Володимир Онука:"Хто хоче - той працює" » Журнал "Аграрний тиждень. Україна" www.a7d.com.ua Агрополітика, новини, технології, техніка, агрохімія та все про агробізнес\nАТУ » Агрополітика » Гаряча тема » З перших вуст » Володимир Онука:"Хто хоче - той працює"\n30 октябрь, Розділ Агрополітика / Гаряча тема / З перших вуст, переглядів 5 188\nВолодимир Онука: « Життя прожити – не поле перейти. Були б лише ці поля... Бо на початку 90-х, як знаємо, незалежність країни принесла із собою розруху.Особливо у села. «Все моє, все колгоспне» якось аж надто швидко стало перетворюватись на розвалені ферми, занедбані поля, а селяни, хто молодший, подались заробітчанами по близьких і далеких дорогах. Звісно, не всі, проте багато.\nДав тоді початок відродженню сіл фермерський рух, якому, до слова, мало хто бажав добра. Бо за часів радянської влади були привчені: приватна власність – це погано, це загниваючий капіталізм. Та й про куркульство частіше стали згадувати. Десь хтось уже й палив скирти фермерів, шкодив полям...\nОсь у таких непростих умовах доводили в Кагарлицькому районі на Київщині, і найперше собі, що вони не зайві для села Ліщинка, одні із піонерів фермерського руху в Україні - молоде подружжя Володимир та Людмила Онуки. І довели! Бо із пуп’янку їхніх умілих старань на землі та біля худоби нині успішно діє у складі однієї із найпотужніших компаній України ПАТ «Миронівський хлібопродукт» відоме не лише в країні, але й за її межами, приватне акціонерне товариство «Агрофорт». Тут є чому повчитись початківцям аграрної справи і не лише. Та спочатку про вічне і нескорене – кохання.\nПоловина мого успіху...\nВласне фермерське господарство Володимир Онука створив у 1991 році, отримавшм в оренду із держземфонду 50 га землі за три кілометри від села Ліщинка.\n- Тоді не треба було мати лопату грошей, - пригадує, - щоб стати фермером. Достатньо було показати у райраді документи, що ти за фахом аграрій, і дочекатися, де тобі відповідна комісія виділить гектари. Це потім «ловці» за швидким збагаченням чи то зведенням маєтків кинулись у фермерство, намагаючись за будь-яку ціну заполучити землі. Тоді ж у фермери йшли звичайні люди, які розуміли, що таке селянська праця і скільки власних потів треба у неї вкласти, аби мати віддачу. Було велике бажання випробувати свої сили на практиці й у мене. Дружина Людмила Валентинівна підтримала. Нині, озираючись у ті роки, не раз кажу собі: дружина, із якою ми вже 27 літ разом, – це половина мого успіху, якщо не більше. Це мій оберіг у роботі, сімейному затишку. Я її інколи називаю декабристкою, бо, коли надумав стати фермером, не побоялась кинути столичне життя і з двома маленькими донечками податись за мною просто у поле. В усьому підтримувала, зрештою, як і зараз у статусі мого заступника в товаристві. Тому хочу їй ще раз сказати те, що казав 13 жовтня у день її народження: залишайся такою, як є для мене, для дорослих доньок Марії та Юлі, для нашої онучки Даринки. Здоров’я тобі та молодості, а я, ти знаєш, завжди поруч.\nВ єднанні і спогади подружжя Онук. Від чого тоді, у 1991-му, відреклись? Обоє закінчили Українську сільгоспакадемію (зооінженерний факультет) і могли б усе життя присвятити викладацькій роботі. Що Володимир Володимирович і робив, закінчивши аспірантуру та працюючи асистентом на одній із кафедр академії по відгодівлі худоби. Жили у гуртожитській «малосімейці», радіючи двом маленьким донечкам. Проте настали часи бурхливих змін, а з ними з’явився шанс досягти більшого у житті. Хтось із колег тоді їздив із прасками та іншим крамом у Польщу, Румунію. Звали Володимира, бо зарплати науковців були мізерними, аби на них прогодувати сім’ї. Онуці не по душі була така торгівля. Тож вирішив займатись реальним виробництвом. Так і опинився у Ліщинці. Допоки будували в полі на виділених землях хату – жили у полі, у вагончику. В школу дітей із свого «хутора» возили по бездоріжжю трактором. Іншого виходу не було. Але ж за легким життям в село і не їхали, знали, на що йдуть.\nКласика фермерства – на канадських полях\nНа своєму обійсті хочеться працювати, коли є азарт до цього. Робота на себе для Володимира і Людмили хоч і була тяжкою, але в радість. Знання, набуті в академії, застосовували на практиці, експериментували, засіваючи і доглядаючи поля, особисто підбирали раціони годівлі для худоби, яку завели, звівши ферму. Довго нікого не наймали у поміч, бо хотілося все робити самим.\n- Що б хто не заперечував, а я був і залишаюсь глибоко переконаним: лише праця на себе найефективніша, - продовжує розмову Володимир Володимирович. - Колгоспи це довели: людина робить на колгоспному полі, а подумки - на власному городі. Де що «не так» лежить у колгоспі – обов’язково під пахву і додому. Навіть у клуб багато хто ходив, як те всенародно відомо, із мішками, щоб потім поночі того ж силосу вкрасти у колгоспі. Та й після ліквідації колгоспів не німці, вибачайте, чи ще хтось, а часто саме місцеві розкрадали колективне добро. Тому, вважаю, фермерський рух в Україні не стільки навіть порятував села від розрухи, як показав селянам, що треба нарешті вчитись працювати на самих себе. За такими, як ми, потім з’явилося чимало фермерів. Лише у Кагарлицькому районі їх зараз до сотні. Багатьох поважаю за працю, надто тих, хто не зазирав у кишеню держави, а поступово робив себе і свій бізнес. Ліквідуй їх – голі села залишаться, земля заросте бур’янами. А оті селянські кооперативи, які вже рік зі столиці дехто нав’язує створювати, вважаю, погоди на селі не зроблять. Ні, можливо, десь вони і будуть, але у багатьох селах нині більшість по хатах – пенсіонери, хтось на заробітках, а хтось і спивається. Та й у багатьох випадках люди не цінують пайову землю, бо легко, «на шару», дісталась. Знаю не одне село, де, дайте лише мені великий мішок грошей, я до вечора у півсела скуплю землю. А на ранок прибіжить половина села до іншої і кричатиме: «Йдіть бігом, продавайте, а то гроші у нього скінчаться!» Кажу, як є. Тож із кого створювати кооперативи, і хто такі наважиться інвестувати? Адже без техніки, ферм та багато чого іншого «колгосп» не відродиш. Та й для чого на руїнах по-новому городити тин, коли давно вже є готова класика для наслідування, із якої я, до речі, особисто почерпнув немало практичного, подорожуючи по закордонах, – це успішний досвід ведення фермерства в Америці, Канаді. Там, що суттєве, фермерів усіляко підтримує держава, а у нас «як завжди». Проте хто хоче і вміє – той, звичайно, працює.\n«Агрофорт» пропонує ексклюзив: п’ємонтез!\nХто вміє, той не лише працює, але й досягає успіхів. Із 50 га фермерське господарство Володимира Онуки поступово розрослось до 800 га, а нині у статусі ПрАТ «Агрофорт» обробляє близько 14 тис. га ріллі.\n- Де хто не справляється по селах із землями – «беремо на буксир і тягнемо» далі, - каже В. В. Онука. –Тож зараз орендуємо землі у багатьох селах Кагарлицького, Ставищенського, Рокитнянського, Таращанського районів на Київщині, в Оратівському районі Вінницької області. Основними напрямками діяльності є вирощування зернових та технологічних культур, виробництво молока та відгодівля великої рогатої худоби м’ясних порід. Маємо, сказати б так, й ексклюзивну спеціалізацію, якою мало хто серйозно займається в Україні, – розводимо племінних тварин м’ясних порід. М’ясне скотарство на цей час у нас представлене племзаводом волинської м’ясної породи, племрепродукторами породи шароле, української м’ясної, герефордської, симентальської та п’ємонтезької. До речі, в Україні лише у нас корови та бугаї породи п’ємонтез. На всі породи є попит, у тому числі дещо експортується, скажімо, до Азербайджану, та ми поки що цей процес стримуємо, бо важливіша генетична робота. Також не ставимо собі за мету реалізувати у надмірних обсягах яловичину, бо на рівні держави хороший стейк у закупівлі чомусь коштує як звичайне м’ясо, та ж свинина. Безперечно, тут грає свою роль низька платоспроможність більшості населення, яке часто віддає перевагу дешевшій курятині. Але ж не завжди будемо бідні, тому що дурні? Колись і стейк, вірю в це, себе виправдає. Тим часом наголос зробили на селекції в рослинництві, яка для нас вбачається досить перспективною. Адже порядок має бути і на полях.\nНа глобальне потепління, варто тут додати до слів Володимира Володимировича, в «Агрофорті» нарікань не почуєш. Бо за будь-якої погоди щорічно у товаристві чи не найкращі показники урожайності у Кагарлицькому районі, та й на Київщині. Не відстають і по надоях молока. Щоб поліпшити умови на фермах сучасними технологіями – взялись за їх реконструкцію. А для племінної м’ясної худоби продовжують додавати нові «курорти» - пахучі трав’янисті балки для випасів. Пайовики охоче віддають в оренду товариству такі нерозорані шматки землі, як і ріллю, бо знають, що матимуть взамін хорошу плату за паї. Шанують робочі місця і ті, хто тут працює. При тому у команді не просто професіонали, а, подібно Володимиру Володимировичу, фанати своєї справи, котрі поділяють думку свого директора, що досягає успіху лише той, хто сповна віддається роботі, надто не переймаючись фінансовими питаннями. Бо вигода працелюбів завжди наздоганяє... Тож зовсім не випадково, що товариство - на шляху створення одного із найпотужніших по племсправі підприємств в Україні. Чимало нагород за здобутки у праці це яскраво підтверджують. Зокрема, у кандидата сільськогосподарських наук В. В. Онуки серед відзнак срібна медаль ВДНГ СРСР, медаль «За працю та звитягу», Почесна грамота Мінагропроду України. Також товариство проводить велику благодійну роботу: під опікою у нього шість шкіл, ще надається фінансова допомога сільрадам, ФАПам, дитсадкам, будинкам культури на тих територіях, де орендуються землі. Як депутат Київської облради, Володимир Онука активно втручається у соціальний розвиток області, допомагає фінансово сиротинцям, тим людям, які дійсно потребують цього. Не випадково відгуки про нього, як про досить благородну, високої честі та справедливу у вирішенні проблем людину. А гортаючи корпоративний часопис товариства, де шеф-редактором, до слова, Людмила Онука, відкрили для себе ще одну рису ії чоловіка, яка до душі, тепер знаємо, і його родині, і його трудовій команді: Володимир Володимирович ще й великий оптиміст і романтик. Захоплено може говорити про те, які казочки для онуки підібрав у своєму комп’ютері, про свій сад-виноград, про найвірніших кавказьких вівчарок, про коня (а, справедливіше, кобилу) Палестину, про Володимира Висоцького, без пісень якого не уявити корпоративні поїздки взимку у гори, аби провести там час на лижах, біля вогнища, просто у веселій та дружній компанії і набратись сил для нових буднів. Тому що:\nЦінує Володимир Онука і чоловічу дружбу, поважає тих, з ким воістину примножує славу аграрної галузі України. Із його слів: «У голови правління ПАТ «Миронівський хлібопродукт» Юрія Косюка треба вчитись, вчитись і ще раз вчитись. А його першого заступника Юрія Мельника, професіонала вищого ґатунку, розумію із півслова. Тож із однодумцями за честь працювати».\nВтім, хочеться завершити оповідь все ж іншим і, наперекір осіннім холодам на дворі, теплим, березневим. Гортаючи разом із Людмилою Валентинівною корпоративний часопис за березень 2010 року, побачили на першій сторінці дуже хороше фото (виявилось – її улюблене): по зораному полю, зігрітому вранішнім сонцем, йде її чоловік. Хода швидка, ділова. Бо життя йому прожити так випало, щоб не одне, а сотні полів пройшов. І не випадковим перехожим, а, дійсно, справжнім господарем на щедрих українських чорноземах. Коли до них по-людськи. Що чесно, по-хліборобськи, і робить.\nВалентина ПИСЬМЕННА, Фото Наталії ЧЕРЕШИНСЬКОЇ\nСвітанок київський - у Королівці


Який автозагар краще? - 77.укр\nТепла пора року – час шортів, коротких топіків і маечек. І, природно, хочеться при цьому мати гарний рівний загар, а не виглядати, як бліда моль. Але далеко не у всіх є час і можливість регулярно приймати сонячні ванни, і тут незамінним засобом стає автозагар . Зазвичай при згадці таких коштів кажуть «крем для автозасмаги», хоча форми випуску цих засобів куди різноманітніше. Існують креми, гелі, лосьйони, молочко і навіть масло-автозагар.\nЗасоби для автозасмаги, за рахунок входять до їх складу хімічних сполук, фарбують верхній шар епідермісу. Основною діючою речовиною таких коштів зазвичай є дігідроксіацетон, похідна гліцерину, що входить до групи цукрів. Косметологи стверджують, що такі барвники є безпечними, і єдина можлива проблема при їх частому використанні – шкіра може стати сухою. Але ця проблема вирішується за допомогою спеціальних зволожуючих засобів.\nКреми для автозасмаги – найкращий варіант при наявності часу. Дає найбільш стійкий ефект, але вбирається і проявляється досить довго.\nЛосьйон Nutri Bronze від l’oreal . Наноситься рівним шаром і дає гарний, натуральний відтінок. Але більше підходить для смаглявої шкіри і дуже довго проявляється (іноді аж до декількох днів).\nМолочко Summer Glow від Dove . Бюджетний варіант, легко наноситься і легко змивається. Може надавати шкірі жовтуватий відтінок.\nКрем-автозагар від Eveline – хороший бюджетний варіант. Легко наноситься, але дає дуже насичений, не завжди природний відтінок.\nBronze Nature від Yves Rocher . Дає стійкий і натуральний відтінок, швидко вбирається, але при найменшій необережності в нанесенні з’являються більш темні плями. Видаляється з шкіри досить складно.\n← Кондиціонер для вій\nАвтозагар для обличчя →


Блок глини – Офіційна Minecraft Wiki\nГлина та блоки глини.\n“ Наступного разу, коли ви будете досліджувати повне величезних грибів болото або плавати вздовж однієї з найвеличніших річок, що пробираються через кубічний ландшафт Майнкрафта, уважно пильнуйте один із найрізноманітніших будівельних матеріалів, який може запропонувати гра – глина! „\nГлина — це блок з перефарбованою у світло-синій/сірий колір текстурою піска.\nГлину можна знайти поміж згенерованого піску, але не у пустелі. Зазвичай генерується під водою. Її важко знайти, але більш легко, ніж інші "дорогоцінні" блоки (наприклад, золото),адже, щоб знайти глину, потрібно лише походити на поверхні пляжних/болотяних біомів. Від Beta 1.8, глину можна знайти у річках та озерах без урахування навколишніх блоків. Глина генерувалась дуже рідко до Halloween Update.\nВидобути глину можна будь-яким інструментом, але лопатою швидше. З видобутого блока глини випадає 4 кульки глини, з кульок глини можна назад змайструвати глиняний блок, або випекти цеглу.\nНатиснувши F5, камера перейде у режим перегляду від третьої особи. Ви зможете побачити, що під водою. Це дуже корисно для пошуків глини з човном.\nЯкщо вам не дуже легко відрізнити камінь від глини, то камінь від глини відрізняється тим, має лінійну текстуру, а глина має світліший колір та не є лінійною. Глина має звук землі та гравію, якщо ходити по ній або видобувати її.\n3 Як інгрідієнт для випікання\n7 Перегляньте також\nБлок глини можна добути і рукою, але з допомогою лопати швидше. При цому з одного блока глини випаде 4 глиняні кульки.\nПроцес » Результат\nЯк інгрідієнт для випікання\nБлок глини Блок глини,\nДоданий блок глини.\nУ версії 1.6 Beta існує помилка , через яку глина генерується тільки на тих ділянках, у яких збігаються X і Z координати (і тільки при виконанні всіх інших умов, необхідних для генерації глини). Через це глина практично не зустрічається на картах.\nПомилка у Beta 1.6 виправлена.\nГлина зазвичай знаходиться під водою в основному на дні річок і поширена на підводних ділянках боліт і дрібних «озер» (1 і 2 метри глибиною) у великих кількостях. Проте, глина може бути знайдена на сухій землі серед піску. Іноді, під піском.\nГлину можна перетворити на обпалену , глину.\nГлину не можна більше знайти на дні океанів.\nГлину можна перетворити на тверду глину.\nВ реальному світі глина буває різних кольорів: від білого до яскраво-червоного.\nВ справжньому житті, глина знаходиться на глибині в кілька метрів під землею.\nГлину часто можна знайти в водоймах з піщаним дном.\nДля економії простору в інвентарі, з чотирьох глиняних грудок можна створити один глиняний блок. З глиняного блоку не можна створити чотири грудки назад, але його можна розмістити, а потім зруйнувати.\nУ дуже рідкісних випадках глину можна знайти в підземеллях на низьких рівнях.\nЧерез це глина практично не зустрічається на картах.\nГлиняні блоки найрозумніше добувати лопатою з зачарованням "Шовкове торкання".\nІноді глина може згенеруватися під фермами сільських жителів.\nРозподіл глиняних блоків в 1.1\nНе підводна глина у природі.\nЗокрема, в болотах глина зустрічається в "круглих" моделях, так як і ця.\nГлина, згенерована під фермою села NPC .\nГлина, згенерована у водоймі.\n↑ "Block of the Week: Clay" – Minecraft.net, June 2, 2017\nОтримано з https://minecraft-uk.gamepedia.com/Блок_глини?oldid=25185\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 18:36, 29 липня 2020.


У Луцьку хочуть заборонити продаж алкоголю вночі | ВолиньPost\nУ Луцьку планують обмежити продаж алкогольних напоїв з 22:00 до 8:00 усім закладам, крім ресторанів, а останнім заборонити лише продаж на виніс.\nПро це йшлося під час обговорення проекту рішення Луцької міської ради 31 березня в Центрі надання адміністративних послуг.\nЯк зазначив заступник Луцького міського голови Тарас Яковлєв, раніше вже діяла подібна заборона в місті, але вона стосувалася лише вбудований у стаціонарні приміщення магазини, тимчасових споруд та павільйонів. Тепер же пропонують заборонити продаж алкогольних напоїв з 22:00 до 8:00 усім, крім ресторанних закладів.\nПідприємці не схвалили такого рішення. Власник магазину «Сова» Василь Герасим’юк зазначив, що така заборона суттєво зменшить прибутки і, фактично, змусить власників закривати магазини та звільняти людей. Особливо гостро проблема стоїть у літній період. На його думку, краще було б просто суттєво підняти ціну алкогольних виробів.\nБільшість підприємців дотримуються схожих думок. Вони наголошують, що продаж алкоголю – суттєвий пункт доходу магазинчиків, який деяким допомагає втриматися на ринку.\nНачальник міліції громадського порядку Володимир Солоненко заявив натомість, що дуже багато злочинів вчиняють вночі і саме у стані алкогольного сп’яніння. Особлива проблема, за його словами, є серед молоді. Солоненко зазначив, що з кожним роком збільшується кількість молодих осіб, які скоюють злочини в стані сп’яніння.\nЯковлєв зазначив, що треба знайти компроміс між позицією підприємців, які наповнюють міський бюджет, і проблемами, які породжує нічний алкоголь. Він вважає, що краще зменшити дохід, але зберегти людське життя та здоров’я.\nЗрештою, зійшлися на думці вивчити питання про можливість заборони не з 22:00, а з 23:00. А проголосують депутати на сесії міської ради вкінці квітня. Якщо вони схвалять, то рішення має вступити в силу з 1 червня 2014 року.\n007 31 березень, 2014, 17:48\nв тернополі та львові вже пару років така заборона діє, жоден магазин не закрився, хай не видумують.\nДумка 31 березень, 2014, 19:45\nМаразм. Зберегти гроші підприємців. Може ще наркотики почнем продавати, щоб останні отримали прибуток і добре себе почували "на ринку". Продають всім наліво-направо, і дітям теж. Щей жаліються. Заборонити і край. Без компромісів.\nгиии 31 березень, 2014, 21:10\nтреба почати з того, що порядні люди вночі сплять, а не горілку купляють!\nтому очевидний звязок між злочинністю та продажем алкоголю вночі існує.\nякби моя воля, то алкоголь взагалі би продавався у спецмагазинах і щоб належали вони виключно місту (жодних приватників) та працювали до 20 години максимум!\nЯк Нацгвардія охоронятиме українців. ФОТО\n31 березень, 2014, 17:27\nВолинських «беркутівців» «переслідували» після вибачень навколішках\n31 березень, 2014, 17:24


Регіонал запропонував створити національне військове кладовище без воїнів УПА | NewsMarket - Новини України та світу\nРегіонал запропонував створити національне військове кладовище без воїнів УПА\nНовини України. 3 червня. Верховна Рада прийняла проект постанови про створення національного військового кладовища.\nКолесніченко не знайшов воїнам УПА місця на цвинтарі\nЗа задумом автора документа – народного депутата Вадима Колесніченка (Партія регіонів), на ньому будуть ховати ветеранів Великої Вітчизняної війни, воїнів-афганців, а також загиблих за Україну учасників інших військових конфліктів.\nВоїнам УПА, відповідно до законопроекту, на цьому кладовищі місця не знайдеться. Експерти попереджають, що такий вибірковий підхід може стати причиною додаткового напруження у суспільстві.\nНа думку Колесніченка, у рік святкування 20-річчя незалежності і 70-річчя початку Великої Вітчизняної війни загальнодержавне значення має “увічнення пам’яті воїнів-визволителів, ветеранів війни та захисників Батьківщини”. “Згадувати своїх синів народи будуть на військових меморіальних кладовищах: американці – на Арлінгтоні, італійці – в Мілані, ізраїльтяни – на кладовищі “Яд-Вашем “, росіяни – на федеральному військовому меморіальному кладовищі”, – відзначається в пояснювальній записці до документа.\nАналогічний національний меморіал Колесніченко пропонує створити в Україну – у селі Биківня Київської області. Після прийняття проекту постанови буде сформований робочий комітет, до якого увійдуть представники Міністерства оборони, ветеранських організацій, чиновники київських міської та обласної адміністрацій. Комітет буде займатися розробкою проекту меморіалу.\nЗа словами Колесніченка, на кладовищі ховатимуть ветеранів Великої Вітчизняної війни, учасників війни в Афганістані та інших збройних конфліктів. При цьому депутат заявив, що тут не будуть ховати воїнів УПА, тому що формально вони не є ветеранами.\nНа думку Юрія Шухевича – сина одного із засновників ОУН-УПА Романа Шухевича, пропозиції Колесніченка можуть внести розкол в українське суспільство. “Вадим Колесніченко тільки й робить, що зіштовхує українців між собою”, – заявив Шухевич.\nВтім, заступник директора Інституту історії України Національної академії наук Станіслав Кульчицький підтримує ідею створення військового меморіалу. “Але якщо кладовище національне, то на ньому можна ховати лише радянських ветеранів. Виборчий підхід у даному випадку абсолютно неприпустимий”, – повідомив Кульчицький. На його думку, перед створенням національного меморіалу необхідно провести громадські слухання, які допомогли б вирішити всі спірні питання.\nЯ був із тих прокурорів, що не слухали порад президентів – Піскун\nГвалтівника із Каліфорнії засудили до 431 року ув’язнення


Суд арештував підозрюваних у нападі на автобус з членами організації Іллі Киви - ZAXID.NET\nСуд арештував підозрюваних у нападі на автобус з членами організації Іллі Киви\nУсі підозрювані перебуватимуть під вартою до 25 жовтня\nСуспільство — Максим Охримчук, 07:39, 31 серпня 2020 0 0\nКиївський районний суд Харкова за взяв під варту без права внесення застави 16-х підозрюваних у нападі на автобус під Харковом, у якому перебували члени організації нардепа Іллі Киви «Патріоти – За життя».\nЯк повідомило увечері 30 серпня «Громадське», більшість підозрюваних є мешканцями Дніпра, вони перебуватимуть під вартою до 25 жовтня. Самий судовий процес тривав два дні – з 29 по 30 серпня.\nЗа даними слідства, вони разом з іншими особами 27 серпня рухалися сімома автомобілями, зокрема на Mitsubishi, із 5 людьми у салоні, та Volkswagen Transporter, де перебувало 9 людей. Після того як вони простежили за мікроавтобусом із членами організації ОПЗЖ, вирушили за ним та заблокували. Опісля цього порізали колеса автобусу, побили вікна, розпилили у салоні сльозогінний газ та кинули невстановлений предмет, внаслідок чого виникла пожежа.\nПідозрювані заперечували причетність до нападу на автобус. Вони запевняли, що рухались з Харкова додому до Дніпра, тому їхнє затримання є непорозуміння.\nНагадаємо, що 27 серпня під Харковом невідомі напали на мікроавтобус з представники ГО «Патріоти – За життя», яку очолює скандальний нардеп Ілля Кива. У нападі нардеп звинуватив представників «Азову» та «Нацкорпусу», однак ті заявили, що не причетні до цього інциденту, оскільки «виконували бойові завдання на фронті». Вони також закликали правоохоронців «затримати Іллю Киву та розслідувати його причетність до організації терористичного акту на трасі Київ-Харків».


Общество » События дня в мире\nСобытия дня в мире » Международные новости » Общество\nБути гомосексуалістом навіть в наш час - вибір не настільки легкий, як може здатися на перший погляд. Зокрема, якщо мова йде про Східну Європу. Так зване пострадянський простір цього насилу приймає нетрадиційну орієнтацію, особливо серед чоловіків. Справа тут швидше в сприйнятті і відсутності\nКажуть, людей об’єднує горе чи спільна мета. У випадку з Україною, під час Революції гідності, людей об’єднало і горе, і спільна мета, і бажання жити за новими правилами та відносинами всередині країни. Проте, не зважаючи на всі світлі цілі того, що відбулося, до сьогодні деякі явні та очевидні для\nСегодня имя организатора Five Winds Asset Management и QW Lianora Swiss Consulting (Questra) на слуху у сотен тысяч людей по всему миру. Обвиняемый в мошенничестве в особо крупном размере, уроженец Украины Павел Геннадьевич Крымов, на протяжении 15-ти лет занимался преступной деятельностью в сфере


Збірну Словенії з гандболу отруїли на чемпіонаті світу – ЗМІ – Korrespondent.net – Новини світу. Факти та огляди подій\nГоловна Спорт Збірну Словенії з гандболу отруїли на чемпіонаті світу – ЗМІ – Korrespondent.net\nГравці Словенії після матчу з Єгиптом\nПеред матчем з Єгиптом раптове погіршення самопочуття відчули 12 гравців. Словенці вважають, що їх отруїли.\nКоманда збірної Словенії з гандболу позбулася можливості залишитися в чемпіонаті. Спортсмени зіграли внічию (25:25) з господарями світового турніру єгиптянами, які потрапили в плей-офф. У Федерації гандболу Словенії вважають, що захід було погано організовано, і заявили, що їхніх гравців перед важливим матчем отруїли, пише Handball Planet.\n“Насправді, минулої ночі і в день матчу у нас було дуже багато проблем зі здоров’ям… Тому ми абсолютно не можемо бути задоволені організацією чемпіонату світу в цьому році в Єгипті”, – сказав генеральний секретар Асоціації гандболу Словенії Горан Цвіджич на наступний день після закінчення виступів Словенії в Єгипті.\nЗа його словами, 12 гравців були отруєні перед матчем з Єгиптом.\n“Хлопці кричали від болю, їх рвало, вони кидалися в туалет зі швидкістю, ніби життя їхнє було на кону. Вночі Сташ Скубі і Драган Гайіч зачинилися в убиральні з болями, а перед самим матчем в роздягальні наш найвищий і найсильніший гравець Блаж Благотіншек впав без свідомості. Дев’ять гандболістів, незважаючи на погане самопочуття, зважилися постояти за себе, за команду, за вихід в чвертьфінал, до вісімки найсильніших збірних світу. За Словенію! Єдину, об’єднану спортом країну, яку ми любимо найбільше в світі”, – розповів Горан Цвіджич.\nВін додав, що проблеми “виснажених, хворих гравців” нікого не цікавили.\nВ 1/4 фіналу чемпіонату світу зіграють:\nІспанія – Норвегія,\nДанія – Єгипет,\nФранція – Угорщина,\nШвеція – Катар.\nНагадаємо, що в Боснії вісім студентів померли від отруєння чадним газом.\nДодамо, що на Львівщині від отруєння чадним газом загинула дитина.\nПопередній запис Disney+ обмежив перегляд Пітера Пена і Дамбо через “расизм” – Korrespondent.net\nНаступний запис Рішення прокурора і позиція ВАКС по “Роттердам+” розвіяли всі сумніви щодо складу злочину у цій справі – екс-генпрокурор\nЩе в Спорт\nФото: Кадр из видео Алієв подався в репери Колишній футболіст Олександр Алієв презентував …\nМОК не буде скасовувати Олімпіаду в Токіо Ніхто не може дати гарантію, що Ігри пройдуть ві…\nФото: dpa Стало відомо про інтерес України до участі в конкурсі на право проведення Олімпі…


10 найбридкіших страв світу - новини Еспресо TV | Україна\nРедакція Еспресо.TV підшукала кілька екстремальних страв світової кухні.\nБалют – це варене качине яйце, в якому вже сформувався плід з хрящами і дзьобом. Вживається в їжу переважно народами Камбоджі. Ті, хто куштував цю страву, відзначають особливо хрусткий смак (можливо, через напівсформовані кістки)\nХакарл - це ні що інше, як прогниле до останньої м'язової клітки м'ясо гренландскої акули.Ті хто бачив чи й куштував цю страву відзначають, що запах шматків м’яса нагадує той, що панує в недоглянутих громадських туалетах.\nХакарл буває двох сортів: з гнилого шлунка і з гнилої м'язової тканини. Для магазинів хакарл фасується, як наші кальмари до пива. Недосвідченим їдокам радять при першій дегустації затикати ніс, тому що запах набагато сильніший від смаку.\nВін схожий на дуже гостру білорибицю або скумбрію по-єврейськи. В Ісландії цей делікатес входить в обов'язкову програму гулянь на Різдво і Новий рік. Поїдати гнилу акулятину - значить, бути стійким і сильним, як справжній вікінг.\n3. Сир Casu marzu\nCasu marzu - вид сиру,який виробляють на Сардинії. Найбільш відомий ций «делікатес» вмістом у ньому живих личинок комах. У перекладі з сардинского casu marzu означає «гнилий сир», а в розмовній мові також використовується вираз «червивий сир».\nЛичинки схожі на невеликих (до 8 мм) за розміром черв’яків. Якщо їх потурбувати, вони здатні стрибнути на відстань до 15 сантиметрів. З цієї причини, бажаючим покуштувати ций сир рекомендують під час їжі захищати очі.\n4. "Жива страва" - Sannakji\nSannakji –це живий восьминіг на тарілці. У Кореї вважається великим делікатесом. Побачити і вибрати восьминіга можна у великих акваріумах, які зазвичай розташовуються при вході в ресторан. Ще живе дитинча восьминіга нарізають і подають, присипаючи спеціями.\nДоки людина їсть, щупальця продовжують ворушитися і, якщо не працювати щелепами активніше, можуть присмоктатися до язика\nУ Камбоджі смажені коники - одна з найпопулярніших страв. Якщо провести аналогію з Україною, то для тамтешніх громадян коники – це щось на зразок нашого соняшникового насіння. Їдять їх смаженими, краще гарячими, в соєвому або рибному соусі, рясно посипаючи червоним гострим перцем.\nГолову і лапки краще відразу відокремлювати разом зі шлунком. На смак чимось нагадують смажену картоплю зі своєрідним вершковим, трохи солодкуватим присмаком.\nНазву цього делікатесу можна перевести як "танцююча креветка". Коли odori ebi- молоді рачки виду pandalus borealis- за допомогою традиційних паличок потрапляють в рот людині, живі креветки починають лоскотати їй язик своїми вусиками і ніжками. Це вважається приємним.\nБезпосередньо перед подачею на стіл страву поливають спеціальним соусом, приготованим за секретним токійським рецептом.\n7. Сашімі з китового м'яса\nНезважаючи на суворі міжнародні табу і обмеження, японці продовжують вбивати китів заради м'яса - м'якого, рідкого, і яке смердить "козлом".\nСашімі готується з сирої китятини, приправленої васабі, імбиром та соєвим соусом. На смак китові сасімі нагадують сиру червону рибу, яка парочку днів полежала поза холодильником.\n8. Мозок мавпи\nМозок мавпи, як страва - це не лише туристичний міф чи сцена з "Індіани Джонса": є люди, які регулярно харчуються сирими мавп’ячими мізками. У Камбоджі на базарі можна запросто і недорого купити кіло-два мавп’ячих мізків, і тут же, на місці, з'їсти. Ніхто не вважатиме це дивним або потворним.\n9. Ікра морського їжака\nЗ колючих кульок добувають ікру, що міститься в статевих залозах - гонадах. Яскраво-помаранчева субстанція ніжна на смак, але трохи смердить. Її дістають, розпорюючи їжака спеціальним пристосуванням або просто ножицями. Хтось виколупує масу ложкою, хтось злизує. На італійських курортах організують спеціальні морські прогулянки для поціновувачів їжакової плоті .\n10. Серце жаби\nСпеціально вирощених земноводних тримають в акваріумах на кухнях ресторанів. Клієнтові пропонують самому вибрати "шматочок" пожирніше. На його очах з жаби здирають шкіру, потрошать тушку, розрізають на шматки. Земноводне б'ється в конвульсіях, розмахуючи лапами прямо в тарілці.\nПрикрашають делікатес ще живою головою з кліпаючими очима. Окремо подають серце, яке все ще продовжує битися.


Зеленський зустрінеться з Ердоганом у Стамбулі | Новини України і Бельгії\nдодому Новини України Зеленський зустрінеться з Ердоганом у Стамбулі\nЗеленський зустрінеться з Ердоганом у Стамбулі\nПрезидент України Володимир Зеленський в п’ятницю, 16 жовтня, здійснить робочий візит до Туреччини. Про це повідомляє прес-служба українського президента у четвер, 15 жовтня.\nЗазначено, під час візиту відбудеться зустріч Зеленського з президентом Туреччини Реджепом Тайіпом Ердоганом. Вона пройде в Стамбулі.\n“Планується обговорення широкого спектру питань взаємин між Україною і Туреччиною, а також підписання низки двосторонніх документів”, – йдеться в повідомленні.\nНагадаємо, 13 жовтня уряд України схвалив підписання нової військової угоди між Україною і Туреччиною. Саме цей документ повинні підписати Зеленський і Ердоган.\nпопередня статтяДва напрямки все ще знаходяться в зеленій зоні для бельгійських туристів


Дороги контролюватимуть з допомогою Navіzor\n9 серпня 2016 102\nДніпро перше серед українських міст запускає інтерактивну карту аналізу стану доріг — систему Navіzor. За її допомогою городяни зможуть оцінювати шляхи (розібратися, як це працює, допомагає відеоролик) і переглядати всю інформацію про них. У понеділок новацію презентували міський голова Борис Філатов і радник міністра інфраструктури Яніка Мерило.\nСервіс розроблено фахівцями з Івано-Франківська, він має web-версію та мобільний додаток. Щоб Navіzor містив більш детальну інформацію, його поєднають з уже працюючою електронною мапою ремонту доріг обласного центру. Планується, що система в кінцевому варіанті відображатиме індекс дороги, тип покриття, термін старту ремонту та вартість робіт тощо. Navіzor також даватиме змогу залишати фото різних ділянок і коментарі до них.\nНевдовзі сервіс запрацює повноцінно.\nНаповнюватимуть карту фахівці департаменту інформаційних технологій міськради. Наразі на неї нанесено вже 480 доріг, що перебувають на балансі міста. Найближчим часом тут з’являться і решта 80.


Кафе з грузинською кухнею у Івано-Франківську\nНа відміну від ресторану, у кафе ви можете поїсти дешево та смачно. Особливо, якщо мова йде про грузинську кухню з її ситними, надзвичайно смачними стравами. А скуштувати їх допоможе сервіс Restme! Це надійний помічник туристів та гурманів. Він допомагає швидко знаходити кращі місця, смачно обідати та платити менше.\nТак ви можете розшукати оригінальне кафе з грузинською кухнею у Івано-Франківську, яке тільки відкрилося, а тому проводить акцію. Не бажаєте виходити з дому, але хочеться скуштувати чогось смачненького? Тоді оформлюйте замовлення через мобільний додаток – і кур’єр привезе його у зазначений час.\nХодити до кафе або замовляти з Restme вигідно та зручно. Недарма у сервісу є чимало позитивних відгуків. Люди з усієї країни гарно проводять час та навіть знайомляться завдяки додатку! І це не жарт: сидячи у певному кафе, ви можете спілкуватись з іншими гостями через онлайн-чат. Чудовий спосіб знайти собі друга, чи не так?\nПопулярні грузинські кафе: в яке піти\nЗнайти затишне місце можна у будь-якому куточку Івано-Франківську. Найпопулярніші з них мають високий рейтинг на сайті. Це означає, що саме тут на вас чекають гарна атмосфера, смачні страви та приємні ціни. У список меню зазвичай входять:\nхачапурі з м’ясом, сиром або рибою;\nіндичатина в соусі сациві;\nХінкалі, хачапурі та чурчхелу знають у багатьох країнах. Еларджі – це кукурудзяна каша з сиром, подається з соусом сациві та соком, дуже солодка на смак. Кубдарі нагадує невелику паляницю з м’ясом. Мцваді ж – традиційний шашлик з баранини. Він добре смакує разом з овочевими салатами або чачею – своєрідним «грузинським бренді».\nОсобливої уваги заслуговують вина. У більшості кафе є барне меню з міцними, напівсолодкими або сухими алкогольними напоями з Грузії.\nВідомі місця Івано-Франківську, де ви можете скуштувати подібні страви і випити стакан чачі, знайти нескладно. Вони мають багато відгуків та оглядів. До речі, їх пишуть тільки реальні люди, які дійсно були у тому чи іншому кафе. Тому що залишити відгук може лише людина, яка предоставила чек із закладу.\nА з іншого боку, у популярних місцях майже завжди багато народу. Якщо вам треба спокійно провести час, зайдіть серед буднього дня, коли людей у декілька раз менше. Або пошукайте менш знамените кафе. На нашому сайті це займе всього 1-2 хвилини!\nВідпочинок з Restmi та його переваги\nУ каталозі знаходиться велика кількість кафе з грузинською кухнею, але швидкий пошук та порівняння різних місць від користувачів – не єдині плюси нашого сервісу. Після завантаження мобільного додатку, ви зможете отримувати:\nДо 5% з кожного замовлення через Restmi.\nАкційні білети, за допомогою яких можна весело проводити час у кафе та віддавати мінімум грошей. Смак неймовірний, ціна знижена!\nДо 2% за друзів, які користуються сервісом завдяки вам. Потрібно лише надіслати їм посилання та дочекатись першого замовлення.\nУ нас можна оформити замовлення у 4-х різновидах: забронювати столик зі стравами, приготовленими до конкретного часу чи без них, скористуватись адресною доставкою готової їжі або забрати її особисто.\nЗ сервісом всі акційні пропозиції від кафе – до ваших послуг! Навіть якщо ви мандруєте країною і поки не знаєте, де в Івано-Франківську можна скуштувати кращу чурчхелу чи шашлик, просто почніть користуватись додатком.


Під час окупації Бучі 14-річний хлопчик щодня під обстрілами ходив на пошуки їжі та води » Zhitomir-OnLine | Новини Житомира | Новости Житомира\nПід час окупації Бучі 14-річний хлопчик щодня під обстрілами ходив на пошуки їжі та води\nПід час окупації Бучі у Київській області 14-річний Сашко Гуцал щодня під ворожими обстрілами ходив містом у пошуках харчів і води.\nЯк йдеться в сюжеті ТСН, саме завдяки його мужності вся сім'я хлопця, яка пересиджувала окупацію у підвалі, не померла з голоду.\nПротягом понад місяця батько хлопця постійно укріплював імпровізовану фортецю у підвалі та тримав оборону, в той час як мама – доглядала менших дітей, двох братиків та сестричку. Тож порятунок рідних від голодної смерті хлопчик узяв на себе. Він регулярно виходив на пошуки харчів, оминачи засідки російських окупантів та тікаючи від куль.\n"Звісно, боявся. Хто ж знає, що у них в голові. Вони ж приходять з автоматами і думають, що вони самі грозні", – каже Сашко, та зізнається, що не вважає себе героєм.\nПісля того, як в будинку пропали усі комунікації, в тому числі вода, Сашко відшукав на вулиці колодязь, куди він ходив по воду. До власниці подвір'я, де розташований колодязь – наразі єдиний у місті, й досі ходять люди з усього міста, адже централізоване водопостачання в Бучі ще не відновили.\nРазом з родиною Гуцалів у підвалі будинку ховалися близько 30 людей, а температура повітря тут інколи ледь сягала 8 градусів. Після того, як в сусідній будинок потрапив снаряд окупантів, у подвалі повибивало вікна – люди дивом залишилися живі.\nВиїхати з Бучі родина боялася, особливо після того, як окупанти застрелили біля їхнього будинку чоловіка, який просто вийшов покурити.\nМайже 90% убитих у Бучі застрелили, – мер\nЗвірства окупантів в Бучі. ФОТО 18+\nУ Бучі під Києвом – обстріли, горить житлова 9-поверхівка\nУ Лисичанську хлопчик посивів після того, як терористи гналися за ним і стр ...


Протистояння між Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою та Національним антикорупційним бюро перейшло в силову фазу. Конфлікт із дорожньо-транспортною пригодою за участю спецпризначенців НАБУ та співробітників САП стався за квартал від Антикорупційної прокуратури. САП твердить - НАБУвці заволоділи їхнім мікроавтобусом, водія побили, а на їхній машині здійснили масштабну аварію.\nСАП зловила детективів НАБУ, коли ті встановлювали прослушку в кабінеті очільника антикорупційної прокуратури Холодницького. Інформація з'являється після обіду. Уже за годину в Мережі шириться відео, яке, принаймні, частково підтверджує ці дані.\nПодії на кадрах - біля входу в лікарню Охматдит, за квартал від офісу САП. Що саме тут відбувається - спершу зрозуміти важко. Вочевидь, що силовики з нашивками НАБУ намагаються відтіснити автора відео. Іще за хвилину сріблястий мікроавтобус "Фольксваген" наїжджає просто на людину, яка знімає ці кадри, і спричиняє аварію в стилі доміно.\nПершим пояснити, що сталося, зголошується САП. До преси виходить очільник антикорупційної прокуратури Назар Холодницький. Його версія подій така: біля офісу САП помітили підозрілих кабельників. Вони тягнули дріт від лікарні Охматдит до будівлі САП. Документів не показували. Прокурори САП виявили шпигунський кабель і викликали СБУ. Тим часом прибули силовики НАБУ. Вони виштовхнули водія САП зі сріблястого "Фольксвагена", зламавши йому руку, а за кермо сів нібито водій НАБУ і спричинив аварію.\nТим часом директор НАБУ Артем Ситник коментувати інцидент відряджає прес-секретаря. Вона заявляє, що НАБУ не намагалося встановити "жучків" у кабінеті Холодницького, а жодного їхнього детектива не затримували.\nКерівник НАБУ Артем Ситник згодом запевнив, що "жучків" у САП вони сьогодні не встановлювали і звинуватив САП у тому, що вони заблокували його підлеглих - детективів НАБУ.\n"На території Охматдиту проводилися санкціоновані процесуальні дії. Стався інцидент, дійсно, дуже дивний, коли їхали наші співробітники з управління спеціальних операцій, вони були заблоковані автомобілями САП. Причини цього блокування пояснено не було. Потім наші працівники вжили заходів для того, щоб це блокування зняти і поїхати в подальшому виконувати свої службові обов'язки. З приводу цього інциденту подаємо також заяву в Національну поліцію", - сказав Ситник.\nІще навесні керівник САП виявив у своєму офісному акваріумі "жучки". Їх вставило НАБУ. Вони встигли записати, як Холодницький, зокрема, попереджає та інструктує фігурантів проваджень. Утім Холодницький відбувся доганою.\n123 Показати IP 19 Вересня 2018 22:08\nЯ Показати IP 20 Вересня 2018 05:22\nВася Показати IP 20 Вересня 2018 08:24\nВ АТО всіх там помирятся


Є НОВИНА! Під час Євробачення у Києві очікується 17-18 тисяч іноземних туристів\nПід час Євробачення у Києві очікується 17-18 тисяч іноземних туристів\nНайбільша активність серед іноземців, що придбали квитки на конкурс, серед громадян Данії та скандинавських країн.\nКиїв готується прийняти туристів пісенного конкуру «Євробачення» у 2017 році. За попередніми оцінками, у столиці чекають 17-18 тисяч закордонних гостей. Про це повідомив директор Управління туризму КМДА Антон Тараненко під час міжнародної конференції з підготовки столиці до «Євробачення», повідомляє «Є!» з посиланням на Вечірній Київ.\n“ - Найбільша активність серед іноземців, що придбали квитки на конкурс, серед громадян Данії та скандинавських країн, зокрема зі Швеції та Норвегії. Також очікується багато туристів з Ізраїлю, - сказав Антон Тараненко.\nВін також розповів, що у столичних готелях 85% резерв, тож місця ще є. Вартість підвищилась на 30%, крім п'ятизіркових, в них ціна суттєво не зросла. Це звична світова практика за таких подій. Після конкурсу вартість впаде, запевнив Тараненко.\nДо слова із організаторами цьогорічного пісенного конкурсу у Києві поділяться своїм досвідом експерти з Німеччини, які допомагали місту Баку зробити Євробачення неперевершеним та яскравим.\nА представники країн Австрії, Іспанії, Італії, Швейцарії, Польщі та України які розкажуть, що ще варто зробити аби Євробачення в Києві пройшло на найвищому рівні.\nЧитайте також: Для Євробачення розробили ексклюзивний коктейль\n27 квітня 2017, 12:25\nThe Hardkiss представили кліп-катастрофу на україномовну пісню (відео)\nВіталій Кличко: «У перші дні травня завершиться реконструкція центральної частини Поштової площі та почне курсувати річковий трамвай» (відео)\nНа Майдані Незалежності встановлено логотип Євробачення (фото)\nПеред конкурсом «Євробачення» поліція проведе навчання на станціях метро\nТерористична організація на Донбасі оголосила про розшук чотирьох журналістів «Інтера»\nУ Запоріжжі патрульний випадково поранив напарника


Крадіжки гуманітарки на Буковині: корупційний клубок, який веде до команди Осачука, потрохи розмотується правоохоронцями | БукІнфо\nЛЮДИ ЗНАЮТЬ, ЩО КАЖУТЬ…\nДо вашої уваги - дуже актуальний пост громадського активіста з Чернівців Андрія Василіва. На жаль, редакція БукІнфо трішки запізно промоніторила соцмережі і виявила цей вельми актуальний допис в контексті останніх наших публікацій щодо корупційних скандалів на владному олімпі Буковини. Втім, це все не втрачає актуальності. Навпаки, наберає все більших обертів. Особлива цінність цього посту громадського активіста в оприлюднених відео, які ми також репостимо окремими блоками. Це варто подивитися. Сподіваємося, що ця додаткова інформація вже лежить на столі у Генерального прокурора України Ірини Венедіктової.\nПублікуємо Фейсбук-пост Андрія Василіва без жодних змін.\nЗусилля небайдужих людей дали результати й одного з буковинських мародерів таки притягли до відповідальності. Головний лікар обласної лікарні нахабно і цинічно під час війни намагався вкрасти п'ять сучасних медичних автомобілів, які нам передали європейські партнери для порятунку життів бійців.\nАле голова ВЦА разом із своєю молодою командою вирішили інакше: вони зареєстрували швидкі на ГО головного лікаря, якого Осачук призначив 12 березня, та відкрили йому платний медичний бізнес. Саме на цьому і взяли зловмисників працівники СБУ і Поліції.\nПосада головного лікаря коштувала Сергію Цинтару 70 тис. доларів. Цю оборудку здійснбвав наш попередій герой і спеціаліст у таких справах - Іван Мунтян. Щоправда, Цинтар не встиг відпрацювати ці кошти, адже його доволі скоро зняли з посади. Так само не встиг відшкодувати витрачені інвестиції і Бродовський, але він, мабуть, заплатив набагато більше і платитиме й далі, але вже в судах.\nНа жаль, це - лише вершина айсберга. Такі справи не робляться без "даху" й бізнесових інтересів. Хтось воює і гине, а хтось грошенята заробляє...\nЧесть і хвала працівникам силових відомств, що таки наважились поворушити це злочинне кубло, адже це справді нелегко.\nПам'ятаю призначення попереднього начальника СБУ і затримання оперативниками фури із особистою контрабандою Осачука, наповнену кросівками adidas, які він теж намагався «протягти» під виглядом гуманітарки. Так от той п*ц нажалівся у Києві, що «ми не знайшли порозуміння із новим начальником і його потрібно замінити». От так от...\nПісля скандалу з розкраданнями та обшуками в ОВА Осачук дав вказівку вручити повістки всім депутатам і в тому числі голові Обласної ради. Мабуть, таким чином він вирішив залякати їх, адже вважає їх прямими конкурентами своїй єдиній владі, як "імператор" Буковини.\nЯкщо підсумувати його деструктивні дії у підриві функціювання і обороноздатності нашої області, то отримаємо такі факти:\n• Відбирання єдиних автомобілів у простих людей прямо на дорозі, а натомість приховування цілих автопарків своїх соратників;\n• Підписання ним протизаконного зобов'язання про пересування містом чоловіків із військовими квитками і залякування політичних конкурентів повістками;\n• Призначеннями на посади своїх мародерів, які конкретно для нього відмивають кошти на гуманітарній допомозі;\n• Захист і лобіювання інтересів московської секти, яка підпорядковується напряму ФСБ;\n• Постійний тиск на силовиків і спроби зробити їх ручними;\n• Намагання сконцентрувати всю владу у своїх руках і т.п..\nВам не здаються ці дії чимось схожим на окрему республіку ЧМР, яку створює Осачук?!\nКоли я написав перший пост про підривну діяльність, то було багато коментарів із звинуваченнями, що це провокація, але коли я навів докази, то помітив, що до більшості почало доходити.\nУ відео продовжую вас знайомити із підручними холуями Осачука. Це - його заступники, які окрім особистих вказівок по розкраданні гуманітарних вантажів ще й самі наживаються. Вони умудрилися повідкривати "ліві" склади (за які вже теж знають правоохоронці) і туди звозити найцінніші речі, які можна при нагоді продати і добре підзаробити за спиною у патрона.\nХто такий Богдан Ковалюк думаю всі знають: людина Продана й відомий корупціонер, який працює на двох господарів і робить все можливе для прибутку обох, але і про себе не забуває. Конкретно він і курує гуманітарним штабом «Олімпія» і без його відома там нічого не відбувається.\nАртур Мунтян - це корупціонер по сімейній лінії. Виконує роль рішалова у питаннях митниці, договорняків із нечистими на руку ділками. Гідний нащадок і послідовник свого батька - Івана Мунтяна.\nАндрій ВАСИЛІВ, громадский активіст / Фейсбук\nафери з гуманітаркою


Який епілятор кращий — UkrPublic\nГладка і шовковиста шкіра додає впевненості жінці. Але збривати небажане волосся через день-два дуже стомлює, а салонні процедури коштують недешево. Використання епілятора дозволить заощадити гроші і зробити все, не виходячи з дому.\n1. Епілятор - це прилад невеликого розміру, який допомагає позбутися зайвого волосся шляхом їх видирання з коренем. Процедура досить болюча і вимагає моральної підготовки, але ефекту вистачає на два-три тижні. При регулярному використанні епілятора волосся стає тоншим і блідішим, а в деяких місцях зникає зовсім.\n2. Пружинний епілятор - найперша модель, що з 'явилася на ринку приладів. Волосини видаляються за допомогою вбудованої пружини, яка згинається і захоплює їх. Основним недоліком такого епілятора є недовговічність механізму і необхідність часто змінювати головку електроприладу. В даний час пружинні моделі практично не використовуються.\n3. Більш новим різновидом епілятора вважається дискова модель. Всередині головки приладу заховані диски, які обертаються за принципом шестеренок, захоплюють волосини і видаляють їх з коренем. Переваги дискового епілятора у швидкості його роботи, а також довговічності механізму.\n4. Найостаннішою моделлю є пінцетний епілятор. Його принцип роботи схожий з дисковим, тільки замість самих дисків використовуються маленькі пінцети. Перевагами такої моделі є підвищена ефективність процедури, а також менш болючі відчуття. Швидкість роботи пінцетного епілятора залежить від кількості пінцетів. У деяких моделях їх налічується понад 20 штук, що дозволяє здійснювати 600-700 вищипуючих рухів на хвилину.\n5. Якщо ви вирішили скористатися епілятором вперше, вибирайте модель для новачків. Завдяки спеціальній насадці, такий епілятор здійснює меншу кількість рухів і дозволяє полегшити неприємні відчуття. Також можна знизити біль за допомогою масажних або охолоджувальних насадок.\n6. Деякі виробники випускають епілятори у водонепроникному корпусі, що дозволяє використовувати їх у душі. Також можна зустріти моделі, що працюють від мережі або акумулятора. Останні зручно брати з собою в дорогу. Найсучаснішими епіляторами вважаються прилади, доповнені насадкою з функцією гоління. Вона підходить для чутливих місць з дуже ніжною шкірою.\n7. Вибирайте модель епілятора, виходячи з власних уподобань і фінансових можливостей. Однак майте на увазі, що якісні прилади відомих виробників прослужать довше і зроблять процедуру більш комфортною.


ЖИВОКОСТУ НАСТОЙКА інструкція, аналоги, ціна в аптеках, показання, протипоказання, склад. Настойка виробництва ДКП Фармацевтична фабрика\nЖИВОКОСТУ НАСТОЙКА настойка ДКП Фармацевтична фабрика\nЖИВОКОСТУ НАСТОЙКА настойка\nвід 31.68 грн\nСклад: 1 флакон містить настойки живокосту коренів (Symphyti radices) (1: 10) (екстрагент – етанол 55 %) 50 мл\nТоргівельне найменування: ЖИВОКОСТУ НАСТОЙКА\nУмови зберігання: Зберігати при температурі не вище 25 ºС у захищеному від світла танедоступному для дітей місці.\nдіюча речовина: 1 флакон містить настойки живокосту коренів (Symphytiradices) (1: 10) (екстрагент – етанол 55 %) 50 мл.\nОсновні фізико-хімічні властивості: прозора рідина темно-коричневого кольору зі слабким запахом. При зберіганні допускається утворення осаду.\nФармакотерапевтична група. Засоби, що застосовуються місцево при суглобовому та м’язовому болю. Код АТХM02AX.\nОсновними діючими речовинами живокосту настойки є алантоїн, слизисті та дубильні речовини. Алантоїн стимулює ріст кісткової тканини, процеси регенерації епітелію, зменшує больові відчуття, чинить кровоспинну та протизапальну дію; таніни живокосту прискорюють процеси загоювання ран і виразкових уражень.\nНевралгія, ішіас, люмбаго, радикуліт, артралгія, остеохондроз, артрити. Спортивні, побутові травми (удари, розтягнення зв’язок, закриті переломи кісток); рани, які тривалий час не загоюються.\nПеред застосуванням настойку необхідно збовтати.\nЗастосовувати зовнішньо 2–3 рази на добу: натирати препаратом ушкоджені ділянки.\nПри ранахпрепарат застосовувати у вигляді примочок.\nТривалість курсу лікування залежить від тяжкості перебігу захворювання, від характеру супутньої терапії та становить не більше 10 діб і не повинна перевищувати 4–6 тижнів протягом року.\nЗберігати при температурі не вище 25 ºС у захищеному від світла танедоступному для дітей місці.\nПо50 мл у флаконі в пачці.


6 серпня 2003 року Кабінет Міністрів прийняв рішення про приватизацію державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» (надалі – «Криворіжсталь»). На той час Криворіжсталь був одним із найбільших у світі виробників сталі, чисельність персоналу якого становила близько 60 000 осіб, а його частка в загальному обсязі виробництва металу в Україні складала близько 20%. 4 листопада 2003 року Міністерство економіки та з питань європейської інтеграції включило Криворіжсталь до переліку об’єктів державної власності, що підлягають приватизації. Згодом Міністерство промислової політики та Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку прийняли необхідні рішення для забезпечення приватизації цього підприємства.\nПідприємство-заявник було створене в квітні 2004 року дев’ятьма приватними підприємствами, п’ять із яких контролював А., один із лідерів «Партії регіонів». Члени цієї партії займали більшість посад у Кабінеті Міністрів у 2003-2004 рр., у тому числі посаду Прем’єр-міністра. Решта чотири компанії належали або контролювалися П., зятем Л. Кучми, другого Президента України, який займав цей пост з 19 липня 1994 року по 23 січня 2005 року.\n12 травня 2004 року Фонд державного майна (надалі – «Фонд») оголосив про проведення конкурсу з продажу пакета акцій Криворіжсталі у розмірі 93,02% статутного капіталу цього підприємства. Згідно з умовами конкурсу учасник конкурсу мав виробляти один мільйон тон вугілля українського походження та два мільйони тон сталі в Україні протягом кожного з останніх трьох років до початку конкурсу. Підприємство-заявник взяло участь у цьому конкурсі.\nЗ шістьох пропозицій, поданих різними компаніями, Фонд обрав пропозиції підприємства-заявника та Консорціуму «Індустріальна група», вирішивши, що саме ці компанії відповідають умовам конкурсу.\n14 червня 2004 року підприємство-заявника було визнано переможцем конкурсу. Того самого дня підприємство-заявник уклало з Фондом договір купівлі-продажу і сплатило за зазначені акції 4 260 000 000 гривень, що було еквівалентно приблизно 608 000 000 євро на той час. Акції було переведено на депозитний рахунок підприємства-заявника в «ІНГ Банку Україна».\n23 липня 2004 року підприємство-заявник призначило Т. для представництва його інтересів як власника акцій Криворіжсталі і виконання формальностей, пов’язаних із здійсненням передачі за договором від 14 червня 2004 року.\nНе надавши жодних додаткових уточнень чи доказів, підприємство-заявник заявило, що воно вклало значні фінансові ресурси в Криворіжсталь в період перебування Криворіжсталі під його контролем.\n2. Президентські вибори 2004 року та реприватизація Криворіжсталі\nЗаконність та прозорість приватизації Криворіжсталі було оскаржено політичною опозицією, на чолі якої у 2004 році були пан В. Ющенко, пані Ю. Тимошенко та пан О. Мороз. У своїх публічних заявах всі вони звинувачували Президента Кучму, П. та А. у шахрайстві та закликали повернути підприємство у державну власність.\nПід час передвиборчої президентської кампанії 2004 року це питання стало предметом дебатів між двома основними претендентами, паном Ющенком та паном Януковичем. Пан Янукович, кандидатуру якого відкрито підтримував Президент Кучма та А., наполягав на законності та справедливості приватизації Криворіжсталі.\nЗ кінця листопада 2004 року по січень 2005 року прокотилася хвиля протестів безпосередньо після другого туру виборів 2004 року, які, згідно з численними повідомленнями національних і міжнародних спостерігачів, супроводжувалися масовою корупцією, залякуванням виборців та прямою фальсифікацією виборів. Ці події широко відомі як «Помаранчева революція».\nЗа результатами повторного голосування 26 грудня 2004 року пан Янукович програв пану Ющенку, який 23 січня 2005 року став третім Президентом України. 24 січня 2005 року пані Тимошенко було призначено виконувачем обов’язків Прем’єр-міністра. 4 лютого 2005 року Верховна Рада затвердила новий склад очолюваного нею Кабінету Міністрів. «Партія регіонів» перейшла в парламентську опозицію.\nЗа повідомленнями різних ЗМІ, що були надані підприємством-заявником, з січня по квітень 2005 року Президент Ющенко і Прем’єр-міністр Тимошенко публічно заявляли, що приватизація Криворіжсталі була незаконною і що підприємство буде повернуто державі і в подальшому перепродано.\nЗокрема, в інтерв’ю 26 січня 2005 року Прем’єр-міністр Тимошенко заявила, що «українські підприємства, такі як «Криворіжсталь», які були нахабно вкрадені, мають бути повернуті державі».\n4 лютого 2005 року Президент Ющенко, звертаючись до Верховної Ради, заявив:\n«...Я обіцяю, що ми проведемо чесну приватизацію цього року. Об’єкти, які вкрадені, будуть повернуті до держави, починаючи від Криворіжсталі ...»\n12 лютого 2005 року Кабінет Міністрів скасував своє рішення від 6 серпня 2003 року, яким було розпочато приватизацію Криворіжсталі. 15 лютого 2005 року Фонд також скасував свої рішення щодо приватизації.\n8 червня 2005 року Криворіжсталь перейшла під контроль держави, згідно з рішеннями господарських судів, які визнали приватизацію Криворіжсталі незаконною (див. пункти 51-53 та 56-57 нижче). Постановою від 11 червня 2005 року Кабінет Міністрів визнав договір від 14 червня 2004 року недійсним та вилучив акції Криворіжсталі у підприємства-заявника.\nУ невстановлену дату кошти, сплачені за акції підприємства у 2004 році, були повернуті підприємству-заявнику.\nДвома постановами від 23 червня 2005 року Кабінет Міністрів розпочав процедуру нового продажу 93,02% акцій Криворіжсталі. 9 серпня 2005 року Кабінет Міністрів погодив умови конкурсу. Наступного дня було офіційно оголошено про проведення конкурсу.\nПідприємство-заявник не брало участі у конкурсі. Натомість воно оскаржило постанови органів влади, прийняті в лютому та червні 2005 року, до господарських судів та судів загальної юрисдикції, але безуспішно. Підприємство-заявник не надало жодних додаткових подробиць щодо цих проваджень.\n24 жовтня 2005 року конкурс було завершено проведенням аукціону, який транслювався наживо провідними телеканалами. Компанію «Міттал Стіл Німеччина ГмбХ» (Mittal Steel Germany GmbH) було визнано переможцем конкурсу. 28 жовтня 2005 року вона уклала з Фондом договір купівлі-продажу і стала власником 93,02% акцій Криворіжсталі за ціною 24 200 000 000 грн., що на той час було еквівалентно приблизно 3 964 021 752 євро. Згодом правонаступником компанії «Міттал Стіл Німеччина ГмбХ» (Mittal Steel Germany GmbH) стала компанія «АрселорМіттал Дуйсбург ГмбХ» (ArcelorMittal Duisburg GmbH), яка, відповідно до документів, наданих цією компанією, інвестувала значні кошти в Криворіжсталь.\n3. Події після виборів 2004 року стосовно одного з власників підприємства-заявника\nЗа інформацією підприємства-заявника, після виборів 2004 року А. став об’єктом нападок через свої політичні погляди та приналежність. Зокрема, компанії, що перебували у його власності чи під його контролем, були піддані численним перевіркам з боку органів влади. За неофіційною інформацією, органи влади намагалися націоналізувати деякі з цих підприємств, проте безуспішно. Підприємство-заявник надало копії декількох клопотань до національних органів влади, поданих третіми особами з метою запобігти націоналізації цих підприємств.\nB. Провадження у судах загальної юрисдикції, ініційовані приватними особами\n1. Провадження, ініційовані Н., С., та Х.\n28 травня, 3 та 11 червня 2004 року, відповідно, три приватні особи, адвокат Н., що практикує в м. Києві, і народні депутати С. та Х., звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з трьома окремими адміністративними скаргами на рішення Фонду та Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо організації конкурсу 2004 року, стверджуючи, що ці рішення порушують право кожного громадянина на участь у приватизації державного майна.\nУ невизначену дату голова Апеляційного суду м. Києва передав справу на розгляд Печерського районного суду м. Києва (надалі – «Печерський суд»). Окремими рішеннями від 8 та 14 червня 2004 року останній відмовив у розгляді цих скарг і видав постанову про негайне примусове виконання своїх рішень. Жодної копії цих рішень Суду надано не було.\n2 серпня 2004 року Апеляційний суд м. Києва частково змінив рішення від 8 та 14 червня 2004 року, виключивши з них положення про їх негайне примусове виконання.\n2. Провадження, ініційоване І. та Н.\n14 червня 2004 року І., приватна особа, та Н. звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Фонду, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку та «ІНГ Банку Україна», оскаржуючи законність їхніх рішень та дій, пов’язаних із приватизацією Криворіжсталі. У невизначену дату справу було передано на розгляд Печерського суду.\nЗа заявою позивачів підприємство-заявника було залучено до участі у справі в якості третьої особи. Листами від 20 жовтня та 25 листопада 2004 року прокурор Печерського району звернувся до суду з клопотанням про участь у справі для представництва інтересів І. та держави. Його клопотання було задоволено.\nC. Провадження в господарських судах, ініційовані Консорціумом «Індустріальна група»\n25 червня 2004 року Консорціум «Індустріальна група», який програв конкурс у 2004 році, ініціював провадження у Господарському суді м. Києва за позовом до підприємства-заявника, Фонду, Міністерства промислової політики та Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, оскаржуючи законність рішень органів влади, прийнятих у зв’язку з приватизацією Криворіжсталі, та договору від 14 червня 2004 року. Він стверджував, що конкурс, проведений у 2004 році, був незаконним і нечесним.\nЗокрема, Консорціум «Індустріальна група» заявив, що акції Криворіжсталі були випущені з порушенням законодавства; що про проведення конкурсу не було своєчасно оголошено; що умови конкурсу були надто обмежувальними, звузивши, таким чином, коло потенційних учасників та порушивши передбачене законодавством право кожного громадянина на участь у приватизації державного майна; що акції мали продаватися на фондовій біржі; та що сукупна сума його пропозиції, включаючи грошові кошти, які він планував інвестувати в Криворіжсталь, була вищою за суму, сплачену підприємством-заявником за акції цього комбінату. Консорціум також стверджував, що через те, що скарги трьох приватних осіб на рішення щодо організації конкурсу у 2004 році перебували на розгляді в судах з травня по червень 2004 року, будь-яке рішення, прийняте в період з 8 по 14 червня 2004 року стосовно конкурсу, було недійсним.\n5 липня 2004 року підприємство-заявник звернулося до суду з зустрічним позовом до інших сторін у справі, в якому просило суд визнати за ним право на 93,02% акцій Криворіжсталі.\nПроцесуальною ухвалою від 20 липня 2004 року Господарський суд м. Києва залучив до участі у справі Генеральну прокуратуру і зобов’язав її призначити свого представника для участі у судовому розгляді. Незважаючи на цю ухвалу, у 2004 році жоден прокурор не з’явився в засідання Господарського суду м. Києва чи Вищого господарського суду.\nКриворіжсталь брала участь у справі в якості третьої особи.\n19 серпня 2004 року Господарський суд м. Києва, ретельно розглянувши доводи Консорціуму «Індустріальна група», відхилив їх як необґрунтовані і постановив, що приватизація Криворіжсталі була проведена відповідно до чинного законодавства. Суд встановив, зокрема, що права громадян на участь у приватизації не були обмежені, оскільки вони мали можливість створювати підприємства та брати участь у конкурсі через них. Він також зазначив, що скарги приватних осіб на конкурс були подані з порушенням законодавства, а, отже, не мали призупиняючої дії. Після цього суд підтвердив майнові права підприємства-заявника на акції Криворіжсталі і заборонив відповідачам вчиняти будь-які дії, які б порушували ці права.\nКонсорціум «Індустріальна група» подав касаційну скаргу до Вищого господарського суду.\n22 жовтня 2004 року Вищий господарський суд провів засідання у присутності представників сторін і залишив без змін рішення від 19 серпня 2004 року. Сторони не оскаржували рішення від 22 жовтня 2004 року до Верховного Суду.\n7 лютого 2005 року Генеральний прокурор звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою в інтересах держави, стверджуючи, що оскаржувані рішення Господарського суду м. Києва та Вищого господарського суду стосувалися прав та обов’язків Кабінету Міністрів. Генеральний прокурор клопотав про поновлення строку для подання його скарги, стверджуючи, без надання додаткових уточнень, що він пропустив встановлений строк через те, що дізнався про рішення від 22 жовтня 2004 року лише під час вивчення скарги С., поданої до Генерального прокурора. За словами Уряду, Генеральна прокуратура отримала цю скаргу 30 грудня 2004 року, і в ній переважно оскаржувалося рішення Вищого господарського суду від 22 жовтня 2004 року.\nУ своїй скарзі Генеральний прокурор переважно оскаржував застосування законодавства Господарським судом м. Києва та Вищим господарським судом і стверджував, що рішення цих судів суперечили рішенню Верховного Суду, прийнятому в аналогічній справі. Він також стверджував, що ці суди не залучили до участі у провадженні Кабінет Міністрів при тому, що предмет спору стосувався його функцій згідно з відповідними положеннями про приватизацію.\n17 лютого 2005 року Верховний Суд задовольнив клопотання про поновлення строку та відкрив провадження для розгляду касаційної скарги Генерального прокурора по суті. Копії цієї процесуальної ухвали Суду надано не було.\n1 березня 2005 року Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу Генерального прокурора, скасував рішення судів нижчих інстанцій і направив справу на новий розгляд. Він встановив, що відповідно до законодавства України ані Консорціум «Індустріальна група», ані підприємство-заявник не відповідали кваліфікаційним вимогам для участі у конкурсі 2004 року; що про проведення конкурсу не було своєчасно оголошено відповідно до вимог законодавства; та що суди нижчих інстанцій, задовольняючи зустрічний позов підприємства-заявника, неправильно застосували норми процесуального права, якими передбачалося, що зустрічний позов не може бути поданий одним відповідачем до іншого відповідача в одній справі.\n21 березня 2005 року заступник Генерального прокурора звернувся до Господарського суду м. Києва, до якого було передано справу, з позовом в інтересах держави та від імені Фонду до підприємства-заявника, Міністерства промислової політики та Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку. У своєму позові він вимагав скасувати рішення про приватизацію Криворіжсталі та договір від 14 червня 2004 року. Крім того, він вимагав повернути акції Криворіжсталі Фонду і просив суд вилучити зазначені акції в якості тимчасового заходу до остаточного вирішення спору.\nЗаступник Генерального прокурора стверджував, що конкурс, проведений у 2004 році, був незаконним і нечесним, зокрема в частині умов, яким мали відповідати потенційні учасники. Він також заявив, що учасники конкурсу, пропозиції яких було обрано, не відповідали вимогам законодавства для участі в цьому конкурсі.\n23 березня 2005 року суд провів закрите засідання, на якому прийняв рішення про відкриття провадження і запропонував сторонам надати свої доводи у справі. Він також призначив наступне засідання на 1 квітня 2005 року.\nУхвалою від 1 квітня 2005 року суд залучив «ІНГ Банк Україна», в якому були розміщені спірні акції, до участі у справі в якості відповідача. Було задоволено клопотання Генеральної прокуратури про участь у справі в якості третьої особи від імені Кабінету Міністрів.\n15 квітня 2005 року підприємство-заявник звернулося до суду з клопотанням про допуск представників ЗМІ на судові засідання у цій справі. Суд відхилив це клопотання, дійшовши висновку, що представники ЗМІ не отримали офіційного дозволу від адміністрації суду.\nЗрештою, представники ЗМІ отримали необхідний дозвіл і були присутні на судових засіданнях.\n21 квітня 2005 року копію рішення Печерського суду від 21 квітня 2005 року (див. пункт 83 нижче) було долучено до матеріалів справи і досліджено судом у судовому засіданні того самого дня.\n22 квітня 2005 року суд виніс рішення у цій справі, яким задовольнив вимоги Консорціуму «Індустріальна група» та Генеральної прокуратури, які, як було встановлено судом, були однаковими за своїм характером. Він скасував рішення органів влади про приватизацію 2004 року та договір від 14 червня 2004 року і зобов’язав Фонд повернути грошові кошти, сплачені підприємством-заявником за акції Криворіжсталі. Суд залишив зустрічний позов підприємства-заявника без задоволення і зобов’язав повернути акції Фонду і сплатити державі 1 903 грн., що на той час було еквівалентно приблизно 291 євро, для відшкодування судових витрат.\nСуд постановив, що Фонд своєчасно не опублікував оголошення про проведення конкурсу; що він незаконно запровадив умову стосовно виробництва вугілля та сталі; що Фонд не визначив конкретні умови продажу певної кількості акцій Криворіжсталі поза конкурсом; що рішення, прийняті Фондом в період з 8 по 14 червня 2004 року стосовно конкурсу, були недійсними, оскільки в той період на розгляді в судах перебували скарги трьох приватних осіб на рішення щодо організації конкурсу 2004 року; та що підприємство-заявник і Консорціум «Індустріальна група» незаконно були допущені до участі в конкурсі.\nПроцесуальною ухвалою від 28 квітня 2005 року суд вилучив спірні акції. Того самого дня виконавчою службою було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання зазначеної ухвали.\nПідприємство-заявник оскаржило рішення від 22 квітня 2005 року та ухвалу від 28 квітня 2005 року. Згідно з текстом рішення Київського апеляційного господарського суду від 2 червня 2005 року (див. пункт 56 нижче), підприємство-заявник стверджувало, що Господарським судом м. Києва було неправильно встановлено обставини справи і неправильно застосовано норми законодавства. Крім того, підприємство-заявник оскаржило законність дій представників виконавчої служби щодо примусового виконання ухвали від 28 квітня 2005 року. Копії апеляційної скарги підприємства-заявника Суду надано не було.\nВ рамках апеляційного провадження підприємство-заявник просило Київський апеляційний господарський суд зупинити провадження у господарських судах до закінчення проваджень у судах загальної юрисдикції (див. пункти 81-87 нижче). Суд відмовив в задоволенні цього клопотання на тій підставі, що останні зазначені провадження не мали вирішального значення для вирішення господарської справи.\n2 червня 2005 року Київський апеляційний господарський суд частково змінив рішення від 22 квітня 2005 року. Зокрема, він дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог Консорціуму «Індустріальна група» має бути відмовлено, оскільки консорціум не відповідав вимогам для участі у конкурсі 2004 року. Апеляційну скаргу підприємства-заявника було відхилено як необґрунтовану.\nТим самим рішенням апеляційний суд скасував ухвалу від 28 квітня 2005 року через недотримання норм процесуального права і відмовився розглядати скарги підприємства-заявника на судових виконавців на тій підставі, що це питання не підпадало під його юрисдикцію. Крім того, суд постановив вилучили акції Криворіжсталі для забезпечення вимог Генеральної прокуратури.\nПідприємство-заявник подало касаційну скаргу. Копії касаційної скарги Суду надано не було.\n21 липня 2005 року Вищий господарський суд відхилив касаційну скаргу підприємства-заявника у зв’язку з її необґрунтованістю.\n31 серпня 2005 року колегія у складі трьох суддів Верховного Суду відхилила наступну касаційну скаргу підприємства-заявника. Копії цієї скарги Суду надано не було.\nПід час провадження у господарських судах з лютого по червень 2005 року підприємство-заявник неодноразово оскаржувало недотримання принципу безсторонності суддями та судами, які розглядали його справу, стверджуючи, що вони ухвалювали свої рішення та діяли під впливом вищих посадових осіб держави. Згідно з текстом рішення Господарського суду м. Києва від 22 квітня 2005 року та рішення Київського апеляційного господарського суду від 2 червня 2005 року (див. пункти 51-52 та 5657 вище), процесуальні клопотання підприємства-заявника було відхилено як необґрунтовані. Жодних додаткових пояснень з цього приводу судами надано не було.\nD. Офіційні заяви стосовно проваджень у господарських судах, ініційованих Консорціумом «Індустріальна група»\nПісля 1 березня 2005 року і поки справа підприємства-заявника перебувала на розгляді в господарських судах, Президент і Прем’єр-міністр зробили низку офіційних заяв стосовно проваджень. Підприємство-заявник надало різні повідомлення ЗМІ, в яких було відтворено ці заяви та/або розтлумачено їх зміст. Уряд стверджував, що в деяких повідомленнях зміст зазначених заяв було передано неточно. Зокрема, Уряд послався на повідомлення стосовно прес-конференції Прем’єр-міністра, що відбулася 5 квітня 2005 року, на якій Прем’єр-міністр зробила заяви щодо того, коли може закінчитися триваюче провадження у Господарському суді м. Києва.\nЗа низкою інших повідомлень ЗМІ, на прес-конференції 11 квітня 2005 року Прем’єр-міністр заявила:\n«... Об’єкти, такі як Криворіжсталь... Я вважаю, що сьогодні [влада] бере участь у судовому провадженні щодо повернення цих активів державі. Ми впевнені в тому, що маємо чітку позицію [щодо справи], і ці підприємства будуть повернуті державі...»\nВ інтерв’ю 14 квітня 2005 року Президент заявив:\n«... Якщо власники добровільно не йдуть на зустріч, ми йдемо правовим шляхом до кінця і виграємо її [справу], безсумнівно. [Проте] це займе декілька місяців...\nОб’єкт вкрадено, і ціна цієї крадіжки складає декілька мільярдів доларів [США]. Для мене це є фактом...\nМи готуємо умови нового конкурсу...»\n23 квітня 2005 року, коментуючи можливість оскарження підприємством-заявником судового рішення від 22 квітня 2005 року, Прем’єр-міністр заявила:\n«... Це буде важливе рішення апеляційного [суду]. Воно свідчитиме не лише про об’єктивність суду, але й про [минулі] переговори за зачиненими дверима між різними представниками влади та бізнесу...»\nE. Провадження у судах загальної юрисдикції, ініційовані Консорціумом «Індустріальна група»\nВ липні 2004 року Консорціум «Індустріальна група» ініціював провадження у Печерському суді за позовом до підприємства-заявника, Фонду, Міністерства промислової політики та Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, оскаржуючи законність рішень органів влади, прийнятих у зв’язку з приватизацією Криворіжсталі, та договору від 14 червня 2004 року. Консорціум «Індустріальна група» спирався переважно на ті самі обставини і міркування, які зазначаються в його позовах, поданих до господарських судів. Його позови, що розглядалися в судах загальної юрисдикції, містили додатковий елемент – оскарження правомірності призначення Т. 23 липня 2004 року представником підприємства-заявника в рамках проваджень, що мали місце після проведення конкурсу 2004 року.\nТ. брав участь у провадженнях в якості відповідача. Криворіжсталь брала участь у провадженнях в якості третьої особи.\n25 серпня 2004 суд ухвалив рішення, яким відмовив в задоволенні позовних вимог Консорціуму «Індустріальна група». Суд мотивував своє рішення здебільшого такими ж підставами, які були викладені в рішенні Господарського суду м. Києва від 19 серпня 2004 року (див. пункт 37 вище).\n1 та 27 грудня 2004 року, відповідно, Апеляційний суд м. Києва та колегія у складі трьох суддів Верховного Суду залишили без змін рішення від 25 серпня 2004 року.\n9 лютого 2005 року Н. звернулася до Печерського суду з заявою про перегляд вищезгаданої справи у зв’язку з нововиявленими обставинами. Зокрема, вона аргументувала, що висновки щодо права кожного громадянина на участь у приватизації державного майна, які містилися в судовому рішенні від 25 серпня 2004 року, суперечили рішенню Конституційного Суду від 1 грудня 2004 року (див. пункт 99 нижче). Вона також стверджувала, що судам не було відомо про те, що рішення Печерського суду від 8 та 14 червня 2004 року були оскаржені в апеляційному порядку, а, отже, вони ще не були остаточними до 2 серпня 2004 року.\nЗаяву Н. розглядав той самий суддя Печерського суду, який слухав справу в рамках основного провадження.\nТелеграмою від 15 лютого 2005 року суд повідомив підприємство-заявника, що судове засідання відбудеться наступного дня на прохання Н.\n15 лютого 2005 року підприємство-заявник подало до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. В задоволенні клопотання було відмовлено.\n16 лютого 2005 року відбулося судове засідання для розгляду заяви Н. по суті. Консорціум «Індустріальна група», Т., Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку і Криворіжсталь, які були сторонами основного провадження, не брали участі у цьому засіданні.\nПредставники підприємства-заявника заявили клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи та перенесення судового засідання на тій підставі, що їх не було поінформовано про суть заяви до початку судового засідання і, відповідно, вони не мали змоги підготуватися до нього. Вони також заявили відвід судді, який розглядав справу, поставивши під сумнів його безсторонність.\nСуддя відхилив клопотання представників підприємства-заявника і зачитав заяву Н.\nПредставники підприємства-заявника заперечили проти заяви, стверджуючи, що Н. не мала права просити перегляду справи, оскільки вона не була стороною первісного провадження і не існувало нововиявлених обставин чи інших підстав для поновлення проваджень.\nПредставники підприємства-заявника не отримали копії заяви ані до, ані під час судового засідання.\n17 лютого 2005 року суд задовольнив заяву. Він встановив, що право кожного громадянина, у тому числі Н., на участь у приватизації та на оскарження її законності, було підтверджено рішенням Конституційного Суду від 1 грудня 2004 року. Він також постановив, що ухвала від 8 червня 2004 року стосовно скарги Н. щодо конкурсу 2004 року ще не набрала чинності у той час, коли відбувався конкурс, а, отже, вона не могла бути однією з підстав для відмови в задоволенні вимог Консорціуму «Індустріальна група».\nСуд скасував своє рішення від 25 серпня 2004 року і постановив , щорішення судів вищих інстанцій від 1 та 27 грудня 2004 року втратили чинність.\nУ невизначену дату справу було передано на новий розгляд до іншого судді Печерського суду.\nF. Об’єднане провадження в судах загальної юрисдикції\n28 лютого 2005 року, після розгляду заяви Н., Печерський суд вирішив об’єднати в одне провадження позовні вимоги I., Н. та Консорціуму «Індустріальна група» (див. пункти 30 та 65 вище), дійшовши висновку, що вони носили однаковий характер і стосувалися тих самих відповідачів.\nУ невизначену дату підприємство-заявник звернулося до того ж суду із заявою про перегляд ухвали від 17 лютого 2005 року у зв’язку з нововиявленими обставинами.\n21 квітня 2005 року суд задовольнив заяву підприємства-заявника, скасував ухвалу від 17 лютого 2005 року та відхилив заяву Н. від 9 лютого 2005 року на тій підставі, що вона не брала участі у первісному провадженні за позовом Консорціуму «Індустріальна група».\nОкремою ухвалою від тієї ж дати суд відмовив у задоволенні позовних вимог І. та Н., встановивши, що вони не брали участі у конкурсі 2004 року і що їхні вимоги щодо предмета позову були необґрунтованими. Суд встановив, що їхні позовні вимоги становили завуальовану спробу врегулювати спір між юридичними особами, які підпадали під юрисдикцію господарських судів.\nРішеннями від 20 та 27 липня 2005 року Апеляційний суд м. Києва скасував ухвалу від 21 квітня 2005 року, зазначивши, що у зв’язку з нововиявленими обставинами ухвала від 17 лютого 2005 року не підлягала перегляду та що, з урахуванням статті 6 Конвенції, Печерський суд незаконно обмежив право І. та Н. на доступ до суду.\n15 жовтня 2007 року Апеляційний суд Донецької області, діючи як касаційна інстанція, залишив рішення від 20 та 27 липня 2005 року без змін.\nСправу було передано до Печерського суду, який рішенням від 6 лютого 2008 року відмовився розглядати позов Консорціуму «Індустріальна група» через неявку його представників у судове засідання.\nЖодної апеляційної скарги на рішення від 6 лютого 2008 року подано не було. За словами Уряду, на підставі цього рішення об’єднане провадження в судах загальної юрисдикції було припинено. Підприємство-заявник не оскаржувало цього рішення.


Лиха вдача була у пана Яна Давидова. Мав він слабкість до власних кріпачок. Не втаїлося це від дружини його — пані Маришки. Невдовзі кріпачку, що була таємною пристрастю пана, знайшли загризеною панськими псами\tЧитать далее »\nПоки Тимофій відважно змагається у Жовтоводській і Корсунських битвах, кохана мужньо протистоїть залицянням пана Матвія. Врешті-решт йому уриваєть терпець: час позбутися суперника!\tЧитать далее »\nКомплект з 3-х книг. Еллі здавалося, що Тимур — її доля. Він обіцяв їй розкішне життя в Йорданії. Та натомість виявився одним із торгівців «живим товаром». Елла опинилася на чужині, у полоні в жорстокого та небезпечного Хасана\tЧитать далее »\nФотограф Дмитрий Быков готовится к новому опасному путешествию. Он собрал экспедицию отчаянных сорвиголов, чтобы совершить спуск по самой длинной подземной реке мира\tЧитать далее »\nЦе історія кохання і втрат, рішучості й невтомної боротьби. Перед вами постане грецький пантеон очима Цирцеї — хитрої чарівниці, підступної красуні-спокусниці. Але це також історія жінки, яка виборює Читать далее »\nКоли у гамірний Львів, де поряд жили вірмени і поляки, українці і євреї, прийшла страшна війна, родині маленької Міри дивом вдалося врятуватися з гетто. Її з матір’ю та сестрою визволяє селянин, на чию померлу доньку Мар’яну вона так дивовижно схож\tЧитать далее »\nМолодий і талановитий німецький єгиптолог Роберт Райт марить тільки наукою і подає великі надії. Щоб трохи охолодити юнака, його вчитель жартома показує папірус з романтичними віршами якоїсь Нефрети\tЧитать далее »\nЗаборонений плід завжди солодкий. Як і заборонене кохання. Зажадати чоловіка власної сестри… Чи ж могла уявити Феодося Тодорович, що її серце охопить така пристрасть до красеня-сотника?\tЧитать далее »\nЙого боялись вороги і ненавиділи свої. Його проклинали московити і зраджували українці. Він двадцять довгих років виношував свій найзухваліший план, а йому забракло кількох днів\tЧитать далее »\nПлацдарм. Жорстке милосердя\nСпогади про війну примушують Романа Кіндратовича приїхати в ті місця, де він воював, форсував Дніпро. Цей плацдарм нагадує йому про величні, хоч і гіркі минули часи, коли поділ на своїх і чужих був виражений найрізкіше\tЧитать далее »


Загинуло 80 шахтарів - Чорнa хронікa - TCH.ua\nЗагинуло 80 шахтарів\nЧорнa хронікa 19 листопада 2007, 20:09\nКількість жертв вибуху на шахті імені Засядька в Донбасі сягла 80. Під землею тривають відновлювальні роботи.\nКількість жертв вибуху на шахті імені Засядька в Донбасі сягла 80, повідомив журналістам у понеділок віце-прем'єр України Андрій Клюєв.\n"Вісімдесят людей, що загинули. Доля 20 невідома. 66 тіл винесли на поверхню, з них 42 вже впізнано. З іншими судмедексперти проводять роботу", - розповів Клюєв. За його словами, госпіталізовано 28 шахтарів.\nКлюєв також повідомив, що у вівторок буде поховано близько 20 загиблих, 9 з них - у Донецьку. З його слів, на сьогоднішній день на місці аварії залишаються локальні вогнища пожежі.\nТакож, за його словами, до лікарні профзахворювань звернулося ще троє людей з діагнозом "отруєння чадним газом".\nСтан гірника, що знаходиться в реанімації, лікарі оцінюють як стабільно важкий.\nНаразі під землею ведуться відновлювальні роботи, зауважив Клюєв.\n"На аварійній ділянці є задимленість. Температура впала до 50-51 градуса. Ми сподіваємося, що пожежу ліквідуємо", - сказав віце-прем'єр України. За його словами, загроза повторного вибуху малоймовірна.\n"Рятувальники зробили все, щоби цього не відбулося", - зауважив Клюєв.\n42 загиблих шахтарів уже впізнали.\nАндрій Клюєв також повідомив, що наразі на шахті ім. Засядька в двох лавах йдуть відновлювальні роботи.\n"Робочі шахти відновлюють конвеєр, розбирають завали, відновлюють вентиляцію", - сказав Клюєв, зауваживши, що під час розборів завалів рятувальники сподіваються знайти тіла ще 3-4 гірників.\nАндрій Клюєв також висловив надію, що загрози повторного вибуху вже не буде.\nВін також повідомив, що завтра після похорону державна комісія почне приймати перші сім`ї постраждалих.\nВін наголосив, що всі кошти, виділені на компенсацію збитків від аварії, вже надійшли на шахту. За його словами, Кабмін виділив додатково 7,5 млн. грн. на ліквідацію аварії й допомогу потерпілим, і, таким чином, загальна сума, виділена КМУ на ліквідацію аварії, становить 15 млн. грн.\nАндрій Клюєв запевнив, що понад те, сім`ї постраждалих отримають виплати з фонду соціального страхування.


Патріотизм як фактор консолідації українського суспільства - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Психологія → Патріотизм як фактор консолідації українського суспільства - Реферат\nПатріотизм як фактор консолідації українського суспільства - Реферат\nЧим більше утверджується Україна в своїй державності, тим інтенсивнішим стає пошук загальнонаціональних ідейно-духовних орієнтирів, здатних консолідувати суспільство, зміцнити державу, вивести її на високий рівень цивілізованості й культури. Історія засвідчує, що послідовна боротьба за утвердження і зміцнення української державності невіддільна від почуття патріотизму. Адже любов до батьківщини, надихає людей на подвиги й самопожертвування в ім'я великої мети.\nПатріотизм зародився ще на світанку історії людського суспільства. В ньому знаходить вираження любов людей до своєї вітчизни, повага до її минулого і сучасного, піклування про майбутнє. Не було в історії і нема такої сили, яка могла б придушити в народі це почуття. Про його глибину і силу засвідчують пам'ятки літератури, зокрема "Слово о полку Ігоревім", думи та історичні пісні-балади, які виховували в народних масах почуття любові до вітчизни, будили протест проти її ворогів та панського гніту, прославляли народних героїв. Вони й понині служать живим джерелом патріотичного виховання українських людей - гідних наслідувачів культурного надбання своїх славних предків.\nПатріотизм - явище соціально-історичне, в різні історичні епохи воно має конкретні прояви. Адже кожна людина, а тим більше соціальна група, має свої специфічні інтереси, і цим визначається її розуміння патріотизму. Нерідко виникають спекуляції на цьому святому почутті. Образно про це сказав великий демократ І.Франко у вірші: "Сідоглавому", викриваючи показний патріотизм окремих людей: "... твій патріотизм - празнична одежина, а мій - то труд важкий, гаряча невдержима"1. Проте є щось єдине, визначальне в патріотизмі, щи виступає його основним мірилом. Таким мірилом, зокрема для українця, є ставлення до української державності.\nНаша історія багата прикладами патріотичних звершень в ім'я батьківщини. Свого часу виникла на терені української історії козаччина, і в ній український народ уособлював усі кращі якості патріота й борця. В ній він, як зазначав Д.Дорошенко, "виділив з поміж себе, найкращий, найбільш свідомий елемент"2. Козак був ідеалом вільної людини, борця за громадське добро, за волю рідного краю. Була визвольна війна 1648-1654 років під провідом великого патріота України Б.Хмельницького, який об'єднав навколо себе багатьох прибічників національної української ідеї. Були визвольні змагання за українську державність у 1917-1920 роках, в центрі яких знаходився визначний вчений і громадсько-політичний діяч М.С.Грушевський. Немеркнучими подвигами мільйонів патріотів сповнена історія Великої Вітчизняної війни нашого народу проти німецько-фашистської навали. На їх досвіді наступні покоління вчилися і вчаться любити батьківщину, боротися за її благо, віддаючи цій боротьбі самих себе без останку.\nВ радянській історіографії поняття патріотизму протиставляється буржуазному націоналізму і космополітизму. Щодо останнього, то це логічно. Адже космополітизм проповідує відмову від національних традицій, заперечує державний і національний суверенітет. Цього аж ніяк не можна сказати про націоналізм. Тут доцільно навести міркування про співвідношення понять "національна ідея" і "націоналізм". Національна ідея заснована насамперед на патріотизмі. Вона повинна мати загальнонаціональний характер, зосереджувати увагу на найбільш важливих, принципових питаннях розвитку країни як на найближчий час, так і на перспективу. До того ж вона має бути простою, близькою для сприйняття усім населенням. Зрозуміло, що така ідея, хоча за змістом і формою завжди матиме саме національний характер, повинна вбирати в себе загальнолюдські цінності, а тому не може грунтуватися виключно на етнічній основі, не обов'язково бути "націоналістичною" - виразником ідей українського націоналізму. Не випадково М.Грушевський попереджав свого часу, що всякі прояви українського шовінізму, винятковості, нетолерантності несимпатичні й небажані, взагалі їх треба визнати національним злочинством і виступати проти них з усією рішучістю3.\nВ радянській-соціологічній літературі патріотизм розглядається в органічному поєднанні з інтернаціоналізмом. Якщо відійти від ідеологічних штампів, то в поєднанні патріотизму з інтернаціоналізмом не варто шукати глибоких суперечностей. Доречно з цього приводу згадати точку зору представників української і російської революційно-демократичної громадськості. Виховання людей в дусі патріотизму вони розглядали у нерозривному зв'язку з їх вихованням у дусі дружби народів, поваги до звичаїв і традицій інших народів. М.О.Добролюбов зазначав: "Патріотизм живий, діяльний саме й відрізняється тим, що він виключає будь-яку міжнародну ворожнечу, і людина захоплена таким патріотизмом, готова трудитися для всього людства, якщо тільки може бути йому корисною...\nСправжній патріотизм як окремий прояв любові до людства не вживається з неприязню до окремих народностей ..."4.\nЄ різне розуміння й тлумачення націоналізму. Доцільно тут протиставити націоналізм М.Грушевського і відомого самостійника М.Міхновського. М.Грушевський був-таки націоналістом. Але він сприймав націоналізм як любов до своєї нації, а не як ненависть до нації сусідньої. Він, зокрема, не сприймав платформу М.Міхновського, який проповідував у своєму "Катехізисі українця": "Усі люди твої брати, але москалі, ляхи та жиди - це вороги нашого народу"; "Україна - для українців. Отже, вигонь звідусіль з України чужинців-гнобителів". Як бачимо, природна для кожного націоналіста любов до власного народу /а це той же патріотизм/ трансформується тут у знавіснілу ненависть до людей інших національностей. Це позначається терміном "шовінізм".\nКредо ж М.Грушевського: "Україна не тільки для українців, а для всіх, хто живе на Україні, а живучи, любить її, а люблячи, хоче працювати для добра краю і його людності, служити їй, а не оббирати, не експлуатувати для себе"5.\nВід небажання /напевно, в силу політичних переконань чи амбіцій/ погодитися з таким трактуванням понять /"націоналізм", "національна ідея", "патріотизм"/ і йде нерідко негативне ставлення до них в умовах сьогодення. Вся справа в тому, який зміст вкладається в ці поняття, зокрема в поняття "національна ідея": чи вона буде ідеєю виключно національного спрямування, чи демократичного, де буде базуватися на етнополітичній основі, виражати етнополітичну свідомість усіх громадян, що живуть в Україні, і хоча й належать до різних національностей, становлять єдиний український народ. При цьому, зрозуміло, корінний українсь кий етнос в усіх сферах життя суспільства повинен відігравати провідну роль.\nПро неоднозначність точок зору на цю проблему свідчать тривалі суперечки навколо першої фрази Президента доКонституції України, яка в кінцевому підсумку була записана в такій редакції: "Верховна Рада України від імені Українського народу -