Юрій Буздуган: Волю народу захистити може тільки сам народ — Телеканал I-UA.tv\n18.01.2021, 09:42 880\nВибір досі робить народ, але вибирає не кращих своїх представників, а уся влада перейшла до рук олігархічних партій та їх сателітів.\nУкраїнці незадоволені зростанням цін на газ і виходять протестувати на вулицю. Та чи зміниться ситуація, якщо влада зменшить тарифи на умовні 30 — 50%? Чи не виникне у неї спокуси підняти ціни у наступному році? Думаємо, відповідь є очевидною. Газ, світло та інша комуналка ставатимуть все дорожчими і дорожчими. Ситуація яка склалася, нагадує анекдот про радянського сантехніка. Бідолаху відправили до першого секретаря компартії чинити кран. «А хіба справа у крані? Прогнила вся система, і її треба міняти», — сказав сантехнік і отримав 15 років тюрми. То можливо нашим громадянам варто дивитися глибше і бачити не лише цифри у платіжках за газ? I-ua.tv розмірковував над цим питанням разом з нашим постійним експертом Юрієм Буздуганом.\n— Якими є аспекти тарифної цінової політики?\n— Усі зараз говорять про цю тему, але акцентують увагу на найпримітивнішому пласті. Йдеться про підняття тарифів та інші вимоги Міжнародного валютного фонду. Перший пласт легко охарактеризувати двома простими словами: «людям погано». Їх варіації можуть бути найрізноманітнішими: МВФ — поганий, люди у злиднях. Коротше кажучи, ганьба! Далі, в залежності від політичних вподобань, йдуть «погані американці», або «злочинна влада» і так далі. Тобто людям дійсно погано, але їх проблеми ніхто не збирається вирішувати, ні влада, ні опозиція, а лише збираються використати проти політичних опонентів. Та насправді, це — лише перший пласт. Але далі ніхто не йде. Дуже шкода. Насправді, це надзвичайно фундаментальна проблема.\nДругий пласт є професійно-економічним. Чого вимагає Міжнародний валютний фонд? Аби ціни на газ були ринковими. Мені логіка МВФ цілком зрозуміла: «платіть за товар стільки, скільки він коштує». Поки не буде ринкової ціни, не запрацюють ринкові механізми. Ну і які претензії до МВФ? Вони лише намагаються нас підштовхнути до того, щоб запрацювали механізми ринкової економіки.\nВтім, цьому другому пласті є одне невеличке «але». А можливо нам дійсно потрібно більше платити за комунальні послуги, щоб зробити ціни ринковими? Але у такому випадку, слід підняти зарплати і пенсії. Нехай і вони стануть ринковими!\nІз другого пласту випливає третій. У ньому йдеться про баланс цін та зарплат. Іншими словами, третій пласт зветься макроекономічними балансами. Їх багато. Серед них для нашої проблеми важливі два основних: міжгалузевий і баланс споживання. Перший — міжгалузевий баланс. Він являє собою матрицю обміну різних галузей між собою і з домогосподарствами. Я маю у вас взяти стільки, скільки я вам дав. У протилежному випадку, починається міжгалузева експлуатація і уся економіка просідає.\nНажаль, міжгалузевий баланс в Україні ніхто не вимірює ще з 1998 року. Останню його матрицю робили студенти Юхновського. Уявляєте? Міністерство економіки у України є, але міжгалузевий баланс воно не складає. Не залишилося фахівців, які спроможні його зробити. І чесно кажучи, я не зовсім уявляю, як в таких обставинах можна керувати ринковою економікою. Зате можна отримувати надприбутки і надзарплати.\nВинуватцем ситуації став НАК «Нафтогаз». Зарплата, яку отримує голова національного акціонерного товариства, можлива лише за рахунок надексплуатації, спекуляції та нееквівалентного обміну з домогосподарствами та іншими галузями. Власне, що ми зараз і спостерігаємо. Говорячи мовою ринкової економіки, ми маємо зловживання монопольним становищем на ринку. Воно відбувається на користь однієї галузі за рахунок інших, бюджету, домогосподарств та України в цілому.\nТому, якщо ми втомилися кричати: «Ці «хороші», а ті — «погані» і бажаємо вирішити проблему, нею потрібно займатися серйозно та професійно. Для початку, слід зробити міжгалузевий баланс України, знайти точки його порушення і їх виправити. Тобто, потрібно визначити, хто живе за рахунок чужої роботи, підприємливості і заслуг. Цих людей, структури та організації необхідно покарати. Бо нееквівалентний обмін та ринкова економіка — речі несумісні.\nДругий баланс — це споживання. Він так само важливий як і міжгалузевий. У нормальній країні баланс споживання означає, що зарплати і пенсії складають від 60 до 80% від валового внутрішнього продукту. У Сполучених Штатах Америки, у 1900 зарплати і пенсії становили 55%, у 1980 році зросли до 78%, у 1990 трохи впали до 74%. Утім, все знаходиться у межах потрібного діапазону. Ні перша, ні друга Світові війни, ні Велика Депресія не зробили зарплати та пенсії, менше ніж 60% від ВВП.\nВ Україні усе значно гірше. 1991 році зарплатня Української РСР складала 59%. За останніми даними, за часів Януковича вона становила 30%, за прем’єрства Яценюка впала до 25%, а потім трохи піднялася до 28%. Після економічної політики Мілованова, зарплати та пенсії знову стрибнули до долу, але у мене, на жаль, немає конкретних даних. Вважаю що зараз вони становлять близько 25% від ВВП, хоча мають бути мінімум — 60%. Тобто, навіть за нинішнього рівня виробництва, зарплати та пенсії мають бути більшими хоча б у два з половиною рази. А це вам не підняття мінімалки на 20%. І от при таких вже по-справжньому ринкових зарплатах і пенсіях можна і ціну на газ піднімати до ринкової.\nТому, якби відновили баланс споживання, населення би навряд чи скаржилося на високу вартість комуналки. Постає питання: «Чому людям не збільшують зарплати та пенсії?». Відповідь проста: відбувається порушення міжгалузевого балансу та балансу споживання. Наголошую: для нормальної роботи ринку треба мати повністю збалансовану економіку і всі баланси мають бути дотриманими.\nНа жаль, жодний уряд не переймався цією проблемою. Те ж саме стосується і президентів. Що за Януковича, що за Ющенка, що за Порошенка, що за Зеленського зарплати у структурі ВВП були абсолютно однаковими. У такому ж самому розірваному стані знаходився і міжгалузевий баланс. При владі не було достатньо компетентних професіоналів, які захищали б людей. Тому, потрібна політична сила, яка матиме дуже сильну волю, аби опиратися угрупуванням, які при всіх президентах і урядах живуть за рахунок нееквівалентного обміну. На жаль, досі воля народу України спрямована на те, щоб «поміняти поганих на хороших», а не на те, щоб поставити до влади своїх представників.\nЧетвертий пласт, мабуть найважчий. Справа в тому, що ми живемо у жахливі часи, коли ніхто нікому не вірить. З одного боку, людей до такого стану довели навмисне їхнім низьким рівнем життя. З іншого — з екранів телебачення іде постійний пресинг на емоції у стилі «все погано, ненька Україна гине, немає шансів». І це все — не просто так. Ми живемо в епоху маніпуляцій.\nТому, постають два питання. Чи здатна Україна на демократію, на народовладдя? Чи спроможний народ цю волю довести? Може! Моя знайома з Казахстану приїздила на останні президентські вибори до України. По дорозі до готелю вона запитала у таксиста: «Хто переможе на виборах?» «Не знаю», — похитавши головою, відповів чоловік. Уявляєте, ця проста фраза її зробила щасливою! Бо вона живе в країні, де прізвище майбутнього президента відоме заздалегідь. В Україні все вирішує, вибирає народ, але поставлений він перед вибором між «поганим» і «гіршим».\nПопри те, що в Україні все вирішує народ, він піддається маніпуляціям. Допоки нас смикатимуть за мотузочки і ми слухатимемося ляльководів, про краще життя треба забути. І комунальні послуги — це теж один із видів маніпуляцій.\nТепер розповім про останній, п’ятий пласт. У 1860−80х роках одним із потужних засобів заробляння грошей у США була допомога бідним індіанцям. Їх загнали у резервації, вони жили в злиднях і їм не було, що їсти. Американська держава для індіанців організовувала гуманітарну допомогу і ті, хто її розподіляв, робили непогані гроші. Тому дуже стереглися того, щоб індіанці не перестали бути бідними. Сьогодні матеріальна допомога в Україні досягла такого рівня, коли дотації на комуналку отримує 70% домогосподарств. Іншими словами, нам, як індіанцям, не підіймають ні пенсії, ні зарплати, а надають субсидії. А чому б не підняти тим самим пенсіонерам пенсію? Це ж значно простіше. Однак гроші на субсидії їм чомусь виймають з кишені матеріальної допомоги.\nПідсумовуючи хочу сказати, що за нашою маніпульованістю, відсутністю міжгалузевого балансу та балансу споживання, за надприбутками одних і бідністю інших, стоїть цілком конкретний економічний інтерес. І він не абстрактний. Потрібні конкретні імена та прізвища, бо маніпулятори тримаються на своїй анонімності. Умовно кажучи, якісь темні сили нас злобно пригнічують, а ненька Україна гине від когось поганого. Хто цей поганий? Назвіть мені ім’я. Імена їх холуїв (депутатів, міністрів, президентів) на слуху, але нікому не цікаві. Бо всі вони грають роль одноразових презервативів. Поки не назвуть бенефіціарів цих доходів, система залишиться незмінною.\nСаме тому, волю народу потрібно звільнити від маніпуляцій. Зброя проти цього одна. Її звати прозорість. Тому, нам потрібні імена бенефіціарів, причому — це, повторю, не прізвища президентів. На жаль, вони досі не відомі. Я ніде не зустрічав конкретних прізвищ. А вони — дуже потрібні. Зрозумійте, маніпулятори не бояться ні зброї, ні Майданів, ні поліції, ні НАБУ, чи навіть ДБР. Єдине, що їх лякає — це увага до них персонально.\nАле, як сказала Юлія Мостова: «Усі хороші слова в Україні вже сказали погані хлопці». На жаль, такі люди кричать першими про прозорість. Саме тому, потрібно переходити від слова до діла і називати конкретні імена маніпуляторів. Допоки цього не станеться, система житиме далі.\n— Усе, що я перерахував — це старт. Далі потрібно відновлювати макроекономічний баланс. Нам необхідно знайти професіоналів, які виконають волю народу до свободи та ринкової економіки. Міжнародний валютний фонд вимагає лише, щоб платили за товар рівно стільки, скільки він коштує. Однак для цього люди мають отримувати ринкові зарплати та пенсії. Стільки, скільки вони заробили. Зверніть увагу, я не називаю конкретні цифри, на кшталт тисячі, чи десяти тисячі доларів. Люди мають отримувати від 60% до 80% ВВП. Поки цього немає, підняття цін на комунальні послуги є неприпустимим.\n— Як потрібно змінити систему?\n— Про економічну систему ми з Вами уже поспілкувалися. Резюмую: її слід міняти. На жаль, Україна виведена з діапазону ринковості. Щоб її туди повернути, потрібно відновити чотири основних баланси: загальний, кредитно-фінансовий, міжгалузевий та споживання. Тільки в умовах збалансованої економіки зможуть запрацювати ринкові механізми. Але економічні зміни не відбудуться без змін системи політичної.\nУ політичній системі все просто. Нам не вистачає істинного народовладдя. Сьогодні його немає, бо депутати не представляють народ. На жаль, українці можуть тільки обирати, але не мають права бути обраними. На заваді справжній демократії стоїть майновий ценз. Він походить родом з епохи феодалізму, коли обиратися могли тільки багаті. Щоб стати кандидатом у депутати до Верховної Ради, сьогодні треба заплатити 50 тисяч гривень. Скільки відсотків українців можуть собі дозволити вийняти з сімейного бюджету такі гроші? Думаю, від сили 10%. Не більше.\nРаніше для участі в виборах потрібно було збирати підписи. Підтримати участь у волевиявленні тієї, чи іншої партії, мало не менше двохсот тисяч громадян. Так тривало до 2002 року. Настав момент, коли олігархам набридло заморочуватися і платити гроші за підписи. Вони почухали потилицю і вирішили «поділитися своїми фінансами з державою». А, насправді, відсікти від виборів усі неолігархічні партії та усіх неолігархічних кандидатів. Результат не змусив на себе довго чекати. Наразі, зникли майже всі неолігархічні партії. Ви тільки подивіться на склад Верховної Ради! Після введення в дію майнового цензу, більше двох третин народних депутатів — доларові мільйонери.\nВибір досі робить народ, але вибирає не кращих своїх представників, а уся влада перейшла до рук олігархічних партій та їх сателітів. У опонентів відтягують голоси, висуваючи на вибори їх повних однофамільців. Але таку послугу можуть собі дозволити тільки партії, які спонсорує олігархат. Усе це зможе змінити повернення принципу народовладдя. Тому, ми живемо в умовах декоративної демократії. Щоб перейти до справжньої, потрібно зробити перший крок — скасувати майновий ценз.\nТепер поговоримо про державну систему. Я зацитую перші слова Декларації прав людини та громадянина: «Основними причинами страждань народних і корупції уряду є невігластво, забуття і попрання прав людини». Нагадаю, із цього документа почалася Нова Епоха. На першому місці, найпершою проблемою стоять страждання народу, а на другому — корупція уряду. Ось вам вже дві готові теми, над якими має працювати вітчизняний Кабмін. Однак наш уряд ними не займається і, мабуть, вважає їх дурницями.\nНатомість, утворили купу антикорупційних структур, а вони замість реальних справ, полюють на яскравих особистостей та бізнес структури.\nТому, держава має займатися тільки корупцією, яка притаманна виключно уряду та народними стражданнями. До останніх можна віднести не тільки бідність, але і, скажімо коронавірус. Пам’ятаєте часи, коли всіх змушували ходити в масках, але їх не можна було купити ні в магазинах, ні в аптеках? Масок ніде не було. Зараз Україна вакцинуватимуться серед останніх країн. Та уряду не до цього. Він переймається, аби в тролейбусах не їздило більше 8 осіб і не продавали труси! В Україні збудована поліцейська держава — головний ворог народовладдя. Влада займається тільки імітацією, а не роботою над важливими цілями. Прийшов час народу перестати слухати казочки в стилі «вони погані, а я хороший, тому виберіть мене», готувати своїх представників до влади та слідкувати, щоб перезаснувати українську державу в такий спосіб, щоб усі — і депутати, і міністри, і президенти, і влада, і опозиція — працювали на народ, на демократію, а не на маніпуляції народом, як це сьогодні є в питанні цін на комунальні послуги.\nЮрій Буздуган Україна тарифи коронавірус Нафтогаз


Користь для громад. Як розв’язати проблему безробіття переселенців – Сentreua\nКористь для громад. Як розв’язати проблему безробіття переселенців\nАндрій Любарець — 17 Червня 2022\nГоловна > Публікації > Користь для громад. Як розв’язати проблему безробіття переселенців\nЧерез війну багато українців змушені залишати свій дім і їхати до безпечніших регіонів країни. На новому місці доводиться шукати не тільки прихисток, а й роботу. Безробіття серед переселенців – одна з найбільших гуманітарних проблем.\nБезробіття переселенців – одна з найбільших проблем\nБезробіття стало викликом для місцевої влади у громадах, які прийняли багато переселенців. Війна не закінчиться найближчими тижнями, а волонтерська допомога переселенцям рано чи пізно вичерпається. Тому знайти роботу переселенцям – одна з найважливіших економічних проблем сьогодні. Особливо тим, які не можуть працювати дистанційно.\nБезробіття переселенців негативно впливає не тільки на економіку, а й на психологічний стан людей. Зокрема, стимулює фрустрацію та відчуття невпевненості, а також призводить до розірваних сімей. Це доводить дослідження “Інституту Республіка”.\nПотік внутрішньо переміщених людей – це не лише виклики та проблеми. Це також можливість залучити до життя спільноти людей “ззовні”, які здатні привнести свіжі ідеї та новий професійний досвід.\nЗа даними групи “Рейтинг”, станом на кінець квітня кожен п’ятий українець став внутрішньо переміщеним, а 83% підприємств не змогли продовжувати працювати на повну потужність. Це призвело до гострої проблеми безробіття у перші тижні війни, особливо серед переселенців. Для прикладу, 80% опитаних у травні переселенців Львівщини не працюють.\nВсе більше українців повертаються до роботи\nЧасто люди, які переїхали, рятуючись від війни, не мали часу на роздуми або не планували виїжджати надовго, тому не думали про нове місце роботи, обираючи напрямок евакуації. Погіршує ситуацію те, що за опитуванням ресурсу Work.ua, 54% українців перед початком війни не мали жодних заощаджень. На додачу, регіони, у які приїжджають переселенці, часто не мали значної кількості вільних робочих місць.\nВтім, опитування “Рейтингу” показує, що все більше українців повертається до роботи. Із середини березня до кінця квітня кількість людей, які втратили роботу після повномасштабного вторгнення росії, зменшилась з 53 до 39%.\nТобто, люди починають підшуковувати собі нову роботу навіть попри війну, що дозволяє частково розв’язати цю гуманітарну проблему. Також дві третини українців, які втратили роботу, готові навіть змінити професію. Це мало б суттєво спростити працевлаштування.\nЯк держава допомагає знайти роботу\n43-та стаття Конституції України гарантує право на працю. Тому забезпечити його – одне із завдань держави. Разом з тим боротьба із безробіттям вигідна самій державі: людина, яка має роботу, значно більше витрачає і стимулює вихід економіки з кризи.\nЩоб розв’язати проблему безробіття, уряд перевів центри зайнятості у режим посиленої роботи, але у жодному з регіонів служба не могла влаштувати на роботу всіх охочих. У Миколаївській області до служби зайнятості звернулися 180 людей, з них 33 отримали роботу. У Львівській області місцевий центр зайнятості допоміг знайти роботу 246 переселенцям із 2059 охочих.\nДо центрів зайнятості звертається мало переселенців. Можливо, це пов’язано із тим, що чимало з них не очікували тривалого продовження війни і планували повернутися додому через кілька тижнів. Тому і не шукали нової роботи.\nДо того ж багато переселенців не реєструються, тому і не можуть стати на облік у центри зайнятості, для цього потрібна довідка. Для порівняння, у Львівській області зареєстрували 130 тисяч переселенців, а фактично, за оцінками облдержадміністрації, туди приїхали 265 тисяч.\nМожна припустити, що деякі переселенці-чоловіки уникають реєстрації, щоб не ставати на військовий облік. Про цю проблему говорили зокрема Дрогобицька міська рада та Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.\nДопомога по безробіттю переселенцям\nПід час війни переселенцям виплачують допомогу з безробіття за спрощеною процедурою. Ми вже писали про те, як отримати допомогу безробітним в Україні. У період воєнного стану та 180 днів після нього така допомога не перевищує 9 750 гривень на місяць.\nСвоєю чергою держава стимулює роботодавців влаштовувати переселенців на роботу. За працевлаштування переселенця можна отримати по 6,5 тисяч гривень упродовж двох місяців. Для цього треба подати необхідний перелік документів.\nСтаном на 10 травня 440 компаній отримали понад 1,8 мільйона гривень як компенсацію за працевлаштування 686 переміщених людей. Про це сказав міністр фінансів України Роман Єрмоличев.\nЧастково розв’язати проблему безробіття під час війни може релокація бізнесу, який постраждав від бойових дій. Тобто, перевезення бізнесу у більш безпечні регіони держави. Для цього уряд запустив програму евакуації підприємств. Зокрема, надав можливість безплатно перевозити потужності потягами Укрзалізниці.\nЗа даними Міністерства економіки, 1171 підприємство подало заявки на релокацію, а 400 з них повністю або частково вже перевезли свої потужності. За інформацією Львівської ОДА завдяки релокації в області з’явилося 4420 робочих місць.\nОтже, як уряд розв’язує проблему безробіття:\nпосилив роботу центрів зайнятості,\nвиплачує допомогу з безробіття та виплати роботодавцям переселенців,\nзапустив програми релокації бізнесу.\nЯк громади допомагають переселенцям\nПодатки на доходи – одне із найважливіших джерел наповнення місцевих бюджетів. Тому будь-який переселенець без роботи – це втрачена можливість залучити більше грошей для розвитку громади.\nДо того ж гроші, які витрачає переселенець також “циркулюють” у громаді і йдуть на розвиток місцевого бізнесу. Деякі органи самоврядування самостійно шукають бізнес, який має бажання переїхати, і надають йому всю необхідну інформацію про можливості своєї громади.\nНаприклад, Нововолинська громада з Волині самостійно домовилась про переїзд шести релокованих підприємств. Міська рада назвала релокацію підприємств одним із пріоритетів роботи, оскільки “бізнес “привезе” до нас не лише потужності, а й нові робочі місця”.\nПроте лише підтримки від уряду та релокації потужностей великих підприємств не достатньо, щоб розв’язати проблему безробіття. Органи самоврядування мають створювати умови для розвитку релокованих підприємств і сприяти працевлаштуванню переселенців, які вже живуть у громадах.\nЯк знайти роботу у нових громадах: історії переселенців\nПриклади працевлаштування переселенців вже є в українських громадах. Наприклад, у Шепетівській лікарні влаштували 8 лікарів із Сєвєродонецька, Бучі, Києва та Маріуполя. Головна лікарка місцевої лікарні поділилась враженнями від роботи нових працівників:\n“Всі спеціалісти дуже кваліфіковані, позитивні люди. Нам приємно, що вони є у нашому колективі. Вони працюють короткий час, але пацієнти їх уже знають і до них ідуть. Наприклад, Ольга Юріївна Кочкова надає дуже кваліфіковані консультації лікаря-гематолога. У нас не було раніше такого спеціаліста, а тепер кандидат наук надає фахові консультації громадянам”.\nЧасом інтеграції переселенців у громадах заважають бюрократичні “паперові” перешкоди. Переселенка Ірина, яка переїхала з Києва в Острог, розповіла, що не змогла влаштуватись у місцеву лікарню офтальмологом, оскільки не взяла з собою оригінали документів під час переїзду. Хоч у лікарні були зацікавлені у її послугах.\nАналітик Центру спільних дій Олег Савичук пояснює, яким чином можна розв’язувати подібні проблеми:\n“Закон вимагає для працевлаштування ряд документів: паспорт, відомості про трудову діяльність, коли необхідно – документ про освіту, стан здоров’я тощо. Для лікарів, правників чи інженерів має сенс вимагати документ про освіту, оскільки це професії, пов’язані з долею та життям людей. Відсутність необхідних знань у цих сферах може призвести до смертей.”\nАле це не безвихідна ситуація. Якщо людина до вимушеного переїзду працювала лікарем і досі зберігає посаду, то вже на новому місці вона може працювати за сумісництвом. Це найзручніший для всіх варіант. Працівник може не підтверджувати частину документів і зможе повернутись до свого попереднього місця роботи після деокупації. Попередній роботодавець не втрачає працівника, а новий – отримує готового спеціаліста, хоч і не на визначений час”.\nЯку користь принесуть переселенці громадам\nПереселенці можуть принести громадам значну користь. Юлія Молодожен, керівниця Регіонального офісу “U-LEAD з Європою” в Одеській області, каже, що “для громад, які мали проблеми з кадрами, це шанс залучити фахових спеціалістів та розвивати важливі напрямки”.\nСхожу думку має й очільниця управління освіти Чернівецької міської ради. Вона розповіла, як переселенці можуть вирішити кадрову кризу в освітній галузі міста: “Велика частина педагогічних працівників з початком вторгнення росії 24 лютого виїхали за кордон. Тому у нас є кадрова потреба, кадровий голод. А переселенці можуть запропонувати нам свої кваліфіковані послуги”.\nПереселенці вже допомогли розв’язати проблему дефіциту медичних працівників у регіонах, де не ведуть бойові дії. На Черкащині 170 людей влаштувались на роботу у медзакладах області, а у Дніпропетровській області таку роботу знайти 293 переселенці.\nЧастина переселенців, особливо з великих міст, – це спеціалісти, яких рідко можна знайти у невеликих громадах, тому вони можуть принести багато користі.\nТаргетолог Віталій, який переїхав із Києва у Заболотів (Івано-Франківщина), провів тренінг із SMM та реклами, а потім став консультувати місцеву підприємицю щодо реклами її бізнесу. В організації тренінгу допоміг селищний голова. Після цього спеціаліст домовився про участь у декількох соціальних проєктах у громаді.\nЩоб ефективно інтегрувати переселенців, місцеві ради мають системно займатись питанням їхнього працевлаштування. Деякі з них допомагають моніторити вакансії. Вони публікують список актуальних вакансій у соцмережах, а під час реєстрації опитують переселенців про досвід роботи і освіту.\nТакі зусилля варто об’єднувати. Наприклад, корисною ініціативою може бути запуск ресурсу, на якому будуть централізовано збирати вакансії для переселенців з різних регіонів.\nОтже, внутрішньо переміщені люди можуть стати важливим “людським ресурсом” для громади. Вони здатні розв’язати кадрові проблеми у різних галузях і можуть принести з собою новий професійний досвід, який буде працювати на користь громади.\nРазом з тим, забезпечення умов для релокації підприємств здатна вирішити одну з ключових проблем для малих громад – нестачі робочих місць.\nКожна людина, яка знаходить роботу в Україні під час війни, посилює “внутрішній фронт”. Вміння швидко самоорганізуватись і допомагати одне одному зробили нашу країну обороноздатною у 2014 та 2022.\nЦі ж якості допоможуть українцям подолати гуманітарну кризу. Український уряд вже зробив необхідний мінімум кроків для подолання цієї кризи, проте таку проблему не можуть самостійно вирішити органи центральної влади. Тому місцева влада, бізнес, мешканці громади та переселенці мають діяти спільно, щоб подолати кризу безробіття під час повномасштабної війни.\nГромади стали більш спроможними та забезпеченими внаслідок децентралізації. Відтак, мають можливість брати на себе більше відповідальності для розв’язання глобальних гуманітарних проблем.\n#безробіття #ВПо #допомога #Переселенці


Професор Володимир КОВАЛЕНКО: «Критично оцінюйте те, що вам розповідають, що бачите і чому вас навчають» – Грінченко-інформ\nЧервень 22, 2016 Андрій МИХАЙЛИК Коментарів немає\nВолодимир Сергійович КОВАЛЕНКО народився в Києві 20 червня 1941 року. Доктор технічних наук, заслужений діяч науки і техніки України.\nЗакінчив Київський політехнічний інститут, пройшов стажування в Московському інституті фізики АН СРСР, Бірмінгемському університеті.\nВходить до п’ятірки найавторитетніших світових експертів з лазерної техніки. Читає лекції в провідних наукових центрах Великобританії, Німеччини, Канади, Китаю, Сінгапуру, США, Тайваню, Південної Кореї, Японії тощо. Дійсний член Міжнародної Академії машинобудування (СIRP), єдиний в Європі та на пострадянському просторі Почесний член Лазерного інституту Америки, обраний Видатним запрошеним професором (DVP-Distinguished Visiting Professor) багатьох іноземних університетів.\n– Дитиною я на Володимирській гірці проводив багато часу, – згадує Володимир Сергійович. – Народився і жив тут поруч, на Малій Підвальній. По війні батьки дуже важко працювали, дитсадків не було, а малюків на день треба було кудись прилаштовувати. Ось і були такі виховательки – бонни. Наша сусідка Віра Миколаївна Палеолог щодня по буднях приводила нас сюди – п’ять чи шість дітлахів. Так що я тут всі доріжки, стежки оббігав, кожне дерево облазив… Відтоді тут багато що змінилося, та й за річкою зовсім інший пейзаж. Але дух Володимирської гірки все ще живий. Єдине, що засмучує: зникає зелень, знищують дерева. У людей якась байдужість до рідного міста. Це дуже і дуже сумно.\n– Ви народилися за два дні до початку війни…\n– Так, 22 червня мама зі мною ще перебувала у пологовому будинку. Тоді так і співали: «Киев бомбили, нам объявили, что началася война». Вже потім, багато років по війні, на одній з наукових конференцій познайомився з німецьким вченим. Той розповідав, що його батько в той день початку війни брав участь в авіанальоті на наше місто. Ось такі бувають життєві колізії… Ми залишилися в окупації – мама не могла полишити хвору тьотю. А коли взимку 43-го тітка померла, труну з небіжчицею на санчатах мати тягла через пів-Києва на Байковий цвинтар. А мене посадовила зверху на гріб, бо не могла залишити самого…\n– Володимире Сергійовичу, Ви без перебільшення об’їздили півсвіту. Вчилися, працювали, викладали. Невже ніколи не виникало спокуси залишитися?\n– У перші роки нашої незалежності я збирав статистичні дані. Тоді Україна мала приблизно 6,5% світового інтелектуального потенціалу. Цей показник визначає кількість вчених і інженерів у суспільстві. Пам’ятаєте, чверть століття тому нашу країну вважали кандидатом до «великої сімки» – G7? І от ми тоді думали, кого ж варто «викинути» з «великої сімки»: Італію чи якусь іншу країну, щоб Україна посіла належне, на нашу думку, їй місце. Справді, і промисловий потенціал був величезний, і сільське господарство розвинене – на наші, звісно, мірки. А інтелектуальний потенціал навіть зашкалював! Тоді вважалося, що Україна має дуже великі перспективи поступу вперед. Це, між іншим, була оцінка авторитетного Deutsche Bank. На жаль, ці надії і прогнози не виправдалися. Безумовно, ми можемо знайти багато різних пояснень і причин, чому так сталося. Але треба більше думати про майбутнє. У мене є можливість їздити світом, і можу порівняти інтелектуальний потенціал інших країн з нашим. Слава Богу, не дивлячись навіть на значний відтік «мізків» за кордон, цей показник ще залишається досить високим. І це вселяє надію на позитивні перспективи. Я тішуся тим, що наше молоде покоління розуміє всю важливість участі в суспільному житті країни. Хоч і не так швидко, як хотілося б, але потроху формується громадянське суспільство. Саме молодь останніми роками виступає рушієм соціальних зрушень. Коли спілкуюся з нинішніми студентами, кажу їм: «Вся надія на вас! Ви енергійні, молоді. Тепер якраз така ситуація, коли ви можете знайти для себе хороші ніші. Навіть якщо поїдете кудись за кордон повчитися, ви там не будете довго жити – обов’язково повернетеся. І ваш досвід, знання знадобляться тут, в Україні». Я це стверджую з власного досвіду. Довелося доволі довго пожити закордоном. Причому, в непоганих, навіть в їхньому розумінні, умовах. Але повністю пристосуватися, адаптуватися до того життя: американського, японського, канадського, німецького чи англійського – дуже важко. Якщо народився в Україні і любиш її, то обов’язково повернешся до отчого дому.\n– Але перебування закордоном не минуло для Вас безслідно?\n– Мені пощастило пожити на острівних цивілізаціях, відмінних від континентальних: в Англії, Японії, – країнах, де особливо шанують і зберігають традиції, культуру. Англія – це справді зразок розвитку суспільства в усіх напрямах. Правда, й там, як і в усьому світі, помітна деградація. Але не до такої міри, як у нас чи у тій-таки Америці. Винятком тут може бути хіба що Китай. Ця країна – моє нове захоплення. Дивуюся, як упродовж 20-30 років країна майже з нуля змогла піднятися до таких вершин. Стати однією з провідних в світі. Але Китай теж був у своєрідній ізоляції. Завдяки чому збережено культуру, традиції великого народу.\n– А Радянський Союз? Ми ж теж були ізольовані, за «залізною завісою»…\n– Без сумніву. Але й там розвивалася своєрідна культура – звісно, специфічна, заідеологізована. Безумовно, було багато недоброго, навіть жахливого. Але не можна скидати з карбу явних надбань чи досягнень, даючи лише однобічні оцінки різним подіям і явищам. Справді, треба бути об’єктивним.\n– Ви згадали про жахливе, а ми ось минаємо Михайлівський Золотоверхий собор, перлину зодчих Київської Русі, знищену у ті-таки радянські часи. І слава Творцеві, відроджену з небуття в незалежній Україні. Правда, тоді, коли виростав із праху цей Собор, на Майдані знищили залишки Лядських воріт, які пережили навіть навалу орд Батия…\n– Я вам такий приклад наведу. До мене приїжджав по допомогу професор з Пармського університету. Яка у них проблема? Всередині старовинних церков і палаців на стінах неміцно тримаються неоціненні фрески, виконані великими майстрами. Батьки міста готові вкладати великі гроші в проект, щоб дистанційно, за допомогою лазера, оцінювати стан шедеврів. Я їм напівжартома дорікаю: «Ну, у вас і проблеми! У нас все просто вирішується: зруйнувати цю церкву разом з фресками, а потім побудувати нову». Може, це трохи недипломатично і навіть непатріотично, зате правдиво. Маємо багатьох людей, зокрема і на жаль, у владі з нецивілізованим, а простіше – з дрімучим мисленням. Тому і нищаться у нашому красені-Києві старі будинки. Адже буквально на наших очах скільки зникло їх, унікальних! Скільки неповторного, суто київського пішло з нашого побуту, з нашого життя. А на схилах Дніпра виростають потворні будівлі-одоробла, які справжньому киянину і в кошмарному сні не наснилися б. Ми це, звісно, поступово усвідомлюємо, починаємо боротися, намагаємося не дозволяти цим чиновникам, цим невігласам, яких і в архітектурі, і в мистецтві нині надто багато розвелося, нівечити унікальне обличчя нашого міста. Безумовно, ніякі революційні кроки тут не допоможуть. Бо це культура, освіта. Це приходить поступово. Головне, щоб ми не втратили те, що лишилося.\n– Як Ви долучилися до лазерної тематики?\n– Свого часу, коли вивчав обробку металів різанням, думав: «Боже мій, невже і я працюватиму за всіма цими методиками, якими до мене користуються вже 200 років? І що? На це покласти все життя?!» А тут якраз професор Сергій Олексійович Картавов, декан механічного факультету КПІ, завідувач кафедри технологій машинобудування, випускник Петербурзького Технологічного Інституту, сказав мені: «Володимире Сергійовичу, а якщо вам тему підкину: використання світлового променю для обробки матеріалів»? – «А що це таке?», – питаю. – «Я, по щирості, сам нічого не знаю, але прочитав в науковому журналі, що люди створюють таку штукенцію. Це має бути щось унікальне!»\nЯ взявся за тему і не каюсь. Це справді цікаво! Головним чином, ти працюєш головою. Не тільки мізками, а власне головою. В сенсі – коли пробиваєш стіну. Перш за все у тебе є віра: лазерний промінь можна використовувати в різних галузях і досягти цікавих результатів. Нині лазерні технології – у більш ніж 360 областях людської діяльності. Йдемо далі, в нанотехнології. Справді, можна працювати і на такому рівні: вирощувати біологічні тканини, «ремонтувати» людей, створювати нові матеріали… Часом думаєш: як здорово, все ж були люди – підказали молоді, що можна йти таким шляхом. Втім, переконаний – кожна людина повинна мати суб’єктивну думку про те, що відбувається. Тому кажу студентам: критично оцінюйте те, що вам розповідають, що бачите і чому вас навчають. Так треба. Це закон життя. Бо інакше не буде ніякого прогресу, не буде просування вперед. Пропонуйте якісь божевільні ідеї, давайте зачепимося за це, візьмемо в розробку… У мене завжди був аргумент: і через асфальт травинка пробивається! Чому ж нова гарна ідея не проб’ється? Обов’язково проб’ється!\n– За радянських часів лазерна тематика була «закритою»? У спілкуванні з «органами» проблем не виникало?\n– Знаєте, мені небезпеки вистачало і в роботі з лазерами. Я справді йшов новим важким шляхом. Тому мене зараз і називають одним із засновників лазерних технологій в світі. Таким собі лазерним динозавром! Адже перші дослідження в цій галузі почав понад півстоліття тому, в 1964 році. Пам’ятаю, опублікував в Україні один примітивний, як мені тоді здавалося, матеріал: «Прошивка лазерним променем отворів діаметром 200 мікрометрів». І прийшов лист з Москви: «Він не дотримується політики партії уряду! Дослідження в області лазерної технології заборонені для друку!» Мене викликали в спеціальну кімнату: «Що ж ви розсекречуєте матеріали, даєте цінні поради нашим супротивникам?» Спершу таки злякався, а потім розлютився: «Знаєте, на тому обладнанні і в тих умовах, де я працюю, всі отримані результати недостовірні. По суті – це дезінформація». Я, звичайно, лукавив, але спрацювало. Того разу від мене відчепилися, але я можу навести багато подібних прикладів. Це зараз здається кумедним, а тоді…\n– Скажіть, як Вас пойменували «містером Лазером»?\n– Була така історія. На початку 90-х приїхав до Америки. Ходив, як то кажуть, «з роззявленим ротом»: все було цікаво і незвично. І якось ми з Чарлі Олбрайтом, професором університету Огайо, зайшли в магазин електроніки. Дивлюся – на прилавку лазерна указка. Сто доларів коштувала така іграшка. Тоді така сума для нас була неабиякою. Чарлі спитав: «Тобі подобається?», – «Так, але…» І мій американський колега звернувся до власника магазину: «Ось головний лазерник з Радянського Союзу, його можна назвати «містер Лазер». Він ніколи не бачив такого маленького лазера. Бо його лазерна установка займає пів-кімнати, а тут отака манюнька цяцька. Але він злякався, коли ви сказали, що вона коштує сто доларів», – «Це справді «містер Лазер»? Тоді віддаю йому за півціни!» І я купив, хоч для мене це теж були величезні гроші. І зараз на її прикладі демонструю студентам еволюцію лазерних систем. Тепер та указка в порівнянні з сучасними має вигляд велета. Нині є взагалі надмініатюрні прилади! Нещодавно був у Штатах, бачив так званий діодний лазер. Його діаметр – 14 нанометрів. У десять тисяч разів тонший за людське волосся!\nНе так давно в Китаї спілкувався з німецьким професором Мюллером. Людина надзвичайна: фізик, математик, хімік, біохімік, фізіолог! І він у мене буквально вчепився: волів дізнатися, як можна лазерним променем проводити внутрішньоклітинне діагностування. Цей німецький вчений працював над створенням в Китаї дослідницького центру. Я йому кажу: «Навіщо ти так багато зайвого часу витрачаєш? У тебе ж на батьківщині вже є такий центр». А він у відповідь: «У нас така бюрократія, стільки папірців треба писати, щоб отримати фінансування від федерального уряду!»\n– А які перспективи розвитку науки у нашій країні, зокрема, у вивченні та впровадженні нанотехнологій?\n– Мені здається, що керівники, причетні до науки (я їх тільки так можу назвати), зрозуміли: якщо нині не займатися нанотехнологіями, то зовсім відстанемо. Якось мене як експерта запросили взяти участь у визначенні найбільш пріоритетних для нашої країни напрямів розвитку науки. Безумовно, я надав свої пропозиції. А мені у відповідь: це дуже багато, потрібно список скоротити, і вкажіть скільки потрібно коштів на розвиток – у перспективі, на п’ять, десять, двадцять п’ять років. Я їм написав: «Пріоритетні напрями науки в тисячах гривень не вимірюються». Це ж питання життєвої ваги! Якщо сьогодні не будемо відстежувати чим дихає світова наука, то ми вже ніколи не станемо урівень! Ми спілкуємося з іноземними колегами, і хоча б знаємо, що робиться нового в науковому світі. Іноді беремо невелику посильну участь в міжнародних програмах. Тож ми ще не зовсім на узбіччі світових наукових тенденцій. Такої лінії поведінки треба і надалі дотримуватися. Інакше залишимося осторонь науково-технічного прогресу. А сьогоднішній стан української науки і освіти не витримує жодної критики.\nСподіваюся, наша наука не буде остаточно знищена. І згодом оцінять те, що ми зробили. У тім числі і в лазерних технологіях. Справді, у нас є потенціал, можемо досягти багато. Весь час товчу своїм студентам: не здавайтеся! Як сказав великий китайський філософ Конфуцій: «Вчитися, вчитися і вчитися, і тільки тоді ви подолаєте всі перепони, що виникають на шляху до успіху». Нагадують вам щось ці слова? Нагадують! Але цій мудрості близько двох тисяч років! Ми справді мусимо невтомно вчитися. Ще про стільки треба дізнатися!\nПравда, є інша велика мудрість: чим більше знаєш – розумієш, що нічого не знаєш. Це ще Сократ підмітив…\nНаш час на Володимирській гірці непомітно змайнув.\n– Саме тут ще залишилася справжня київська аура, – сказав наостанок Володимир Сергійович. – Мало де у світі можна так відпочивати душею. А взагалі, Київ – це найкраще місто на планеті! Таких парків, таких святих місць не побачиш ніде.\nМи попрощалися. Професор попрямував алеєю, і старі дерева, лагідно зімкнувши над ним крони, згадували його ще безтурботним хлопчиськом.


Акція «Воїнам – від маленьких киян» триває. Цього разу до акції долучилися вихованці «Лілеї», які зустрічали Азов спільним виконанням гімну, а зовсім маленькі - підготували патріотичний танцювальний виступ. Дітям, як завжди, цікаво поспілкуватися з живим героєм, послухати його справжні історії та почути відповіді на свої зовсім недитячі запитання про війну, подвиг, відвагу тощо.\nМалеча передала бійцям свої щирі листи підтримки, лелеки-оберіги, а також невеличкі власноруч вишиті рушнички, які за давньою традицією вишивали та передавали бійцям, які йшли захищати Батьківщину.\nБоєць, розповідав, що дитячі малюнки зігрівають душу, сильніше за будь-що, а діти, натомість, цікавилися, що вони ще можуть зробити та чим допомогти.\nБатьки та працівники протягом тижня готувалися до зустрічі з бійцем та передали чай, солодощі та продукти. Дорослі ще довго не відпускали Азовця, адже у багатьох з них хтось із близьких людей так само знаходиться на захисті Батьківщини.


Війна в Україні 2022 – мешканка Чорнобиля розповіла, як друга армія світу грабувала українців\n"У сусіда відібрали дірявий таз": мешканка Чорнобиля розповіла, як "друга армія світу" грабувала українців\nУ Чорнобильській зоні російські військові теж масово займалися мародерством. Не гидували вони навіть зовсім дивними "трофеями" – наприклад, старим дірявим тазом, – і крали не тільки в будинках, а й у службових приміщеннях персоналу зони відчуження.\nПро це "Сегодня" розповіли місцеві жителі. Нагадаємо, що окупанти зайшли на територію поблизу ЧАЕС через білоруський кордон першого ж дня повномасштабної війни, 24 лютого. Покинули зону вони 31 березня 2022 року.\nУкраїнка, яка повернулася до Чорнобиля після вибуху на АЕС, розповіла: спочатку з білоруського Мозиря над ними пролетіли ракети, а потім військова техніка й армійці Путіна з'явилися на вулицях.\n"Йшли колони танків, яким кінця і краю не було видно. Наші й без того старі будинки тремтіли. Мені, як людині у віці, було дуже складно повірити, що на нас напали росіяни. Але це я побачила на власні очі. Тварюки... немає слів", – сказала вона.\nПізніше окупанти почали взламували будинки й забирати все, що там залишилося від колишніх господарів.\n"Справа в тому, що в деякі домівки власники час від часу навідуються. Відповідно, є предмети та меблі першої необхідності. Так от, росіяни виносили з будинків ліжка, матраци... У мого сусіда відібрали дірявий таз. Я не уявляю, навіщо він може знадобитися, як то кажуть, другій армії світу", – здивувалася чорнобилянка.\nЦікаво, що в зоні відчуження через дуже поганий зв'язок загарбникам доводилося лазити на дерева, щоб зловити сигнал і зателефонувати.\nНечисленне місцеве населення вони залякували, мабуть, будучи впевненими, що в Чорнобилі нібито ховається "Правий сектор".\n"Сказали так: якщо ви бачили і мовчите, то вас розстріляємо першими. Було дуже страшно", – зізнався один із місцевих.\nЩодо мародерства у службових приміщеннях, то його підтвердили в НАН України. Після окупації не залишилося практично жодного офісу, який не був би пошкодженим і повністю розграбованим. Окупанти забирали обладнання, документи й навіть особисті речі персоналу, які ті залишили на роботі.\nПри цьому окремі спецприміщення зі знаками радіаційної небезпеки, де знаходилися джерела іонізуючого випромінювання та зразки паливних матеріалів з об'єкта "Укриття", не відчиняли.\nДиректор інституту проблем атомних електростанцій НАН академік Анатолій Носовський вважає: це доводить, що в Чорнобильській зоні "працювали" й російські фахівці у галузі радіаційної безпеки, які, втім, розікрали всі відносно безпечні офісні приміщення.\nГенеральний директор Міжнародного агентства з атомної енергії Рафаель Гроссі підтвердив, що рівень радіації в районі Чорнобильської атомної електростанції підвищувався, коли там були російські війська.\nБагатотижнева окупація об'єкта призвела до того, що ситуація була дуже небезпечною. Зараз, за словами експерта, радіаційний фон прийшов у норму.\nУкраїнаЧорнобильВоєнні злочини РосіїВторгнення Росії в УкраїнуВійна в Україні 2022Чорнобильська зонамародерствоЧорнобильська АЕСstopwar


Анкерні кріплення, застосування - Новости архитектуры и дизайна\nИнтересные факты, Новости архитектуры, Советы по ремонту\nАнкерні кріплення, застосування\nПри необхідності прикріпити об’єкти з солідною вагою і великого розміру, рекомендується використовувати анкерні кріплення. Однією з переваг цих елементів в тому, що вони дозволяють проводити кріплення до конструкцій з різних матеріалів, у яких буде навіть дуже низька щільність і висока пористість.\nТакож варто відзначити, що саме анкерні болти є універсальними кріпленнями і їх застосовують як промисловості, так і в побуті, як при будівництві об’єктів, так і при ремонтних роботах. І при всіх цих перевагах, дані елементи кріплення відрізняються простотою використання, адже для їх застосування не використовують високотехнологічні або складні професійні інструменти.\nНайчастіше цей вид кріплення використовується при роботах з бетонними поверхнями, але є види, які призначені для піно-та газобетонних блоків, адже з них сьогодні будується багато житлових і нежитлових будівель. Також в разі необхідності можна вибрати анкерні болти для цегляних стін. Тепер багато фірм пропонують якісні анкерні кріплення, http://metalvis.ua/catalog/c-bolts-spacer/ наприклад, і споживачі зможуть підібрати вироби, які будуть найліпше відповідати їхнім вимогам.\nВиди анкерних кріплень:\nЩоб анкерний болт виконував свою функцію, потрібно розбиратися не тільки в тому, який вид цього кріплення в яких випадках краще використовувати, але і в тому, який матеріал для кріплення в вашому випадку буде використовуватися.\nНайбільш часто зустрічається анкерне кріплення — з гайкою. Воно може бути виконане з оцинкованої, нержавіючої або спеціальної сталі, яка зобов’язана протистояти корозії. Щоб закріпити такий анкер, слід його помістити в заздалегідь підготовлений отвір, який буде відповідати поперечному діаметру розпорної втулки. При закручуванні гайок розпірні втулки будуть розширюватися, і анкер стане надійно фіксуватися.\nЯкщо вам належить провести монтаж навісних виробів, то краще вибирати кріпильні анкери, які вінчає гак. Їх принцип дії такий же як і у випадку, коли є гайка. А ось зручність видно вже з перших хвилин закріплення — повісити і зняти будь-який об’єкт з такого анкера-гака можна за лічені секунди без спеціальних інструментів.\nПредыдущая записьВиди підшипників, їх застосуванняСледующая записьГрафічний дизайн – технологія чи мистецтво


Неділя, 17 травня 2015\nІнтернет портал « Творча країна» дякує всім майстрам, які 16-17 травня 2015р. взяли участь у ярмарку « Творча хата на Пріорці» який проходив в рамках щорічного Фестивалю» Музичний простір – творчий простір».\nПриносимо свою щиру вдячність вокальним гуртам «Заряниця», «Чумаки», « Надія», « Жайворонок», колективу Театру юного глядача школи № 242 і його керівнику Кучмій Алі Анатоліївні за незабутні виступи на нашому Фестивалі.\nОсоблива вдячність всім відвідувачам та гостям Фестивалю що завітали на ярмарок майстрів «Творча хата на Пріорці» та до нових зустрічей.\nАдміністрація Інтернет - порталу «Творча країна».\nЧитати 4999 разів\nЯрмарок майстрів « Творча хата на Пріорці 2015 ».\t«Рідні краєвиди». Ретроспективний показ робіт Юрія Пацана.\nОпубліковано в Новини портала


Питання кібербезпеки на Запорізькій АЕС під пильною увагою - Новости Никополя и Никопольского района\n« Покров відвідала Заслужена артистка України Ірма Вітовська\nСтудентів та вчених Дніпропетровщини запрошують на безкоштовне навчання у Латвії »\nПитання кібербезпеки на Запорізькій АЕС під пильною увагою\nВ Австрії у Відні на запрошення МАГАТЕ відбулася консультаційна зустріч провідних програмістів-енергетиків 10 країн: України, Кореї, Об’єднаних Арабських Еміратів, Словенії, Росії, Австралії, США, Швеції, Канади і Великобританії. Метою зустрічі була розробка документа за різними сценаріями кібербезпеки. Він регламентує процес тренувань і навчань з комп’ютерної безпеки. Україна була представлена провідним інженером-програмістом Запорізької атомної електростанції Станіславом Стеблюком.\nАтомні станції – найважливіша інфраструктура енергетики держави. А безпечна робота технологічних систем атомної електростанції – це надійна експлуатація енергоблоків. І, найголовніше – ядерна безпека. У століття цифрових технологій як ніколи актуальна кібербезпека. На АЕС це означає, що захищений весь технологічний процес. Комп’ютерна безпека всеосяжна, охоплює більш широкий спектр загроз і об’єднує частини різних систем безпеки.\n«В ході зустрічі учасниками було опрацьовано величезну кількість документів, досліджені кращі світові практики в цьому напрямку. Представники деяких країн, в яких вже проводяться загальнонаціональні навчання з кібербезпеки, поділилися своїм досвідом зі створення сценаріїв в кібербезпеці. В результаті була запропонована структура документа, наповнення всіх розділів. У процесі роботи були розроблені три масштабних сценарії для навчань з кібербезпеки, пов’язаних з ядерною безпекою. Вони будуть включені в додаток до підсумкового документу в якості прикладів», – розповів Станіслав Стеблюк. «Вже отримано від організаторів для розгляду і опрацювання чорновий варіант документа, який був створений в результаті роботи. Наше завдання – представити свої зауваження та пропозиції для розробки остаточного варіанту цього документа».\nНа створення документа МАГАТЕ відведено рік. В результаті він дозволить грамотно проводити тренування і навчання з комп’ютерної безпеки. Він буде включати позитивні практики в системах захисту, а також оперативне реагування на виникаючі атаки.\nСтворення документа передбачає кілька етапів – зустрічі програмістів-енергетиків і роботу дистанційно. Хоча на кожній атомній станції вже впроваджені заходи з культури комп’ютерної безпеки.\nСьогодні службою фізичного захисту, службою інформаційних технологій, цехом теплової автоматики та вимірювань ЗАЕС ведеться робота з поліпшення кіберзахищеності, підвищення нашої кібербезпеки не тільки організаційними методами, а здебільшого технічними заходами. Зупинятися в цій роботі не можна. Необхідно вживати заходів, щоб парирувати нові загрози, що виникають\nПостоянная ссылка на это сообщение: http://nostalji102fm.com.ua/archives/news/45230


Як помер Сквідвард з "Губки Боба": у Мережі ажіотаж на історію про смерть героя мультсеріалу - ТОП Новини України та світу\nЯк помер Сквідвард з "Губки Боба": у Мережі ажіотаж на історію про смерть героя мультсеріалу\nСквідвард / скриншот з відео\nУ TikTok з'явився новий тренд.\nУ Мережі справжній ажіотаж на історію про смерть героя американського мультсеріалу "Губка Боб" – Сквідварда, який працює касиром у ресторані "Красті Краб".\nТак, юзери в TikTok знімають тренд, де показують свою реакцію "до" і "після" того, як дізналися про те, як помер восьминіг. Цікаво, що блогери не коментують це, спонукаючи фоловерів самим знайти інформацію. Так, гештег #squidward переглянули понад 1,6 мільярдів разів, а відповідний пошуковий запит – у топі Google.\n♬ som original - call me lucc\nПодейкують, що є заборонена серія мультика, де людиноподібний восьминіг помирає. Так, чоловік, який нібито стажувався в студії Nickelodeon 2005 року, знайшов плівку "Самогубство Сквідварда" з цим епізодом. За його словами, у серії восьминіг, який кепсько грав на кларнеті, вирішив дати власний концерт. Втім, глядачі не оцінили його талант та освистали. За кадром нібито лунав голос, який наказував йому вбити себе, а з очей Сквідварда текли криваві сльози. Після цього герой прийшов додому та вистрілив собі у голову. Цю розповідь опублікували на сайті Creepypasta Wiki.\nВтім, як виявилося, ця історія – вигадка. Про це написав невдовзі сам автор тексту, який неабияк здивувався, що його розповідь стала популярною. Більше того, творці "Губки Боба" зробили до неї відсилання у самому серіалі.\nТак, 2019 року вийшла сюрреалістичний епізод SpongeBob in Randomland, де Сквідвард відчиняє двері в паралельні реальності. І в одних з дверей восьминіг побачив свою голову з кривавими очима.\nОрлов вийшов до півфіналу турніру ATP серії Challenger в Ант...\nЗСУ проводять військові тренування важкої артилерії на межі ...\nУ Кремлі назвали заяву Зеленського про повернення анексовано...\nВолонтери встановили у Харкові перший в Україні річковий смі...\nДосі без перемог: Шевченко видав найгірший старт в офіційних...


Портнов шукає компромат на Касьянова та обіцяє винагороду - Патріот Донбасу\nПортнов шукає компромат на Касьянова та обіцяє винагороду\nПісля чергових скандальних висловлювань колишній заступник голови Адміністрації часів президентства Віктора Януковича заявив, що планує проводити ще й «навчально-виховні заходи». І закликав писати йому будь-які деталі про роботу волонтера «Армія SOS» Юрія Касьянова. Та пообіцяв винагороду.\n«Друзі, є таке позиціонуюче себе патріотом бидло – Юрій Касьянов. Шукаю на нього все – де рогуль краде, скільки вкрав на волонтерство, що купив собі на вкрадені у армії гроші і чим колгоспний рогуль живе. Буду проводити з бидлом навчально-виховні заходи. Як завжди, за гарну винагороду», – написав він.\nВарто зазначити, що це не перший випадок роботи проти українських волонтерів, активістів та взагалі українців. Але сьогоднішня заява стосується ще більш зухвалим дописом про те, що потрібно «бити у морду тих українців, які питають: «Чий Крим». Та запропонував флешмоб з цього приводу.\n«Друзі, у мене раціоналізаторська і приваблива новизною пропозиція. Якщо ще раз почуєте десь аналогічне питання, відразу бийте в нахабне і тупе рило. За тупість і класову приналежність до рогулів. Це має стати загальнонаціональною флешмобом, – запитав чий Крим і відразу отримав в рило».\nЙого підтримав скандальний депутат з партії «Слуга народу» Макс Бужанський, який раніше вніс на розгляд до Верховної Ради законопроєкт про скасування «Закону про державну мову».\nУ відповідь український активіст та волонтер Юрій Касьянов запропонував зробити те саме, що й Портнов – бити морду, але самому Портнову.\n«Ярий українофоб Андрій Портнов закликає до «загальнонаціонального флешмобу», пропонуючи «бити в рило» за питання: «Чий Крим?» Що ж… відповімо флешмобом на флешмоб: побачив Портнова – бий в рило! Сьогодні це питання життя і смерті для українців і України – або ми їх, або вони нас», – написав волонтер.\nНагадаємо. Вчора, 6 січня, через одну з московських блогерок київська поліція затримала двох активістів, які прийшли на її виступ і запитали: «Чий Крим?». Блогерша не відповіла, поліцію викликали самі активісти, після чого їх витягнули на вулицю по підлозі та відвезли до відділення. Пізніше стало відомо, що їх відпустили, але після складання протоколу про адміністративне порушення.


Скандал: воєнпрокуратура і суд вважають виплати нацгвардейцам неправильними - У Нацгвардії впевнені: якщо у бійців віднімуть зарплати, мобілізація може бути зірвана | СЬОГОДНІ\nРезонансний правовий прецедент зріє у Львові. Тутешній Окружний адміністративний суд задовольнив позов військового прокурора Західного регіону до начальника Західного територіального управління Національної гвардії України і зобов'язав його усунути порушення в нарахуванні та виплаті винагороди за участь в АТО.\nПеревірка виявила неправильний підхід при визначенні розміру грошового утримання учасників антитерористичної операції – при цьому військові прокурори посилалися на постанову Кабінету міністрів №158 від 4 червня 2014 року. Згідно з цією постановою, за безпосередню участь у бойових діях в зоні АТО військовослужбовцям, у тому числі строковикам, особам рядового, начальницького складу, резервістам, льотчикам, водіям, а також цивільним співробітникам з 1 травня мала бути виплата в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та зарплати , але не менше 3 тисяч гривень у розрахунку на місяць.\nУ поданні про усунення недоліків вказувалося, що цю виплату надавали автоматично всім, кого направляли в зону АТО, незалежно від проведеного там часу. Наприклад, полковник Олег Кулик отримав 3 тис. грн всього за 5 днів відрядження – у той час як, за підрахунками перевіряючих, розмір винагороди не повинен був перевищити 1 тис. Полковнику Сергію Скрипнюк переплатили 2,6 тисячі – і це лише за дві доби знаходження в зоні АТО. Прокурори підрахували: з травня по серпень офіцерам теруправління НГУ переплатили понад 20 тис. гривень.\nКомандування з таким висновком не погодилося, заявивши, що нарахування та виплати проводилися в точній відповідності з тою самим... 158-ю постановою Кабміну.\nТоді й з'явився адміністративний позов до Львівського окружного адмінсуду. Суддя Оксана Карпяк задовольнила його в повному обсязі, визнавши вимоги військової прокуратури Західного регіону законними. Національна гвардія рішення оскаржила.\nПРОТИ ЗРІВНЯЛІВКИ. У теруправлінні НГУ був порушений принцип рівноцінного і справедливого використання бюджетних коштів, переконаний прокурор відділу військової прокуратури Юрій Табака.\n- Офіцер, відряджений в зону АТО на кілька днів, отримував стільки ж, скільки нараховується солдату, який місяць стоїть на блокпосту, – сказав він "Сегодня". – За логікою командування Нацгвардії України, обом належить однаково – по 3 тисячі гривень. Ми і поставили питання про впорядкування виплат, щоб винагорода виплачувалася у вигляді певних відсотків за участь у АТО. Якщо у офіцера, припустимо, оклад 6000, то за дві доби знаходження в зоні бойових дій йому належить отримати 410 гривень, але не в 7 разів більше. Інакше це – зрівнялівка.\nНа думку прокурора, переплачені гроші повинні бути повернуті державі, а ті, кому їх нарахували і видали з порушеннями, зобов'язані повернути надлишки, погасивши борг.\n- Можливо, не прямо в касу готівкою внести, а подкорректировав зарплати вже в 2015 році. Але переплати треба компенсувати, – вважає Табака. – А ті, хто помилково вважав, будуть покарані. Не виключено, відкриємо і кримінальне провадження...\n"ВЧІТЬ МАТЧАСТИНУ!" В Нацгвардії стоять на своєму і стверджують, що правову колізію породило суб'єктивне тлумачення урядового документа.\n- Військова прокуратура трактує постанову №158 на свій лад, – вважає начальник відділу Головного управління НГУ Микола Кутняк. – Там чітко вказано, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується "у розмірі 100 відсотків місячного грошового утримання і зарплати, але не менше 3 тисяч гривень у розрахунку на місяць". Не ЗА календарний місяць, а НА. Це не одне і те ж. Ні про яку пропорційність нарахування та виплати залежно від часу перебування в зоні АТО не йдеться. Багато наші офіцери і контрактники, відряджені туди, були обстріляні "Градами" вже в перший-другий день, і слава Богу, що вижили під шквальним вогнем противника. Були й поранені, і загиблі.\nОфіцер юридичного управління главку Роман Северин наводить свої аргументи:\n- Підрозділ вибуло в зону АТО, припустимо, 16 вересня, а повернулося 5 жовтня. Тобто – виконувало бойові завдання три тижні, – говорить він. – Відповідно до постанови Кабміну, кожному з тих, хто там був, покладалися виплати та за вересень, і за жовтень – "не менше 3 тисяч гривень". Так виписано в документі. Але у прокурорів своя арифметика. Люди в зоні АТО Батьківщину захищають, щогодини ризикуючи життям і здоров'ям. Держава подбала про їх матеріальну винагороду. Не від хорошого життя воно часто витрачаються не на особисті потреби, не на сім'ю, а на придбання амуніції, засобів захисту, і самого необхідного. А тепер руками прокурорів та суду держава хоче гроші забрати. Про яку мотивації говорити при такому розкладі?\n3000 гривень – не бонус, що не подачка, а винагорода за реальну участь у бойових діях з дня початку і до дня їх закінчення, і ця виплата ніяк не пов'язана з календарними термінами, переконаний заступник командира батальйону "Донбас" Олександр Гаврішук.\n- Якщо апеляційна інстанція підтримає рішення Львівського окружного адмінсуду, визнавши нарахування грошових коштів неправильним і змусивши повернути виплачене, створиться прецедент, який потім застосують і в Збройних силах, і в Держприкордонслужбі, – підкреслює Гаврішук, у минулому військовий юрист. – Уявляєте, який це викличе соціальний вибух? У моїх резервістів оклад – 980 гривень. І якщо у кожного почнуть вираховувати, вийде, що він буде служити за 20 грн на місяць! Мабуть, комусь вигідно зірвати четверту хвилю мобілізації.\nВИПРАВЛЕНОМУ ВІРИТИ, АЛЕ... 31 січня 2015 Кабмін прийняв ще одну постанову №24 про особливості виплат винагород в особливий період та під час антитерористичних операцій. Там теж є фраза: "Розмір винагороди... не менш, ніж 3000 гривень". Однак додано і слово "пропорційно", що має на увазі вже календарне нарахування коштів – з урахуванням успішного виконання бойових завдань по знищенню вогневої сили противника. "Про цей документ нам відомо, – констатує прокурор Юрій Табака. – Але від своїх вимог не відмовляємося. Все має бути по закону".\nсуд Донбас прокуратура виплати бойові дії нацгвардія Статус учасника АТО


Перезавантаження зависло - Ґрати\n29 Січня 2020 19:42\nДержавне бюро розслідувань. Фото: Стас Юрченко, Ґрати\nПерші призначення в Держбюро розслідувань після заявленого перезавантаження дозволили потерпілим у справах Майдану, їхнім адвокатам, а також прокурорам Генпрокуратури заявити про конфлікт інтересів. У відповідь тимчасове керівництво відомства заявило про маніпуляції з боку потерпілих. «Ґрати» розбиралися у взаємних звинуваченнях сторін низки найважливіших для країни судових справ.\n24 грудня президент України Володимир Зеленський підписав зміни до закону «Про Державне бюро розслідувань». Із цього почалося перезавантаження відомства, а президент посилив свій вплив у ньому. Бюро розслідує злочини, в яких фігурують правоохоронці, судді й високопоставлені чиновники. Якщо раніше це був центральний орган виконавчої влади, то тепер це правоохоронний орган. Директора ДБР призначає президент за поданням комісії.\nОдин із напрямків роботи оновленого бюро — розслідування «справ Майдану». Цю функцію втратила генпрокуратура в листопаді минулого року.\nПісля того як це сталося, Адвокатська дорадча група, що представляє інтереси потерпілих від режиму президента Віктора Януковича під час Євромайдану, почала домагатися створення в ДБР окремого управління у справах Майдану, а також переходу до нього слідчих генпрокуратури, які вже розслідували злочини під час Революції Гідності. Представниця в суді інтересів сімей загиблих на Майдані Євгенія Закревська оголосила голодування: адвокати побоювалися, що без спецдепартаменту й досвідчених слідчих «справи Майдану», які фактично стали продовженням революції, але вже в судах, «заморозять» і «зіллють». Зеленський у відповідь пообіцяв, що «зливу» не буде.\nОновлення відомства почалося після звільнення з посади голови ДБР Романа Труби, як це було передбачено законом. Останні місяці відомство схолихали корупційні скандали, в яких фігурував Труба — в телеграмі з’явився канал, що публікував прослушку нібито з кабінетів відомства, що компроментувала його голову.\nДиректор ДБР Роман Труба. Фото: Стас Юрченко, Ґрати\nЗокрема, це аудіозаписи, на яких директор ДБР нібито отримував вказівки від генерального прокурора Руслана Рябошапки й керівника Офісу президента Андрія Богдана про припинення обшуків у низці проваджень, а також нібито отримував завдання від Володимира Зеленського про відкриття конкретних справ. Причому у вересні в робочому кабінеті Труби була виявлена апаратура для прослуховування.\nТруба назвав плівки «фейком». При цьому Національне антикорупційне бюро не побачило в опублікованих прослушках приводу для початку розслідування.\nПісля відставки Труби тимчасовою виконувачкою обов’язків президент призначив Ірину Венедіктову, №3 у списку партії «Слуга народу» на парламентських виборах та голову комітету Верховної Ради з питань правової політики і правосуддя.\nІрина Венедіктова. Фото: Сайт ДБР\nПерші кадрові призначення Венедіктової були піддані різкій критиці з боку Адвокатської дорадчої групи.\n2 січня стало відомо про призначення на посаду керівника відділу з розслідування справ Майдану в Державному бюро розслідувань Олександра Буряка, заступника Романа Труби.\nТоді група адвокатів і активісти «Автомайдану», заявили, що в Буряка є конфлікт інтересів у зв’язку зі справою, в якій фігурує «суддя Майдану» Євген Аблов. Буряк згадується в розслідуванні проєкту Bihus.Info про «плівки Вовка» у зв’язку з можливим втручанням у конкурс на голову ДБР у Миколаєві — саме на цю посаду претендував суддя Євген Аблов. Журналісти задокументували, як у двох епізодах аудіозаписів, опублікованих Національним антикорупційним бюро, голова Окружного адмінсуду Києва Павло Вовк говорив, що рішення на користь заступника голови суду Євгена Аблова узгоджували з заступниками директора ДБР Ольгою Варченко й Олександром Буряком. Буряк відмовився коментувати цю інформацію.\nКонфлікт інтересів адвокати й потерпілі у справах Майдану побачили також і в призначенні першого заступника голови Держбюро розслідувань. 21 січня підтвердилося, що ним став Олександр Бабіков. За даними, які опублікувала Адвокатська дорадча група після зустрічі з в.о. голови ДБР 14 січня, під час якої і стало відомо про призначення, Бабіков у якості адвоката захищав Віктора Януковича щонайменше у трьох кримінальних справах Майдану, зокрема про розстріли протестувальників узимку 2014 року. Бабіков представляв інтереси Януковича в суді з 2017 по 2019 роки — брав участь у судових засіданнях, надавав документи, що підтверджують повноваження, складав і надавав суду процесуальні документи.\nОлександр Бабіков. Фото: Сергій Нужненко, Радіо Свобода\n18 січня Адвокатська дорадча група й низка інших громадських організацій звернулися до президента Зеленського й Ірини Венедіктової із закликом не допустити призначення Бабікова, а також зажадали провести повторний конкурс на цю посаду — прозоро і з дотриманням закону. Відомство звинуватили в порушенні умов конкурсу відбору на посади заступників. Оголошення про конкурс з’явилося на сайті ДБР 29 грудня. Кандидати повинні були подати документи до 3 січня. У той час як, згідно з порядком про проведення конкурсу, оголошення повинно з’явитися на сайті ДБР «не пізніше 15 робочих днів до дня завершення прийому документів».\nДо комісії, як вдалося дізнатися постфактум, увійшли керівники середньої ланки ДБР: керівник управління кадрової роботи і держслужби ДБР Віталій Француз, керівник аналітичного відділу Олександр Коваль, заступниця ексголови ДБР Ольга Варченко, нардеп від «Слуги народу» Данило Гетманцев і викладачка Харківської юракадемії Оксана Капліна. Це теж дало привід сумніватись у незаангажованості конкурсу.\nУ бюро відповіли, що конкурс був законним, а конфлікт інтересів відсутній. Звинувачення Венедіктова назвала «маніпуляціями» — у своєму відеозверненні вона заявила про сплановану атаку проти відомства. Керівниця відомства заявила, що «хвиля бруду почалася» після того, як у ДБР почали формувати підрозділ для розслідування справ Майдану «з неупередженими слідчими» й «активізували хід розслідування важливих справ».\n«Спочатку щодо самих слідчих у справі Майдану, потім щодо призначеного керівника підрозділу. Зараз така ж ситуація відбувається і з заступниками директора — кожен хоче поставити свого, і ставки зросли», — сказала Венедіктова.\n«Що стосується маніпуляцій — «заступник голови ДБР, адвокат Януковича розслідуватиме справи Майдану» — я неодноразово підкреслювала й повторюю ще раз, щоб суспільство було впевнене в неупередженості: підрозділ у справах Майдану підпорядкований виключно директору ДБР, обов’язки якого сьогодні виконую я. Вжиті всі передбачені законом заходи, спрямовані на недопущення конфлікту інтересів», — запевнила керівниця бюро.\nЇї відповідь не переконала ні Адвокатську дорадчу групу, ні потерпілих «у справах Майдану», які закликали звільнити Бабікова. Цю позицію підтримали прокурори Генпрокуратури, які представляють держобвинувачення у справах, пов’язаних зі злочинами під час протестів на Майдані.\nНа їхню думку, присутність у ДБР адвоката Януковича призведе до переоцінки подій на Майдані: замість Революції Гідності їх почнуть інтерпретувати як державний переворот — саме це намагається довести в рамках справи про держзраду Віктор Янукович. Під час пресконференції 27 січня прокурор Олексій Донський висловив свою думку, що призначення Бабікова призведе до конфлікту інтересів і «безумовно матиме негативний вплив на ці розслідування».\n«Можу лише сказати, що в судових засіданнях я кілька разів перетинався з паном Бабіковим, коли він захищав Януковича, і мені здавалося, що він був дуже відданий інтересам захисту тієї людини», — зазначив Донський.\n«Сподіваюся, що ті обіцянки, які були дані публічно, будуть виконані — хоча для себе я не розумію яким чином, — і ця людина не матиме відношення до справ Майдану», — додав прокурор, виступаючи в українському кризовому медіацентрі на пресконференції потерпілих у справах Майдану.\nСитуація продовжувала загострюватися, і свої пояснення вирішив дати сам Бабіков, оголосивши про брифінг.\nПроникнення з видаленням\nУ вівторок вранці 28 січня з десяток протестувальників із плакатами «Бабіков — адвокат диявола» і «Бабіков — геть» і з криками «ДБР НЕ ФСБ!» пікетували будівлю ДБР. На брифінгу, крім численних журналістів, були присутні й потерпілі у справах Майдану. Серед них — Тетяна Чорновол, депутатка ВР восьмого скликання від «Народного фронту», одна з лідерок Майдану. Її поява, ймовірно, стала причиною затримки брифінгу майже на годину. Вона вже вривалася на брифінг Труби в жовтні минулого року — тоді Чорновол звинуватила його в роботі на колишнього заступника голови Адміністрації президента часів Віктора Януковича Андрія Портнова.\nДепутатка Верховної Ради VIII скликання Тетяна Чорновол. Фото: Стас Юрченко, Ґрати\nДо Бабікова вона прийшла на знак протесту проти його призначення. Перед початком брифінгу до зали увійшла поліція і спробувала з’ясувати, на яких підставах Чорновол перебуває у ДБР: вона не проходила акредитацію. Бабіков прийшов на брифінг із охороною, яка спершу заблокувала Чорновол, оточивши її кільцем, а потім силою виставила депутатку за двері. Незважаючи на вимоги журналістів пояснити, чому і хто видалив із кімнати Чорновол, Бабіков і пресслужба уникнули відповіді.\nПізніше ДБР опублікувало відео, на якому зафіксовано, як Чорновол перелазить через паркан відомства, попередньо накривши колючий дріт хусткою. Слідчі центрального апарату ДБР почали досудове розслідування «за фактом можливого порушення народним депутатом VIII скликання громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов’язаною зі спротивом представникові влади, який запобігав хуліганським діям вказаної особи (частина 3 статті 296 Кримінального кодексу України)».\n«Розкрутка» і «спекуляції»\nПерше питання, озвучене на пресконференції: чи представляв Олександр Бабіков інтереси Януковича в судах.\n«Я не представляв права й інтереси Януковича, тим більше у справах Майдану», — відповів Бабіков, який розпочав адвокатську діяльність у липні 2017 року.\nДо цього він працював у прокуратурі Кіровоградської області, потім у прокуратурі Харківської області та рік у ГПУ. Наприкінці грудня він припинив свою діяльність як адвокат — одразу після того, як Венедіктова запропонувала йому обійняти посаду її радника з питань досудового розслідування.\n«Я подав документи, однак офіційно не зміг влаштуватися на роботу, так як протягом січневих свят у реєстр адвокатів не внесли відомості про припинення моєї адвокатської діяльності», — пояснив Бабіков.\nВін запевнив, що його участь у справах адвокатського об’єднання Aver Lex «технічна», й безпосереднього захисту клієнта Бабіков не здійснював. Питання, які піднімають адвокати й потерпілі, він назвав «розкруткою».\nАлександр Бабиков. Фото: Сергей Нужненко, Радіо СвободаОлександр Бабіков. Фото: Сергій Нужненко, Радіо Свобода\n«Вони свідомо маніпулюють фактичними обставинами», — сказав Бабіков. — Я ніколи не був знайомий із Януковичем і ніяких договірних відносин із ним не укладав».\nБабіков також роз’яснив, що голова ДБР, перший заступник і заступник не є керівниками органу досудового розслідування. Закон забороняє їм втручатись у хід розслідування кримінальних проваджень.\n«Те, що я можу втручатися в досудове розслідування, — це фейк», — заявив він.\nТаким чином «аудит справ Майдану», який був анонсований як першочергове завдання після перезавантаження ДБР, не відбуватиметься через Бабікова. Ним займеться голова спецпідрозділу у справах Майдану — він підпорядковуватиметься безпосередньо голові ДБР.\nПротесты по ГБР из-за назначения Александра Бабикова. Фото: Татьяна Козак, Ґрати\nТакож, запевнив Бабіков, він не зможе впливати на кадрові призначення, оскільки рішення про призначення слідчих ухвалюватимуться на підставі рішень конкурсних комісій — саме розробкою конкурсу на посади оперативних працівників він і займався в першу чергу.\n«Якщо візьмете закон України про засади запобігання протидії корупції, ніякого конфлікту інтересів немає. Все інше — тільки спекуляції. Процесуально я не торкаюся слідчих. Моя основна функція — організаційно-розпорядча, адміністративно-господарська: забезпечити стале функціонування бюро в цьому напрямку, забезпечити роботу слідчих, налагодити взаємодію між територіальними підрозділами та правоохоронними органами», — стверджував Бабіков.\nКомісія, яка затверджувала кандидатуру Бабікова, також не побачила конфлікту інтересів. Конкурс відбувався з 30 грудня по 3 січня. За словами Бабікова, крім нього подали свої документи ще 40 претендентів.\nПризначення Бабікова може бути тимчасовим. Венедіктова після звільнення попереднього голови ДБР Романа Труби — поки що виконувачка обов’язків керівника відомства. Конкурс на голову ДБР усе ще повинен бути проведений, і зараз вирішується, хто увійде до комісії з відбору керівника. Своїх представників до комісії повинні делегувати президент, Кабмін, а також Верховна Рада — з подачі парламентського комітету з питань правоохоронної діяльності.\nВтім, парламентський комітет так і не зміг, навіть із кількох спроб, почати розгляд кандидатів від ВР, зіткнувшись зі спротивом опозиції. Депутати «Голосу» виступили проти того, щоб до комісії увійшли троє депутатів від партії «Слуга народу». Делеговані президентом незалежні експерти, зазначили в «Голосі», також пов’язані зі «Слугою народу». Все це, на думку партії, позбавить комісію незалежності. Крім того, вважають у партії, народні депутати не можуть бути членами комісії в Держбюро, так як мають явний конфлікт інтересів — це відомство, серед іншого, уповноважене розслідувати їхні проступки.\nУ відповідь низка громадських правозахисних та антикорупційних організацій уже закликали Раду делегувати до комісії Євгенію Закревську — адвокатку сімей героїв Небесної сотні, яка, на їхню думку, могла б стати незалежною кандидаткою.\nАдвокатка Євгенія Закревська на засіданні Святошинського суду у справі про розстріл протестувальників, 14 січня 2020 року. Фото: Стас Юрченко, Ґрати\n«У адвокатки Євгенії Закревської не може бути конфлікту інтересів у разі її висунення в якості кандидатури на представника від ВРУ на конкурсній комісії ДБР», — зазначив Андрій Боровик, голова організації Transparency International Україна.\n«Серед моїх клієнтів немає підозрюваних у справах ДБР. Потерпілі, як і слідство, — це сторона обвинувачення. Одна сторона. А підозрюваний і слідство — це дві різні сторони, протилежні. Тому в першому випадку конфлікту немає, в у другому — є», — пояснила сама Закревська.\nПартії «Голос» і «Європейська солідарність» заявили про готовність підтримати адвокатку.\nГолова парламентського комітету з питань правоохоронної діяльності Денис Монастирський спрогнозував в інтерв’ю РБК-Україна, що ім’я нового директора бюро стане відомо навесні.\nТим часом, колишній голова ДБР Роман Труба оскаржуватиме своє звільнення в суді. Він подав позов до Верховного суду про визнання протиправним Указу президента про дострокове припинення повноважень директора бюро.\n«Зараз ДБР стало вершиною моєї професійної кар’єри, тому вважаю, що дострокове припинення повноважень на посаді директора має отримати, окрім політичної, правову оцінку», — заявив Труба.


Як підібрати світло і колір у вашому домі?\nScoolByLife » Дім і сім'я » Як підібрати світло і колір у вашому домі?\nЗдавалося б, що може бути простіше: вибирай те, що подобається, та й справа в капелюсі? Однак фізики і психологи, художники і медики, архітектори та дизайнери, біологи і філософи, словом все, хто вивчають колористичну середу, давно визнали наскільки сильно вона впливає не тільки на психічний стан людини, а й на фізіологічні процеси, що протікають в нашому організмі.\nФахівці помітили, що зелені тони, наприклад, сприяють розширенню бронхів, посилення серцевих скорочень, підвищують розумову работоспособность- червоний - стимулює секрецію залоз травного тракту, відновлення фізичної працездатності і в теж час збудливо діють на деяких людей. А м'які відтінки коричневого, блакитного кольорів привертають до відпочинку.\nКольори поділяються на теплі (жовті, помаранчеві, червоні і їх численні відтінки), холодні (блакитні, сині, фіолетові, синьо-зелені) і нейтральні (білий, сірий і чорний). У цьому легко знайти зв'язок з природними природними умовами - сонячним світлом, жаром вогню, прохолодою води і тіні від листя.\nКольори впливають і на сприйняття простору: холодний, зорово віддаляє стіни і предмети, теплі наближають їх. А як ці властивості кольору використовувати в побуті, в нашому домі? У кімнатах, орієнтованих на північ, переважні кольори максимально світлі, теплих колірних тонів # 61485- золотисто-жовті, рожево-кремові. Такі стіни відображають більше світла, створюють відчуття тепла і сонячності.\nЯкщо вікна виходять на південь і південний захід, кімната підлягає висвітлюється сонцем, сильно нагрівається в жарку пору року, кольори стін краще підібрати з гами холодних блакитних, синьо зелених або сірих. У північних районах при будь-якої орієнтації вікон теплу гаму кольорів, в сильно витягнутих кімнатах стіни можна робити в різні кольори: торцеві теплішими, поздовжні більш холодними. Візуально це кілька виправить пропорції приміщення.\nЗвичайно ж, стіни повинні гармоніювати з усією обстановкою. Спокійний колір стін додасть естампи, картинам, портьєрам, меблів виразність. При виборі кольору оздоблення стін враховуйте і призначення різних приміщень в квартирі. Для спальної кімнати підійдуть теплі тони - бежевий, насичений золотистий, приглушено-помаранчеві і червоно-бардовие- прийнятний великий орнамент, але без гостроти.\nДитячу кімнату краще обклеїти шпалерами більш чистого кольору, звичайно, досить світлими, щоб не зменшувати освітленість кімнати. При цьому не зайве мати на увазі, що спостереження за школярами, які вирішують арифметичні задачі, показали, що якщо в їх поле зору був світло-зелений колір, число помилок зменшувалася більш ніж на 13 відсотків. Коли ж у поле зору опинявся червоний колір, кількість правильно вирішених завдань скорочувалася на 19 відсотків.\nВідтінки червоного і синього, великий яскравий малюнок негативно діє на збудливих дітей, відволікають їх під час приготування уроків, і коли вони лягають спати. У дитячій кімнаті таких кольорів краще уникати.\nСтелі в квартирах прийнято робити білими. Білу стелю візуально збільшує висоту кімнат, відбиває більше світла, рівномірно розподіляє його по приміщенню. У спальнях не обов'язково дотримуватися цього правила.\nМожна пофарбувати стелю світлою фарбою, в колір стін.\nАле однаково стомлюють і монотонність, і строкатість. До того ж краще врахувати, що предмети повинні гармоніювати між собою за кольором і вдень, і ввечері. Синій, зелений, блакитний, бірюзовий, пурпурний, ліловий і сірий кольори тьмяніють, коли горять лампи розжарювання-жовтий, оранжевий, червоний стають більш яскравими.\nУ світлі електрики, як правило, втрачають в чистоті і яскравості червоно-оранжеві, золотисто-жовті, рожеві, каштанові відтінки, а синьо-зелені, зелено-жовті кольори стають надмірно різкими. Тому, підбираючи кольорове оформлення квартири, не забувайте прорахувати, як будуть виглядати при природному і штучному освітленні ті або інші кольори. ]\nЗагадки кольору, або Як кольором створюється певний ефект в інтер'єрі?\nСтворимо затишок в домі своїми руками!\nУ які кольори розфарбувати будинок і офіс?\nКолір. Тон, насиченість, светлота.\nЯких квітів повинні бути ваші сукні?


81013 повідомлень • Сторінка 2501 з 2701 • 1 ... 2498, 2499, 2500, 2501, 2502, 2503, 2504 ... 2701\necuador » 11 жовтня 2018, 17:41\necuador написав: Втіште мене хто небудь( напишіть і скажіть, що шви на челюсті знімати не боляче???(((\nядумаю, що після того, що ти вже пережила, це зовсім не боляче.Так що вперед і з піснею\nя надіюся((( бо реально як другі роди тільки зуб\nAlena30 » 11 жовтня 2018, 18:57\nnatalkau написав: Дівчата, хто має телефон Сігми?\nІ мене теж цікавить. Поділіться, будь ласка)\nЗ нами з: 10 березня 2014, 23:06\nЗвідки: Здолбунів - Рівне\nTerracotta » 11 жовтня 2018, 20:21\nВостаннє редагувалось Terracotta в 04 грудня 2018, 15:19, всього редагувалось 2 разів.\nkazokcana » 11 жовтня 2018, 20:36\nВостаннє редагувалось kazokcana в 11 жовтня 2018, 23:17, всього редагувалось 1 раз.\nЗ нами з: 14 серпня 2016, 14:40\nAlla84 » 11 жовтня 2018, 21:23\nTerracotta написав: Дівчатка, де у нас в місті по норм ціні друк на чашках є? І як по термінам?\nми робили по 75 грн в Арені на 2 поверсі. В Юності по 80 чи 85, вже забула.\nAlla84 » 11 жовтня 2018, 21:25\nабсолютно не боляче, просто неприємно. Теж оперували зуб мудрості з розпилюванням кості( як згадаю, то вздрогну. Бачно, захотілося йому полежати в кості\ndasha1987 » 11 жовтня 2018, 21:34\nА как вам удаляли? У меня в щеку один растет, а врач сказал, что скоро со всеми надо прощаться. Страшно уже\nAlla84 » 11 жовтня 2018, 21:40\nне для слабодухих)\nofftopic "в мене лежав повністю в кості, його зверху тільки боковий кусочок видно було. Скальпелем розрізав десну, потім розпиляв кістку, вибивав трохи молотком і кусками діставав, бо великий, мусив дробити. Виймає зуб, зашиває. Не боліло взагалі, бо сильно знеболює. Важко відходити, коли зникає анастезія, двоє суток на знеболюючому. Потім ходила на полоскання кожного дня (жовою рідиною полоскав, я так підозрюю, що левоміцином). Зажило, зняв шви і все." Може, у Вас не все так складно\ndasha1987 » 11 жовтня 2018, 21:46\nОго. У меня весь вылез, но лежит. Эх.. Надеюсь всё не так страшно, когда то будет\nOliaG » 11 жовтня 2018, 21:51\ndasha1987 написав: Ого. У меня весь вылез, но лежит. Эх.. Надеюсь всё не так страшно, когда то будет\nу мене так було.\nЗуб почав псуватися, думала, що інколи болить вухо, а то зуб. Полікувати його там було не реально.\nВ поліклініці зробили укол і вирвали, більше страху було\nAlla84 » 11 жовтня 2018, 21:54\nа, то тоді тільки дьорнуть)\nmelnik » 11 жовтня 2018, 23:45\nдівчата що зараз на хрестини дарити,хлопчику?\nЗ нами з: 28 січня 2011, 22:13\nMKMAL » 12 жовтня 2018, 07:08\nПривіт.По темі зуби.Чи лікував хто зуби під наркозом дитині в Рівному? Де саме?І яка ціна лікування?\nMKMAL » 12 жовтня 2018, 07:12\nmelnik написав: дівчата що зараз на хрестини дарити,хлопчику?\nШезлонг, золотий хрестик,срібло, зимовий конверт,набір в ліжечко,килим ігровий, ходуни,дитяча косметика,памперси,або гроші- батьки точно знають,що потрібно.\nАфіна2018 » 12 жовтня 2018, 08:16\nМуленРуж написав: Дівчаточка! А у когось є робот- пилесос? Цікавлять найдешевші. Як вам?\nв мене Мі робот, якщо такий підходить, то напишу враження\nУ мене є миючий зелмер вдома, два кота, один з яких пушистий, тому щодня і на Різдво, і на Паску я мусила пилососити, зелмер реве як бегемот ну і мити його щоразу треба. Шерсті багато як пух, вона літає, тому замітати - це не підходящий варіант для мене. Користуюся роботом вже більше 3 місяців щодня. Які плюси для мене: пилососить сам, можу запустити його навіть на роботі через програму на телефоні, пух і пилюку збирає, включений зараз на середній режим потужності, тобто можна збільшити,пилососить під ліжком і диваном (!), там куча пилі чогось завжди. Запускаю зранку, деколи і в 7 ранку, не гуде, тихенько працює, тобто сусідів не будить Робить схему уборки, тобто потім на телефон мені щоразу приходить звіт - де прибрано. Якщо потрібно можу запустити його зонально, наприклад розсипала Маша крупу - запустила на квадрат 2Х3 прибрати. Якщо щось попаде в щітку, наприклад зарядка від телефону - теж приходить звіт і він зупиняється. Тобто на телефоні бачу все - треба почистити його, висвічується. Говорить українською.\nАле в мне немає жодного ковра, в прихожій безворсова дорожка, тобто на мою думку коври буде чистити погано. Треба збирати все що валяється провода, зарядки, дуже крупний мусор, типу бумажок, якщо квартира заставлена,то нема сенсу купувати. Мушу чистити кожного дня - відкрити контейнер і викинути. Десь раз на тиждень дивлюся на щітку, чи не намоталося волосся довге і нитки, якщо треба чищу..\nне знаю чи все згадала\nдля мене дуже нужна вещь, на рівні з ПММ. Але раз на 3-4 тижні пилошошу зелмером все рівно.\nЧи купила б ще раз - ДА!\nО, Боже, як класно...\nBasalkevych » 12 жовтня 2018, 08:32\nя теж його тестувала! це дуже класна річ!! в мене теж зелмер важкий і здоровий. і мушу кожен день пилососити. а цього запустила і стоїш щось інше робиш. але в мене теж немає коврів і порогів\nLenkapenka » 12 жовтня 2018, 09:17\nВ мене теж так в щоку виріс, анестезія - плоскогубці і усьо. сказав нічим не полоскати. все зажило\nerenim » 12 жовтня 2018, 09:37\nДівчата , ви все знаєте, підкажіть. Потрібно взавтра сходити в церкву до вводу. На 14 год іду за куму, тому терміново. Але я сама і навіть зайти в церкву попитати не можу . Це потрібно іти з самого ранку? До сповіді потрібно ?\necuador » 12 жовтня 2018, 10:26\nДівчатка, хтось писав за каплі у вухо, що дієві і не надто дорогі((( порадьте, маю дроплекс, але відкриті вже дуже давно\nМаришка » 12 жовтня 2018, 10:29\necuador написав: Дівчатка, хтось писав за каплі у вухо, що дієві і не надто дорогі((( порадьте, маю дроплекс, але відкриті вже дуже давно\nто може вам зуб віддає? знаєте як перевіряти на вухо....\nп.с. в аптеці запропонують отикаїн і т.д.\nМаришка » 12 жовтня 2018, 10:32\nerenim написав: Дівчата , ви все знаєте, підкажіть. Потрібно взавтра сходити в церкву до вводу. На 14 год іду за куму, тому терміново. Але я сама і навіть зайти в церкву попитати не можу . Це потрібно іти з самого ранку? До сповіді потрібно ?\nчесно - якщо ви людина, яка ходить постійно в церкву і дотримується всіх обрядів - то не питали б ....\nа якщо це все символічно - то для чого взагалі робити? бо так треба?\nпідіть спокійно і похрестіть дитину .... я б так і зробила вибачте якщо грубо\nidavors » 12 жовтня 2018, 10:42\nя видаляла всі 4 зуба мудрості з інтервалом десь 2 тижні, не больно було взагалі, просто страшно.. на поштовій і на мірющенка\nsnezhka » 12 жовтня 2018, 10:45\nТільки виривайте ті зуби в хірургії, а не як я - в приватній стоматології. Бо можуть бути дуже неприємні наслідки. Як потім сказала моя лікарка, яка взялась за цю справу - я б на твоєму місці на це не рішилась би. Я б теж не рішилась, аби знала про можливі наслідки).\nerenim » 12 жовтня 2018, 10:46\nНезрозуміла вашого коментаря? Я народила дитину , похрестили , і мала б іти до вводу. Але ми часто по лікарнях, не сходили. Вчора подруга покликала мене хрестити її дитинку. Спитали священника - каже потрібно спочатку до вводу - тоді за хресну маму. Це ж не я придумала "бо так треба". Я чомусь вважаю що частота відвідування храму не впливає на віру ніяк.\nМаришка » 12 жовтня 2018, 10:52\nerenim написав: Я чомусь вважаю що частота відвідування храму не впливає на віру ніяк.\nтак само як і "введення в церкву"\nerenim » 12 жовтня 2018, 10:56\nЗвичайно. Але я хочу бути хресною мамою , а для цього потрібно "введення в церкву". Я от чесно трішки в шоці. Якщо у вас немає відповіді на моє питання - просто промовчіть. Я так роблю і вам раджу. Бо якби мене цікавила саме думка з цього приводу - я б так і запитала.\nМаришка » 12 жовтня 2018, 10:58\nто я вам раджу не писати на форумі)))\nбо тут часто у людей зовсім не такі погляди і ніщо не стримує їх висловлювати\nerenim » 12 жовтня 2018, 11:00\nМаришка написав: то я вам раджу не писати на форумі)))\nви знаєте , є такі люди як ви , що відбивають бажання щось писати чи питати. Сподіваюсь їх тут меншість.\necuador » 12 жовтня 2018, 11:01\nІра, не боляче, бо діє укол, і якщо видаляти просто, без розрізуванні і зашивання((\necuador » 12 жовтня 2018, 11:02\nА вухо - то мені від зуба думаю точно, а це малій в школі почало боліти(((\nTime : 0.356s | 74 Queries | GZIP : On


Сьогодні минає два роки, як вночі на 83-му році життя помер відомий український дисидент Михайло Горинь – Голос українською – Україна|ЄС|NATO\nHome/Авторські статті/Сьогодні минає два роки, як вночі на 83-му році життя помер відомий український дисидент Михайло Горинь\nСьогодні минає два роки, як вночі на 83-му році життя помер відомий український дисидент Михайло Горинь\nСьогодні минає 2 роки, як вночі 13 січня 2017 року на 83-му році життя помер відомий український дисидент, правозахисник і політв’язень, почесний громадянин Львова Михайло Горинь. Про це повідомляє Роман Андрусяк\nЗаарештований 26 серпня 1965 року за звинуваченням у проведенні антирадянської агітації і пропаганди (ч. 1 ст. 62 і ст. 64 Кримінального кодексу УРСР). 18 квітня 1966 року засуджений на 6 років таборів суворого режиму.\nЗа пропаганду і розповсюдження самвидаву серед в’язнів 18 липня 1967 року суд Зубово-Полянського р-ну Мордовської АРСР присудив Гориневі 3 роки ув’язнення у Володимирській тюрмі.\nБрав участь у виробленні основоположних документів створеної 9 листопада 1976 року Української Громадської Групи сприяння виконанню Гельсінкських угод (Українська Гельсінкська Група). Після арештів засновників УГГ бере на себе видання її Інформаційного бюлетеня.\n16 січня 2009 року “за вагомий внесок у справу консолідації українського суспільства, розбудову демократичної, соціальної і правової держави та з нагоди дня Соборності України” Гориня було нагороджено орденом Свободи.\nЛітній чех валив дерева під потяги заради боротьби з ісламістами\nЧоловіки, які можуть жити на дві сім'ї за знаком Зодіаку


Сюрприз, сюрприз! Випуск 11: Лариса Лавренюк. Дивитися онлайн ефір від 10.11.2017\nСюрприз, сюрприз! Випуск 7: Андрій Закутний. Дивитися онлайн ефір від 13.10.2017\nСюрприз, сюрприз! Випуск 5: Галина Герасимова. Дивитися онлайн ефір від 29.09.2017


UNFPA Ukraine | Не дати зневіритися. Гуманітарна робота Фонду ООН у галузі народонаселення в сфері репродуктивного здоров’я в Україні\nМарія* досі пам'ятає той день, який міг стати фатальним для неї та її ще ненародженого малюка. Вагітна жителька нині тимчасово окупованої Макіївки потрапила в ДТП й отримала серйозні травми тазу, що унеможливило варіант природних пологів. Родина дівчини не мала достатньо коштів на обслуговування ускладненої вагітності - вона у відчаї виїхала до підконтрольній Україні Красногорівки. У місті, яке досі час від часу потерпає від обстрілів, також не змогли надати кваліфіковану допомогу вагітній. Марія стала на облік у Покровському перинатальному центрі, на базі якого розташований пункт медико-психологічної допомоги Фонду Народонаселення ООН постраждалим від гендерного насильства (ПНД). Саме тут дівчині провели кесарів розтин, забезпечили медикаментами та згодом виписали здоровими і матір, і дитину.\n«Вони звернулись до нас у повному відчаї. Ведення такої вагітності потребує значної кількості медикаментів, інструментів для проведення операції та засобів реабілітації. Все це вони отримали з медичного набору гуманітарної допомоги Фонду», - розповів голова Покровського перинатального центру Іван Циганок.\nПокровський центр став одним із 15 медичних закладів Донбасу, які минулого року отримали медичні набори Фонду Народонаселення ООН в рамках реалізації проекту «Відповідь на гострі гуманітарні питання (статеві та репродуктивні потреби) найбільш вразливих жінок та дівчат-підлітків на сході України» .\n«Кожен набір містить всі необхідні інструменти, медикаменти та вироби медичного призначення для надання певного виду акушерсько-гінекологічної допомоги. Є набори для надання допомоги жертвам сексуального насильства, постконтактної профілактики, контрацепція, набір для нормальних та ускладнених пологів, надання допомоги при викидні та ускладненнях після аборту, лікування інфекцій що передаються статевим шляхом (ІПСШ). Набір для ускладнених пологів містить все, від стерильного медичного костюма до засобів для реанімаційних заходів, щоб надати кваліфіковану допомогу, провести акушерсько-гінекологічне оперативне втручання при будь-яких обставинах, навіть в екстрених ситуаціях, як от землетрус чи війна. Він розрахований на 105 оперативних втручань, та вага одного набору біля 1100 кг»,- каже координатор проєктів з репродуктивного здоров'я Фонду Богдан Підвербецький.\nПокровський перинатальний центр обслуговує третину Донецької області, населені пункти вздовж лінії розмежування. Однак, попри значне навантаження, 2018 року на медикаменти центр отримав із міського бюджету лише 7800 грн. За словами Івана Циганка, в 2019 році ситуація з держфінансуванням трохи покращилась, утім більшість потреб заклад покриває завдяки наданої Фондом гуманітарної допомоги.\n«Минулого року ми прийняли 1200 пологів. Обслуговування однієї тяжкохворої може коштувати 120 тис. грн, виходжування недоношеної дитини - від кількох до десятків тисяч гривень. Частково це лягає на плечі рідних. Але не всі мають можливість. Це колосальні суми, а такі випадки у нас не рідкість»,- розповідає Іван Циганок.\nПокровський перинатальний центр співпрацює з Фондом Народонаселення ООН з 2017 року. На його базі було відкрито ПНД, що працює у сферах репродуктивного здоров’я, профілактики ВІЛ, профілактики й лікування ІПСШ, запобігання небажаної вагітності, невідкладної допомоги жертвам зґвалтування. З того часу постачання всього необхідного для лікування відбувається систематично та забезпечує потреби медичного закладу вдосталь.\n«Минулого разу ми отримали 96 коробок. Усе сертифіковане та якісне. Я забув, коли востаннє шив неякісними матеріалами. Використовуємо тепер тільки «Вікрил». В аптеці вартість цього шовного матеріалу - 146 грн, ми отримуємо його пачками», - ділиться Циганок.\nОкрім пункту невідкладної допомоги (ПНД) постраждалим від гендерного насильства в Покровську, за підтримки Фонду Народонаселення ООН в Україні, було відкрито ще 16 аналогічних ПНД: 5 - у Донецькій області, 5 - у Луганській, а також у Вінниці, Миколаєві, Харкові, Кривому Розі, Одесі та Херсоні. Кожен пункт, де можна отримати медико-психологічну допомогу, оснащений якісним медичним обладнанням. Тут є всі необхідні медикаменти та кваліфікований персонал. Що важливо, кожен ПНД обладнаний спеціальним гінекологічним кріслом для людей із інвалідністю.\nМедогляд на лінії розмежування\nІз травня по грудень 2019 року UNFPA за підтримки Фонду реагування на надзвичайні ситуації ООН (СERF) реалізував проєкт «Відповідь на гострі гуманітарні питання (статеві та репродуктивні потреби) найбільш вразливих жінок та дівчат-підлітків на сході України» із надання акушерсько-гінекологічної допомоги жителям населених пунктів уздовж лінії розмежування. За словами Богдана Підвербецького, за цей період оглянуто понад 19 000 пацієнтів. За чітко встановленим графіком працювали три мобільні бригади, у складі яких були акушер-гінеколог, сімейний лікар, медсестра та соцпрацівник. Жителям завчасно повідомляли про огляди через органи місцевого самоврядування, соцмережі та ЗМІ. Кожна бригада мала портативний УЗД-апарат, кардіограф, переносне акушерське крісло, лампу для огляду, ширму та експрес тести. За час роботи проекту мобільні бригади надали медико-профілактичну допомогу в 253 населених пунктах Донецької та Луганської областей.\n«Звісно, такий сервіс мав попит, - розповідає координатор проєкту Підвербецький. - Бо разом із проблемами репродуктивного здоров’я була можливість розв'язання інших питань. Медичні бригади безкоштовно проводили тести на рівень глюкози в крові, на ВІЛ, гепатити та сифіліс, особливий попит був на УЗД обстеження. Окрім сечостатевої системи, також робили УЗД печінки, підшлункової залози, селезінки та щитовидної залози. За даними Департаментів охорони здоров’я, зону лінії розмежування покинули приблизно 1500 медичних працівників, що призвело до браку кадрів. Особливо там не вистачає гінекологів».\nУ разі, якщо під час первинного огляду виникала потреба госпіталізації, працівники мобільних бригад передавали всі дані місцевим органам управління системи охорони здоров'я, а на місці надавали рекомендації та потрібні медикаменти. Окремий акцент бригади робили на людях з різними формами інвалідності. До нетранспортабельних пацієнтів бригада виїжджала для огляду за адресою проживання.\nРепродуктивне здоров'я в умовах пандемії\nУ зв'язку з поширенням СOVID-19 у світі Богдан Підвербецький звертає увагу на те, що лікарям у роботі з інфікованими пацієнтами може стати в нагоді 11-й медичний набір від UNFPA. «Він містить стерильний захисний костюм, окуляри та інші засоби захисту медперсоналу, які використовуються при оперативних втручаннях ВІЛ-інфікованих пацієнтів. Також антисептичний розчин хлоргексидину, розчини для внутрішньовенного введення й протималярійний засіб «Хлорхінін сульфат», який є ефективним при коронавірусі. ВООЗ це визнає», - каже Підвербецький.\nДиректор Покровського перинатального центру Іван Циганок запевняє, що нині важко сказати, що саме виявиться ефективним у роботі в умовах пандемії. Утім додає, що в їхній лікарні ці набори на всяк випадок підготували. «Робота фонду дуже потрібна і важлива. Головне - люди її відчувають», - підсумовує він.\n*Ім’я змінено в цілях приватності та безпеки.


"Приємні ціни та краєвиди": до Чернігова завітала народна депутатка від "ЄС" - Ірина Геращенко (ФОТО) | Новости\n"Приємні ціни та краєвиди": до Чернігова завітала народна депутатка від "ЄС" - Ірина Геращенко (ФОТО)\nВчора, 6 травня, до Чернігова як туристка приїхала співголова фракції "Європейська Солідарність" у Верховній Раді - Ірина Геращенко.\nЗ її слів стало зрозуміло, що цю міні-подорож вона планувала давно, і зокрема хотіла показати наше старовинне місто дітям. Разом з ними прогулятися Дитинцем та подивитися на унікальну архітектуру старовинного центру.\nМузеї та екскурсії пані Ірина залишила на наступний раз, адже, як вона сама каже, "Чернігів вартий того, аби сюди повернутися".\n- Дуже рекомендую киянам, як тур вихідного дня, відвідати Чернігів. Пару годин дороги - і ви відчуєте атмосферу затишного міста з давньою історією, збереженими і відновленими храмами, гарними краєвидами і приємними цінами у місцевих кав’ярнях:), - розповідає Ірина Геращенко.\nНагадаємо, що Чернігів щомісяці відвідують тисячі туристів та екскурсантів. До міста легенд нещодавно приїжджали соліст гурту PianoBoy - Дмитро Шуров, Ната Onuka Жижченко та інші відомі особистості.\n#туризм #турист #подорож #відпочинок #тури #Геращенко #народний депутат


У Запорізькій області свині перерили місцеве кладовище - Укрaїнa - TCH.ua\nКабанів випускає зі свого подвір'я господар, аби зайвий раз не годувати.\nНа Запоріжжі свині перерили місцеве кладовище: жахливу картину побачили місцеві мешканці, коли прийшли впорядкувати могили рідних.\nПро це розповіли 15 квітня у ТСН.16:45.\nСвиняча доля: що чекає на стадо тварин, які влітку втекли з сараю і винищили городи селян на Полтавщині\nВиводок свиней разом із поросятами розрили могили, виїли всі квіти та фактично переорали територію. Інцидент стався в Якимівській громаді. Після нетривалого розслідування виявилося, що всі кабани свійські.\nХудобу вже тривалий час випускає зі свого подвір'я господар, аби зайвий раз не годувати. Крім того, сусід настільки залякав своїх односельців, що вони боялися навіть скаржитися, кажуть люди. Тепер у ситуацію втрутилося керівництво місцевої громади.\nВідео Новини України: у Запорізькій області свійські кабани перерили кладовище\nЯк повідомлялося, у Полтавській області близько сотні тварин втекли з приміщення, де їх утримували. Уже місяць вони бігають на волі й ночами виїдають усе з городів. Селяни безсилі, бо ловити або відстрілювати чужих свиней заборонено законом.