Боремося з шкідниками легко і ефективно: чим обробити червиві помідори, щоб врятувати свій урожай | Ремонт та вироби своїми руками\nБоремося з шкідниками легко і ефективно: чим обробити червиві помідори, щоб врятувати свій урожай\nОзнаки ураження помідорів хробаками\nЯкі можуть бути черви\nОсобливості позбавлення від черв’яків\nЧим обприскувати помідори від черв’яків\nЯк правильно обприскати грядки\nСекрети досвідчених городників\nШкідники томатів можуть знищити врожай як на відкритому ґрунті, так і в теплицях. Досвідчені городники навчилися розпізнавати види шкідників і знають, як їх краще знищити.\nЯк врятувати врожай від черв’яка, які методи використовувати при пошкодженні коренів, стебла і плодів, як не нашкодити при цьому рослинам — про це ви дізнаєтеся з нашої статті.\nЩоб визначити, червиві помідори чи ні, ретельно їх оглянути. Особливу увагу приділіть черешку, так як саме через нього шкідники найчастіше проникають всередину плоду. Якщо завелися черв’яки всередині помідора, ви виявите маленькі отвори, схожі на тунелі.\nДеякі комахи харчуються стеблом рослини. В цьому випадку можна побачити пошкодження тканин, можливо опадання зав’язей і квітів.\nПри пошкодженні коренів рослина починає чахнути і засихає. Розпізнати справжню причину його загибелі складно — при огляді може здатися, що помідору не вистачало вологи або добрива.\nВиявити шкідників днем неможливо, їх фаза активності потрапляє на ніч. Шкідників більше за смаком зелені плоди, але деякі види харчуються коренями і стеблами.\nличинка жука-щелкуна або дротянка;\nличинка травневого жука або хрущ;\nГусениці совки вражають наземну частину томату. Дорослі особини схожі на велику сіро-коричневу моль з орнаментом на крилах. У гусениць бурий, зелений, чорний окрас. Комаха починає діяти навесні, відкладаючи яйця на стеблах, листках і зав’язі. За один сезон може зрости 3-4 покоління шкідників.\nДеякі види совки харчуються стеблами, листям і зав’язі, іншим більше за смаком плоди. Вони вигризають у помідорі отвір, через яке проникають всередину і повністю з’їдають м’якоть.\nЛичинки жука-щелкуна названі дротяниками з-за зовнішньої схожості з дротом. Розмір особини 10-30 мм, тулуб подовжене з жовтим забарвленням. Шкідник вражає кореневу систему, але іноді його метою стають стебла з плодами. Фактори, що провокують її появу — підвищена вологість і кислотність грунту.\nУ личинок хруща білий колір, виглядають вони як товсті гусениці зі світло-помаранчевою головкою. Живляться личинки виключно корінням, з-за чого рослина гине.\nГалова нематода — круглий черв’як довжиною 1 мм. Мешкає в коренях рослини, з-за чого на них з’являються потовщення, схожі на бульби. В результаті рослина починає відставати в розвитку, чахне і засихає.\nПочатківець огородник може порахувати, що загибель рослини сталася через брак мінеральних речовин, вологи і добрив. Виявити шкідника можна, лише розкопавши кущ і оглянувши кореневу систему.\nДовідка. На території Росії томати найчастіше вражає бавовняна совка.\nВибираючи метод боротьби з гусеницями, варто враховувати особливості рослин і область поразки — неправильно підібране і некоректно використовується засіб буде не тільки даремним, але і привести до втрати врожаю.\nПлоди, в яких обжилися гусениці, в їжу не годяться. Шкідники поїдають їх зсередини, а те, що залишається, підлягає процесу гниття.\nБоротися з комахами, які вражають стебла, можна і потрібно. Деякі шкідники гризуть бадилля до настання плодоношення, а потім перебираються на плоди. Проте лікувати рослину необхідно з обережністю, враховуючи термін очікування деяких препаратів.\nПозбутися гусені в кореневій системі рослини непросто. Шкідники здатні надовго залишатися в грунті і вражати нові рослини. Іноді поява комах на ділянці провокує сам городник — коли привозить і використовує необроблений ґрунт або гній на грядках.\nСтійкий до захворювань і шкідників сорт томату «Гігант Новікова».\nДосвідчені городники радять використовувати на початку боротьби безпечні народні методи, але якщо ситуація запущена, знадобляться біологічні та хімічні препарати. Агротехнічні прийоми захистять від повторного появи гусениць.\nУ боротьбі з шкідниками городники часто віддають перевагу біологічних препаратів. Вони безпечні, не сприяють накопиченню шкідливих речовин у плодах. Принцип дії полягає у використанні мікроорганізмів. Засоби однаково ефективні проти всіх видів гусениць і черв’яків.\nПрепарати проти шкідників:\nХімічні препарати найбільш ефективні. Проте їх використовують лише у тих випадках, коли інші методи не дали результатів.\nПроти совки використовують такі препарати:\nКошти від личинок хруща і дротяників:\nПроти галової нематоди немає хімічних препаратів, шкідника вкрай складно вивести з грунту.\nВажливо! Обробка хімічними засобами можлива в період вегетації, до того, як на рослині утворилися плоди. Термін очікування становить 20-30 днів.\nДосвід городників показує, що прості і доступні «домашні» методи здатні очистити ділянку від небажаних комах:\nЗбір гусениць вручну — цей метод застосовується тоді, коли використання хімікатів припиняється.\nДля відлякування комах міжряддя поливають розчином з нашатирним спиртом.\nПроти галової нематоди використовують хлорне вапно — її вносять у лунки перед висадкою розсади.\nВід дротяників добре захищають цибулиння або гірчичний порошок. Компоненти вносять в лунку.\nПриманки для дорослих особин. Пластиковий стаканчик або пляшку наповнюють ферментованим варенням, сиропом або квасом, а потім розвішують над грядками. Потрапили в пастку комах знищують.\nПрийоми, які дозволять позбутися від гусениць без використання препаратів:\nвисаджування по периметру ділянки хрестоцвітих культур, бузини і люпину;\nмульчування грядок деревною стружкою або хвоєю;\nвидалення з городу бур’янів.\nГалову нематоду складно вивести, але позбутися від неї можна, розташувавши поруч з томатами цибулю, часник і календулу.\nВажливо! Не можна залишати червиві плоди на ділянці, їх необхідно знищити або закапати подалі від посадок на глибині 30 див.\nДосвід овочівників показує, що гусениць добре відлякують настої часнику, лопуха, календули, полину та тютюнової пилу:\nНастій часнику — головку або пучок стрілок подрібнити і помістити в літрову банку. Вміст ємності заливають окропом і настоюють три доби. Перед застосуванням настій фільтрують. На 10 л води достатньо 0,5 склянки настою. Обробляти через 7-10 днів до повного зникнення шкідників.\nВідвар з полину — відро заповнити на 1/3 свіжої полином, залити водою і кип’ятити на повільному вогні 30 хвилин. Потім рідину настоюють дві доби, фільтрують і розбавляють водою в пропорції 1 до 10. Відваром обприскують грядки 2-3 рази в місяць.\nНастій з тютюнової пилу — 300 г пилу розчинити у відрі гарячої води і настоювати добу. Процедуру проводять кожні 10 днів до зникнення гусениць.\nРозчин солі — 100 г солі розчиняють у 10 л води, через півгодини рідину фільтрують. Засіб використовують не більш одного разу в місяць.\nНастій з картопляної гички — 1 кг свіжих стебел залити 10 л киплячої води. Рідина настоюють одну добу, перед вживанням фільтрують. Настій використовують через кожні 10 днів до повного зникнення комах.\nПеред використанням розчин додають подрібнене або розтоплене господарське мило — з ним кошти надовго приклеїти до листя рослини.\nОбробка проти комах проводиться при температурі повітря +20 °С. Для обприскування використовують дрібнодисперсний пульверизатор. Розчин наноситься на сухе листя, рідина повинна потрапити на обидві сторони аркуша і стебло.\nЯкщо немає пульверизатора, томати поливають розчином зверху, а потім оббризкують грядки віником, намагаючись, щоб рідина потрапила на внутрішню сторону листа.\nПодбати про захист врожаю від шкідників варто ще на стадії засеіванія насіння:\nкупувати насіння у перевірених виробників;\nвибирати сорти, стійкі до шкідників;\nрегулярно прополювати грядки від бур’янів;\nперекопувати землю на початку і після сезону;\nнавесні обробити грунт слабким розчином марганцю або окропом;\nне загущати грядки;\nудобрювати грядки мінеральними добривами.\nБоротьба з шкідниками важка, але є кілька секретів, які допоможуть швидко вирішити цю проблему:\nГній — улюблена середовище багатьох шкідників. Гусениць приваблює це добриво, з-за чого підвищується ризик занести на свою ділянку шкідників. Якщо в минулому овочівник вже стикався з проблемою появи черв’яків, можливо, варто перейти на мінеральні добрива.\nВід проникнення комах у теплиці використовуйте москітні сітки або тюль.\nЖаби — багато овочівників спеціально заманюють на свою ділянку амфібій або птахів — природних ворогів гусениць. Цей метод не захистить від гусениць, вражаючих плоди і коріння.\nУ магазинах для дачників продаються хижі комахи-ентомофаги, ще одні природні вороги багатьох шкідників.\nПастка із сирих овочів — використовується проти дротяників. За кілька днів до висадки розсади на ділянці закопують шматочки сирої картоплі і моркви, нанизані на палички. Через пару діб палиці витягують разом з присутніми на шматках овочів комахами.\nЗа 2 місяці до висадки розсади на грядках посійте насіння білої гірчиці. Коли прийде час садити помідори, перекопайте ділянку разом проростками гірчиці. Як тільки пересадка буде завершена, зросіть розсаду слабким розчином гірчиці.\nНе нехтуйте підгодівлею рослин. Жертвою гусениць частіше стають хирляві, позбавлені сил рослини.\nНенажерливі гусениці і здатні знищити весь урожай. Овочівника, який зіткнувся з цією проблемою, доведеться докласти зусиль, щоб не тільки вигнати шкідників, але й захистити рослини в новому сезоні. Багато комахи залишаються в грунті, тому нехтувати заходами профілактики не варто.\nЯкщо ж запобіжні заходи не допомогли, на допомогу прийдуть народні методи. Чим обробити грядки? Варіантів безліч — настої і відвари з трав однаково не люблять всі види гусениць. Також можна використовувати біологічні і хімічні препарати, але кожен городник повинен сам оцінити необхідність та можливі ризики від їх застосування.


Різдво на карантині. Чому це незвичне Різдво нам дуже-дуже потрібне? — Cherenkoff\nРіздво на карантині. Чому це незвичне Різдво нам дуже-дуже потрібне?\nЦе Різдво незвичне.\nМожна нарікати на те, що пандемія і пов’язані з нею обмеження позбавляють нас святкової радості. А можна подумати про те, чого ніхто позбавити не зможе, що залишається з нами, що є завжди та всюди, для всіх і кожного, хоча ми чомусь його не цінуємо. Я говорю про присутність Бога. Не про Його існування, а про живу, безпосередню, особисту присутність.\nНайголовніше, що ми можемо зробити в ці дні, не скасовується карантином. Навпаки, в цих незвичних умовах з’являється більше можливостей, щоб: дізнатися більше про Бога, шукати сліди та свідоцтва Його присутності, зануритися в вивчення найважливішої книги − Біблії, і почати свідоме молитовне життя; переосмислити своє життя у світлі Різдва, підпорядкувати його народженому Царю; поділитися з іншими радістю Різдва, примиритися з ближніми та далекими, виправити свої відносини.\nЩо нам заважає зробити все це? Зазвичай заважає метушня. Ми говоримо: «Зайнятий, часу немає». Що заважає зробити все це зараз, коли суєти набагато менше? Я можу здогадуватися, що заважають наші телевізори, комп’ютери й телефони. Тому добре було б, щоб карантин поширити й на них, хоча б трохи побути наодинці, прислухатися до тиші, замислитися над сенсом життя, навчитися розмовляти з Богом.\nЯ не про те, щоб винести телевізор з дому, викинути телефон і розбити комп’ютер. У Різдво є шанс розставити все, в тому числі їх, по своїх місцях. У світлі Різдва всі речі мають особливий вигляд. Що, якщо телефон нам потрібен в ці дні не для непотрібних дзвінків та ігор, а для того, щоб зателефонувати рідним, старим і забутим друзям, самотнім і загубленим душам? Що, якщо в ці дні по телевізору можна побачити дійсно хороший фільм, що змушує здригнутися й замислитися? Що, якщо сівши за комп’ютер, ми напишемо вперше свою сповідь − хоча б почнемо з кількох рядків, з самого головного визнання Богу і собі, з найпростішої молитви? Якщо розуміти карантин як обмеження нашої звичайної соціальної активності, то ми можемо побачити в цьому можливість перелаштувати себе, шанс перенаправити активність на внутрішній світ.\nЦе можливість винести за дужки всю суєту і звичайне життя. Це можливість зустрітися з Ісусом і поклонитися Йому як Царю і Богу, щоб більше ніколи не повертатися до звичайного життя. Це можливість переглянути коло своїх друзів і контактів, щоб піти за Богом разом з Його учнями, а не марнувати час зі сторонніми і випадковими людьми.\nЧому б не використати цю можливість зараз, коли вся зовнішня активність поставлена на паузу, коли в невизначеності та страху постійна присутність Бога здається єдиною опорою, коли вірити легше, ніж не вірити, коли не можна не молитися, коли погані зовнішні впливи не такі сильні?\nМоже бути, що в це Різдво ми зможемо подякувати Богу за те, що стали ближчими до Нього. Можливо, нинішні труднощі й обмеження цьому сприяли. Можливо, ми будемо згадувати цей незвичайний рік з почуттям вдячності.\nВарто пам’ятати, що Різдво − це незвичайне свято, свято незвичайності. Воно завжди вривається в наше життя як світло і радість, пісня і дар. Воно судить наше звичайне життя і показує абсолютно нову перспективу.\nУ те, перше Різдво, незвичайним було все. Прості люди зустрічалися з ангелами. Бог явився в образі новонародженого. На небі яскравим світлом загорілася невідома зірка. Цар Ірод запанікував. Всюди хапали та вбивали немовлят. Ніхто нічого толком не знав, але всі переживали, що ось-ось щось станеться.\nА ще була маса побутових незручностей: в готелі місця не було, народжувати довелося серед тварин, та ще й гостей треба було приймати − то пастухи прибіжать, то важливі мудреці з подарунками заявляться.\nДивне місце, дивний час, дивні обставини. Але хто хотів знайти, той знайшов. Пастухи − поспішили, і знайшли там. Волхви − побачили зірку і прийшли поклонитися.\nУ ці різдвяні дні варто поставити собі найголовніше питання: чи не настав час для моєї особистої зустрічі з Ісусом − шукати та знайти, прийти й поклонитися, повірити й служити? Чи не про це нагадує, чи не до цього запрошує Різдво всією своєю незвичністю?


Понівечена Кошицька: ужгородську вулицю розрили майже 2 місяці тому і досі не почали ремонт (ЕКСКЛЮЗИВ, ФОТО) | Новини\n18:04, 8 листопада 2018 р.\nВулиця Кошицька в Ужгороді розрита вже майже два місяці. Тротуари завалені залишками ремонтних робіт, які розпочав Закарпатгаз, і згодом продовжив Водоканал. На проїздній частині – великі ями, щебінь, земля. Видання 0312 з’ясувало, коли нарешті відремонтують вулицю та чому цього не зробили досі.\nКошицька – одна із найактивніших вулиць міста. Це – дорога до Ужгородського національного університету; на цій вулиці розташований готель, гуртожиток, в якому проживають іноземні студенти, тут знаходиться єдиний у місті мистецький центр «ILKO Gallery».\nПісля робіт двох підприємств вулиця опинилася у жалюгідному стані.\nВ адміністрації «ILKO Gallery» нам розповіли, що такий стан вулиці створює значні незручності у роботі: «Ми відкрилися 20 вересня, і вулиця уже була в такому переритому стані. У нас був захід, присвячений кіноіндустрії, приїхало чимало гостей з-за кордону, а перед самим входом повністю все перерито. До нас приїздили консули Угорщини та Словаччини, заступник Держсекретаря Угорщини – дуже поважні гості, і нам теж незручно перед ними за це».\nОсь так нині виглядає тротуар перед входом до Галереї. До початку робіт там була рівно вистелена бруківка.\nТакож у галереї Ілько нам розповіли, що мешканці вулиці писали звернення до міської влади, щоб вони заробили ці траншеї, але реакції на це не отримали.\nВидання 0312 звернулося до директора департаменту міського господарства Ужгородської міської ради Володимира Бабидорича, аби він прокоментував цю ситуацію. Чиновник зазначив, що ці роботи були плановими: «Є таке поняття як відновлювальні роботи по місту виконання тих чи інших робіт: чи це аварійні, чи не аварійні, чи планові, і в договорах завжди вказується, хто виконує відновлювальні роботи по покриттю чи по земельним роботам. В даному випадку по вулиці Кошицькій підписаний договір КШЕПом – це наше комунальне підприємство. Наскільки я пам’ятаю, на сьогоднішній день договір складає 360 тисяч гривень. Починатимуть вони ремонтні роботи на наступний тиждень, через те, що генпідрядник диктує умови, коли починати відновлювальні роботи».\nТакож Володимир Бабидорич розповів, що тротуари, які мали зробити на Кошицькій цього року, зроблять лише наступного: «Міська рада планує зробити капітальний ремонт тротуарів, це було запланованона 2018 рік, але цього року кошти були зосереджені на роботах по центральних дорогах та на великих об’єктах, і тротуари Кошицької сюди не попали. Але, думаю, що в 2019 р. у бюджет будуть закладені кошти, і тоді ми зробимо тротуари».\nОсь так, до прикладу, виглядає одна невелика ділянка вулиці. З одного боку раніше було узбіччя, яким пішоходи могли принаймні обходити проїжджу частину. Заразу узбіччя знищене і непридатне для ходьби. Навпроти - провалля, куди завалився старий тротуар або ж взагалі зарослі кущів. Іти можна тільки по проїжджій частині.\nкошицька ужгород ремонт ремонт вулиць тротуари міська влада


ПРОчитання & бібліотеку - Науково-технічна бібліотека ДВНЗ "Національного гірничого університету"\nЛюбі друзі, наші дорогі книголюби! Ми вітаємо всіх на бібліотечних теренах. І новачків, які вперше блукають коридорами «Дніпровської політехніки», і тих, хто вже вивчив усі «таємні переходи» із одного корпусу до іншого. Навчальний рік тільки-но розпочався, а вже так багато подій, інформації, завдань, що голова йде обертом. І тут на шляху виникає бібліотека, де можна трохи перепочити, озирнутися навколо, перевести подих і, нарешті з`ясувати, що не тільки «математикою», «фізикою» та «опором матеріалів» багата ця установа, а є тут, серед великої кількості всілякого різного й таке поняття, як Художні видання.\nНі для кого не є таємницею — щоб завжди залишатись розумною людиною та цікавим співрозмовником для всіх, треба читати, читати і ще раз читати. Та робити це вдумливо і регулярно! На жаль, сьогодення в нас таке, що люди все рідше беруть до рук книгу, частіше замінюючи її Інтернетом. Технічний прогрес на лице, але забувати про справжні книжки все ж не варто. Психологами давно доведено: ті люди, які багато читають — здоровіші (мається на увазі не тільки фізичне здоров`я, а й психічне), успішніші та впевненіші в собі.\nУсі про це знають, усі кивають головами, коли їм говориш про користь від читання художньої літератури, але як тільки видається вільна хвилинка — хапаються за гаджети і поринають у віртуальний світ. Наше завдання на сьогодні як осередка культурного читання — переконати всіх, хто хоч раз зайшов до бібліотеки, на абонемент художніх видань — взяти книгу і прочитати її. Хоча б одну, це для початку. Тому, ми пропонуємо мотиватори на користь читання художньої літератури. Ось вони, нехитрі тези, чуті усіма багато разів. Але ми повторюємо їх як мантру, бо це так і є:\n1. Читання художньої літератури різної направленості, різних жанрів, різних авторів передбачає освоєння нами нової термінології, слів, притаманних тому чи іншому жанру, автору тощо. Зазвичай такі слова рідко зустрічаються в розмові з подружкою чи другом по телефону і тому читання таких творів розширює наш загальний кругозір, збагачує словниковий запас та підвищує нашу загальну грамотність.\n2. За рахунок читання покращуються наші розмовні навички. Це допомагає вчитися думати і формулювати своє висловлювання чітко, зрозуміло і красиво. Крім того, книжки розбудять у вас талант оповідача, після парочки книжок ви почнете розповідати навіть буденні історії так, що ваші друзі будуть вас засхоплено слухати і вражено кліпати очима.\n3. Психологи стверджують, що читання допомагає знизити вірогідність стресів. Погодьтеся, дуже актуально на сьогодні. Час від часу навіть найвитриваліші люди страждають від стресів. У такий період життя треба «лікуватися» за допомогою хорошої книжки. Ритміка та багатство художнього тексту має властивість заспокоювати нерви та допомагає повернути психіку у нормальний стан. Особливо корисно в такому випадку читання перед сном.\n4. Читання розвиває пам`ять, логіку та мислення. Жодного художнього твору не існує без теми та основної ідеї. Якраз для їх визначення наш мозок активізує всі процеси. Ми характеризуємо персонажів, осмислюємо їхні дії, візуалізуємо образи, описані в книзі, за допомогою нашої уяви та фантазії, аналізуємо стиль автора. Крім того, ми постійно маємо тримати в голові імена героїв, місць, попередні події, це стимулює розвиток пам`яті та логіки.\n5. Читання подовжує молодість. Давно всім відомо, що ми старіємо тоді, коли старіє наш мозок. Читання тримає нашу голову в постійному тонусі, змушує її працювати і таким чином, не дає старіти.\n7. Читання покращує концентрацію. Книга вимагає повної віддачі, тому обов`язковою умовою ретельного читання є концентрація лише на тому, що ти читаєш. Ця навчика стане у нагоді під час будь-якої іншої діяльності.\n9. Читання робить ваш погляд аналітичним. Через призму книжок ви буде краще розуміти оточуючий світ, людей, що поряд, навіть самого себе. Література багата на безмежну кількість різнопланових образів, серед яких обов`язково відшукається хтось схожий на вас.\n10. Читання дарує спокій та умиротворення. Тут і пояснювати нічого не треба, просто уявіть собі: осінній дощовий день, ви в теплому светрі, поряд муркоче котик, в руці чашка теплого какао, в іншій — книга. Хіба це не найкрутіше, що може бути? Хіба не це і є спокій?\nТаким затишним висловом ми хочемо завершити на разі «нудні наставляння», сподіваючись, що хоч хтось, прочитавши це, подумає про альтернативу Інтернету, телевізору, комп`ютерним іграм, альтернативу, яка називається К Н И Г А .\nАбонемент художніх видань,\nКорп. 1, кімн. 36


Історичне місто - Новий\nІсторичне місто Річмонд\nІсторичне місто Річмонд є автентичним музейним комплексом міста та ферми в околицях Річмондтауна, Стейтен -Айленд, у Нью -Йорку. Він розташований недалеко від географічного центру острова, на стику вулиць Річмонд -роуд і Артур -Кілл -роуд.  Історичне товариство Стейтен -Айленд та Історичне місто Річмонд - це дві різні назви однієї організації, що відображає її довгу історію та еволюцію.\nПочаткове поселення Річмонд -Таун було відоме як ненадійне у 1690 -х роках через велику кількість устричних мушлі. Пізніше місто було названо Річмонд -Таун на початку 18 століття, коли воно раніше було місцем проживання та комерційним центром, де містився колишній суд суду округу Річмонд, і межує з містом Стейтен -Айленд.  Люди, які жили в Річмонд -Тауні, були переважно голландським, англійським чи французьким походженням, а найпоширенішими були роботи ковалів, шевців та інших майстрів. Під час американської революції британські війська були розміщені в Річмонд -Тауні.\nІсторичне місто Річмонд складається з більш ніж 30 історичних будівель та місць, що належать з кінця 17 до початку 20 століття. Ферма Декер, розташована приблизно за одну милю від центру історичного міста Річмонд, пропонує фермерський стенд та сезонні заходи, такі як збирання гарбуза. Сайт також містить інші колишні комерційні та урядові будівлі, а також господарські будівлі та будинки, деякі з яких були перенесені з інших частин Стейтен -Айленду.\nІсторичні події громади Ококуан за цей місяць & amp Beyond\nІсторичний Occoquan.com тепер можна переглядати на своєму телефоні\nперейшовши на Historicoccoquan.mobi\nЗображення деяких історичних міток Оккокуана зараз у мережі. Прочитайте про деяку історію міста, оскільки на сайт додається більше маркерів.\nЯкщо ви хочете швидше шукати конкретні товари, учасника торгівлі Occoquan та товарів, які вони надають, можна знайти за допомогою функції користувацького пошуку Google нижче:\nКампанія & quotСамо скажи 'Привіт ' Кампанія & quot\nПокажіть свою підтримку веб -сайту & quotHistoricOccoquan.Com & quot та допоможіть підтримувати дружній спосіб життя Оккокуана. Коли будете наступним у місті, не забудьте посміхнутися і сказати: "Привіт". Родзинка в очах необов’язкова.\nМісцевий поет Лео Сміт зараз має деякі свої роботи в режимі он-лайн\nДивіться поетичний твір Лео про Оккокана.\nАбо ви можете переглянути пункти меню вище - Місто Ококуан, Усі речі Оккокан\nІсторичний театр "Ококуан" тепер онлайн!\nПерегляньте події, що відбулися в Історичному Ококуані, які ви могли пропустити.\nSpinaweb представляє тканину, сплетену у їхньому магазині, з якої вони виготовляють модний одяг та бутикові речі. Детальніше дивіться на їхньому сайті.\nЗ повагою, ваша студія вітражів проводить заняття, щоб навчити створювати вітражі з мідної фольги на ваш вибір. Телефонуйте або електронною поштою, щоб запланувати розклад.\n4 червня (вівторок) - 1 липня (понеділок)\nВиставка з 15 місцевими художниками! та їх унікальні твори мистецтва, включаючи -\nКартини маслом Енн Руст Пірсон зі станції Ферфакс, штат Вірджинія,\nКартини та вишивка стрічками Тетяни Харр зі станції Фейрфакс, штат Вірджинія та\nТокарна обробка деревини Грегом Вандлессом з Ферфакса, штат Вірджинія\nГалерея працює щоденно з 1100 до 1700 годин (з 11:00 до 17:00) та\nзнаходиться за адресою 309 Мілл -стріт в Історичному Ококуані, штат Вірджинія.\nДля отримання додаткової інформації зверніться до галереї за номером 703-494-0584\nМережа громадських сповіщень округу Принца Вільяма\nУ надзвичайній ситуації PWC надсилатиме важливі сповіщення, сповіщення та оновлення прямо на вашу електронну пошту та мобільні пристрої. Реєстрація безкоштовна на сайті PWC.\nЯкщо ви є мешканцем округу Принца Вільяма, реєстрація в Мережі громадських сповіщень округу дозволить вам отримувати повідомлення про округ на свій мобільний телефон.\n12 малих міст, багатих на історію Америки\nХоча ми любимо гарний музей, ніщо не може порівнятися з особистим вивченням історії. На додаток до візуальної привабливості, ці маленькі містечка США мають багату історію, розповідаючи історію країни та її мешканців через їхні будівлі. Незалежно від того, чи втікаєте ви з великого міста на відпочинок на вихідні, чи запакували валізи для подорожі по лісу по бездоріжжю, ці маленькі містечка варто зупинитися як для любителів історії, так і для любителів дизайну. Тож підготуйте свої карти та почніть перевіряти ці міста зі свого списку.\nГалвестон прикрашений сотнями історичних міток, кожен з яких цитує прочитання Проголошення про емансипацію 1862 року, яке зараз відоме як 14 червня. Того дня війська Союзу ввели в дію Прокламацію про звільнення президента Авраама Лінкольна, що стало символом офіційного припинення рабства.\nСвяткування включали молитви, читання документа та паради. Офіційно 14 червня визнано державним святом у 1979 році.\nПротягом 1800 -х років вищий клас відпочивав у північній частині штату Адірондак, де Лейк -Плесід незабаром став одним з перших зимових втеч. Заможні сім’ї побудували власний оазис, щоб уникнути міського життя та насолодитися гірськими краєвидами, покритими снігопадами в холодні місяці.\nМісто має міцне коріння у спорті, оскільки Олімпійські зимові ігри проходили там у 1932 та 1980 роках. Будівлі, що датуються першими іграми, були розроблені для майбутнього використання, а Лейк -Плесід став центром зимових видів спорту & ldquoPremier & rdquo. З аренами, побудованими для ігор, тут тренувалися багато олімпійських фігуристів, такі як Дік Баттон і Дороті Хемілл.\nВільямсбург, штат Вірджинія, був першим запланованим містом Сполучених Штатів і був заснований як столиця колонії Вірджинія в 1699 році. Захищені історичні місця включають поселення Джеймстаун, поле битви Йорктаун та Колоніальний Вільямсбург. Поки частини Колоніального Вільямсбурга перебудовуються, відвідувачі можуть сидіти в будівлі суду округу короля Вільяма, найстарішій будівлі суду, яка постійно використовується в Америці, яка була вперше побудована в 1725 році.\nОкрім історичних місць, Вільямсбург & rsquos в центрі Торгової площі був одним з перших запланованих торгових центрів у країні. Деякі оригінальні підприємства, такі як General Store, вперше відкритий у 1919 р., Залишаються і сьогодні.\nДо того як в 1934 році був зареєстрований як місто і визнаний «Душею Південно -Заходу», Таос почався тисячі років тому, коли люди Таосе та нідельдеос вбудували пуебло у скельні утворення та створили кераміку з природними ресурсами.\nОскільки ця територія продовжувала перетворюватися на творчий притулок, група людей створила Товариство художників Таос у 1915 р. Незабаром після того, як Таос став домом для таких художників та письменників, як Олдос Хакслі, автор Чудовий новий світ, Американський художник Джорджія О & rsquoKeeffe та багато інших.\nМарфа, Техас, була вперше створена як штаб залізничного вантажного транспорту та водяна зупинка у 1883 році. Місто названо на честь вигаданого персонажа у романі Федора Достоєвського та rsquos, Брати Карамазови яка відома своїм творчим і вільним духом. Марфа, названа одним з останніх кордонів Америки та rsquos, стала базою для підготовки льотчиків Другої світової війни у 1940 -х роках.\nЛише до 1970 -х років репутація Marfa & Rsquos вважалася місцем для творчості, коли художник Дональд Джадд покинув Нью -Йорк, щоб жити там і створювати постійні інсталяції. Фільм Гігант, Останній фільм Джеймса Діна та rsquos з Елізабет Тейлор відбувся у місті та викликав інтерес до примарних вогнів Марфи. Сьогодні багатьом Марфа відома своєю установкою Prada та скульптурою mdasha від Елмгріна та Драгсета & mdasht, що на перший погляд виглядає просто як звичайна вітрина.\nБофорт, штат Північна Кароліна, був заснований в 1709 році і є одним з найстаріших міст штату. Сидячи на узбережжі, Бофор був спочатку відомий риболовлею. Будинки в багамському стилі були дуже популярні у 18 столітті, і багато з них досі стоять, позначені датами початкової споруди. Тим часом, Бофор -Таун залишається і сьогодні, оскільки він був вперше побудований у 1713 році.\nЦе химерне містечко вздовж затоки Свободи спочатку було заселене плем’ям Сукваміш (Сіетл насправді був названий на честь їхнього ватажка, вождя Сіетла) до того, як там поселився норвезький емігрант і «заснував» місто у 1880 -х роках.\nСьогодні ця & ldquoМаленька Норвегія '' сьогодні демонструє спадщину скандинавів від місцевих підприємств, таких як Хліб Пулсбо та Історичний музей Пулсбо.\nХоча місто Седона було засноване в 1876 році, величезні червоні скельні утворення почалися більше 350 мільйонів років тому. Незабаром цей пейзаж став гарячою точкою для західних фільмів.\nПершим фільмом, знятим у "Седоні", був німий повнометражний фільм Зейна Грея та rsquos Поклик каньйону у 1923 р. Великі імена, такі як Джон Уейн, Джеймс Стюарт, Роберт Де Ніро та багато інших, працювали над фільмами у цьому наборі реальних фільмів. Бічні вулиці, які зараз є житловими районами, названі на честь таких фільмів, як Джонні Гітара & mdash вестерн, випущений в 1954 році.\nДжерела Еврика була заснована на День Незалежності 1879 року. Легенда про & ldquoвелике цілюще джерело & rdquo привела в цей район тисячі відвідувачів, які хотіли змінитись цілющою водою. Вода заслужила всесвітнє визнання, коли утворилася компанія з розливу пляшок Ozarka, і хоча немає жодних доказів цих чудес, джерельна вода все ще розливається в пляшки.\n"Піонертаун" у Каліфорнії був розроблений як фільм "Старий Захід", дія якого відбувається у 1940 -х роках акторів Роя Роджерса та Джина Отрі. Хоча він не такий старий, як ви могли б подумати, його будівлі, готові до фільмів, натякають на більш ранні часи.\nІ тепер навіть сам набір є історичним: у Палаці Паппієнтаун та Паппі та Гаррієт та rsquos проходили чудові артисти, такі як Роберт Плант та Леон Рассел. Крім того, що село було повністю функціонуючим, на початку 1940 -х років воно знялося у понад 50 фільмах.\nДо Сітки можна дістатися лише на човні або літаку. Історія налічує 10 000 років, коли її заселили племена тлінгітів. Це мальовниче містечко, відоме своїми рибальством, спостереженням за китами, пішими прогулянками та байдарками, було столицею Російської Америки аж до купівлі американцями Аляски 1867 року. Урочисте опускання російського прапора та підняття американського прапора стало щорічною традицією в День Аляски ( 18 жовтня).\nЗаснована в 1916 році, Carmel-by-the-Sea в Каліфорнії швидко стала місцем для творчого притулку серед перших мешканців, таких як автор Джек Лондон. Між білосніжними пляжами та густими лісами перші поселенці таборувались у наметах та готували їжу над вогнищами серед пустелі.\nБібліотека «Верблюд» є доказом того, що література та мистецтво високо цінуються в Кармелі-біля-моря. Майже 3000 томів, включаючи випуски місцевої газети, поезії та театральні сценарії, можна знайти в бібліотеці. Актор Клінт Іствуд був мером міста у 1986-88 роках.\nCumberland Gap - це природний прохід через гори поблизу точки, де стикаються Вірджинія, Кентуккі та Теннессі. Він був досліджений і названий доктором Томасом Вокером, а Деніел Бун проклав дорогу дикої природи через пролом у Кентуккі. Під час Громадянської війни воно вважалося стратегічним місцем, яке часом утримували сили Конфедерації та Союзу. Хоча було багато сутичок, і Геп чотири рази переходив з рук у руки під час війни, тут не відбулося жодних великих битв.\nДоктор Томас Уокер вперше назвав це "Печерний проміжок", пізніше він назвав його Камберлендським розривом. Він назвав його на честь Вільяма Августа, герцога Камберлендського. Вільям Август був солдатом, який командував у 1745 році у Фландрії. В останній битві він розгромив великою поразкою сили Хайленд, відмовляючись від поранених і в’язнів. Деякі, чиї симпатії були до гірців, були розчаровані тим, що прекрасні гори Аппалачів, ця прогалина та наймальовничіша річка мають носити його ім’я. Стверджується, що багато хто в перші дні намагалися змінити його на Уазіото-його індійське ім'я, а не віддавати честь герцогу Камберленду.\nНазви вулиць у центрі міста походять від спадщини Шотландії. Більшість вулиць або проспектів закінчуються одним із таких суфіксів: lyn, lynn або wyn. У шотландській мові суфікси lyn і lynn означають все наступне: (1) басейн або збір води (2) водоспад або катаракта (3) крутий яр або урвище. Потік Гап -Крік та крута місцевість навколо міста пояснюють суфікси до назв вулиць. Останній суфікс wyn походить від шотландського слова “wynd ”, що означає або: (1) дуже вузьку вулицю чи алею, або (2) рухатися, їхати або повертати. У світлі цих визначень зрозуміло, чому вулиці мають такі назви.\nКамберленд Гап став поштовим містом у 1803 р., Але лише до 1 квітня 1907 р. Він був зареєстрований і став містом. Камберленд Гап має єдине поштове відділення, яке було в трьох штатах (Теннессі, Кентуккі та Вірджинія). У жовтні 1885 року його знову змінили на округ Клейборн, штат Теннессі, де він залишається і сьогодні.\nІсторичні міста в штаті Массачусетс\nМассачусетс повний історичних міст. Багато з них були поселені пуританами в 17 столітті, тоді як інші або відокремилися від існуючих міст пізніше, або були міста -млини, засновані власниками заводів у 19 столітті.\nБільшість з них були зареєстровані як міста (це означає, що вони отримали офіційний статут від штату чи колонії, щоб стати самоврядним містом), але деякі з цих міст зросли настільки великими, що пізніше вони були знову включені як міста.\nДеякі міста навіть вимерли, коли їх поглинули проекти громадських робіт, як -от водосховище Квабін, а інші були приєднані до найближчих міст.\nНижче наведено повний перелік міст Массачусетса та дати їх поселення та реєстрації:\nУ сусідньому Германтауні льон ткали у льон. Коли лляні тканини зношувалися, ганчірки привозили в RittenhouseTown для виготовлення з паперу. Папір, вироблений на фабриці Ріттенхаус, продавався друкарям у Германтауні, Філадельфії та Нью -Йорку. Паперова фабрика Ріттенхаус працювала приблизно до 1850 -х років, до того часу родина здавала свої приміщення в оренду іншим видам виробництва.\nМіж 1890 і 1917 роками ця ділянка була придбана за рахунок пожертвувань та купівлі комісією міста Філадельфія у Фермаунт -Парку. Некомерційна організація під назвою Historic RittenhouseTown, Inc. була заснована в 1984 році для збереження, відновлення та історичної інтерпретації RittenhouseTown.  Організація має офіси в RittenhouseTown та пропонує історичні тури, майстер -класи з виготовлення паперу та спеціальні заходи.\nRittenhouseTown включає шість історичних будівель, які підтримуються Historic RittenhouseTown: будинок Авраама Ріттенхауса (близько 1720) Садиба Ріттенхауза (1707) Будинок пекарні Ріттенхауза (близько 1730) Будинок Еноха Ріттенхауза (1845) Будинок Якоба Ріттенхауса (1810) та інший будинок Ріттенхауса 18 століття . Rittenhouse Bake House використовується для демонстрацій приготування їжі. Сарай ХХ століття, спочатку побудований для комісії Фермаунт-парку, зараз використовується для майстер-класів та демонстрацій з виготовлення паперу.\nБільшість будівель RittenhouseTown побудовані з каменю і оброблені ліпниною, і, як правило, демонструють колоніальні методи будівництва. Вони-все, що залишилося від набагато більшого промислового комплексу та робітничого села, з яких було знесено понад тридцять п’ять будівель. Район також включає археологічні промислові залишки деяких будівель млина. \nВід революції до громадянської війни\nПротягом наступних тридцяти років Лінкольн процвітав. До 1800 року її населення налічувало фермерів, торговців та дрібних виробників. 756 р. Однак війна 1812 р. Спричинила ембарго, що скорочує торгівлю через морські порти Нової Англії. Це збільшило попит на нові, якісніші дороги та більше вагонів і вагонів для переміщення людей та вантажів. Ремісники Лінкольна, особливо колярі та ковалі, позитивно відгукнулися.\nРоки, що призвели до громадянської війни, принесли кардинальні зміни. У 1803 р. Між Конкордом та Кембриджем, сьогоднішнім маршрутом 2, було прокладено магістраль. У 1844 р. Подія, яка вважається найважливішою з битви 19 квітня 1775 р. Лінкольна, залізниця з'єднала Лінкольн з Бостоном, що призвело до зростання їх кількості. нових жителів з міста та збільшення вартості землі. Залишилися сільськогосподарські угіддя почали розпадатися, поділяючись на земельні ділянки.\nУ 1830 році місто вирішило відокремити «церкву від держави». Вона більше не буде платити своєму міністру з міських фондів, залишаючи свій будинок зборів для громадського бізнесу. Унітарна секта, обрана для побудови власного «будинку зборів», нинішньої Білої Церкви, у 1842 р. (Єпископальна церква Святої Анни слідувала у 1873 р., А Католицька церква св. Йосифа - у 1904 р.)\nОкремий таунхаус, нині Стара Ратуша, піднявся у 1848 р., Замінений у 1892 р. Беміс Холом. Подарунок від заможного жителя міста Джорджа Беміса став «Новою ратушею» Лінкольна з спортивною аудиторією і навіть в’язницею.\nОсвіта її дітей завжди була найважливішим пріоритетом у Лінкольні. На початку 3 однокімнатні початкові школи були розташовані в різних районах міста, а в 1856 році місто прийняло своїх перших школярів. До 1860 року освіта перевищила бюджет Лінкольна: 800 доларів на дороги, 550 доларів на підтримку бідних, 675 доларів на інші витрати і 1050 доларів на навчання у школах.\nІсторія корінних американців у цьому регіоні сягає щонайменше 8000 років тому. Люди Тускарори були останніми з корінних народів, які, як відомо, заселяли цю територію у великій кількості, по суті зникли на початку 18 століття. Один з цих європейських іммігрантів, Роберт Харпер, отримав патент на землю від законодавчого органу Вірджинії в 1751 р. Зауважте, що до 1863 р. Західна Вірджинія все ще була частиною Вірджинії. Місто спочатку було відоме як водоспад Шенандоа на поромі містера Харпера (1763) через поромний бізнес, яким керував і керував Роберт Харпер.\nСьогодні оригінальний будинок, побудований Робертом Харпером, є найстарішою збереженою спорудою в нижній частині парку. Джордж Вашингтон відвідав цей район під час своєї подорожі до злиття річок у 1785 році, шукаючи водний шлях для доставки вантажів на захід. Пізніше Вашингтон розпочав будівництво на цьому місці федерального збройного заводу Harpers Ferry Armory, використовуючи водну силу річок для виробничих цілей.\nМерівертер Льюїс за урядовим контрактом закупив більшість озброєння та супутньої техніки, яка знадобиться для експедиції Льюїса та Кларка на озброєнні у Харперс -Фері. Ковалі також побудували для експедиції розбірний залізний каркас човна. У період з 1820 по 1840 рік Джон Х. Холл працював над вдосконаленням виробництва змінних деталей на озброєнні. [ потрібна цитата ] Використовуючи прецизійні форми та джиги, це було одним із батьківщин прецизійного виробництва, щоб озброєння та супутнє механічне обладнання могли бути стандартизовані, а частини були взаємозамінні. Згодом розробку сучасної кулі для заміни круглої свинцевої кулі було досягнуто Джеймсом Х. Бертоном, і це вдосконалення було прийнято армією США у 1855 р. Зайнявши час від часу до 400 робітників, збройна установа виробила понад півмільйона мушкетів гвинтівки між 1801 і 1860 роками.\nАболіціоніст Джон Браун очолив озброєну групу в захопленні збройової зброї в 1859 році. Браун сподівався, що він зможе озброїти рабів і повести їх проти американських сил у результаті повстання для повалення рабства. Після того, як група морських піхотинців (під керівництвом полковника армії США Роберта Е. Лі) була захоплена в озброєнні, Браун був повішений, прогнозуючи в своїх останніх словах, що на горизонті нависла громадянська війна, що здійснилося менш ніж за два роки пізніше. Найважливішою будівлею, що залишилася від рейду Джона Брауна, є пожежна, яка зараз називається Фортом Джона Брауна, де він чинив опір морській піхоті.\nГромадянська війна в Америці (1861–1865) виявила Харперс Фері прямо на кордоні між військами Союзу та Конфедерації. Стратегічне положення на цьому кордоні та цінна виробнича база були бажаною стратегічною метою для обох сторін, але особливо для Півдня через відсутність виробничих центрів. Отже, протягом війни місто міняло руки не менше восьми разів. Сили профспілок покинули місто відразу після того, як штат Вірджинія відокремився від Союзу, спаливши збройову зброю та захопивши 15 000 гвинтівок. Полковник Томас Дж. Джексон, який згодом став відомий як "Стоунволл", через тиждень забезпечив регіон Конфедераціям і відправив більшість виробничих знарядь на південь. Наступні два місяці Джексон готував свої війська та будував укріплення, але отримав наказ відступити на південь та схід, щоб допомогти П.Г.Т. Борегард у першій битві за Бик -Ран. Союзні війська повернулися в силу, зайнявши місто і почали відбудовувати частини збройової зброї. Стоунволл Джексон, нині генерал -майор, повернувся у вересні 1862 р. За наказом Роберта Е. Лі знову взяти арсенал, а потім приєднатися до армії Лі на північ у Меріленді. Напад Джексона на федеральні війська під час битви при Харперс -Фері призвів до капітуляції 12500 солдатів Союзу, що було найбільшою кількістю ув'язнених Союзу, взятих за час війни. Протягом наступних двох років місто міняло руки ще кілька разів.\nКоледж Storer був побудований у Harpers Ferry як одна з перших інтегрованих шкіл у США  Фредерік Дуглас служив опікуном коледжу і виголосив пам’ятну орацію на тему Джона Брауна в 1881 році. Подальші ухвали, відомі як Джим Закони Ворони змусили інших афроамериканських лідерів, таких як д -р WEB Du Bois, провести в 1906 році в школі другу конференцію Ніагарського руху (родоначальника NAACP), щоб обговорити шляхи мирного протистояння легалізованій дискримінації та сегрегації. Після закінчення шкільної сегрегації в 1954 році Коледж Сторер закрився наступного року. Те, що залишилося від університетського містечка Сторер, зараз управляється Службою національних парків у складі Національного історичного парку Харперс -Фері, Поромного центру Харперса та Навчального центру Стівена Т. Мазера. \nКілька історичних музеїв зараз займають відновлені будівлі XIX століття в історичному районі Нижнього міста Харперс -Фері. Щорічно парк відвідує близько півмільйона людей.  (Для порівняння, щороку 15 мільйонів людей відвідують Вашингтон, округ Колумбія. ) На північ від парку та через Потомак від порому Харперс знаходиться Національний історичний парк Чесапікського та Огайоського каналів. Канал, який діяв з 1828 по 1924 рік, забезпечував життєво важливе сполучення водних шляхів з районами вгору та вниз по течії до та протягом перших років після прибуття залізниці. Сьогодні до буксирної доріжки та парку каналу, які забезпечують доступ до розділу Меріленд -Хайтс, що знаходиться у NHP Harpers Ferry, можна дістатися пішки з Harpers Ferry через пішохідний міст, побудований Службою національних парків, поряд із коліями на залізничному мосту через Потомак, або на автомобілі, подорожуючи на схід від Harpers Ferry на маршруті США 340 до пунктів доступу поблизу Сенді Гук, штат Меріленд. Крім широких історичних інтересів парку, можливості для відпочинку включають рибальство, катання на човнах та рафтинг на білій воді, а також піші прогулянки, а Аппалачська стежка проходить прямо через парк. Парк примикає до історичного району Харперс -Фері, а також до двох інших Національних реєстрів місць історичних місць: Римо -католицької церкви Святого Петра та залізничного переходу через річку Потомак.\n6 червня 2016 року Національний історичний парк «Харперс -Фері» був представлений у третьому випуску 2016 року серії «Америка прекрасних кварталів». У середині кварталу зображено Форт Джона Брауна, а зовні - рік (2016), місцезнаходження (Harpers Ferry) та штат (Західна Вірджинія). Ця конкретна монета є 33 -м парковим кварталом, випущеним у серії America the Beautiful Park Quarter.\nТрест громадянської війни (підрозділ американського тресту Battlefield Trust) та його партнери придбали та зберегли 542 акра (2,19 км 2) поля бою за дев’ять придбань.  Більшість цієї землі було продано або передано службі Національного парку та включено до складу парку.\nГеттісбург - містечко та округ округу Адамс у американському штаті Пенсільванія. Битва під Геттісбургом (1863) та Адреса президента Авраама Лінкольна в Геттісбурзі названі цим містом. Місто приймає відвідувачів Національного поля битви Геттісбург у Національному військовому парку Геттісбург. Згідно з переписом 2010 року, у селі мешкало 7620 осіб.\nСемюел (також повідомляється як Джеймс) Геттіс оселився на перехресті Шиппенсбург - Балтімор та Філадельфія - Піттсбург з таверною 1761 року, де відпочивали солдати та торговці. На південному заході розташована таверна 1776 Добін -хаус у межах наступної кордону 1786 року, встановленої для району. Після того, як у 1790 році планувалося, що містечко "Страбен" між "містами Хантера та Гетті" стане місцем проживання округу, у 1791 році "Преподобний Олександр Доббін та Девід Мур -старший були призначені опікунами округу Адамс для зведення громадських будівель у… Геттісбург ». Засновник корпорації Studebaker народився 1833 року в Геттісбурзі.\nУ 1858 році Геттісбурзька залізниця завершила будівництво залізничної лінії від Геттісбурга до Ганновера. Залізничний вокзал Геттісбурга відкрився в 1859 році. Пасажирські поїзди до міста закінчилися в 1942 році. Станція була відновлена в 2006 році. У 2011 році сенатор Роберт Кейсі представив S. 1897, який включатиме залізничну станцію в межах Національного військового парку Геттісбург. .\n450 будівель, де розміщувалися вагонобудівні, шевські та шкіряні заводи.\nВиробництво меблів зросло в Геттісбурзі на початку 1900 -х років. Виробнича компанія Gettysburg була створена в 1902 році для виробництва різноманітних меблів для житла. До 1912 року вона стала Меблевою компанією Геттісбурга. Іншою місцевою меблевою компанією була меблева компанія Warner та її наступник - Меблева компанія Engle, яка розпочала виготовлення меблів для житла у 1905 році. стилів. У 1917 році було створено спільне підприємство Stouck-Reaser Company, яке займається купівлею, продажем та торгівлею оптовою продукцією з пиломатеріалів. Компанія продовжувала виходити в місцевих газетах протягом 1920 -х років.\nВиробництво меблів залишалося важливою галуззю в цьому районі протягом 1920 -х років. У 1920 році компанія Gettysburg Panel Company утворилася для виробництва панелей з шпону для інших фірм. У 1923 році компанія Gettysburg Chair була зафрахтована для постачання стільців, необхідних місцевим фабрикам для комплектації спалень та їдалень.\nУ 1923 році районне виробництво меблів налічувало майже 71 000 одиниць. У 1927 р. На трьох заводах працювало 522 співробітника: 261 у Геттісбурзі, 153 у Reaser та 108 у Panel.\nОднак промисловість занепала в середині 1900-х років. У 1951 році компанія Stouck-Reaser отримала дозвіл на нову офісну будівлю, а інші компанії були продані. Завод Gettysburg Furniture Company закрився в 1960 році, перетворившись на склад і пункт розповсюдження інших меблевих фабрик за межами Пенсільванії. У 1966 році в Геттісбурзі було розташовано підприємство Dolly Madison Industries, відділ меблів.\nВиробництво Геттісбурга, пов'язане з туризмом, включало ливарню кінця 19-го століття, яка створювала лафети та мостові для поля битви в Геттісбурзі, а також будівельну галузь для готелів, конюшень та інших будівель для туристичних послуг. Ранні туристичні будівлі в районі включали музеї (наприклад, музей Даннера 1881 р.), Сувенірні крамниці, будівлі електричного візка (перед яким їздила кінна тележка від залізничної станції Геттісбург до готелю Спрінгс) та стенди для злочинців, які возили відвідувачів у джитні. (групові таксі з кінною їздою) на екскурсіях. Сучасні туристичні послуги в районі включають екскурсії привидами, проживання в готелі типу "ліжко та сніданок" та історичне тлумачення (реконструктори тощо).\nСьогодні основною галуззю району є туризм, пов'язаний з такими історичними місцями, як Національний військовий парк Геттісбурга (включаючи Геттісбурзьке національне кладовище) та Національне історичне місце Ейзенхауера. У Геттісбурзі є багато заходів та екскурсій, які можна запропонувати відпочиваючим та туристам, які цікавляться районом Геттісбурга та історією громади та битвою. Туристи для щорічної реконструкції битви при Геттісбурзі користуються приміщеннями району, які включають таверну "Дом Доббін" та готель "Геттісбург".\nЩороку з 1 по 3 липня добровольці відтворюють битву при Геттісбурзі. Щодня реконструктори відображають різну частину битви, а також коментарі щодо труднощів битв. Про битви розповідають посібники з поля бою Національного військового парку Геттісбург.\nГеттісберг розташований на американському маршруті 30 приблизно в 40 милях на захід від Йорка, штат Пенсільванія. Рок -Крік, притока річки Монокаці та частина вододілу річки Потомак, протікає вздовж її східного краю. За даними Бюро перепису населення США, район має загальну площу 1,7 квадратних миль (4,3 км2), всю землю.\nГеттісбург лежить у перехідній зоні між вологим континентальним кліматом північної та центральної Пенсільванії на півночі та вологим субтропічним кліматом центральної частини Меріленду на півдні з жарким, вологим літом та прохолодною зимою. В середньому січень - найхолодніший місяць із середньою температурою 30 ° F (-1 ° C). Зими коливаються від прохолодних до помірно холодних, з відносно частими снігопадами. Липень - найтепліший місяць із середньою температурою 74,5 ° F (23,6 ° C), а червень - найвологіший місяць. Найбільш гаряча температура, зафіксована в Геттісбурзі, становила 104 ° F (40 ° C) у 1988 році, найхолодніша температура, зареєстрована в -32 ° C у 1994 році.\nЗа даними перепису 2010 року, у Геттісбурзі проживало 7620 осіб, і це було 79,6% неіспаномовних білих, 10,9% латиноамериканців або латиноамериканців, 5,4% афроамериканців, 1,9% азіатів, 2,2% усіх інших.\nЗа даними перепису 2000 року, кількість міських скупчень Геттісбурга становила 15 532 особи. За даними перепису 2010 року, Геттісбург був включений до складу Ганноверської міської території, яка мала 66 301 населення. Геттісбург - головне місто мікрополітичного статистичного району Геттісберга, Пенсільванія.\nЗа даними перепису 2000 року, у місті мешкало 7490 осіб, 2541 домогосподарство та 1229 сімей. Расовий склад району складав 85,46% білих, 5,79% чорних або афроамериканців, 0,37% корінних американців, 1,28% азіатів, 0,04% тихоокеанців, 4,67% представників інших рас та 2,38% представників двох або більше рас. 8,02% населення були латиноамериканцями або латиноамериканцями будь -якої раси.\nБуло 2541 домогосподарство, з яких 22,5% мали дітей віком до 18 років, які проживали з ними, 32,6% були подружніми парами, які проживали разом, 12,6% мали жінку-домогосподарку без чоловіка, а 51,6% не були сім'ями. 42,5% усіх домогосподарств складали окремі особи, а 16,7% мали когось, хто проживав один, віком від 65 років. Середній розмір домогосподарства становив 2,17, а середній - 2,94.\n16,2% населення були у віці до 18 років, 36,2% - від 18 до 24, 19,1% - від 25 до 44, 15,9% - від 45 до 64, 12,5% - 65 років і старше. Середній вік становив 23 роки. На кожні 100 жінок припадало 88,1 чоловіка. На кожні 100 жінок віком від 18 років припадало 85,1 чоловіка.\nСередній дохід домогосподарства становив 29 840 доларів, а середній дохід сім'ї - 40 489 доларів. Середній дохід чоловіків становив 30 341 долар порівняно з 21 111 доларів жінок. The per capita income for the borough was $14,157. About 13.2% of families and 19.4% of the population were below the poverty line, including 24.0% of those under age 17 and 5.2% of those age 77 or over.\nПодивіться відео: Turgutlu Tarihi - Kasabanın Belgeseli -\nCopyright © historynuances.com | Історичне місто...


Алкогольне морозиво! – KORYSNE\nГоловна > Світ > Алкогольне морозиво!\nВи любите алкоголь і морозиво? На жаль, якщо у вашому морозиві багато алкоголю, він не зможе замерзнути. Ах, якби був спосіб … І він є!\nЗаправлених алкоголем сортів морозива хоч греблю гати: Bailey’s, Guinness, Jack Daniels, Rum Raisi, та багато їх. Але від жодного з них сп’яніти не вдастся. Чому? Та тому, що точка замерзання алкоголю набагато нижче температури замерзання води, що означає, що майже неможливо отримати хмільне морозиво, яке здатне було б зберігати ту напівтверду форму, яку ми так обожнюємо.\nВалері Лум і Дженіс Аддісон вдалося стабілізувати алкоголь за допомогою желатину. Після численних ночей проб і помилок ці дві чудові жінки розробили систему, яка дозволяє отримати морозиво з приблизно 13-процентним вмістом алкоголю. Щоб отримати, наприклад, заморожений «Білий росіянин», вам знадобиться ось що:\n• 2,5 склянки жирних вершків\n• 4 яєчних жовтки\n• 1 пакетик (1 столова ложка) желатину\n• 0,25 склянки холодної води\n• 0,75 склянки холодної (з морозилки) горілки\n• 0,75 склянки холодного (з морозилки) лікеру Калуа\nПотрібно буде довести до кипіння суміш молока, вершків, і цукру, але не кип’ятити, інакше молоко може згорнутися.\nЗбийте жовтки. Потім, перемішуючи, влийте частину суміші в жовтки (приблизно 1 / 3). Після цього отриману суміш з яєчними жовтками, помішуючи, вилийте в решту гарячу суміш. Розмішуйте, поки вона не стане однорідною і не загусне до консистенції сметани.\nКоли суміш буде готова, дайте їй охолонути, і поставте в морозилку приблизно на 8 годин.\nОбов’язково знадобиться сито, особливо коли ви будете вливати желатиново-алкогольну суміш у приготований крем. Дуже важливо пропустити отриману масу через сито, особливо коли ви додаєте суміш горілка / желатин в заварний крем. Маса, в ідеалі, не повинна бути занадто густою, але майже напевно в ній утворюються грудочки, які в майбутньому морозиві ні до чого.\nКращий спосіб остудити морозиво – помістити ємність з готовою масою в миску з льодом і потім в холодильник.\nПоки маса стигне, займемося желатиновою сумішшю. Наливаємо в каструльку чашку холодної води, розводимо в ній пакетик желатину. Трохи підігріваємо на повільному вогні. Знімаємо з вогню і проціджуємо через сито. Додаємо горілку і лікер (приблизно по 2 / 3 склянки). Потім додаємо остиглу часу масу з холодильника. Гарненько збиваємо.\nПриготоване можна відразу ж вживати, але можете поставити суміш ненадовго в морозилку.


На Харківщині "мінеру" ювелірного магазину загрожує шість років в'язниці | Трибуна Праці\nНа Харківщині “мінеру” ювелірного магазину загрожує шість років в’язниці\nП’яний з мобільного телефону своєї знайомої повідомив поліції помилкову інформацію про мінування ювелірного магазину.\nПоліцейські затримали 34-річного жителя Куп’янська (Харківської області) за підозрою в свідомо помилковому повідомленні про мінування ювелірного магазину.\n“Під час проведення слідчо-оперативних заходів працівники Куп’янського відділу поліції викрили у скоєнні даного злочину 34-річного місцевого жителя. Встановлено, що даний громадянин, перебуваючи в стані алкогольного сп’яніння, з мобільного телефону своєї знайомої повідомив поліції помилкову інформацію про мінування ювелірного магазину. Затриманому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину. Йому загрожує до 6 років тюремного ув’язнення”, – повідомляє відділ комунікацій ГУ Нацполіції в Харківській області.\nЗа даним фактом було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.259 (завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об’єктів власності) Кримінального кодексу України.\nРаніше повідомлялося, що в Черкасах затримали “мінера” залізничного вокзалу.


Блискуча перемога "Металіста" - Погляди - TCH.ua\nБлискуча перемога "Металіста"\nПогляди 26 лютого 2009, 21:31\n"Металіст" (Харків, Україна) - "Сампдорія" (Генуя, Італія) - 2:0 (2:0)\n"Металіст": Горяїнов - Майдана, Обрадовіч, Гуйє, Ганцарчік - Валяєв, Слюсар, Едмар, Рикун (Девіч, 57) - Жажа (Бордіян, 78), Олійник (Березовчук, 85)\n"Сампдорія": Міранте - Кампаньяро, Гастаделло, Да Кошта, Ціглер - Падаліно (Мустаччо, 83), Саммарко (Франческіні, 64), Станкявічюс (П'єрі, 64), Дессена - Беллуччі, Марілунго\nГоли: Валяєв, 30 - 1:0; Жажа, 40 - 2:0\nПопередження: Саммарко, 59\nГості розпочали зустріч активніше. Станкявічюс двічі поспіль закидав м'яч з ауту в карний майданчик "Металіста", але харківські захисники зуміли відбитися. Проте підопічні Мирона Богдановича дуже скоро перехопили ініціативу, і на правах більш класної команди (як же приємно писати ці рядки, усвідомлюючи, що це правда!) Пішли вперед. На п'ятій хвилині зустрічі Рикун отримав м'яч в карному майданчику після передачі Майдани з правого флангу, скористався неузгодженістю дій захисників "Сампдорії" і пробив у ближній від себе кут, але потрапив у сітку воріт із зовнішньої сторони.\nПравда, італійці теж не відсиджувалися в обороні, благо, і втрачати-то їм було, по суті, нічого. На 10-й хвилині Станкявічюс закинув м'яч за спини захисників "Металіста" на хід Беллуччі. Ветеран небезпечно "вистрілив" сходу, але в рамку воріт не потрапив. Буквально відразу Марілунго пробивав з близької відстані, але кут обстрілу був "гострим", і голкіпер надійно прикрив ворота. Три хвилини потому вже Дессена опинився на позиції центрфорварда, але трохи відпустив м'яч. Цього вистачило Горяінову, щоб вискочити з воріт і заволодіти сферою. Незабаром помилилися оборонці харківської команди, Станкявічюс вже був готовий нанести удар, але Горяїнов кинувся на перехоплення і вибив м'яч ногою! На 25-й хвилині Ціглер зряче віддав передачу на хід Дессені в центрі поля, той прокинув м'яч повз двох футболістів "Металіста", але своїх партнерів підстрахувати Олійник, який вчасно повернувся в оборону.\nГосподарі з честю витримали натиск суперника, після чого поступово притиснули "Сампдорію" до воріт Міранте. І незабаром це принесло свої плоди: на 30-й хвилині харків'янам вдалася академічнічна атака по лівому флангу. Рикун віддав передачу в розріз між двома оборонцями, Едмар і Валяєв розіграли "стіночку", українець вискочив один на один з воротарем, після чого холоднокровно пробив низом у ближній кут - 1:0! Три хвилини потому герой першого матчу Денис Олійник з кута карного майданчика намагався закрутити м'яч у дальню "дев'ятку" - бив технічно, однак снаряд просвистів над поперечиною. На 36-й хвилині Джексон Коельо вирізав передачу в район ближньої штанги, де Едмар зіграв на випередження і пробив головою, але потрапив у захисника, який стояв на лінії воріт. А на 40-й хвилині Беллуччі сфолив на Папе Гуйє, і рефері призначив штрафний удар. Голкіпер поставив у "стінку" лише двох гравців. Коельо сильно пробив з 35-ми метрів, м'яч відскочив від газону і залетів в ворота повз руки Міранте - 2:0! В зустрічній атаці Саммарко несильно пробив, Горяїнов несподівано випустив м'яч з рук, снаряд пролетів між ніг Олександра і ледве не опинився в воротах, але капітан "Металіста" все-таки зупинив круглого на "лінії"! Щоправда, у воротах вже чергував здивований Папа Гуйє.\nДругу половину зустрічі господарі почали же неквапливо, хоча грали більш розкуто. У гостей не виходило практично нічого і реальної небезпеки біля воріт Горяїнова на початку тайму не виникало. Лише на 53-й хвилині зустрічі воротар виграв дуель у Дессени. А у протилежних воріт ситуація поступово ставала "спекотною". Особливо старався Олійник, якому дуже хотілося знову відзначитися і остаточно витіснити з стартового складу Девіча. На 63-й хвилині вихованець "Динамо" заробив для своєї команди штрафний. Коельо пробив сильно, спробувавши закрутити снаряд прямо в "дев'ятку", але Джексону трохи не вистачило точності. Незабаром вже сам Олійник після подачі кутового прапорця "відкрився" в районі дальньої штанги і сходу пробив головою метрів з трьох, але не потрапив в прощину воріт! У протилежних воріт Горяїнов не дозволив пробити Гасталделло і Марілунго. А коли і харківський воротар не зміг дотягнутися до м'яча на виході, то Франческіні не потрапив у порожні ворота. На 74-й хвилині невгамовний Олійник не використав вихід один на один. Форвард пробив низом в дальній кут, але м'яч пройшов поруч зі штангою.\nРахунок в матчі більше не змінився, і "Металіст" за підсумками двоматчевої дуелі розгромив "Сампдорію" з рахунком 3:0. Це чи не перша настільки потужна перемога українського клубу над італійським. Початок, як говориться, покладено, але вже в 1/8 фіналу харків'ян чекає нове випробування - куди більш серйозне.\n© За матеріалами Евро-Футбол.Ру / Адріан Радченко


Яка вартість дитячого харчування в Ладижині? - vinnytsia.eu\nHome » Яка вартість дитячого харчування в Ладижині?\nЯкі саме новини в даний час найбільше цікавлять українців? Питання оплати комунальних послуг, пенсії, отримання субсидії, епідемія кору, вакцинація проти дифтерії та інших хвороб і війна на Сході України. Менш важливими є питання зарплат, інфляція, вибори, корупція, погодні умови, харчування дітей.\nЯк повідомляє Вінниця з посиланням на lada.fm, щодо останнього відбуваються деякі регіональні просування. Так, в Ладижині, що на Вінниччині члени виконавчого комітету затвердили його вартість для шкіл та дитячих садків міста. Це рішення було прийнято ще в минулому році, 21 грудня, але оприлюднене на сайті міськради лише 23 січня, тобто через місяць. Свята, як не як. Ціна питання – 13,50 на одну дитину в день для шкіл, НВК. А в садочках для дітей до 3-х років вартість 19 грн., з 3 до 6-7 років – до 28 грн., а в оздоровчий період – 30 грн.\nПощастило батькам дошкільнят. Адже завдяки соціальній політиці міської ради, вони будуть платити лише 60% вартості харчування дітей в садках. Політика міської влади не змінилась і для батьків загиблих, ветеранів війни, учасників бойових дій, вимушених переселенців. Вони не будуть платити за харчування своїх дітей. Цю функцію візьме на себе міська рада. Також пільгу матимуть багатолітні сім’ї. Якщо в сім’ї більше 3-х дітей, то 50% буде платити міськрада.\nОтже, важливо, що міська адміністрація та міська рада продовжує проводити таку необхідну соціальну політику. Вважаємо, це є хорошою підтримкою для сімей, що втратили батьків, мають багато дітей чи загалом є соціально незахищеними. Така політика в обмежений час є популістською, спрямованою на виборців і напередодні виборів, а протягом тривалого часу показує, що міська влада турбується про звичайних людей та шукає дієві механізми їх підтримки. Тому очікуємо і в подальшому на відповідні кроки міської влади.


Вартові енергетичної незалежності. Сергій, електрогазозварник\n«Вони гатять – а ми ремонтуємо. Знаємо, що таке війна у прямому сенсі цього слова. Відновлюємо газопроводи після обстрілів у населених пунктах, де з двох сторін йдуть бойові дії. Робота екстремальна та небезпечна, кожен виїзд – як новий виклик, та ми справляємось», - розповідає Сергій, електрогазозварник 6 розряду групи експлуатації мереж Павлоградського відділення АТ «Дніпропетровськгаз».\nЗа понад 35 років у професії чоловік зробив десятки тисяч зварних з’єднань і зараз продовжує працювати для України. Попри війну завдяки його роботі тисячі споживачів мають стабільний розподіл газу у своїх домівках.\n«У мене важлива робота, від якої залежить комфорт багатьох людей та наявність у них розподілу блакитного палива. Я не можу просто взяти і покинути свою роботу. Тому про те, щоб кудись виїжджати, і мови не йшлося. Моя сім’я знаходиться у безпечному місці – за них я спокійний, а ми разом з колегами, друзями продовжуємо працювати, захищати країну та наш регіон у тилу. Звичайно, нині морально набагато складніше, але з початку війни наш колектив став більш згуртованим. Навіть у вихідні дні постійно дзвонимо один одному, цікавимося — як справи, як пройшла ніч», - ділиться Сергій.\nУ розмові чоловік зізнається, що найбільше за все, як і кожен з нас, чекає на перемогу України та готовий зробити свій вклад у відбудову держави.\n«Пам’ятаю, як 24 лютого зранку збирався на роботу як зазвичай, нічого не підозрюючи, коли я хотів вже виходити з дому — мені зателефонували колеги. Так і дізнався, що ворог прийшов на нашу землю. Складно описати свої почуття тоді: з початку шок, невіра, страх за життя рідних, потім вже прийняття. Для усіх нас почалася нова реальність, до якої необхідно адаптуватися. Коли наша бригада виїжджає на проведення робіт, чуємо, що вибухи дуже близько, через один-два кілометри. Одного разу довелося ховатися, бо потрапили під обстріл. Дякувати Богу усе обійшлося і ми продовжити працювати. Зараз я вірю тільки в нашу перемогу! І якщо знадобиться – з радістю візьму участь у відбудові України. Адже ця війна – спільний біль для всього українського народу».\n2022-06-20 19:07 2022 Проєкти Вартові енергетичної незалежності


Образ Малахія Стаканчика – українського Дон-Кіхота й пророка (п’єса Миколи Куліша “Народний Малахій”) - журнал для школярів Fable.in.ua\nГоловна ⇒ 📕Твори з літератури ⇒ Образ Малахія Стаканчика – українського Дон-Кіхота й пророка (п’єса Миколи Куліша “Народний Малахій”)\nМикола Куліш, український драматург початку XX століття, створив новітню українську драму, заснував український театр абсурду. У своїх непересічних творах він відображав епоху, до якої належав, та життя людини, яка повірила фальшивій ідеології цієї епохи.\nП’єса “Народний Малахій” написана 1927 року – глибоко новаторський твір. У ньому автор відходить від конкретних фактів, намагаючись таким чином зосередити увагу на сутності явища.\nОсновною проблемою, на якій грунтується твір, є проблема фальшивого пророка. Автор розвінчує\nутопічні ідеї, які не базуються на реальній дійсності.\nП’єса “Народний Малахій” розкриває життєвий шлях листоноші Малахія Стаканчика, що проживає на вулиці Міщанській, дотримуючись звичайного патріархального способу життя. Але під впливом революції, вражений змінами в суспільстві, Малахій повірив у свою особливу місію: він вирішив, що необхідно негайно провести реформу людства.\nСлід зазначити, що ім’я Малахій означає “вісник мій; пророк”. Отже, назвавши себе народним пророком, Малахій прямує до Харкова, до Раднаркому, вимагаючи негайно запровадити реформу людини. Герой вірив у свою мрію,\nнатомість його відправили на обстеження до психіатричної лікарні. Але Малахій утікає з божевільні, і йому вдається потрапити через мур до заводу “Серп і молот”, на якому працювали пролетарі. Пролетарі не повірили в реформу Малахія, вони відкинули цю ідею, вважаючи, що головне – не особистісне начало, а індустріальний прогрес.\nТрагізм постаті Малахія полягає в тому, що в його утопічну ідею не вірив ніхто, крім нього самого та божевільних з лікарні. Він зрікається своєї сім’ї, приносячи родинні цінності в жертву утопічній ідеї зміни людства. Малахій втрачає дочку Любоню, яка кінчає життя самогубством.\nСимволічним є момент, коли Малахій після всіх своїх блукань та поневірянь, розчарований суспільством, яке не сприйняло його ідею реформи людини, приходить до будинку терпимості та грає на золотій сурмі “голубу світову симфонію”. Цей момент вказує на безперспективність, занепад малахіанства.\nДослідники творчості М. Куліша неодноразово порівнювали його твір “Народний Малахій” з “Дон Кіхотом” Сервантеса. Дійсно, головні герої мають багато спільного: трагізм постаті, поєднаний з комізмом, зацикленість на своїй утопічній ідеї, віра в свою виключність, небажання сприймати оточуючий світ таким, яким він є.\nДрама “Народний Малахій” несе в собі велику кількість новаторських рис, вона поєднує трагічне з комічним, гумор з патетикою, має велику кількість психологічних і символічних моментів та образів.\n“Значення п’єси М. Куліша “Мина Мазайло” вчора і сьогодні”


Бригада «швидкої» повернула до життя чоловіка\nby Moderator · Травень 10, 2022\nБригада «екстренки» надала пасажиру маршрутки медичну допомогу\nСьогодні, 10 травня, о 10:14 на лінію 103 надійшов виклик про те, що біля с.Бармаки Рівненського району потребує допомоги чоловік. За інформацією особи, яка викликала “швидку”, під час руху маршрутки, один з пасажирів втратив свідомість.\nО 10:16 год виїхала лікарська бригада з Рівненського пункту постійного базування. За вказаною адресою медики прибули о 10:26 год.\nНа момент прибуття бригади “екстренки” пацієнт (орієнтовно 54 роки) перебував на узбіччі дороги поруч з маршруткою. За словами очевидців, туди його винесли інші пасажири, які й розпочали проводити реанімаційні заходи.\nУ пацієнта була відсутня свідомість, серцева діяльність та дихання. Лікарка “швидкої” Наталія Тихонюк та фельдшерка Людмила Шмаранчук негайно розпочали проводити реанімаційні заходи відповідно до протоколів МОЗ.\nБригада “швидкої” півгодини проводила реанімаційні заходи. В результаті у пацієнта відновилося самостійне дихання та серцева діяльність. Під час негайного транспортування до медичного закладу, чоловік прийшов до свідомості. На момент госпіталізації його показники гемодинаміки були у задовільному стані.\nПацієнта транспортували до Рівненської обласної клінічної лікарні.\nДякуємо бригаді “екстренки” Рівненського пункту постійного базування у складі лікарки Наталії Тихонюк, фельдшерки Людмили Шмаранчук та водія Власік Миколи за професійну роботу. Завдяки вашій оперативності та фаховості ви врятувати життя людині.\nНаступна новина Помер перший президент України\nПопередня новина Дідусь проґавив онука,а поліція повернула малечу


Адам Хеммі біографія, Кар'єра, Досягнення\nАдам Хеммі: біографія\nанглійський футболіст, півзахисник клубу «Барнслі»\nВипускник Футбольної академії «Ліверпуля». Може грати на обох флангах півзахисту, на позиції «під нападниками», в ролі відтягнутого форварда, має гарний баченням поля і технікою. Іншими важливими його якостями є відмінні швидкість і прискорення. Пройшовши повний цикл навчання в юнацьких і молодіжних командах клубу (зі старшою з яких він у 2006 році виграв Юнацький кубок Англії), а також погравши за резерви «Ліверпуля», Адам влітку 2006 року почав тренуватися в Мелвуде разом з першою командою.\n18 січня 2007 він відправився в оренду до кінця сезону в шотландський «Данфермліні Атлетик», з яким дійшов до фіналу Кубка Шотландії, де поступився «Селтіку». Весь цей час він постійно виходив у першому складі перебував на останньому місці в таблиці «Данфермліні» і регулярно отримував позитивні відгуки преси. У матчі чемпіонату Хеммі забив гол майбутнім чемпіонам, що, втім, не врятувало його команду від поразки.\nВлітку 2007 року англійські і шотландські клуби, в тому числі «Селтік», були зацікавлені у переході Хемм до них, однак він вибрав варіант з орендою річної в «Саутгемптоні», до якого Адам і приєдналися 12 липня 2007. Хеммі провів хороший сезон в цій команді і був гравцем першого складу. Перед початком наступного сезону він підписав новий контракт терміном на три роки з «Ліверпулем» і одразу ж пішов в оренду на півроку в «Блекпул».\nФіналіст Кубка Шотландії (2006/07)\nВолодар Юнацького кубка Англії (2005/06)


14.06.2019 ПАМ’ЯТКА ДЛЯ УЧНІВ ТА БАТЬКІВ\nПАМ’ЯТКА ДЛЯ УЧНІВ ТА БАТЬКІВ НА ПЕРІОД ЛІТНІХ КАНІКУЛ Шановні батьки! Пам'ятайте, що літні канікули для дітей - це можливість набратися свіжих сил, оздоровитися, закріпити набуті знання і використовувати їх у домашніх умовах. Звертаємо увагу на організацію відпочинку Вашої дитини під час канікул...\n17.05.2019 День цивільної оборони\nЗ метою практичної перевірки рівня всебічної підготовки школи з цивільного захисту, зменшення збитків і витрат у разі стихійного лиха, аварій, катастроф, вибухів і пожеж, а також з метою перевірки та закріплення теоретичних знань, умінь і навичок з цивільного захисту та Основ здоров’я, набутих учнями протягом навчального року, у Залізнопортівській школі проведено День цивільної оборони...\n08.05.2019 День пам'яті та примирення і День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні\n19.04.2019 Готуємося до Великодня\nДо святкування дня Пасхи учні Залізнопортівської школи підготували виставку. На стендах виставки – малюнки на Великодню тему і яскраві поробки. У свої роб оти юні художники вклали частинку душі, відбивши своє розуміння свята і великодніх традицій. Найкращі роботи будуть відправлені на конкурс до Храму Преподобного Сергія Радонезького у с. Залізний Порт....\n04.04.2019 В нашій школі проходить місячник благоустрою та озеленення в рамках акції «За чисте довкілля Голопристанщини» .\nВ нашій школі проходить місячник благоустрою та озеленення в рамках акції «За чисте довкілля Голопристанщини» . У нашій школі розпочали акцію учні всіх класів на чолі зі своїми класними керівниками. У рамках місячника благоустрою проведено чистий четвер, під час якого учні висаджували квіти, дерева та прибрали шкільну територію та дитячий майданчик в центрі села, учні 8 класу разом з класним керівником Овсянниковою Г...\n22.03.2019 Естетичне виховання як пріоритетний напрямок розвитку творчих здібностей особистості\nСьогодні бібліотекар Паливода Оксана Сергіївна провела бібліотечне заняття «Час читати» для учнів 2 класу Залізнопортівської школи. В наш час естетичне виховання підростаючого покоління проходить у складних умовах соціально-економічного й суспільного життя. Особливе занепокоєння викликає дефіцит духовного й естетичного розвитку дітей. Саме тому вчителю важливо розкрити перед молоддю красу життя, його багатства...\n22.02.2019 Земля наш спільний дім\nЗ метою підвищення рівня еколого-просвітницької та природоохоронної діяльності Дитячої екологічної організації «Барви Причорномор’я» Залізнопортівського закладу освіти 22 лютого 2019 року був проведений для учнів 4-8 класів виховний захід "Земля наш спільний дім". У виступах учнів були підняті актуальні екологічні проблеми з теми «Збережемо красу природи!». Юні екологи пропагували оберігати природу та охороняти довкілля, донесли інформацію про екологічну ситуацію нашого краю...\n15.02.2019 Афганський біль. На волоску від смерті\n"Афганський біль. На волоску від смерті" - саме під такою назвою 15 лютого в Залізнопортівській ЗОШ І- ІІІ ст. було проведено в актовій залі закладу позакласний захід присвячений 30 річниці виведення військ з Афганістану . Під час проведення учні 6-10 класів послухати інформацію від Куц О. В., Толгаренко Антоніни, Нікітіной Марини та Паливоди О. С. про війну в Афганістані, Петрик Владислав, Міщенко Дар’я та Кокош Діана продекламували вірші, що славили героїчні вчинки воїнів – інтернаціоналістів...


Мойсей (більш стисло) скорочено – Франко Іван ❤ | Шкільні твори\nГоловна ⇒ 📌Скорочені твори ⇒ Мойсей (більш стисло) скорочено – Франко Іван\nЛише один Мойсей вірить у здійснення світлої мрії. Молоде покоління вже не хоче прислухатися до його слів,\nдля них є цінністю щось конкретне, матеріальне, а не красива казка. Супротивників Мойсея очолили Датан і Авірон, які налаштовували народ проти пророка.\nВечір. Люди займаються буденними справами, говорять, що мало стало паші, треба буде кудись перекочовувати. Авірон радить піти в край Мадіан, а Датан пропонує йти далі, але не в край обіцяний. Раптом зі свого намету виходить старий Мойсей.\nВін прямує на майдан, хоче стати на великий камінь, щоб виголосити промову. Люди вагаються – розбити, розтоптати його чи пошанувати того, кого “батьки і діди звали батьком народу”.\nСлідом за Авіроном Датан став звинувачувати Мойсея у давній нібито зраді народові Ізраїлю. Тепер ізраїльтян через нього залишилася жменька, і веде він їх знову в неволю до єгипетського фараона. Мойсей сказав, що Датану, як і Авірону, не доведеться побачити Ханаана.\nМойсей залишився один. Він щиро молився до Бога, благаю чи підтримати його в скрутну годину. Сорок років він працював, намагаючись зробити з рабів народ за Божою подобою. Як коваль, “клепав… серця і сумління народу”, але, здається, даремно.\nМойсей благав Бога озватися до нього, але “мовчала пустиня німа”.\nРаптом Мойсей почув голос. Йому здалося спочатку, що це говорить його “власне горе шалене”, але це було не так. Голос почав допитуватися, чому Мойсей взявся вести ізраїльський народ – через гордощі, через сором, що був “братом рабів” чи через щось інше. Голос став спокушати Мойсея, намагаючись довести йому марність справи, якій він присвятив життя.\nЄгова пояснив пророкові, для чого той вивів синів Ізраїлю з Єгипту. Треба було духовно зміцнити обраний народ, підготувати до майбутніх випробувань, адже їм судилося “світ здобувать, його соки І скарби”. Поступ людства – це не скарби земні, а пошук духовності, невгамовна жага вдосконалення. Саме цей шлях веде до “обітованого краю”.\nА через те, що Мойсей на хвилину засумнівався в Богові, йому не побачити обіцяний край, він помре на порозі своєї мети.\n« Детальний Аналіз “Я (Романтика)” Хвильовий


Відомий дизайнер представив безконтактний мобільний телефон - Korrespondent.net\nВідомий дизайнер представив безконтактний мобільний телефон\nКорреспондент.net, 30 травня 2007, 10:24\nДнями один з носіїв творчої дизайнерської думки Бранко Лукич, який має великий досвід роботи з такими компаніями як Nіke, Adіdas, Samsung, Іntel і Motorola, представив світу оригінальну модель безконтактного мобільного концепту під назвою Taratі.\nЗадум дизайнера полягає у відсутності клавіатури як такою, навіть у її сучасному сенсорному вигляді.\nЛукич повідомляє, що для набору телефонного номеру, як і для одержання доступу до інших функцій телефону, користувачам потрібно буде просовувати пальці через отвори в телефоні, зроблені на місці звичних клавіш. А дизайн, за словами творця, закликає користувача доторкнутися до кого-небудь, не доторкаючись фізично, якимсь нематеріальним, духовним способом.\nПоки ще рано говорити про можливий успіх або неуспіх цієї моделі, але звернути увагу на новий концепт просто необхідно.\nЗа матеріалами expert.com.ua, mobimag.ru, mobime.ru


Знову жорсткий карантин? Де межа? | Всі разом!\nЗнову жорсткий карантин? Де межа?\nВ Україні триває “адаптивний карантин”. Верховною Радою прийнято “антивірусний закон” № 540. За його порушення можна отримати штраф чи ув’язнення строком до трьох років. В нашій країні, як і в більшості європейських та азіатських країн, профілактичні заходи дійсно частково обмежують права людини і це визнають експерти. Обмеження торкаються свободу пересування, права на мирні збори, права сповідувати релігію, права на отримання медичної допомоги, права на здійснення підприємницької діяльності. По завершенні карантину низка прийнятих урядом рішень може бути масово оскарженою в судовому порядку. Тенденція влади вдаватися до подальших крайніх профілактичних мір та засобів триває. Порушники сплачують штраф, а іншим страх – в науку.\nСтатистика поширення коронавірусної інфекції в Україні свідчить про те, що за останні дні кількість захворівших переважила вже 3000 на добу.\nЗнімаємо маски, щоб поговорити з експертами про те, чи можливо забезпечити повний обсяг громадянських прав в Україні і при цьому уберегти один одного від масового поширення COVID-19?\nДивіться програму КАБІНЕТ ЕКСПЕРТІВ “Червоні лінії карантину”. Проаналізуємо динаміку епідемії COVID-19 в Україні.\nРуслан Кухарчук, голова руху “Всі разом!”;\nСергій Гула, адвокат;\nВіталій Виноградов, аналітик Кабінету експертів;\nМихайло Канафоцький, голова Соборного Патріаршого товариство святого Рівноапостольного Великого київського князя Володимира;\nВіталій Царюк, директор Одеської студії “РадіоМ”;\nАртур Погоріленко, юрист.\nОтже, всі обмежувальні заходи карантину були застосовані державою поза межами її правового поля. Про що неодноразово було зазначено вже багатьма експертами. Сергій Гула, резидент Кабінету експертів, адвокат зазначив наступне: “Рішення, щодо обмеження прав і свобод громадян в умовах протидії поширенню коронавірусної інфекції суперечить нормам міжнародного права та вітчизняного законодавства. Урядом вводяться загальнообов’язкові норми і поняття, які властиві насамперед Конституції України. Примусова госпіталізація, притягнення осіб до адміністративної чи кримінальної відповідальності на підставі додаткових постанов уряду – неправомочні. Неможливо додатково навантажити законодавство шляхом постанов, тим самим додаючи поправки до Конституції України чи КПК, КАП. Україна, разом зі всім світом, виявилася неготова до того, щоб захистити цінності верховенства права в умовах глобального виклику. Обмеження вводити потрібно, але здійснювати це виключно в законний спосіб. Ми забули про найвищий Закон – Конституцію і дозволили декільком чиновникам з Кабінету міністрів видавати постанови призначені до загальнообов’язкового виконання. Це ручне керування державою в некоституційний спосіб. А президент, як гарант Конституції – самоусунувся від захисту авторитету коституційних прав і свобод українських громадян”\nАртур Погоріленко, юрист проаналізував урядові рішення, щодо карантинних обмежень: “Держави у світі не готові реагувати правовим чином у випадках масштабної загрози. Україна підпадає під юрисдикцію Європейського суду з прав людини і це джерело права на території нашої держави. У 2012 році зафіксовано рішення ЄСПЛ по справі Соломатіна проти України. Воно свідчить про те, що фізична недоторканість людини може бути обмежена у випадках охорони здоров’я населення. Така практика визнається. Але, хочу звернути вашу увагу на те, що засобами ЗМІ та цілеспрямованої інформаціної прогпаганди можна вплинути на суспільну думку і переконати у тому, що обмеження гарантованих прав і свобод доречно. А от визначити коли цей механізм дійсно необхідний важко. Це може стати інструментом політичного замовлення.”


Новини Луцька - Відео Сторінка 22 - Район Луцьк\nElapsed full time: 1.3769\nВсі Новини Луцька за темою - Відео Сторінка 22\nМунвартівці зноситимуть незаконно встановлені МАФи\nУ Луцьку працівники муніципальної варти й надалі зноситимуть кіоски, що не мають дозвільних документів.\nЛПЗ: патрульним довелось рятувати п'яного водія від розгніваних лучан\nВ обласному центрі Волині нетверезий чоловік ледь не збив на переході жінок з дітьми, але вперто не хотів визнавати своєї провини.\nПосадовців міськради й голову суду затримали за хабар\nЗа вимагання хабара сумою 17 тисяч доларів США затримали посадовців Луцької міськради.\nЛуцькі підлітки рoзважаються на даху вагoна\nУ Луцьку пoбачили підлітків, які бавилися на даху вантажнoгo вагoна.\nУ Луцьку п'яний водій влаштував нічні перегони з патрульними\nУ Луцьку порушники спочатку спробували втекти від правоохоронців на автомобілі, а потім і «на своїх двох».\n«Соромно, коли офіціант зі ста гривень дає решту 120», – Андрій Покровський про сучасну освіту\nРеформа освіти повинна йти з низів і органи місцевого самоврядування мають цю реформу підтримувати максимально.\n23:07 На Рівненській водій легковика збив пішохода і втік 310\n20:00 Як можна збагатитися на хворих? – голова БФ «Рідна Волинь» Дмитро Глазунов викриває тіньові схеми Луцька 1507\n16:25 ФОТО Осінні Карпати в об'єктиві луцького фотографа 292\n15:57 Лучанину за «скажену» їзду на мотоциклі світить штраф 414


13 грудня у приміщенні театру Саксаганського відбувся творчий вечір з нагоди 35-річчя трудової діяльності видатного майстра-перукаря, добре знаної у нашому місті та за його межами Валентини Краснер.\nЦя дивовижна, мила, привітна жінка, має справжній талант, дар від Бога творити красу з волоссям своїх численних клієнтів. Напевно, бути перукарем їй було на роду написано. І вона щаслива з того, що знайшла своє покликання у цьому житті…\nПісля закінчення навчання і отримання диплому про освіту, Валентина одразу бере участь у обласному конкурсі перукарів у місті Львові. Це дійство відбувалося на арені Львівського цирку. Вперше Валентина брала участь у змаганнях за міжнародними правилами на час. Із завданням вона впоралася на відмінно, отримала від усіх суддів найвищу оцінку і вперше стала переможцем. Відтоді розпочалася її бурхлива професійна діяльність. Семінари, майстер-класи, конкурси.. важливим у кар’єрі Валентини став семінар у Москві, котрий проводила провідний модельєр-перукар Долорес Кондрашова - перший стиліст і організатор перукарського руху в Україні та країнах СНД. Саме у неї навчалися чимало відомих стилістів, у тому числі і Сергій Звєрєв. Знання, отримані в Москві, окрилили Валентину. Вона намагалася втілити їх у Білій Церкві.\nЧас йшов. Вже й не було Радянського Союзу. І лише у 1999 році був проведений перший Всеукраїнський чемпіонат перукарського мистецтва у Києві. Взявши у ньому участь, Валентина Краснер зайняла у ньому призове місце. Відтоді Вища ліга перукарів і Укрсоюзсервіс щорічно влаштовують такі чемпіонати в Одесі та Ялті. І Валентина Сергіївна не залишає поза увагою жодного з них. Їй доводилося змагатися у різних номінаціях. І завжди вона отримувала призові місця. А у 2005 році вона виборола звання чемпіона України технічної категорії у номінації «чоловічі зачіски». Вона представила креативну зачіску та класичну стрижку і укладку.\nНезважаючи на бездоганне володіння технікою, Валентина Сергіївна розширює межі своєї майстерності. Вона творить красу у різних видах зачісок.\nУ 2006 році Вища ліга перукарів і Укрсо-юзсервіс довірили Валентині Сергіївні почесну і відповідальну місію бути суддею всеукраїнських перукарських чемпіонатів.\nЦього вечора відбувся творчий показ робіт майстрині Валентини Краснер та її друзів і колег.\nГлядачі мали змогу побачити зачіски у номінаціях: класична модельна зачіска, мода 60-х, комерційний стиль, спортивно-романтичний стиль.\nКожен вихід моделей - феєричне шоу! Глядачі із захопленням не лише роздивляються зачіски, а й насолоджуються виступами моделей. А доповнення у вигляді виступів артистів театру гармонійно вплітаються у вишукане дійство, створюючи справді святкову атмосферу. Важко навіть повірити, що ювілярка стільки років свого життя віддала своїй професії. Адже їй самій ледве виповнилося стільки років, скільки, за її словами, вона займається перукарською справою! Принаймні, так вона виглядає! Напевно, саме улюблена справа і робить її такою молодою та щасливою.\nЦього вечора у залі зібралося чимало людей. Поважні гості, колеги, клієнти, друзі і численні шанувальники таланту ювілярки щиро зичили їй усіляких гараздів, дарували квіти та подарунки, говорили щирі слова вдячності і вітали, вітали, вітали.\nТепло і затишно було від цих вітань усім присутнім. Кажуть, краса врятує світ. І це справді так. Якщо красу створюватимуть такі люди, як Валентина Сергіївна Краснер.\nТож ми теж приєднуємося до численних привітань та побажань на адресу ювілярки!


панахида ТЕГИ Інформаційний ресурс УГКЦ - сторінка 2\n19 січня 2016 11:25\nГлава УГКЦ на Інститутській очолить поминальну молитву за Героїв Небесної сотні У середу, 20 січня, в річницю перших жертв Революції гідності, о 09.00 в капличці на честь Героїв Небесної сотні, що на вул. Інститутській у Києві, Отець і Глава УГКЦ Блаженніший Святослав з духовенством та вірними нашої Церкви відслужить Божественну Літургію та Панахиду.\n30 серпня 2015 20:45\n24 липня 2014 20:55\nУ Тернополі молилися за жертв «Боїнга 777», збитого над Торезом Панахиду за невинно вбитих пасажирів та членів екіпажу збитого над м. Торез (Донецька область) «Боїнга 777» Малайзійських авіаліній очолив Архиєпископ і Митрополит Тернопільсько-Зборівський Василй (Семенюк) 24 липня в архикатедральному соборі Непорочного Зачаття Пресвятої Богородиці.\n31 березня 2014 09:48\n«Україна сьогодні потребує людей, які мають нове серце…» – владика Богдан (Дзюрах) на Майдані Cьогодні ми, діти однієї Матері-України, почуваємося об’єднаними в цій жалобі. Прагнемо, щоб родини героїв Небесної сотні знали і бачили, що ми разом із ними, бо ми є тут, у Києві, де наші герої зустріли не смерть, а Господа, який дає життя. Він їм дав повноту життя, бо прийняв їх у свої вічні батьківські обійми.\n31 березня 2014 09:37\nУ Римі вшанували пам’ять Небесної сотні У неділю, 30 березня, українці Рима вшанували пам’ять Небесної сотні. На одній із центральних площ міста, недалеко від базиліки Сан Джованні Латерано, зібралася громада Рима, щоб молитовно вшанувати героїв Майдану.