властиві […]...\n« Багатогранність людської натури (за романом “Майстер і Маргарита”)


Екскурсія в Закарпаття на травневі свята 2021\nЕкскурсія в Закарпаття на травневі свята – це багато природи, гастрономії та релаксу\nВ цьому турі: Палац графів Шенборнів, купання в термальних басейнах, Долина Нарцисів, Хустський замок, олені, дегустація вина та угорських національних страв, озеро Синевир та ведмеді!\nДати туру: 1-3 травня та 8-10 травня\nДень 1 екскурсії на Закарпаття на травневі свята\n08.30 збір на жд м.Львів\n13.00 Замок Шенборнів сучасний санаторій «Карпати». Мисливський будинок графів Шенборнів був відомий ще з 18 ст. В кінці ХІХ ст. Ервін Шенборн будує тут мисливський палац в популярному на той час астрономічному стилі з озером в точних обрисах мапи Австро-Угорщини та парком, де ростуть: тюльпанове дерево, магнолії, різні види тису, гортензія, сосна Веймута, сакура та ін. А ще на території є джерело «Молодості» та невеликий ринок сувенірів та гастрономічних крамниць.\n15.30 Косино термальні басейни. Знаходяться басейни серед дубового 200 літнього гаю. На території комплексу басейни різного температурного режиму: «Смарагдовий», «Кран здоров’я», «Близнюки», «Ванни Кнайпа», тощо. Також до Ваших послуг королівські сауни: суха фінська, угорська, евкаліптова, лисяча нора, хамам, льодова. Також на території знаходиться ресторан докальної кухні «Чарда», аквапарк та масажні кабінети.\n19.00 поселення, вечеря. Гастрономічна особливість туру “Екскурсія на Закарпаття на травневі свята” – це угорська гостинність. Під час вечері Вам будуть пропоновані страви угорської національної кухні, домашнє вино та палянка.\n20.30 Прогулянка до виноградників с. Мужієво. Мужієво знаходиться на горах Берегівського вулканічного низькогір’я. Кельти, угорці, турки добували тут золото. А з каоліну яким багаті місцеві вершини виготовляли віденську порцеляну. На схилах гір з видом на річку Боржаву пропонуємо\n10.00 Ферма японських плямистих оленів с. Липча. В Україні ці олені опинилися не з Японії, а з РФ коли були завезені у 80-их рр. минулого століття. Плямисте забарвлення протягом року то яскравіше то зникаюче за густою шерстю, що наростає на зиму. Стадо налічує близько 400 особин. З молодих рогів цього оленя на фармацевтичних компаніях виготовляють пантокрин – препарат з натуральних біологічно активних речовин, що володіє властивостями подібними до алтайського адаптогена. Оленів через загорожу можна годувати. Вони любителі солодощів і селфі.\n11.30 Долина нарцисів. Нарциси з’явилися в період льодовикового заледеніння і реліктами. В Альпах нарцис вузьколистий росте на висоті від 2000 до 3000 метрів над рівнем моря. В долині Кіреші поблизу Хуста квітка зростає на висоті 180-200 м.н.р.м. Ця галявина займає площу 3-5 га суцільної білої ароматної «ковдри» цієї тендітної квітки. Цвітіння відбувається на протягом двох тижнів. Долина нарцисів є резерватом Карпатського біосферного заповідника і перебуває під охороною ЮНЕСКО.\n13.00 перервана обід\n15.00 Екскурсія містом Хуст. Запрошуємо прогулятися містом , що було одним з оборонних пунктів Марамороської долини з неприступним замком. З вершини замкової гори відкривається шикарний вигляд на річку Тису та її притоку Хустець, навколишні вершини поселень Шаяна, Велятина та ін. Серед визначних пам’яток міста Єлизаветський костел ХІІІ ст., церква Благовіщення, костел св. Анни, діюча синагога, відновлені вулиці та проспекти міста.\n18.00 Дегустація вина і сиру з приватної виноробні Bereckiwine. Закарпаття – ено- гастро регіон України. Велика кількість сонячних днів, вершини гір, що в давнину були діючими вулканами, присутність великих річок Тиси і Боржави роблять цей регіон сприятливим для виноградарства і виноробства. Пропонуємо Вам під час класичної дегустації спробувати різні види вина (від сухого до десертних варіантів), де поряд з цим, до кожного із них буде запропоновано сир, що підкреслить, заокруглить чи доповнить гармонічний смак вина.\n10.30 Канатка на гору Маковиця. З вершини відкриваються мальовничі панорами хребта Внутрішній Горган та найдовшого високогірного хребта України – Боржави. Річка Ріка створює неймовірні ландшафтні краєвиди по обидві сторони гори. В зимовий час на схилах діє гірсько-лижний курорт. На старті канатки — облаштовані фотозони, колиби, альтанки та бар.\n12.30 Реабілітаційний центр бурого ведмедя – найбільший за чисельністю осіб центр такого роду в Україні. Його територія 12.5 га розміщена в Синевирському національному природному парку та найбільш відповідає природному ареалу життя цих істот. Основною метою цих діяльності цього центру є це допомога ведмедям, їх реабілітація та відновлення, порятунок їх із готелів, ресторанів, придорожніх мотелів, пересувних зоопарків та цирків, в яких тварини утримувалися у незадовільних умовах, тісних клітках, закинутих фермах та використовувалися їхніми власниками задля розваги.\n15.00 озеро Синевир – найбільше за площею високогірне озеро України. Його висота 989 м.н.р.м. Романтична історія кохання Сині і Вира, «чорна діра» і водяна центрифуга, діяльність льодовика і рекреаційна функція – це все про«морське око Карпат» України. Сьогодні озеро – знімальний майданчик для фільму «Холоднокровний» з Жаном Рено, «Захар Беркут» з Робертом Патріком, фільму жахів «Синевир» та кліпу «Бо до сонця близько» Івана Поповича і Віктора Янцо.\n21.30 повернення до Львова\nВартість туру “Екскурсія на Закарпаття на травневі свята”: 2700 грн\nДля дітей до 6 років без надання окремого місця безкоштовно.\nДля дітей до 12 років вартість 2000 грн\nпроживання в садибах зеленого туризму 2 ночі,\n2 сніданки, 2 вечері,\nТермальні басейни «Косино»\nДля замовлення туру або, якщо у Вас виникли запитання, заповніть форму і ми з Вами зв’яжемося\nЛьвів - Залізничний вокзал\nпроживання 2 ночі (2-, 3- місні номери);\nвхідні квитки до екскурсійних обєктів\nвід 1330 грн/особа\n1 день:08.00 виїзд зі Львова – Санаторій Карпати екскурсія палацом Шенборна- Мукачево екскурсія замком- Берегово термальні басейни Жайворонок-поселення в готель м. Берегово. 2 день: Нижнє Селище. Дегустація різних сортів сиру – озеро Синевир -реабілітаційний центр бурих ведмедів-Пилипець та огляд водоспаду […]\nUAH 3,500 UAH 3,200\nЗа 5 днів нашого туру в Карпатах ми навчимо Вас їсти равликів, пити буйволине молоко. Ви станете експертами не тільки з закарпатської кухні, але й з чеської та румунської. Ми разом будемо сміятись..


Діти – Ікс » Заохочення здорового образу тіла\nХлопчики і тіла Зображення Це не тільки дівчат, які сфокусовані на зовнішній вигляд. Хлопчики можуть бути не настільки вокальні про це, але вони можуть турбуватися стільки про їхню зовнішність. Вони можуть витратити стільки ж часу перед дзеркалом, зважування, де частина свого волосся, який саме продукт для використання, оцінки прищі, і вирішити, чи варто голити. А коли ваш син з'являється в брюках, які провисають, як ніби він не закінчив одягатися, він може насправді витратили годинник змусити їх повісити в той точний кут.\nСамокритичним Почуття з почуттям задоволення зовнішній вигляд не завжди легко. Багато дітей, які мають позитивний образ тіла стають самосвідомості або самокритичним, як вони набудуть підлітковому віці. Це не рідкість для десятирічних хлопців і підлітків, щоб висловити невдоволення своєю зовнішністю або порівнювати себе зі своїми друзями, знаменитості, або люди, вони бачать в оголошеннях.\nНаша культура підкреслює, потрібно дивитися в самий раз. Оголошення для всього, від макіяжу і волосся до одягу і зубної пасти відправляти повідомлення, що люди повинні виглядати певним чином, щоб бути щасливим. Важко не потрапити під вплив цього.\nВи могли б почути ваші син або дочка ладу ні про що з висоти і волоссю форми їх носа або розмір їх вуха - будь-який аспект, який не відповідає "ідеалу.\nФорми і розмірів тіла може торкнутися і їх теж. Це важливо для десятирічних хлопців та підлітки, є поживні продукти, продукти харчування межі барахло, і багато фізичної активності, але це не рекомендується для них харчування. Будучи надмірно турбуватися про вагу, обмеження їжі, або здійснення надмірно можуть бути ознаками розладу харчової поведінки. Поговоріть зі своїм лікарем, якщо ви помітили будь-який з цих ознак у ваших дітях.\nСамокритика, що здається постійним або надмірним або викликає щоденні лиха, яке триває можуть сигналізувати проблеми крайніх зображення органу, відомого як тіло безлад. Ця умова передбачає нав'язливих ідей і прагнень про невелику або уявні недоліки в зовнішньому вигляді.\nПриродний перехід в більшості випадків акцент на зовнішній вигляд дуже природний і загальна частина стає підлітком. Як правило, ці вирази розчарування вирішувати швидко і не гарантуємо, заклопотаність - тільки багато терпіння, співчуття, підтримки та перспективи від батьків.\nПроте, батьки можуть бути розчаровані, коли, здається, виглядає так важливо для дітей. Це може бути тонкий баланс, щоб допомогти десятирічних хлопців відчувати себе впевнено і задоволена своєю зовнішністю, заохочуючи їх не бути занадто зацікавлені в поверхневі. Важливо заохочувати підлітків пишаються своїм зовнішнім виглядом, але також, щоб підкреслити глибоке якостей, які мають більше значення.\nПідвищення Тіло зображення як десятирічних хлопців спробувати на різні погляди, батьки можуть допомогти, будучи прийняття та підтримки, забезпечення позитивних повідомлень, а також заохочення інших якостей, які тримають дивиться в перспективу. Будьте впевнені, щоб:\nПрийняти і зрозуміти. Визнати, що, будучи стурбовані виглядає такою ж мірою частиною підліткового віку, як змінюється голос і навчання для гоління. Ви знаєте, що у великій схемі речей веснянки вашої дочки не мають значення, але для неї вони не здавалися першорядними. Як розчаровує, як це може бути, коли вони монополізували ванної, уникнути критики за те, що діти стурбовані виступів. У міру їх зростання, турбота про свою зовнішність зупиниться домінуючою їхнього життя. Дайте багато компліментів. Забезпечити багато запевнення про зовнішність дітей і про всіх своїх інших важливих якостей. Стільки, скільки вони можуть здатися не помічають або догляду, прості заяви типу: "у тебе найкрасивіша посмішка" або "що сорочка відмінно виглядає на вас" дійсно мають значення. Комплімент їх на інші фізичні атрибути, такі як сила, швидкість, рівновага, енергія, або благодаті. Високо оцінюючи фізичних якостей і здібностей допомагає побудувати здорового образу тіла. Комплімент, що всередині теж. Зверніть увагу, вголос всі особисті якості, які вам подобається у ваших дітей - як щедрий вашого сина полягає в обміні зі своєю маленькою сестрою, певним чином, що ваша дочка досліджень для її випробувань, або, як ваш син стояв біля його найкращого друга. Переконайте їх, коли вони висловлюють невпевненість. Коли ви чуєте: "Я ненавиджу моє волосся" або "Я так мало", цінну контрапункт. Обговорення про те, що виступи на увазі. Керівництво ваших дітей думати трохи більш глибоко про виступи і як люди виражають себе. Поговоримо про повідомлення, що деякі стилі можуть передати. Один спорядження може послати повідомлення "Я готовий до вечірки!" в той час як інші можуть сказати "я прямую до школи" або "Я дуже ледачий, щоб зайнятися пранням". Встановіть розумні межі. Будьте терплячі, але і встановлювати межі, скільки часу ваші діти можуть витрачати на догляд та пов'язки. Скажіть їм, що це не ОК, щоб незручності іншим або нехай справами йти. Межі допомогти дітям зрозуміти, як керувати часом, бути уважним до інших потреб, спільного використання ресурсів, здійснювати трохи самодисципліни, і тримати виступу в перспективі. Будьте хорошим зразком для наслідування. Як ви говорите про свої власні наборів виглядає потужним прикладом. Постійно скаржиться або фреттинг через свою зовнішність вчить дітей кидати ж критичний погляд на самих себе. Майже всі незадоволені деякими елементами їх зовнішній вигляд, але замість того, щоб говорити про те, що ваше тіло може робити, а не тільки, як він виглядає. Замість того, хапання про те, яка велика ваша ноги, говорити про те, що вони достатньо сильні, щоб допомогти вам похід на гору. Наявність здорового і позитивного образу тіла коштів смаку вашого тіла, оцінюючи його, і бути вдячним за його якостей і можливостей. Коли батьки піклуватися і цінувати свої тіла, вони вчать своїх дітей робити те ж саме.


У Львові поліцейські затримали раніше судимого ґвалтівника - ZAXID.NET\nУ Львові поліцейські затримали раніше судимого ґвалтівника\nСуспільство — Софія Лазуркевич, 11:05, 13 лютого 2017 , 11:05 0\nУ понеділок, 13 лютого, приблизно о 02:00 на вул. Котляревського сталось розбійне пограбування зі згвалтуванням. Раніше судимий чоловік пограбував квартиру та зґвалтував власницю житла. Про це повідомляє прес-служба патрульної поліції Львова.\nЯк повідомляють поліцейські, грабіжник проник у квартиру приблизно о другій ночі. У квартирі була жінка, на яку він напав та зґвалтував. Коли нападник пішов у іншу кімнату, жінці вдалось втекти та повідомили про те, що сталось, свого чоловіка, який подзвонив у поліцію.\nКоли поліцейські приїхали на місце, то у квартирі грабіжника уже не було, однак вони почули, що хтось біжить на горище. Ґвалтівник вистрибнув із вікна на четвертому поверсі та продовжував втікати від поліції. Інспектори, які приїхали для підсилення, побігли за ним. Неподалік у закинутому сміттям приміщенні поліцейські знайшли чоловіка, який вдавав, що спить.\nЧоловік сховався від патрульних та вдавав, що спить\nНа місце викликали швидку медичну допомогу та слідчо-оперативну групу. 30-річний мешканець міста Соснівка отримав численні переломи, його госпіталізували у 8-клінічну лікарню міста Львова. Зараз він перебуває під наглядом поліції.\nУ квартирі поліцейські знайшли військовий квиток затриманого, який той загубив. Зловмисник раніше судимий за зґвалтування вагітної жінки у 2009 році. Тоді він проник в квартиру на другому поверсі через балкон.