Гребениківка-батьківщина чотирьох Героїв Радянського Союзу — HistoryPedia\nГребениківка-батьківщина чотирьох Героїв Радянського Союзу\n1 Тимченко Петро Сергійович\n1.2 Родове дерево сім'ї Тимченка Петра Сергійовича\n2 Овчаров Степан Полікарпович\n2.2 Родове дерево сім'ї Овчарова Степана Полікарповича\n3 Левченко Григорій Іванович\n3.2 Родове дерево сім'ї Левченка Григорія Івановича\n4 Яковенко Ілля Якович\n4.2 Родове дерево сім'ї Яковенка Іллі Яковича\nПетро Сергійович Тимченко народився 12 вересня 1902 року в с.Гребениківка Тростянецького району Сумської області. У 1914 році закінчив чотирикласну школу, потім батракував у багатіїв. Після перемоги Великої Жовтневої революції допомагав батькам у власному господарстві, із 1927 року і до початку війни працював у радгоспі. У липні 1943 року був призваний до Червоної Армії. Воював на Воронезькому і 1-му Українському фронтах. Був тричі поранений.\nОсінь 1943 року. У районі Букринського виступу одними з перших вийшли до Дніпра підрозділи 309-ї Пирятинської стрілецької дивізії. Почалася ретельна підготовка до форсування Дніпра. У ніч проти 22 вересня підручні засоби для переправи - човни, бочки, плоти - були готові. Першим на одному з човнів вирушило у небезпечну путь відділення 5-ї стрілецької роти 955-го стрілецького полку, яким командував рядовий Тимченко. Гітлерівці помітили радянських воїнів і відкрили по них сильний вогонь з артилерії,мінометів і кулеметів. Поруч човна розривались снаряди, свистіли кулі, вода здіймалась хвилею. Бійці налягли на весла. Наші кулеметники з лівого берега повели прицільний вогонь по ворожих точках, прикриваючи сміливців. Нарешті човен торкнувся землі. Воїни кинулися вперед, до траншей гітлерівців. Атака була такою стрімкою, що гітлерівці не витримали натиску наших бійців і залишили свої позиції. У цьому бою Петро Тимченко особисто знищив 12 фашистів.\nВранці над захопленим радянськими воїнами плацдармом з'явилися німецькі літаки. А незабаром в контратаку пішла піхота противника. Ворог намагався скинути наші передові підрозділи в Дніпро. На відділення Тимченка наступало близько роти німців. Здавалося, не вистояти купці наших воїнів. Та мужність і незламна воля радянських бійців перемогли. Вони відбили кілька ворожих контратак і змусили німецьку піхоту повернути назад. Відділення Петра Тимченка утримувало захоплені позиції до підходу головних сил полку.\nЗа мужність і відвагу, вміле керівництво відділенням в боях із фашистами під час форсування Дніпра, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 23 жовтня 1943 року Петру Сергійовичу Тимченку було присвоєно звання Героя Радянського Союзу.\nУ одному з наступних боїв П.С.Тимченко був поранений, тривалий час лікувався в госпіталі. Лише на початку 1944 року він знову повернувся на фронт.\nБойовий шлях хоробрий воїн закінчив у Дрездені. Наприкінці 1945 року П.С.Тимченко демобілізувався, приїхав на Сумщину і став працювати у сільському господарстві. Довгий час він був керуючим відділеннями в радгоспах Півненківського і Тернівського цукрових комбінатів. За успіхи в роботі тричі нагороджувався медаллю виставки досягнень народного господарства СРСР.\nПроживав останні роки у м. Суми.\nРодове дерево сім'ї Тимченка Петра Сергійовича\nЗа матеріалами роботи пошукового загону "Краєзнавці" Гребениківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Тростянецької районної ради Сумської області\nГерой Советского Союза Тимченко Петр Сергеевич\nМій рідний край - моя історія жива. Матеріали шкільного краєзнавчого музею на районний огляд-конкурс "Свята спадщина". - Гребениківка.- 2004.\nСтепан Полікарпович Овчаров народився в 1903 році у с.Василівці (тепер Набережне Гребениківської сільської ради) Тростянецького району в сім'ї селянина-бідняка.Після закінчення початкової школи допомагав батькам у господарстві. Коли в селі була організована артіль, одним із перших серед односельчан став трудитися в громадському господарстві.\nІз серпня 1943 року брав участь у боях із німецько-фашистськими загарбниками. Воював на Воронезькому, 1-му Українському фронтах. Був поранений.\nУ вересні 1943 року підрозділи 309-ї Пирятинської стрілецької дивізії підійшли до Дніпра. Серед сміливців, які в ніч на 22 вересня під градом куль і снарядів першими дістались правого берега ріки, був рядовий Овчаров. Ворог зустрів радянських воїнів нищівним кулеметним і автоматним вогнем. Але це не зупинило наших воїнів. Першим піднявся на весь зріст і кинувся в траншею противника Степан Овчаров. Автоматним вогнем, гранатами і прикладами група бійців вибила фашистів із зайнятих позицій. У цьому бою рядовий Овчаров знищив понад 20 гітлерівців. На світанку під прикриттям авіації і артилерії німці пішли в контратаку. Тричі успішно відбивали наші воїни наступ значно переважаючого в силі ворога. Степан Овчаров знову виявив надзвичайну мужність. У рукопашній сутичці він знищив 12 гітлерівців. Під час відбиття однієї з контратак противника відважний солдат був поранений, але поля бою не залишив. Група радянських воїнів утримала зайняті позиції на Дніпровському плацдармі до підходу головних сил полку.\nЗа мужність і відвагу, виявлені підчас форсування Дніпра і утримання плацдарму на його правому березі, рядовому Степану Полікарповичу Овчарову Указом Президії Верховної Ради СРСР від 23 жовтня 1943 року було присвоєно високе звання Героя Радянського Союзу.\nВийшовши з госпіталю, Степан Овчаров брав участь ще у багатьох боях, а після перемоги над фашистською Німеччиною повернувся в рідне село. Разом з односельчанами він самовіддано трудився на відбудові зруйнованого ворогом колгоспного господарства. Та давалося взнаки серйозне поранення: стан здоров'я його погіршувався. У 1950 році Степан Полікарпович Овчаров помер.\nРодове дерево сім'ї Овчарова Степана Полікарповича\nГерої країни. Овчаров Степан Полікарпович\nОвчаров, Степан Полікарпович\nГригорій Іванович Левченко народився 17 листопада 1900 року в с.Василівці, тепер село Набережне Гребениківської сільської ради Тростянецького району, в бідняцькій сім'ї. Навчався в церковно-приходськїй школі. Підлітком працював на бурякових плантаціях сумських цукрозаводчиків. У 1930 році вступив у колгосп.\nІз перших днів Великої Вітчизняної війни - на фронті. У травні 1942 року за станом здоров'я був демобілізований із Червоної Армії. До 1943 року працював ветфельдшером. Після звільнення Тростянецького району від фашистських окупантів повернувся у рідне село. Вилікувавшись, знову пішов у діючу армію. Воював на Воронезькому та 1-му Українському фронтах. Був поранений і контужений.\n309-а стрілецька дивізія підійшла до Дніпра в районі Ржищева на Київщині і зав'язала запеклі бої з ворогом. У ніч проти 22 вересня 1943 року група солдатів 5-ї стрілецької роти 955-го стрілецького полку під сильним вогнем противника переправилася на правий берег ріки. Радянські воїни з ходу атакували гітлерівців, що засіли в траншеях. У рукопашній сутичці рядовий Григорій Левченко знищив кулеметника та більше десятка автоматників противника. Радянські воїни вибили ворога із зайнятих позицій.\nНа ранок гітлерівці пішли в контратаку. Незважаючи на перевагу в живій силі, вони не добилися успіху. Купка сміливців протягом трьох діб міцно утримувала захоплений плацдарм. За цей час наші солдати відбили 12 ворожих контратак. У цих боях Г.І.Левченко знищив 7 і взяв у полон трьох гітлерівців.\nУ складі своєї роти хоробрий воїн брав участь у боях на Дніпровському плацдармі, які переходили у рукопашні сутички. Був поранений, але продовжував битись із ворогом, поки підійшли головні сили полку.\nЗа мужність і відвагу, виявлені в боях із німецько-фашистськими загарбниками під час форсування Дніпра, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 23 жовтня 1943 року Григорію Івановичу Левченку було присвоєно звання Героя Радянського Союзу.\nПісля тривалого лікування його направили в один із підрозділів, який обслуговував авіаційну частину. Та далася взнаки давня хвороба, і він знову потрапив у госпіталь. У липні 1945 року Григорій Левченко був демобілізований Із Радянської Армії. Повернувшись у рідне село, став працювати в колгоспі. У 1950 році за станом здоров'я пішов на пенсію.\nПомер 22 лютого 1984 року на 83 році життя.\nРодове дерево сім'ї Левченка Григорія Івановича\nІлля Якович Яковенко народився в 1900 році в с.Василівці, нині Гребениківка, Тростянецького району в бідній селянській сім'ї. Закінчивши у 1913 році початкову школу, працював у домашньому господарстві. Після перемоги Жовтневої революції очолив у рідному селі комітет незаможних селян, брав участь у розгромі куркульських банд. 1929 року вступив до лав Комуністичної партії і був обраний головою Гребениківської сільської ради.\nЗ 1932 по 1934 рік працював у системі торгівлі в селі Покровка, а потім, аж до початку Вітчизняної війни, - у Бездрицькому відгодівельному радгоспі Сумського району.\nУ перші дні війни пішов на фронт добровольцем. Був кулеметником. Воював на Південному, Північно-Кавказькому та інших фронтах. Був двічі контужений. Нагороджений медаллю "За відвагу".\nУ листопаді 1943 року 383-я стрілецька дивізія вела запеклі бої за розширення Кримського плацдарму. Ні вдень, ні вночі не стихав гуркіт канонади. Гітлерівці вперто захищали висоту Царів курган, із якої добре прострілювалась навколишня місцевість. Це значно ускладнювало просування наших підрозділів уперед. І тоді Ілля Яковенко висунувся вночі з кулеметом на фланг свого підрозділу і добре замаскувався. На світанку фашисти пішли в контратаку. Шквальним вогнем зустрів ворога хоробрий воїн. Німці розгубились і повернули назад, залишивши вбитих і поранених. Наші підрозділи, скориставшись панікою в рядах противника, оволоділи Царевим курганом. Опам'ятавшись, фашисти двічі кидались в контратаки, але безуспішно. Радянські воїни міцно закріпились на висоті. Кулеметник Яковенко в цьому бою знищив десятки гітлерівців.\nВідзначився хоробрий воїн і в бою під селом Катерлез (нині Войкове). 591-й стрілецький полк атакував фашистів. Німці відкрили ураганний вогонь. Ряди наших бійців, що залягли на околиці населеного пункту, помітно рідшали. І.Я.Яковенку вдалося непомітно наблизитися до передових німецьких траншей, із близької відстані він почав обстрілювати фашистські вогневі точки і змусив їх замовкнути. У цей час бійці стрілецької роти, яку підтримував кулеметник, кинулись уперед і прорвали оборону противника. Але після короткого перепочинку фашисти переважаючими силами перейшли в контратаку і стали тіснити наші підрозділи. Радянські воїни стояли на смерть. Біля кулемета залишився один Яковенко. Ворог вів сильний артилерійський вогонь, але, незважаючи на це, старший сержант продовжував поливати гітлерівців свинцевим дощем. Завдяки надзвичайній мужності і стійкості відважного воїна нашим підрозділам вдалося утримати захоплені позиції. Та під кінець бою життя хороброго кулеметника обірвала ворожа куля.\nЗа героїзм, виявлений у боях з ворогом під час розширення Кримського плацдарму, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 16 травня 1944 року старшому сержанту, командиру кулеметної обслуги Іллі Яковичу Яковенку було посмертно присвоєно звання Героя Радянського Союзу.\nМужній воїн похований на горі Митрідат у братській могилі. На її плиті золотими літерами викарбувано ім'я Іллі Яковича Яковенка.\nКораблям, які повертаються до Керчі з далекого плавання, указує шлях маяк, що носить ім'я героя. Указом Президії Верховної Ради РРФСР одне із сіл на Керченському півострові на честь героя перейменовано в село Яковенкове.\nРодове дерево сім'ї Яковенка Іллі Яковича\nГерои Советского Союза и полные кавалеры ордена Славы, похороненные в Крыму\nОтримано з http://istoriya.soippo.edu.ua/index.php?title=Гребениківка-батьківщина_чотирьох_Героїв_Радянського_Союзу&oldid=127\nЦю сторінку востаннє змінено: 20:53, 12 січня 2015.


Під колеса бетономішалки в Києві потрапила підліток\nПід бетономішалку в Києві потрапила підліток, стало відомо її стані\nПішоходом, яка сьогодні потрапила під бетономішалку в Києві, виявилася 14-річна дівчинка. Інформація про її стан різниться. Одні паблік повідомляють, що вона дивом не отримала важких травм. У підлітка немає жодного перелому, забиття грудної клітини, струс мозку і подряпини. В інших паблік - кардинально протилежна інформація.\nНа даний момент відомо, що аварія сталася на вулиці Івана Сірка в Києві (перед виїздом з Новосілок на вул.Заболотного), а не у Новосілках, як повідомляло раніше.\nПопередньо, пішохід переходила дорогу по зебрі, а легковий автомобіль вчасно не зреагував, збив її, при падінні вона відлетіла на і їде попереду вантажівка-бетономішалку, повідомляє «Київ оперативний».\nПотерпіла, яка потрапила під бетонозмішувач, жива і немає жодного перелому. 14-річна постраждала отримала забій грудної клітини, струс мозку і подряпини, - пише "Київ оперативний".\nПри цьому інший столичний паблік - Dtp.kiev.ua - повідомляє, що дитина у важкому стані.\nДівчинка, 14 років, у важкому стані. Постраждалу з різними травмами доставили в лікарню. Водій каже, що не помітив дитину, вибігла на дорогу і була в сліпій зоні. Батько постраждалої впевнений, що вантажівка протягнула його дочка кілька метрів вперед, а дівчинка йшла по переходу. Деталі з'ясовують слідчі, - пише Dtp.kiev.ua.\nПід Києвом бетономішалка збила жінку\nУ Миколаєві сталася бійка зі стріляниною, є поранені


РІЗДВЯНЕ ПОСЛАННЯ Митрополита Львівського і Сокальського ДИМИТРІЯ (2011 р.) » Православний молодіжний веб-портал hram.lviv.ua\nБог, спочатку аніж створити ангелів, людину або інше живе творіння, у Своїй Предвічній Раді вже передбачив Втілення Божественного Слова. Тому втілення Божественного Слова у Священному Писанні називається «початком шляхів Господніх», а Саме втілене Божественне Слово – «Первонародженим раніше за творіння». Існує думка деяких церковних учителів, що ця тайна, яка була збережена у скарбниці Божественної Ради, як найдорогоцінніша перлина на небесах, була явлена на початку віків через Одкровення для того, щоб ангели побачили і здивувалися величі справи Божественної Премудрості. В цьому денниця знайшов привід для заздрості іпостасній єдності Бога з людиною, і впавши у гордість, повстав проти Бога і як блискавка був скинутий з небес.\nВтім і церковні богослови запитують: «Хіба Бог для спасіння людини не міг послати іншої людини у дусі й силі, як для спасіння євреїв Він послав Мойсея?». «Ні, відповідає Василій Великий, пояснюючи 48-й псалом, брат не визволить, а чи визволить людина?». Людина, якими б вона даруваннями не була наділена, не може виплатити ціни для викуплення тільки своєї душі, а тим більше – душ усіх людей. А якби Бог послав ангела? Також ні, бо ні людина, ні ангел не можуть понести тяжкість виплати гріховного боргу. Тому, в такому випадку повинен зійти Сам Бог, Сила, Яка безмежна і має безмежну любов до Свого творіння. Незаходиме Сонце правди нахилило небеса, минуло дев’ять сходинок, дев’ять чинів ангельських, і зійшло на десяту сходинку людської природи для того, щоб «на землі явитися і з людьми пожити» (Варух. 3, 38).\nДорогі браття і сестри! Сьогодні, проникаючи у ці богословські глибини церковного вчення, ми повинні усвідомити суть і виняткове значення пришестя у світ Сина Божого. Для того і встановлене Церквою щорічне величне святкування цієї вікопомної вселенської події у людській цивілізації, для того ми й зустрічаємо Христа з небес, щоб потім Він, зазнавши страждань і перетерпівши Голгофські муки, вивів нас на небеса.\nСердечно вітаю усіх Вас з Різдвом Господа, Бога і Спасителя нашого. Вітаю обласну, міську, району, селищну й сільську владу, духовенство, інтелігенцію, парафіян, усіх віруючих Львівсько-Сокальської єпархії. У ці святкові дні будемо ще раз намагатися знайти, подібно до волхвів, Христа. А для того, щоб знайти Його, принесімо Йому три дари: золото – милостиню, ладан – молитву і смирну – гіркі сльози нашого каяття і підемо, як волхви, іншою дорогою – стежкою твердої віри й святої правди, яка неодмінно приведе нас до спасіння.\nЛьвів. Різдво Христове 2010/2011 року Божого


У Обами закликають виконати нові мінські домовленості в повному обсязі і без затримок - У США оцінили зусилля Меркель і Олланда | СЬОГОДНІ\nСполучені Штати вітають угоду, досягнуту сьогодні в Мінську під керівництвом Тристоронньої контактної групи, яка була схвалена лідерами України, Росії, Німеччини та Франції. Про це йдеться в прес-релізі, опублікованому на сайті Білого Дому.\n"Угода – це потенційно важливий крок на шляху мирного врегулювання конфлікту і відновлення суверенітету України відповідно до мінських угод вересня минулого року. Ми особливо цінуємо невтомні зусилля канцлера Німеччини Меркель і президента Франції Олланда...", – йдеться в заяві.\nУ Обами відзначають, що угода має супроводжуватися виконанням сторонами зобов'язань. "Ми закликаємо всі сторони виконувати зобов'язання, прийняті за результатами сьогоднішніх і вересневих угод в повному обсязі і без затримок", – попереджають в Білому Домі.\nРосії нагадали, що вона "повинна припинити підтримку сепаратистів і відкликати своїх солдатів і військову техніку зі Східної України". При цьому "Сполучені Штати особливо стурбовані сьогоднішньої ескалацією бойових дій, що суперечить духу угоди".\nНагадаємо, сьогодні в Мінську були досягнуті домовленості про прийняття декларації на рівні глав держав. Крім того, Контактна група, до якої входять лідери самопроголошених "ДНР" та "ЛНР", підписала Комплекс заходів із виконання Мінських домовленостей.\nРосія США Донбас Мінськ Украина домовленість


Перун купити на офіційному сайті DEFENDA\nСелективний ґрунтовий гербіцид для захисту від однорічних дводольних бур’янів\nКласифікація ВООЗ IІ клас\nЕфективно контролює однорічні дводольні та деякі злакові бур’яни. Максимальний контроль гірчиці польової та редьки дикої.\nПрепарат ПЕРУН – гербіцид селективної дії. Препарат поглинається як проростками, так і корінням проростаючих бур’янів при застосуванні препарату до їхніх сходів. На бур’яни, що зійшли, препарат ПЕРУН діє через листя. Ефективність препарату досягається завдяки здатності діючої речовини препарату (прометрину) блокувати процес фотосинтезу бур’янів.\nІдеальний партнер для бакових сумішей. Сумісний з більшістю препаратів. Застосовується разом з іншими ґрунтовими гербіцидами для розширення спектру дії (ацетохлор, метолахлор, пропізохлор). Однак у приготуванні бакової суміші слід провести пробне випробування на сумісність.


Соплі при прорізуванні зубів у дітей – причини, лікування | Застуда - народні засоби лікування\nНежить 21 Березня 2018 1328 Коментарі Вимкнено до Соплі при прорізуванні зубів у дітей – причини, лікування\nГоловна › Нежить › Соплі при прорізуванні зубів у дітей – причини, лікування\nПроцес прорізування зубів починається в ранньому дитинстві, коли малюк ще не вміє сидіти. У більшості випадків прорізування молочних зубів викликає такі симптоми:\nболючість та кровоточивість ясен,\nвідмова від їжі, плаксивість,\nСім’я починає панікувати і ставити діагнози, а у дитини всього-навсього з’явилися соплі на зуби. Незнання основ педіатрії заплутує будь-якого дорослого людини: соплі у малюка – це хвороба починається, або своєрідна реакція на прорізування зубів?\nЩоб не гадати на кавовій гущі зверніться на консультацію до педіатра. Він допоможе розібратися з усіма страхами батьків і «хворобою» дитини. Багато досвідчені мами і самі здатні оглянути ясна малюка, і зробити висновок про те, що на світ «народжується» новий зубик.\nЯкі виникають соплі при прорізуванні зубів у дітей і чому це відбувається?\nПрорізування зубів «змушує» організм малюка працювати в посиленому режимі, імунітет трохи знижується, але таке явище зустрічається не у всіх малюків. Іноді прорізування зубів протікає майже безсимптомно, з’являється слинотеча, і малюк все тягне в рот.\nТемпература і соплі на зуби у дитини частіше зустрічаються при появі корінних зубів, а також іклів. Такий нежить триває не більше 5 днів. Під час прорізування зубів у малюка можуть бути наступні стани при нежиті:\n1. Ослаблення захисних сил організму. На перших порах, коли малюк знаходиться на грудному вигодовуванні, його імунітет знаходиться під надійним захистом. При введенні прикорму травна система малюка починає пристосовуватися до нової їжі, і в цей момент імунітет знижується.\nДитина легко підхоплює застуду, ГРВІ та інші інфекції. Нежить – перший «гість» при ослабленому організмі. Виділення зазвичай прозорі, а при приєднанні інфекції стають жовтими, і навіть зеленими.\nНежить при ГРВІ буде мати додаткові симптоми:\nслиз з носа різних кольорів;\nТакий нежить батьків має насторожити. Звернення до педіатра не слід відкладати. «Кольорові» соплі можуть призвести до тяжких ускладнень, які спричиняють прийом антибактеріальних засобів. Для самих маленьких пацієнтів прийом антибіотиків небажаний, так як таке лікування пов’язано з ризиком розвитку побічних ефектів.\n2. Соплі на прорізування зубів. Перед прорізуванням зубів десна у малюків стають набряклими. Кровоносні судини, що живлять слизові оболонки ясен і носа, «працюють» в посиленому режимі, що призводить до невеликої набряклості в ротовій порожнині і носових ходах. За рахунок цього з’являється слинотеча і невеликий фізіологічний нежить.\nНежить, викликаний прорізуванням зубів, що проявляється такими симптомами:\nнормальним загальним станом;\n3. Анатомічні особливості будови носових ходів.\nВузькі носові ходи або крива перегородка носа пропускає менше повітря, слизова швидше пересушується. У результаті чого спрацьовує імунітет, і з’являються соплі, як захисна реакція. Вони завжди прозорі. Такий нежить вважають фізіологічним, і його поява в момент прорізування зубів – це нормальне явище.\n4. Алергічний риніт. Цей вид нежитю також може збігтися з прорізуванням зубів. Алергічні соплі викликаються алергенами: шерсть тварин, аромати парфумів, побутова хімія, пилок, забруднене повітря, тютюновий дим та інші. Соплі при цьому прозорі і рясні. У дитини постійно над верхньою губою стікають виділення, що веде до подразнення шкіри.\nМалюк часто чхає і тре очі. Сльозотеча – постійний супутник алергічного нежитю. Іноді алергічний риніт супроводжується і діатезом. На шкірі обличчя, кінцівках, сідницях з’являється червоний висип, а потім специфічні скоринки. Зіставити всі симптоми може тільки досвідчений фахівець дитячої практики.\nПерші зуби у дитини – що робити батькам\nЛікування соплів при прорізуванні зубів у дітей\nЛікування соплів починається з з’ясування причини їх появи. Соплі вірусного походження лікують комплексно: застосовується протизапальна терапія, промивання носа сольовими, трав’яними, антисептичними розчинами, використання судинозвужувальних крапель (в крайньому випадку). Проводять противірусну терапію препаратами інтерферону.\nПри фізіологічних соплях на зуби лікування не проводять. Зуб прорізується, і нежить проходить самостійно. Для того щоб полегшити малюкові носове дихання виконують промивання носа сольовими розчинами: аквамарисом, физиомером, хьюмером, мореназалом, ізотонічним розчином хлориду натрію, аквалором, квиксом, салином та іншими. Носик очищається від слизу, і вся патогенна мікрофлора залишає носові ходи.\nСтаття в тему – дешеві аналоги аквалора для дітей.\nСольові розчини чудово зволожують слизову оболонку носа, сприяють регенерації дрібних тріщин, усувають сухість і знімають роздратування.\nСлиз з носа слід видаляти за допомогою спеціальних назальних аспираторов або мікроклізм. Малюк сам ще сопелькі не висякується, тому без допомоги батьків не обійтися.\nВідсмоктують слиз з носа після попереднього зволоження або закапувань кожного носового ходу. Процедуру виконують обережно, щоб не поранити ніжну слизову дитини. Якщо в носику утворилися скоринки – використовуйте спеціальні джгутики для видалення соплів.\nВсі батьки зобов’язані вміти правильно і безпечно очищати носик дитини. Як це робити правильно, ми писали в статті [як очистити носик малюка].\nВажливо! Ніколи не використовуйте судинозвужувальні краплі назальні при фізіологічному нежиті, особливо без призначення лікаря. Це може спричинити алергічні реакції та інші ускладнення.\nОбов’язково провітрюйте кімнату дитини і робіть вологе прибирання. Зволожуйте приміщення спеціальними приладами. Дотримуйтесь ідеальний температурний режим в кімнаті малюка – 20-21 градус. З соплями при прорізуванні зубів можна гуляти на вулиці – малюк не хворий! Не рекомендуються тільки прогулянки при сильному вітрі й морозі.\nВсім малюкам доводиться «пережити» період прорізування зубів! В цей час батьки не повинні перетворювати дитини у «хворого», але і без уваги його залишати не можна. Якщо з’являються сумніви в самопочутті малюка – терміново зверніться до педіатра!\nНежить при прорізуванні зубів у дітей – що робити\nЯк лікувати соплі при перших зубки у дітей


Співробітництво педагогів м. Біла Церква з видавництвом «Генеза» - Комунальна установа Білоцерківської міської ради "Центр професійного розвитку педагогічних працівників"\nСпівробітництво педагогів м. Біла Церква з видавництвом «Генеза»\nопубліковано 16 січ. 2021 р., 13:27 Катя Ярмак [ оновлено 16 січ. 2021 р., 13:29 ]\n«Вдячність – це щастя, яке дуже легко подарувати»\nВ жовтні 2020 року видавництво «Генеза» запросило найактивніших вихователів м. Біла Церква, які працюють із дітьми старших груп, взяти участь у конкурсі «Я буду вправним першачком». Вихователь закладу дошкільної освіти (центру розвитку дитини) № 18 «Ясочка» Жильнікова Ірина Анатоліївна – прогресивний, активний фахівець, яка взяла участь у конкурсі, стала одним із найкращих учасників та була запрошена для апробації робочих зошитів видавництва «Генеза».\nТак розпочалося плідне та цікаве співробітництво педагога з видавництвом «Генеза».Навчальні комплекти, за якими працюють дошкільники, дуже цікаві, дарують щасливі емоції і гарний настрій. Педагог, діти і батьки в захваті від змістостовності, естетичного оформлення і доступності завдань в зошитах та альбомах.\nВихователь та її вихованці, щиро вдячні видавництву «Генеза» та талановитими авторами: Гавриш Н.В., Богуш А.М., Степанова Т.М., Бадер С.О., Стаєнна О.О., Левінець Н.В., Долгаль С.Г, Красікова Н.А., Бровченко А.В., Макаревська О.М., Бондаренко Л. С., за можливість долучитися до апробації нових навчально-методичних матеріалів та тісної співпраці в подальшому.


Опубліковано 09/10/2016 | залишити коментар\n(Поч. у ч.ч. 37,38)\nКомісія міської ради з питань економіки, підприємництва, інвестицій і туризму\nОчолює комісію, яка має розбудовувати квітучі, підприємливі й туристично привабливі Чернівці, 29-річний член «Самопомочі» Андрій\n2009-го майбутній депутат закінчив КНТЕУ за спеціальністю «фінанси». Від 2015 року – студент геофаку ЧНУ ім. Ю. Федьковича за спеціальністю «Туризмознавство». Від січня 2013-го Брязкало – директор ТОВ «Бізнес-центр «Буковина», де працює й досі. Зять «рідномістянина», теж депутата міської ради Валерія ЧИНУША, батько 3-річної доньки.\nКрім того, Брязкало – засновник ГО «Асоціація готельєрів міста Чернівців». Співзасновником є такий собі приватний підприємець Іван Юрійович Гуцуляк, зареєстрований у с. Кам’янка на Глибоччині. Бізнес його більш ніж цікавий: він і директор «Георг-палацу», і з Китаю отримує пряжу, і корзини для білизни – турецькі. І це ще не все, просто далі читати безліч посилань в Інтернеті перехотілося. Утім, висновки ви вже можете зробити.\n2014-го пан Брязкало, керуючи «Буковиною» (може, хтось ще не зрозумів, ТОВ «Бізнес-центр «Буковина» – це готель із персональним номером Іво Бобула, ресторан, конференц-зал із однойменною назвою і ще багато чого), заробив… 26 603 грн, дружина ж до сімейного бюджету не принесла нічого. У графах про нерухомість теж стоять сумні прочерки: не мав Брязкало ні землі, ні хатинки. Натомість у дружини – понад 5 соток землі на вул. Боброва, 3, будинок на 215 квадратів і квартирка на 43,9 кв.м. Пан директор їздить на «Мерседесі», а дружина – на «Мазді». 800 грн пан Брязкало вклав у статутні фонди підприємств – треба думати, в сімейний бізнес Чинушів. Дружина Брязкала – ще ощадливіша: 400 грн у бізнес батька і чоловіка.\n2015-го декларація пана Брязкала стала цікавішою. Сам він, як і раніше, заробляв трохи більше 2 тис. грн на місяць (27 тис. на рік), а от дружина його, Інна Чинуш-Брязкало, яка закінчила з червоним дипломом фармацевтичний факультет і магістратуру БДМУ, нині пише дисертацію на фармацевтичну тему і на волонтерських засадах веде групи колективного схуднення, після 2014-го, коли не мала доходів узагалі, раптом узяла й заробила… 1 млн 2300 грн! От цій би підприємливій пані комісію очолювати: навчила би всіх, як заробити за рік мільйон на волонтерських засадах!. Однак і це ще не все. 400 грн вкладів до статутного фонду зросли до 953 700 грн внеску в ресторан «Буковинський» та все ті ж 400 грн у «Наше пиво» (ще один із бізнесів Валерія Чинуша).\nДетальніше про самого Валерія Чинуша та його бізнеси – в наступних номерах газети, а поки перейдемо до колег Брязкала по цеху – чи то пак, по комісії.\n30-річний Віталій ГАВРИШ родом теж із Заліщицького району, як і його однопартієць і керівник комісії Андрій Брязкало.\nГавриш закінчив юрфак ЧНУ, потім факультет післядипломної освіти КНТЕУ за спеціальністю «облік і аудит», а потім ще й Тернопільський національний економічний університет, факультет банківського бізнесу за спеціальністю «банківська справа». Можете собі уявити, скільки грошей пішло лише на навчання молодого бізнесмена!\nІз так би мовити «трудовим шляхом» Гавриша без півлітри розібратися складно, бо на сайті «Самопомочі» написано, що 2014-2015 року він був регіональним менеджером з управління групою відділень (кльова назва посади, нє?), а декларація його свідчить, що він був і понині є приватним підприємцем…\nГавриш одружений, виховує двох маленьких доньок.\n2014-го доходи Гавриша становили 100 935 грн. Ще 21 211 грн – матеріальна допомога на дитину, яку отримала дружина Гавриша. Депутат має велику квартиру – 98,7 кв. м, 12-метровий гараж, «Фольксваген» і 1800 грн вкладів – мабуть, у рідному «Авалі».\n2015-го в пана Гавриша народилася ще одна донька і вже учотирьох сім’я живе на 93 620 грн заробітку голови родини та 32 тис. грн доходів дружини. Цікаво, що депутат – чи то приватний підприємець, чи то банківський чиновник – декларує 2015-го… 24 тис. грн. допомоги по безробіттю (?!). От і зрозумій тепер, чим же він зайнятий! У дружини безробітного Гавриша з’являється «Фіат», а на рахунку в банку залишається лише 968 грн.\nПредставник «Батьківщини» Роман ГАЇНА – підприємець і волонтер.\nЙого безперечний плюс – відсутність гучних скандалів і «плутанини у свідченнях». Бізнесмен – то бізнесмен, хата – то хата, автівки – то автівки.\n2014-го бізнес Гаїни приніс йому 580 700 грн, ще 100 тис. грн заробила дружина. Подружжя має земельну ділянку і будинок в Остриці, 2 квартири в Чернівцях (на вул. 28 Червня і на вул. Кобилянській ), легковик і вантажівку. 2015-го в декларації змінилися лише склад сім’ї –народилася донька – та сума доходу голови сімейства – 673 400 грн. Все ті ж 100 тис. грн у дружини.\n«Нерозкрученим» є поки що і Василь ОСАЧУК, приватний підприємець із «Солідарності».\nА між тим чоловік упевнено йде до свого першого (принаймні, офіційно) мільйона. 2014-го підприємець заробив 894 255 грн, а його родина – 28 500. 2015-го депутат декларує 935220 грн, 2 земельні ділянки по 10 соток на вул. Молодогвардійській і Новгородській, а також 2 будинки 72,4 кв. м (вул.Новгородська, 17) і 278 кв.м. (вул. Голубівська, 15а), 2 легковики, 2 вантажівки та ще й «Мазду» в дружини.\nНу а тепер, любі мої, – «родзинка», я навіть сказав би «окраса» цієї комісії – екс-секретар міської ради, «рідномістянин» – пам’ятаєте, «Да, я в Партії регіонів», кандидат у мери міста, голова наглядової ради благодійного фонду «Вікторія» (в декларації написано «засновник»), батько трьох дітей Віталій Михайлішин, по-простому – «Віталька».\n43-річний Михайлішин закінчив 14-ту школу, училище, пізніше юрфак ЧНУ. В 2011 році вступив до Національної академії державного управління при Президентові України на факультет суспільно-політичного розвитку за спеціальністю «парламентаризм і парламентська діяльність» (виявляється, така теж є!).\nТрудову діяльність розпочав 2003-го торговим представником ТзОВ «ОлбіРОС» у м.Чернівці. 2003-2005 року – торговий представник, старший торговий представник ТзОВ «Олбі-Рошен» у м. Чернівці. 2005-го – менеджер зі збуту ДП «Кондитерська корпорація «Рошен» у м. Чернівці. У 2005-2006 роках – спеціаліст з методів розширення ринку збуту ТзОВ «Грей-Севастополь» у м. Чернівці. 2006 -2008-го директор ІТЦ «Синал» у м. Кременчук. 2009-2010-го – заступник начальника управління – начальник відділу оздоровчих заходів управління з питань соціальних послуг Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Київ. У жовтні 2010-го обраний депутатом Чернівецької міської ради VІ скликання. У грудні 2010-го затверджений секретарем Чернівецької міської ради, а далі ви самі знаєте.\nНайбільший скандал пов’язаний із появою Віталія Михайлішина в міській раді на місці претендента на посаду секретаря ради й подальшим перевтіленням його після усунення міського голови на повноправного керівника Чернівців. Під його керівництвом був сформований виконком без представництва опозиції – фактично сили, за які проголосували більше половини чернівчан, усунули від можливості управління містом і контролю за витрачанням міського бюджету.\nНайбільш помітним піар-ходом у наступній виборчій кампанії було встановлення екс-секретарем міської ради дитячих майданчиків у кількох «спальних» районах Чернівців. Гроші на них виділяли «невідомі благодійники», а відкривав особисто Михайлішин.\nЗа кошти міського бюджету при керівництві Михайлішина суттєво збільшили тираж комунальної газети «Чернівці», яка розносилася мало не до кожної поштової скриньки. Звернення опозиції до ОВК щодо дій Михайлішина результатів не дали, суд визнав дії секретаря не передвиборним піаром, а виконанням службових обов’язків.\nПодейкують, що гроші на всі рекламні кампанії Вітальки, включно з передвиборною агітацією на останніх виборах мера «качаються» через той самий благодійний фонд «Вікторія», а спонсорами є олігархи Дмитро Фірташ і Юрій Борисов, але документальних підтверджень тому немає. Натомість є пояснення, звідки у чернівецькому «Рідному місті» взявся власник ТОВ «ТД Укрвторресурс», киянин Максим Тихонович, про якого вже згадували у попередніх публікаціях.\nЗа часів Михайлішина це підприємство отримувало підряди, серед іншого і на тендерах у Чернівцях. Воно проводило демонтаж моста через Прут, заготівлю солі для посипання доріг, йому передали на обслуговування ЖРЕП №12, а також віддали понад 5 млн. грн на ремонт багатостраждальної вулиці Богдана Хмельницького, який тягнеться донині.\nУ серпні 2015-го мер Каспрук заявив про недобросовісність підрядника. За його словами, він звернувся до правоохоронних органів «щодо перевірки фактів недоброякісного виконання ТД «Укрвторресурс» тендерних зобов’язань, унаслідок чого громаді міста завдано значних збитків, а також з метою притягнення до передбаченої законом відповідальності, встановлення посадових осіб, які не забезпечили належну організацію робіт на цьому об’єкті та контроль за їхньою якістю». Але жодних висновків ніхто не зробив, бо за даними Офіційного порталу публічних фінансів, ТД «Укрвторресурс» і далі постійно отримує бюджетні кошти. Зокрема, у вересні 2015-го підприємство виграло тендер на 47 млн. грн. на реконструкцію та будівництво нових об’єктів інфраструктури пункту пропуску «Ужгород», ІІ черга – пасажирський напрямок, та влаштування стику доріг пункту пропуску «Ужгород» зі словацькою стороною. Окрім того, від бюджетних установ Чернівецької області підприємство отримало від грудня 2015-го до лютого 2016 року понад 2 млн грн.\nУтім, повернімося до самого Михайлішина. Згідно з його декларацією-2015, жодних доходів він не отримував узагалі (круто, нє?), а його дружина заробила 10 тис. 320 грн. У декларації зазначена власність Михайлішина на одну четверту квартири на 47 м, 114,9 метрів квартири дружини та «Тойота». Отак і бідує сім’я із трьома дітьми на 10 тисяч гривень…\nРозчулений бідністю депутатів, Іван ДУПА


Кулінарія не стоїть на одному місці, вона постійно розвивається і рухається вперед, саме тому щодня з’являються нові рецепти м’яса в духовці. Свинина – дуже популярний м’ясної продує саме для запікання, вона виходить ніжною і соковитою. Існує безліч варіантів приготування страв з цього інгредієнта, тут представлені тільки самі оригінальні і смачні.\nСвиняча корейка, запечена з чорносливом і промаринованная в білому вині – універсальна страва. Його можна вживати як в повсякденній їжі, так і в святковому. М’ясо дуже смачне в якості холодної закуски, але при цьому запечена корейка може бути і основним гарячою стравою.\nДля приготування страви не потрібно купувати велику кількість інгредієнтів, всі необхідні продукти доступні середньостатистичному жителю країни. Єдина складність, яка може виникнути при приготуванні – можливість пересушити м’ясо, але якщо в точності слідувати інструкції, то все буде добре і смачно.\nНижеуказанное кількість інгредієнтів розрахована для 3-4 осіб. Для приготування потрібно взяти:\nсвинячу корейку – 600 г (м’ясо краще купувати свіже і не заморожувати його, в іншому випадку після приготування свинина може бути сухуватою);\nчорнослив – 200 г (за бажанням перед приготуванням його можна замочити в червоному вині).\nЦе два основних інгредієнта, для маринування м’яса слід взяти біле сухе вино – 80 мл, сіль, перець, розмарин, чебрець і коріандр. Щоб з’єднати всі спеції воєдино, і вони добре просочилися в корейку, також потрібно близько 50 мл рослинного масла. Якщо ви плануєте замочувати чорнослив, то слід взяти ще 50 мл червоного вина.\nПокроковий рецепт м’яса в духовці:\nПершим справу потрібно промаринувати м’ясо. Для цього його потрібно покласти в глибоку миску, куди влити необхідну кількість білого вина й олії, після цього додати всі спеції. Накрити миску харчовою плівкою і поставити її в холодильник на кілька годин. Якщо у вас є час, то краще нехай м’ясо маринується протягом 12 годин, тоді після приготування воно вийде неймовірно соковитим.\nЧорнослив промити під проточною водою, перекласти в глибоку тарілку і залити червоним вином. Як вже повідомлялося, це не обов’язкова процедура.\nКоли м’ясо промаринується, його слід витягнути з холодильника і взяти невеликий, але гострий ніж. Акуратно потрібно зробити тонкий розріз по центру м’яса. Як це робити, видно більш докладно на наступному фото.\nМ’ясо нафарширувати чорносливом.\nЗалишився чорнослив необхідно перебити в блендері з кількома ложками рослинного масла. Цією сумішшю натерти м’ясо.\nСвинячий биток помістити в рукав для запікання. Включити духовку і розігріти її до 180 градусів.\nКоли потрібна температура буде досягнута, запікаємо м’ясо в духовці за рецептом протягом 50 хвилин.\nЗверніть увагу! Час приготування зазначено саме для свинячої корейки вагою 600 грам. У разі іншого ваги час, необхідний для приготування страви, може змінюватися в більшу або меншу сторону.\nНа цьому процес приготування м’яса закінчений. Страву можна подавати до столу гарячим, а можна почекати, поки воно охолоне, нарізати тонкими шматочками, і вийде чудова м’ясна закуска до святкового столу.\nЗа відгуками людей, запечену корейку найкраще вживати все ж в якості холодної закуски.\nМ’ясо з картоплею і сиром в духовці\nПриготування цієї страви досить швидке і просте. Прекрасний варіант для ситного сімейного вечері. Рецепт м’яса з картоплею в духовці неодмінно сподобається всім чоловікам, адже тут присутні тільки поживні та смачні інгредієнти. Для приготування цієї страви на сім’ю з чотирьох чоловік потрібно буде взяти:\nсвинину – 400 г (переважно використовувати биток, але можна готувати і з ошийка);\nочищений картопля – 800 г (якщо ви хочете, щоб страва мала гарний зовнішній вигляд, то картоплю потрібно вибирати однакового середнього розміру);\nмайонез і сметана – 80 г;\nтвердий сир – 160 г (за бажанням можна використовувати будь-які сорти сиру, наприклад моцарелу або адигейський);\nЯкщо ви любите овочі, то можна взяти невелику кількість помідорів або цибулі, в даному випадку будуть використані помідори.\nПриготування м’яса з сиром за рецептом в духовці починається з підготовки картоплі. Його слід очистити і нарізати тонкими кружечками, не більше 1 см завтовшки. Якщо у вас є фритюр, то овоч потрібно в ньому обсмажити протягом декількох хвилин до стану напівготовності. Але якщо він відсутній, то картоплю можна посмажити на сковороді з великою кількістю рослинного масла. Коли буде досягнуто потрібний стан готовності, картопля перекинути в глибоку миску, додати невелику кількість солі і добре перемішати.\nДотримуючись рецептом м’яса з картоплею в духовці, наступний крок – підготовка м’яса. М’ясо треба нарізати на порційні шматочки приблизно по 100 г кожен. Тепер його потрібно добре відбити, як на звичайні відбивні. Щоб м’ясо не порвалося і з ним було легше працювати, цей процес слід робити через харчову плівку.\nТепер свинину потрібно посолити, поперчити, за бажанням додати улюблені трави і спеції. Взяти форму для запікання, по центру викласти м’ясо, навколо нього акуратно розкласти картоплю.\nВзяти необхідну кількість майонезу, сметани і натертого твердого сиру. Все змішати в окремій посудині. Також зараз потрібно взяти помідор і нарізати його тонкими кільцями. Овоч викласти на м’ясо, а зверху вилити соус зі сметани, майонезу і сиру. Таку ж процедуру виконати і з іншими трьома формами для запікання. Тепер необхідно включити духовку на 220 градусів і почекати, поки вона набере потрібну температуру. Поставити в духовку і форми, згідно з рецептом, запікати м’ясо протягом 15 хвилин.\nКоли страва буде готове, його можна посипати рубаним кропом, петрушкою або зеленою цибулею. Якщо ви не хочете возитися з порційними формами для запікання, то це блюдо можна просто приготувати в деку. На низ викладається м’ясо, потім помідори, зверху картоплю і все заливається сирної заправкою. Після цього достатньо розділити страву по порційних тарілках.\nЗгідно відгуками, це блюдо стало одним з найулюбленіших у багатьох сім’ях. Дуже часто замість помідор додають різні овочі, такі як спаржа, броколі, цвітна капуста та інше.\nРецепт м’яса в духовці: свинина з овочами і грибами\nДосить непогане блюдо, яке підійде для повсякденної їжі разом з гарніром, але також це м’ясо можна подавати і на святковий стіл. Всі інгредієнти стандартні, без кулінарних надмірностей. Але це ще не означає, що з простих продуктів можна приготувати справжній шедевр.\nДля приготування м’яса в духовці з грибами за рецептом потрібні такі інгредієнти:\nкорейка свиняча – 400 г (вага вказаний для чотирьох осіб);\nпечериці – 160 г (також можна використовувати і інші види грибів);\nмайонез і сметана – 40 г;\nНарізати на порційні шматочки свинину, відбити її.\nМоркву натерти на крупній тертці, цибулю і гриби нарізати пластинками і обсмажити їх на невеликій кількості рослинного масла. Коли продукти дійдуть до стану напівготовності, їх слід зняти з вогню і перекинути в будь-яку миску, додати трохи солі, перцю і улюблених спецій.\nЗробити сирну заправку. Для цього в будь-якої ємності змішати сметану, майонез, тертий сир і сире яйце. Перемішувати, поки не утвориться однорідна маса.\nДеко змастити невеликою кількістю рослинної олії, викласти на нього підготовлені шматочки свинини, посолити і поперчити.\nНа неї висипати гриби з овочами, а зверху кожен шматочок м’яса полити сумішшю з сиру і яєць.\nЗапікаємо м’ясо в духовці за рецептом протягом 15-20 хвилин при температурі 200 градусів.\nЗгідно з відгуками людей, які готували цю страву, воно має дуже красиву і пишну шапку завдяки яйцю, якщо його попередньо збити міксером і тільки після цього додати в сирну суміш.\nВсі рецепти приготування свинини в духовці є перевіреними і дійсно смачними. Дотримуйтесь інструкцій, все обов’язково повинно вийти. Так як кожна людина може розуміти товщину шматків м’яса по-своєму, то рекомендується періодично заглядати в духовку. Якщо свинина вже готова, то її потрібно відразу ж витягувати, пересушувати м’ясо не можна ні в якому разі. Воно тоді перетворюється в справжню «підошву», яку дуже важко жувати.


Відгук про Авіакомпанія Estonian Air (Естонські Авіалінії)\n30.08.2012Авіакомпанія Estonian Air не надаватиме їжі пасажирам туристичного класу.\nЗа повідомленнями авіакомпанії Estonian Air пасажирам туристичного класу їжа надаватися не буде. Авіакомпанія розробила систему ділення...\nДешеві авіаквитки✈ › Авіакомпанії України › Естонські Авіалінії › Відгуки\nавіакомпанія Естонські Авіалінії, відгуки пасажирів\nНа сторінках нашого сайту ви можете залишити відгук про авіакомпанію Estonian Air, поділитися враженнями про обслуговування на борту літака, наземному обслуговуванні, порівняти з іншими авіакомпаніями, написати побажання щодо поліпшення якості обслуговування, оцінити аеропорти вильоту та прильоту де базується авіакомпанія.\nВідгук про Естонські Авіалінії\nВсе відмінно з Эстониан Эйр\nУперше літали на новорічні свята по напряму Москва-талін-Брюссель і назад. З часом вильоту/прильоту все було чітко. Посадка і зліт були плавними, наша маленька дитина спокійно засинала при зльоті і ми його вже будили після приземлення. Навіть вуха не закладало. Спасибі капітанові Олегу Петрову :) Нам поміняли час вильоту на другому сегменті, додала майже доба в Таліні, та зате за свій рахунок авіакомпанія організувала нам ночівлю в хорошому готелі, плюс сплатили таксі з аеропорту до готелю і назад. Тільки прилетіли - нас тут же стали викликати на стойку інформації по гучному зв'язку. А ще, що дуже сильно торкнуло - ми прилетіли пізно, ресторан в готелі був вже закритий, але авіакомпанія потурбувалася про все, нам принесли пакети з сандвічами, йогуртами, фруктами прямо в номер. Так що для мене Естонські авіалінії - прекрасна клієнтоорієнтована компанія! Спасибі усім, хто зробив нашу подорож з малюком гранично комфортним.\nтарифы Естонських авіаліній не завжди включають багаж\nВід: Гуля О.\nзабронювала і купила квиток в Стокгольм через Таллінн на літак естонської компанії. Купувала квитки через інтернет і не звернула увагу, що багаж не включений в ціну квитка. Потім довго шукала, як сплатити багаж через інтернет, тому що виявилось, що оплачувати в аеропорту дорожче. У результаті довелося за сумку платити в аеропорту. Висновок, що купувати не дорогі квитки добре, але треба розбиратися в ньюансах. Авіакомпанія не погана, тільки розладнали заманухи з тарифами, у результаті з оплатою багажу вийшов звичайнісінький тариф.\nEstonianair враження від рейсу Таллінн-Амстердам\nВід: Вікторія І.\nКупив по акції квиток через Талін в Амстердам, хочу поділитися своїми відчуттями від польоту. Літаки і хоч маленькі, але досить стерпні, хоча в деяких Эмбрайерах сидіння не співпадають з ілюмінаторами. Може так і треба!? Не,знаю, але ця прикра незручність дуже дратує під час польоту. Обслуговування хороше, хоча харчування не передбачене, годують тільки кексами і чай, кава. На зворотній дорозі літак був марки Bombardier він трохи новіше і летить помітно тихіше. У Таллінні у мене була ночівля і була можливість прогулятися по місту, так само дуже хороші враження. Аеропорт в Таллінні досить сучасний і красивий, оголошення робляться, у тому числі і російською мовою, що дуже приємно. Є невеликі магазини Duty free декілька кафешечек. Ціни в аеропорту на все набагато вище, втім, як і в усій Європі .\nАвіаквитки від авіакомпанії Estonian Air


Про основні проблеми житлових програмами в Україні: за 100 років забезпечимо житлом усіх в "квартирній черзі"\nОдна з аксіом житлової політики полягає в тому, що завжди існує частина людей, які не можуть забезпечити себе житлом через ринок. Відповідно, житлова політика має бути спрямованою на забезпечення даху над головою для таких людей\nОсновні проблеми державних\nВ Україні досі існує такий феномен як «квартирна черга» – облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Явище «квартирної черги» держава успадкувала з радянського минулого. Імовірно, що багато людей перебувають у такій черзі ще з тих пір, тобто вже більше тридцяти років.\nЗа даними КМДА, станом на жовтень 2020 року в Києві на такому обліку перебуває більше 69 тисяч осіб. При цьому впродовж 2014-2020 років міська влада загалом видала 732 квартири. «Залишилося всього 100 років на видачу квартир із такими темпами, якщо нікого більше не ставити у чергу», – каже Павло, експерт із житлової політики та аналітик.\n16 тисяч сімей не отримають квартири: на програму «Доступне житло» коштів не передбачено - Голова Держмолодьжитла\nУ 2006 році в Україні прийняли закон «Про житловий фонд соціального призначення», згідно з яким безкоштовно на певний термін громадянам, які мають доходи на рівні прожиткового мінімуму, видають соціальне житло. По суті йдеться про символічну квартплату у вигляді комунальних. Аби отримати таке житло, потрібно стати на соціальний квартирний облік. Наразі в Києві на такому обліку перебуває 143 сім’ї та одиноких громадян.\nУтім, за словами Олега, голови профільної спілки, цей закон не працює в Україні. Як наслідок, проблема будівництва та експлуатації соціального житла в Україні не вирішена.\nЗагалом державні житлові програми в Україні здебільшого спрямовані на субсидування будівництва житла, яке потім передають у власність: чи то вартості житла напряму, чи то вартості обслуговування кредиту на його придбання. По суті, ледь не всі програми житлові в Україні сьогодні – про дарування квартир у приватну власність. А це не тільки неефективно, але й несправедливо.\n«Оскільки житло – це завжди і всюди дуже дорого, то зазвичай його надають у користування (оренду), а не власність. Бо не можна роздавати щось настільки дороге як подарунки від держави. Крім того люди, які отримали такий коштовний подарунок, не здатні потім будуть утримувати це житло», – пояснює Павло, експерт із житлової політики та аналітик.\nРеконструкция «хрущевок» в Киеве: 570 тысяч жителей столицы необходимо переселить в новое жилье\nЗа даними опитування аналітиків, у суспільстві існують великі очікування щодо участі держави в забезпеченні житлом і сильна підтримка приватної власності на житло. При цьому завищені очікування щодо забезпечення житлом уживаються в українців зі зневірою в їхній реалістичності. «Квартирна черга» є, мабуть, одним із найяскравіших проявів такого типу очікувань.\nЯкщо ж йдеться про можливості забезпечення житлом безхатьків, то згідно з Бюджетним кодексом видатки на заклади для бездомних є видатками місцевих бюджетів. Водночас вже згадуваний закон «Про житловий фонд соціального призначення» визначає, що бездомні можуть стати на облік на отримання такого житла. Водночас активістам та волонтерам випадки отримання соціального житла безхатьками невідомі. Але навіть із тимчасовим житлом для бездомних в Києві великі проблеми.\n«В Києві є одна державна нічліжка на 130 місць – Будинок соціального піклування. При цьому в Києві близько десяти тисяч бездомних. Туди треба прийти до 6 вечора, а піти до 8 ранку. Кожного дня людина не має гарантії, що може туди потрапити. Ще є два притулки від католицьких організацій. У київській області працює також центр реабілітації людей з інвалідністю і літніх людей. Туди теж можуть поселитися бездомні на якийсь час. Але для цього їм потрібно зібрати пакет документів, що часто стає нездоланною перешкодою», – розповідає Ольга, громадський діяч.\nПопулярними в Києві є дешеві хостели, де в одній кімнаті живуть від восьми до десяти людей. Їхня діяльність є напівлегальною, а умови там зазвичай дуже погані. На сьогодні в Києві навіть немає організації чи пункту, куди людина може звернутися у разі втрати житла.\n«Є місце, куди можна звернутися, щоб відновлювати документи, є місця, де можна переночувати, місця, де можна поїсти, інші місця, де отримати одяг. Часто люди проводять увесь день, їздячи з одного місця до іншого, щоб отримати різний тип допомоги чи підтримувати свою життєдіяльність», – розповідає Ольга.\nНатомість у місті повинен бути якийсь єдиний центр, де можна спокійно поспілкуватися з людиною, зрозуміти, що їй потрібно, які кроки потрібно зробити для цього.\nКомунальні тарифи: населенню все ж повернуть переплати за електроенергію. Що змінилось\nЯк бачимо, на думку експертів, людина повинна мати соціальні гарантії, аби не опинитися на вулиці в разі складної фінансової ситуації. Проте таке житло не можна роздавати у власність чи приватизовувати. Ці потреби має забезпечувати «неприбутковий сектор оренди», який охоплює не лише місто чи державу, а й різні асоціації, благодійні фонди тощо. Такий неприбутковий сектор оренди може чудовим виходом для безхатьків.\nТут прикладом, за словами Павла, може стати Відень та більшість країн з німецьким культурним впливом (Нідерланди, Швеція, Швейцарія). Там місто бере позику на 50 років і будує житло, яку повертає з орендної плати та грантів/субсидій. Після цього місто продовжує збирати орендну плату. Але ця плата нижча, ніж в приватному секторі, бо не має на меті отримання прибутку. Такий дохід йде на утримання будинків та помешкань та інвестиції у розширення неприбуткового сектору.\nCOVID-19. 26 жовтня вступили в силу нові карантинні зони: "червоних" побільшало. Як визначали і що заборонено\nЦікаво про ремонти: раніше ми писали про нову ґрунтівку і поради з ефективного ґрунтування поверхонь


Кольченко: У нас високі шанси цього сезону поборотися за місце у фіналі Суперліги - Лента новостей Черкасс\nСаша, давно тебе не бачили на ігровому майданчику. Як себе почуваєш? Реабілітація йде за планом. За попередніми прогнозами відновлення після подібної травми триває 4-6 тижнів. Така травма у мене взагалі вперше, тому мені дуже важко оцінювати ситуацію. За самопочуттями уже повний порядок. Хоча ще тиждень два тому больові відчуття не давали можливості повноцінно працювати за індивідуальною програмою. Я вже тренуюсь: тренажерна зала, кидкові вправи – усе це присутнє. З понеділка уже сподіваюся повертаюсь у загальну групу. Більше того, я налаштований зіграти у матчі проти «Київ-Баскет», зрозуміло, що усе залежить від рішення лікарів, але бажання таке є. Дуже важко спостерігати за грою своєї команди у якій ти не можеш узяти участь.


Агропрофі – газета для підприємців АПК — ЧИ ВАРТО ВЕЗТИ НОВИЙ УРОЖАЙ СТАРОЮ ДОРОГОЮ\n24 квітня під час прес-ланчу Української зернової асоціації (УЗА), присвяченого цьогорічній посівній кампанії та початку польових робіт, були продемонстровані прогнози УЗА на майбутній маркетинговий рік та уточнено результати нинішнього маркетингового року щодо виробництва та експорту зерна.\nУкраїна вже традиційно є одним зі світових лідерів з експорту зерна. Не став виключенням і поточний сезон — наразі вже проекспортовано 34 млн т збіжжя, зокрема 4,13 млн т ячменю (90% від плану), 15,4 млн т пшениці (90% від плану), 12,8 млн т кукурудзи (75% від плану) та 2,5 млн т сої (понад 90% від плану в 2,7 млн т).\nЗа оцінками Української зернової асоціації, країна стабільно нарощує обсяги виробництва зернових — якщо 2001-го ми вирощували майже 42 млн т зернових і олійних, то 2018-го валовий збір досягне 86 млн т, тобто на 4,5 млн т більше проти 2017-го і більш ніж вдвічі проти 2001-го. Станеться це, в тому числі, і через певну зміну в структурі посівів, де частку ранніх зернових (зокрема ячменю, котрий просто не встигнуть досіяти) посядуть пізні зернові — насамперед кукурудза, котра, як відомо, має суттєво більшу врожайність.\nТаким чином урожай зернових складе 61,8 млн т (на 3% більше, ніж попереднього року), а їх експорт досягне 43,3 млн т (на 6% більше, ніж попереднього року). Загальне виробництво зернових і олійних в УЗА прогнозують обсягом 85,7 млн т (на 5% більше попереднього року). Ну а експорт зернових і олійних 2018-2019 маркетингового року складе понад 49 млн т проти 46,3 млн т нинішнього.\nОбстеженнЯ полів свідчить, що озимі перезимували дуже добре, та й незважаючи на певну затримку з сівбою ранніх ярих, наявна температура дозволяє рослинам розвиватися швидко, що компенсує відставання у строках сівби. Зазвичай, коли мова заходить про весняні польові роботи, то перше питання — підживлення озимини. Як правило, робиться це в березні, проте нинішній березень порадував аграріїв сніговим покровом, котрий подекуди досягав 30-40 см.\nПроте у квітні весна нарешті настала і дала можливість виконати весь комплекс робіт. Причому, за словами директора департаменту землеробства та технічної політики в АПК Мінагрополітики Володимира Топчія, цьогоріч уперше за останні роки ціна на азотні добрива у період найвищого попиту не зростала (а за деякими позиціями було навіть зниження ціни), і самих добрив було достатньо, що дозволило селянам виконати весняну програму з обробітку.\nЗнову таки, вперше за багато років перезимівля озимих відбулася на тверду «п'ятірку» — 90% її перебуває у хорошому та задовільному стані. Відхід озимини за результатами перезимівлі мінімальний і обчислюється кількома сотнями гектарів (це при площі під озимими зерновими у 6,3 млн га). Маємо ще 1 млн га озимого ріпаку (що на 12% перевищує показник минулого року), котрий також перезимував на «відмінно». Непогана ситуація з озимими ячменем та житом. Враховуючи, що озиме поле формує у нас до 50% урожаю — будемо з хлібом.\nСтосовно сівби ярих, то порівнюючи з минулим роком, слід відзначити, що посівна дещо запізнилася: 2017-го вона розпочалася 7-8 березня, а 2018-го — 3-4 квітня. Добре це чи погано? Скоріше погано, адже швидке настання тепла у поєднання з сильним вітром викликало пришвидшену втрату вологи у верхньому, посівному шарі ґрунту. Хоча загалом вологи цього року багато як ніколи — вперше з початку глобального потепління нам вдалося відновити її запас у ґрунті до середньорічних значень, що є певною гарантією від тих погодних ризиків, що бувають у нас в кінці травня — на початку червня.\nНезважаючи на стислі терміни, з сівбою ранніх зернових більш-менш вдалося впоратися, а пізні зернові вже йтимуть своєчасно за графіком. Усі регіони, що культивують сою, розпочали її сівбу — тобто польові роботи ввійшли у звичайне русло. Вже відсіяли 0,5 млн га кукурудзи, більше 1 млн га соняшнику, хоча цього року аграрії задекларували плани скорочення його посівів на близько 300 тис. га. Тим часом щороку вводяться в експлуатацію все нові потужності з переробки олійних, причому їхня географія зміщується до центральних і навіть північних областей — втім, як і посіви «сонячної квітки».\nПроте переробники не бояться втрати сировини, бо вирощування соняшнику стає все більш технологічним, що позитивно позначається на врожайності. Нині отримати більше 2 т/га вже не дивина — середній показник по Україні складає середньоєвропейські 2,3 т/га. Ця цифра ще 10 років тому виглядала фантастичною, а за радянських часів агроном, котрий би забезпечив таку врожайність, отримав би орден Леніна, а голова колгоспу — зірку Героя Соцпраці.\nЧого аграріям як завжди не вистачає, так це грошей. Цього року цифра коливається в межах 10-12 млрд грн, проте Володимир Топчій вважає, що суттєвого впливу на посівну це не матиме і не затьмарить той аванс, що дала нам природа. Адже врожай, як правило, на 50% залежить від погоди і на 50% — від людського чинника. Цьогоріч багато українських аграріїв можуть сказати, що людський чинник вони виключили — зробили все, що передбачає технологія.\nПроте зима цього року була унікальною з точки зору кількості опадів, тому надалі чекати милості від погоди не варто. Зміни клімату — це всерйоз і надовго, відтак питання розвитку зрошення продовжує бути для нашого Півдня не лише економічним, але й соціальним. Бо південні райони Херсонської, Миколаївської та Запорізької областей без зрошення можуть потрапити у ситуацію опустелювання, а це не лише втрата робочих місць, але й місця проживання взагалі.\nСаме тому Мінагрополітики три роки тому з ініціативи тодішнього міністра Олексія Павленка почало шукати підтримку міжнародних донорів для фінансування відновлення системи зрошення в Україні. Бо на початку 1990-х, коли про глобальне потепління і не чули, у нас зрошувалося 2 млн га, а останні кілька років цей показник скоротився до 470 тис. га. Причому, на відміну від багатьох країн, у нас є резерви води і навіть наявні залишки інфраструктури для її подачі на поля. Було створено відповідні міжвідомчі робочі групи, котрі співпрацювали з аналітичною групою Світового банку. У результаті трирічної спільної роботи народився документ, який називається «Національна стратегія відновлення зрошення в Україні». Наразі ця стратегія на завершальній стадії доопрацювання, і після узгодження з усіма зацікавленими сторонами її буде винесено на розгляд уряду.\nЯкщо погода не підведе і в травні випадуть дощі (недарма кажуть у народі: два дощики у травні, й урожаї будуть славні), аналітики УЗА прогнозують валовий збір зернових обсягом 61,8 млн т (в АПК-Інформ щедріші — обіцяють 64,5 млн т). Це, звісно, трошки менше рекордного врожаю 2016-го, проте другий показник за часи незалежності. Пшениці виростимо 27 млн т (на 0,5 млн т більше, ніж попереднього року, а експорт її досягне 18 млн т, що на 1 млн т більше, ніж роком раніше).\nЦе дуже добре, адже наші найближчий конкурент на пшеничному ринку — Росія — цього року скоротить її виробництво одразу на 10 млн т. Так що наші виробники мають шанс відвоювати втрачені кілька років тому позиції на ключових експортних ринках — в першу чергу, Єгипту. А от ячменю, вочевидь, виростимо менше, ніж попереднього року — через скорочення площ сівби.\nВ УЗА прогнозують його валове виробництво обсягом 7,8 млн т (проти 8,6 млн роком раніше), а експорт складе 4,3 млн т проти 4,6 млн т цього сезону.\nЗате кукурудза стабільно нарощуватиме свої позиції як у виробництві, так і в експорті. Аналітики УЗА прогнозують, що Україна виростить її 27 млн т (2017-го — 24,75 млн т), а на експорт піде 21 млн т (2017-го — 19 млн т).\nВиробництво сої суттєво не зміниться — виростимо, як і минулого року, близько 4 млн т, а от на експорт її піде суттєво менше — лише 2 млн т проти 2,7 млн т роком раніше. Аналітики вважають, що скасування повернення ПДВ при експорті сої спонукатиме виробників залишати її на переробку всередині країни.\nПрезидент УЗА Микола Горбачьов переконаний, що за збереження нинішніх темпів розвитку вітчизняного сільського господарства, у найближчі чотири роки площі вирощування зернових і олійних досягнуть 25 млн га (нині вони посідають 23 млн га), і, за середньої врожайності 4 т/га, валове виробництво досягне 100 млн т. Насправді це ще доволі стриманий прогноз, адже виробництво зростає не лінійно. Згадаймо хоча би 2010-й, коли наші аграрії почали масово переходити на кукурудзу і швидко наростили її виробництво вдвічі — з 10 до 20 млн т. Через її високу врожайність впродовж кількох років стрімко зросла і середня врожайність зернових (з 2,6 до 3,3 т/га), і валове виробництво зернових та олійних (з 58 до 77 млн т).\nУтім, підвищувати врожайність ще є куди — ми досі вирощуємо в середньому 4 т/га пшениці проти 8 т/га в Європі, та й кукурудза дає в середньому 6 т/га, тоді як в світі — 11-12 т/га, хоча вже є гібриди, котрі забезпечують урожайність понад 20 т/га. Така ж ситуація і з соєю — попри те, що за площею висіву ми посідаємо перше місце в Європі, за показником урожайності Україна перебуває лише на 11 позиції — у середньому врожайність сої за 2013-2017 роки становить 2,1 т/га, тоді як у Словенії — 3,47 т/га. Відтак, застосовуючи сучасні агротехнології, Україна здатна практично не нарощуючи площі висіву, суттєво наростити обсяги виробництва зернових та зернобобових та їх експорт. Адже з тих 100 млн т, котрі Горбачьов прогнозує до виробництва 2022 року, майже 70 млн т піде саме на експорт. Бо внутрішнє споживання через скорочення населення та занепад тваринництва не лише не зростатиме, але й скоротиться.\n«300 спартанців» від «Укрзалізниці»\nЧим же ми забезпечимо експорт такого моря зерна? Наразі в наявності маємо близько 800 елеваторів, котрі в змозі відвантажувати 700 тис. т зернових на добу — на автомобілі, залізницю чи річковий транспорт. Оскільки експорт зернових з України на 90% відбувається морем, логістичний ланцюжок, котрий починається на елеваторах, закінчується в портах. Наразі там побудовано ємностей з одночасного зберігання близько 3,5 млн т зерна (а нинішнього року плануються до здачі ще кілька перевальних комплексів загальною потужністю 4,5 млн т, тож цей показник зросте). Проте вже наявними потужностями ми можемо перевалити на борт судна близько 60 млн т на рік.\nТобто початок і кінець ланцюжка у нас більш-менш міцний, а що ж є слабкою ланкою, котра й обмежує можливості логістики зернових? Безумовно, це транспортування. Два роки тому уряд ухвалив рішення, котрі зробили неможливим перевезення зернових великовантажними автопоїздами, що примусило вантажовідправників перемістити частину зерна з автотранспорту на залізницю. Скажемо прямо — залізниця до такого повороту готова не була. Зрозумійте мене правильно — я не її лаю (хоча й є за що) — вона й так працює краще, ніж два роки тому, а нинішнього сезону збільшила перевезення зернових аж на 18%, порівняно з попереднім. Але всього цього покращення все одно не вистачає. Не вистачає вже зараз і тим більше не вистачить у майбутньому.\nЗалізниця не справляється і не зможе справлятися із завданнями, що їх ставить перед нею зростання зерновиробництва. Певне непорозуміння між аграрною і транспортною галуззю проявляється зокрема і втому, що за роки незалежності не побудовано жодного вагона-зерновоза, й у обережних планах, що озвучуються менеджментом Укрзалізниці — закупівля аж трьохсот хоперів. Щоби зрозуміти масштаб цих планів, хочу нагадати, що минулого року експортний сезон стартував з 14 тис. зерновозів, а цього року у нас їх вже 18,7 тис. Так що 300 вагонів — не 300 спартанців — перелому у ситуації вони не зроблять.\nПроте нарощування парку приватних зерновозів (ви ж не думали, що вони з неба впали?) виявило ще одну проблему наших залізничників, котра все одно не дасть можливості перевозили зростаючі обсяги зернових — відсутність достатньої кількості локомотивів. Через це, попри наявність більшої кількості зерновозів, оборот вагонів скоротився, порівняно з попереднім роком. Якщо 2017 року вдалося досягти обороту одного вагону за 8 діб, то нинішнього року один зерновоз їде понад 12 діб.\nПроте якщо нинішнього маркетингового року, аби щомісячно перевезти на експорт 3,3 млн т, вантажили зерном майже 50 тис. вагонів-зерновозів, то 2022-го щомісяця потрібно буде перевозити 5 млн т, відтак завантажувати вже майже 77 тис. зерновозів. Зробивши просту математичну операцію — поділивши 30 днів на термін обігу одного вагона, отримаємо так би мовити «коефіцієнт корисної дії вагона» — нині він складає 4,1. Наразі вагон обертається за 12 діб, що з урахуванням нашого коефіцієнту і дає 50 тис. вагонів під завантаження. Якщо потреба у щомісячному завантаженні досягне 77 тис. вагонів (а без цього 5 млн т за місяць не вивезти) то, з урахуванням коефіцієнту корисної дії зерновоза, виявиться, що або їх має бути щонайменше 30 тис., або кожен з наявних нині 18,7 тис. хоперів має обертатися за 7 діб — тобто майже вдвічі швидше, ніж зараз. Але для цього банально не вистачає локомотивів.\nПричому дефіцит локомотивної тяги відноситься до проблем, котрі швидко не вирішити. Звісно, для України було би дуже добре побудувати сучасний тепловозний завод, проте це величезні затрати коштів і часу, а возити зерно потрібно вже сьогодні. Навряд чи врятують ситуацію і «беушні» американські локомотиви, котрі Мінінфраструктури збирається закупити за океаном.\nУ принципі, бізнес готовий і тут підставити своє плече у вигляді приватно-державного партнерства, як це вже робиться із зерновозами: крупні гравці зернового ринку готові до власних вагонів докупити і власні локомотиви, аби якось «розрулити» цю логістичну проблему. Проте «Укрзалізниця» пропонує їм купувати локомотиви, але не користуватися ними, а передавати їй у лізинг. Маючи сумний досвід роботи з українськими державними компаніями, бізнес їм, природно, не довіряє. Адже мова йде про мільйони доларів («беушні» американські локомотиви обійдуться нам по $4,7 млн за штуку), повернення яких розтягнеться на роки. За ці роки неодноразово зміниться не лише менеджмент «Укрзалізниці», але й склад українського уряду. І в кого потім правди шукати?\nЦей «залізничний тупик» не дасть можливості розвиватися аграрному сектору, адже ніякий товаровиробник не буде інвестувати кошти у підвищення продуктивності, якщо в кінці сезону може залишитися з непроданими залишками, котрі знижуватимуть ціну збіжжя і врешті-решт призведуть до банкрутства підприємств. Проте залізничників проблеми аграріїв не обходять, дарма що за останні 10 років обсяги вантажоперевезень усіх галузей скоротилися (від 30% на перевезеннях коксу до 80% на перевезеннях нафтопродуктів) і лише перевезення зернових вантажів за цей час додали 245%.\nЯкщо поглянути на українську транспортну логістику без поросячого оптимізму, стане зрозуміло, що всі ті додаткові 20 млн т зернових мусять їхати залізницею, бо перевезення перевантаженими автопоїздами у нас заборонені (що я, як автомобіліст, усіляко вітаю), а річкові перевезення вочевидь викликають у Мінінфраструктури відразу. Бо як інакше пояснити трирічне гальмування ухвалення притомного закону про внутрішній водний транспорт і повну бездіяльність з усунення тих перешкод у річковій логістиці, котрі можна було би зробити не чекаючи закону — урядовими постановами.\nЗвісно, «НІБУЛОН» не буде чекати у міністерств погоди, а продовжить розбудовувати флот, зводитиме на берегах річкові термінали, самотужки робитиме днопоглиблення і врешті переведе на річку до 10 млн т зернових, проте інші обсяги все одно доведеться везти залізницею.\nТобто якщо наразі «Укрзалізниця» везе на експорт 70% зернових (близько 30 млн т), то за чотири роки мусить транспортувати 45 млн т. І цю ситуацію 30 локомотивів від «General Electric» не врятують, бо лише на Одеській залізниці їх працює 160, а загалом у країні — 2000. Залізничники намагаються подолати дефіцит рухомого складу організацією перевезень, але, скажемо чесно, поки що це їм слабо вдається. Що їм вдається добре — то це писати помісячні плани перевезень зернових на рік.\nАграрії ще не починали сіяти (що вже казати за оцінки обсягів майбутнього ужинку), а «Укрзалізниця» вже точно знала, що у липні перевезе на експорт 1,8 млн т зерна (2017-го було 1,6 млн т), у серпні — 3,3 млн т (2017-го було 2,9 млн т), у вересні — 3,2 млн т (2017-го було 2,7 млн т) і так далі. При цьому у березні 2018-го перевезли 3,1 млн т, хоча роком раніше було 3,3 млн т. Але паралельно зростатимуть і перевезення зернових всередині країни — до кінця року їх обсяги збільшаться майже вдвічі: з 413 тис. т до 725 тис. т. За рахунок яких чинників збираються залізничники нарощувати обсяг перевезень — наразі невідомо.\nПроте відомо, що вони спроможні на власні оцінки перспектив нашого сільського господарства. Так, на думку директора з економіки та фінансів ПАТ «Укрзалізниця» Андрія Рязанцева, валове виробництво зернових в Україні у найближче десятиліття навряд чи перевищить 80-88 млн т. Впродовж же найближчих трьох років зростання виробництва зернових не перевищить 4%, а з цим УЗ упорається заввиграшки. Яким чином? Оптимізацією.\n«Не будуть брати — відключимо газ»\nПам'ЯтаЄте домоправительку, котру блискуче зіграла Нонна Мордюкова у «Діамантовій руці»? Її улюбленим засобом впливу на неслухняних жителів будинку була погроза відключити їх від благ цивілізації. Здається саме таким чином збираються «оптимізовувати» перевезення зернових і в «Укрзалізниці».\nТам підрахували, що з 518 залізничних станцій, які минулого року відвантажували зернові, 324 — це станції, які на добу навантажували менше двох вагонів. При цьому середня відстань транспортування від станції навантаження до станцій формування потягу складала 45 км, а в окремих випадках — понад 200 км. Безумовно, що собівартість надання вагонів та послуг перевезення з таких станцій зростає в десятки разів, але збільшувати ціну на основний компонент тарифу — інфраструктурний — самостійно УЗ немає права через державне регулювання.\nОскільки піднімати ціну залізничники не можуть, вони вирішили просто не займатися «роздрібними» перевезеннями, натомість зосередившись на «крупному опті». Простіше кажучи, вони попередили, що тепер із тих станцій, котрі не можуть забезпечити навантаження понад п'яти вагонів на добу, зерно залізниця возити не буде. А що таких станцій понад половина (324), це автоматично виключить із зернової логістики значну частину пристанційних елеваторів. Яким чином буде здійснюватися транспортування зернових з цих елеваторів — наразі невідомо, бо ніякої конкретики не озвучено — які саме станції потраплять «під санкції» залізничників.\nЦе дуже схоже на безальтернативну заборону зернових автопоїздів — знову держава (в особі «Укрзалізниці») «викручує руки» зерновиробникам. Як не прикро, але допоки залізницею везуть понад 70% зерна (тобто поки річкові перевезення не стали її реальною альтернативою), монополіст і надалі дозволятиме собі такі «попередження», скоріше схожі на погрози.\nЇхня логіка проста: куди ж ті аграрії подінуться — все одно змушені будуть підлаштовуватися під залізницю. Бо це річка — загальне надбання — купив собі корабель, та й вози що хочеш куди хочеш і коли хочеш. А залізнична колія — вона державна, і можна купити власні вагони і навіть власні локомотиви, проте графік руху все одно буде диктувати УЗ. Може саме тому Мінінфраструктури так «стриножує» річку, аби вона не стала дієвою альтернативою перевезень — щоби продовжувати безконтрольно диктувати і тарифи, і станції, і обсяги перевезень. Так що тепер рекорди експорту зернових залежатимуть не від уміння українських селян ростити хліб, а від бажання Укрзалізниці везти вирощене збіжжя до портів.


ЄЗУПІЛЬ ЗА РОКИ НЕЗАЛЕЖНОСТІ\nСТЕЖКАМИ КАМ’ЯНОЇ ДОБИ\nУ Європі є кілька сотень пам’яток ранньої пори кам’яної доби (палеоліту), але таких стоянок як Єзупіль-1 - одиниці. І не тільки тому, що вік поселення сягає 100 тис. років, а насамперед тому, що пам’ятка має ідеальну геологічну позицію і може бути проаналізована різними природничими методами. Влітку 1999 року в Єзуполі проводила роботи Палеолітична експедиція Інституту українознавства НАН України (Львів), яка провела важливі археологічні розкопки стоянки в околицях смт. Єзупіль. Дослідження проводилися силами Студентського Братства університету “Львівська політехніка” (голова правління - Литвинов Олександр) разом із студентами Польщі. Студенти працювали безкоштовно. Допомогу в організації харчування студентів надавала місцева спілка під керівництвом Павловської Зеновії. Що ж насправді розкопали археологи? І яке це має значення для нашого краю? Отож розкопками було доказано, що на правому березі Дністра (друга тераса) колись безпосередньо біля води проживали первісні люди - так звані неандертальці. Сьогодні це невеликий мис - Єнцова гора, що навпроти гори Виноград. Цю місцевість у Єзуполі знають всі, адже через цю гору проходить залізниця з Івано-Франківська на Галич і далі. Люди жили в період міжльодовиков’я, клімат тоді був подібний до теперішнього. Водилися мамонти, дикі коні, олені та інші тварини. Головним заняттям тих людей було загонне полювання на зазначених тварин. Мисливці добре знали повадки тварин, володіли вогнем і дерев’яними списами із крем’яними наконечниками. До речі, під час розкопок було знайдено кілька десятків таких кам’яних наконечників. Із шкур невеликих тварин люди шили хутряний одяг, головним чином із шкур північних оленів. А перед тим ці шкури обробляли спеціальними знаряддями із каменю -\nбачками і скреблами (знімали мездр, пушили тощо). Під час дослідження були знайдені і такі інструменти. Найбільше було виявлено скребел. М’ясо і дерево різали крем’яними пластинами-ножами, які виготовлялися за спеціальними технологіями. Зауважимо, що досить непросто розколоти кремінь так, щоб отримати видовжену плоску пластину із гострими лезами для різання. Проте наші далекі предки знали цю техніку досконало, і з-під їхніх рук виходили першокласні інструменти. Розкопками було виявлено кілька сотень таких знарядь, що ставить цю стоянку в розряд дуже “багатих” поселень. Літом 1999, як ніколи, було спекотно. Студентів рятували води Дністра. Регулярно після роботи вони спішили до річки. Ще більше значення мав Дністер для людей кам’яної доби, тут, біля водопою стадних тварин, проходили найдраматичніші моменти загонного полювання. Тут здійснювалися вичинка шкур та інші господарські роботи. Вода довела можливість вижити у найскрутніші періоди колективного існування. “Археологічні роботи в Єзуполі будуть продовжуватися у наступні роки. Значення цієї пам’ятки для первісної археології важко переоцінити. Це - перша добре документована стоянка 100-тисячної давності у Східній Європі”, - сказав Олександр Ситник, начальник Палеолітичної експедиції Інституту українознавства НАН України. І дійсно, в липні 2001 року, до Єзуполя знову приїхали археологи продовжити свою роботу. ’’Над стоянкою Єзупіль-1 працює шість наукових закладів Польщі та України”, - при зустрічі повідомив незмінний начальник Палеолітичної експедиції Інституту українознавства НАН України Олександр Ситник. До речі, п. Ситник в 2000 році випустив книгу “Середній палеоліт Поділля”, де дуже багато уваги приділив даній пам’ятці. Тут він документовано обірунтував значення та важливість вивчення стоянки первісних людей Єзупіль-1. Роботі цієї палеолітичної експедиції передувала багатовікова робота в галузі археології Єзуполя. У 1881-1883 роках граф Войцех Дідушицький вивчав, обстежував вапняну скелю на правому березі Бистриці. В 1889 році виявлено давнє поселення Трипільської культури в 3-х кілометрах від Єзуполя на правобережжі Бистриці. Ще одне поселення відкрив у 1918 році польський вчений Б. Януш за 2,5 км на південний схід від Єзуполя, а в 1985 році археолог Борис Василенко Добре вивчив і дослідив ці стоянки. Ще в дорадянські часи давніми поселеннями цікавився український археолог Ярослав Пастернак. У його праці ’’Станиславівщина у сивій давнині” читаємо: ’’...Між\nнеолітичними пам’ятками Станиславщини особливу увагу привертають до себе уламки глиняного посуду, прикрашені мальованим гнідим або чорним орнаментом на червоному тлі. Він складений зі спіралей, волютів, іноді зображень тварин, рідко жінок, що крім декоративного призначення мали іноді символічне, може й магічне значення й виявляли глибоке відчуття краси й мистецтва. Така прикрашена кераміка - цілий посуд і в уламках - була виявлена в районах Станиславів (Вікторів, Єзупіль, Сокіл біля Крилоса, Товмач (Горигляди, Нижнів, Хом’яківка, Хотимир) і Надвірна (Саджавка)”.1\nУже в радянські часи, в 1976 році, в Єзуполі працювала Прикарпатська археологічна експедиція АН, яка дослідила три давні поселення. Особливу увагу було приділено урочищу Виноград. У цьому місці багатий археологічний матеріал. І тому саме тут працювали спеціалісти у 1999 та продовжують працювати зараз, в 2001 році. Це ще раз доказує, що на місці Єзуполя в пониззі Дністра та Бистриці були поселення давніх людей.\n'Альманах Станиславівської землі, т. 1, с. 15.


Правила поведінки здобувачів освіти – Заклад ЗСО ІІ-ІІІ ступенів з різними формами навчання Бузької сільської ради\nУ разі пропуску занять учень зобов’язаний пред’явити зав.НКП медичну довідку або записку від батьків (осіб, що їх заміняють) про причину відсутності на заняттях.\nЗдобувач освіти повинен виявляти повагу до старших, піклуватися про молодших. Учні\nпоступаються дорогою дорослим, старші – молодшим, хлопчики – дівчаткам.\nЗдобувачі освіти бережуть майно закладу, охайно ставляться як до свого, так і до чужого майна, дотримуються чистоти і порядку на території освітнього закладу.\nЗдобувачі освіти, які знайшли втрачені або забуті, на їхню думку, речі, повинні здати їх зав.НКП або вчителям, які знаходиться в закладі освіти.\nНе дозволяється користуватися мобільним телефоном іншими гаджетами на уроках.\nЗгідно розкладу занять відвідувати школу та вчасно виконувати домашні завдання та залікові роботи.\nПід час уроку не можна шуміти, відволікатися самому і відволікати інших товаришів від занять\nрозмовами, іграми й іншими справами, що не стосуються уроку.\nЯкщо під час занять здобувачу освіти необхідно вийти з класу, то він повинен попросити\nдозволу у вчителя, піднявши руку.\nЯкщо здобувач освіти хоче поставити питання викладачеві або відповісти на питання викладача,\nПід час перерви учні можуть вільно переміщатися по навчальному закладі, окрім тих місць, де їм заборонено знаходитися в цілях безпеки (горище, підвал…).\nНа перервах здобувачі освіти можуть звернутися до свого зав.НКП, учителя, адміністрації закладу за допомогою, якщо проти них здійснюються протиправні дії.\nДо навчального закладу здобувачі освіти повинні приходити в одязі, що відповідає офісному стилю.\nОдяг повинен виражати пошану господаря до самого себе і суспільства.\nЗнаходитися в класній кімнаті у верхньому одязі без особливих на те причин не дозволяється.


Упродовж дня в місті та області буде сухо, але вітряно\nСуспільство — Анна Журба, 10:05, 14 жовтня 2020 0 0\nСиноптики Львівського регіонального центру з гідрометеорології оголосили у Львові та області 14 жовтня штормове попередження.\nЗгідно з прогнозом, упродовж доби на Львівщині буде сухо, дощі можливі лише зранку, проте пориви південно-східного вітру досягатимуть 17-22 м/с. температура повітря вдень – 10-12 градусів, уночі – 7-9 градусів вище нуля.\nУ четвер, 15 жовтня, в області потепліє до +16, хоча вночі температура коливатиметься в межах 6-8 градусів вище нуля. Загалом погода буде суха та сонячна. Вітер південний, 5-10 м/с.\nУ п’ятницю, 16 жовтня, Львівщину знову накриють дощі, як і майже всю Україну. Денна температура повітря впаде до 11-13 градусів, уночі – незмінно +6-8. Вітер північно-східний, 5-10 м/с.\nНа вихідних, 17-18 жовтня, на всю західну, північну та центральну Україну очікує різке похолодання. Температура повітря вдень впаде до 4-6 градусів тепла, а вночі – до 2-4. У суботу на Львівщині прогнозують дощі, натомість у неділю – сонце. Вітер північно-західний, 7-12 м/с.


У Томашпільському районі вантажний потяг збив чоловіка | Всі Новини Вінниці\n07 липня 2020 - 11:35\n6 липня у селі Високе Томашпільського району під колесами вантажного потягу потрапив 55-річний чоловік. На сигнали машиніста він не реагував. Потерпілий загинув на місці події.\nБлизько першої години дня машиніст вантажного потягу здійснив наїзд на чоловіка, який сидів на залізничній колії. Побачивши людину, машиніст надав звукові сигнали, на які чоловік не відреагував.\nВнаслідок наїзду 55-річний місцевий житель загинув на місці події. Попередньо, він знаходився в стані алкогольного сп’яніння.\nСлідством відкрито кримінальне провадження за статтею 276 Кримінального кодексу України (порушення правил безпеки руху або експлуатації залізничного, водного чи повітряного транспорту).\nЛікарям не вдалось врятувати 4-річного хлопчика, який випав з вікна 8 поверху. Нещасний випадок стався у Вінниці вчора, 10 серпня, на вулиці Тимофіївській. Близько 15:45 год. з вікна 8 поверху випала 4-річна дитина. За попередньою інформацією, загиблий, який знаходився вдома разом зі своїм старшим 8-річним братом, відчинив вікно та сперся на москітну сітку. У ...\n10 серпня, 10:53\nНа Вінниччині затримали вантажівки з "львівським сміттям" (Фото)\nУночі 10 серпня у Жмеринському районі затримали п'ять вантажівок з Львівської області, які привезли побутові відходи. Сміття викидали на приватну земельну ділянку, де потім засипали землею. Про це повідомляють у поліції Вінниччини. За словами заступника начальника ГУНП у Вінницькій області Олександра Солдатова, за наявною інформацією, впродовж двох тижнів здійснювався несанкціоно...\n10 серпня, 17:41\nНа П'ятничанах у домашнього пса виявили сказ. Покусав кілька людей\nУ мікрорайоні "П'ятничани" зафіксували випадок сказу в собаки, яка мешкала у приватному домогосподарстві. Результат підтвердили лабораторно. Тварину не прививали від хвороби. Про це повідомляють у Вінницькій міській раді. На території, де перебувала хвора на сказ тварина, було проведено дезінфекцію. Люди, яких покусав хворий пес, звернулись до лікарні для проходження ку...


Природні антиоксиданти захистять від старіння | Медичний довідник Virgo\nВи тут: Головна Довідник лікаря Поради Природні антиоксиданти захистять від старіння\nЩо таке антиоксидант? Це така речовина, яка сприяє уповільненню і перешкоджає процесу окислення в нашому організмі. Навіщо ж вони потрібні і чому вони важливі?\nВнаслідок окислення в організмі людини з'являються вільні радикали - вони являють собою частинки з вільними електронами. І коли електрон залишається один (що відбувається згодом окислення), він починає шукати собі «пару», тим самим, руйнуючи звичну структуру клітин. Таким чином, якщо не запобігати цей процес, то незабаром наші органи і тканини перестають нормально функціонувати. Що незабаром приведе організм до старіння і розвитку багатьох захворювань, в тому числі і ракових.\nАнтиокислювачі (інакше антиоксиданти) надходять в наш організм разом з їжею і виробляються самостійно, якщо організм здоровий, і в силах сам їх виробляти. Але ми можемо допомогти нашому організму вживати правильну їжу з великим вмістом антиоксидантів.\nАнтиоксиданти бувають наступних видів:\n• Ферментні - вони містяться в клітинах організму;\n• Низькомолекулярні, які являють собою флавоноїди, мінерали і вітаміни;\n• Гормони, які бувають статевими і стероїдними.\nПриродні антиоксиданти отримали таку назву, тому що походять з природи. Вони містяться у великій кількості у свіжих фруктах, овочах, різних травах.\nПриродні антиоксиданти містяться, наприклад, в квасолі, артишоках, так само у фруктах, травах і горіхах. Всі фрукти з великим вмістом вітаміну С так само є потужними антиоксидантами (ківі, лимон, грейпфрут, апельсин, шипшина тощо)\nСтаріння організму відбувається за склеювання молекул в організмі під впливом глюкози. А завдяки ряду продуктів харчування, можна знизити рівень глюкози в крові. Ензими, або як їх ще називають ферменти, які відіграють головну роль у зміцненні здоров'я, тим самим збільшується тривалість життя. Ензими містяться в соєвому соусі, пивному суслі, соєвої пасти.\nДе шукати природні антиоксиданти:\n• У деяких рослинах містяться речовини, які нагадують за своїм складом гормони, подібні до тих, що знаходяться у нас в організмі, вони позитивно впливають на нього. Ці речовини виводять з кишечника всі шкідливі речовини і сприяють уповільненню окисного процесу.\n• Так само велика кількість антиоксидантів міститься в буряках, чорному винограді, чорниці, баклажанах та інших продуктах з яскраво вираженою пігментацією. Всі ці продукти сприятливо впливають на організм, перешкоджають її старінню і не дають розвиватися різних хвороб, у тому числі і ракових клітин.\n• Хто знає, що зелений чай є хорошим антиоксидантом, але не варто впадати у відчай і любителям чорного чаю, в ньому теж міститься велика кількість антиоксидантів. Єдиною відмінністю є те, що з чорного чаю корисні властивості випаровуються протягом двох-трьох годин, а в зеленому залишаються на протязі довгого часу. Тому чорний чай варто обов'язково пити свіжим.\n• Цікаво підкреслити, що антиоксидантом також є червоне вино і коньяк. Навіть лікарі радять перед їжею випивати 50 мл. червоного сухого вина або 2 мл коньяку. Вони допомагають травленню, рятують у нервових і стресових ситуаціях, при серцево-судинних захворюваннях. Але не варто забувати і про те, що надмірне вживання цих антиоксидантів принесе не користь, а шкоду.\n• Оливкова олія, волоські горіхи, риб'ячий жир добре впливають на розвиток пам'яті, покращують роботу кишечника і містять багато антиоксидантів.\nДля того щоб допомогти своєму організму вживайте природні антиоксиданти - більше свіжих фруктів, овочів, гуляйте на свіжому повітрі і не забувайте займатися фізичними вправами!


Одесити залишилися без світла через грозу (ФОТО) - ЗНАЙ ЮА\nОдесити залишилися без світла через грозу (ФОТО)\nФотографії сьогоднішньої грози в Одесі підкорили соцмережі\nСьогодні, в ніч на 22 серпня, в Одесі пройшла сильна гроза, повідомив Odessa-life.\nУнаслідок цієї грози багато будинків залишилися без електроенергії. Це змусило одеситів виглянути у вікно й сфотографувати блискавки, що розсікали небо. Безліч знімків з'явилися сьогодні в соціальних мережах.\nЧитайте також: У центрі Києва знайшли радіоактивний могильник (відео)\nНагадаємо, що раніше ДСНС попереджав про грози й дощі, які пройдуть в Одесі сьогодні вдень, 22 серпня\nРаніше "Знай.ua" повідомляв, що винахід науковців попереджатиме про наближення грози.


У Полтаві на перехресті сталося ДТП — зіткнулося 4 автомобілі / Полтавщина\n10 квітня 2018, 14:46 Розмір тексту\nУ Полтаві на перехресті сталося ДТП — зіткнулося 4 автомобілі\nДТП на перехресті вулиць Героїв АТО та Матвієнка | Фото: pl.npu.gov.ua\n9 квітня у Полтаві, близько 14:30, на перехресті вулиць Героїв АТО та Матвієнка сталася ДТП — зіткнулося чотири автомобілі. В результаті постраждав 57-річний полтавець.\nЯк повідомили у прес-службі поліції Полтавської області, спочатку автомобіль Ford Mondeo, за кермом якого був 26-річний полтавець, зіткнувся з автомобілем Fiat Doblo, під керуванням також 26-річного чоловіка.\nПісля зіткнення Ford відкинуло на зустрічну смугу, на автомобіль Skoda, під керуванням 33-річного полтавця, а потім у припаркований на узбіччі ВАЗ.\nБіля автомобіля ВАЗ стояв 57-річний чоловік. Коли Ford зіткнувся із автомобілем ВАЗ, то чоловіка затисло між ВАЗом та деревом. Чоловіка доставили до лікарні з тілесними ушкодженнями.\nТриває досудове розслідування. За фактом ДТП внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань — порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості (ч.1 ст. 286 КК України).\nНагадаємо, 6 квітня, у Гребінківському районі, на трасі Київ — Харків, водій Mercedes Atego врізався у три автомобіля, пасажир вантажівки загинув на місці ДТП.


Книга року ВВС: Не боюся Тані Малярчук - BBC News Україна\nКнига року ВВС: Не боюся Тані Малярчук\nОльга Герасим'юк журналістка, телеведуча, член журі\nImage caption Таня Малярчук. Мох Nox. - Львів: Видавництво Старого Лева, 2018\nРецензія члена журі Ольги Герасим'юк на книгу Тані Малярчук "Mox Nox", яка бере участь у Дитячій Книзі року ВВС-2018.\nУявімо собі, панове дітки, що з якихось причин із лиця Землі зникли люди - тобто ви, тобто ми. В принципі вже довгий час про ймовірність катастрофи наполегливо попереджали й гуманісти, й екологи, й святі люди, благаючи не нищити життя навколо.\nТой, хто Чаклун у темряві\nНебесні діти, яких кличуть на землю\nКопирайт изображения OLGA HERASYMYUK\nЖурналістка, телеведуча, блогер, громадська активістка, лауреат міжнародних нагород у галузі телебачення та захисту прав людини, член українського парламенту двох скликань, перша заступниця Голови Національної ради з телебачення та радіомовлення, представник України в Постійному комітеті з інформаційного суспільства Ради Європи.\nЧого це сталося в історії Тані Малярчук Mox Nox - це питання якраз досліджує рукокрила героїня книжки Тереза.\nА нам, напевне, причини на поверхні ж - або таки кінець світу через незалежні від людей причини, або ж таки через їхню несамовиту дурість, нерозважливість, злобу та інші руйнівні характеристики людської природи.\nНам із книжки дуже дошкульно відчувається це зникнення людяності, людського, людини - бо ні світла більше не засвітити, ні зрозуміти, хто жив у тих уламках, де тепер кубляться постапокаліптичні істоти, ні повернути щось назад. Страшно…\nЧи злякає це дітей - я не знаю.\nДіти, по-перше, не годні уявити погибель і смерть, вони на початку життя захищені від цього природою.\nПо-друге, - а було би часом непогано трохи пофантазувати з ними на такі теми, адже діти так скоро виростають у дорослих людей, які вже будуть зіпсовані саме тими руйнівними характеристиками. І, не задумавшись ні разу на такі теми, вони цілком докладуть зусилля до створення того постапокаліптичного сюжету, один із варіантів якого запропонувала Таня Малярчук.\nА що, як когось можна зупинити на шляху до пекла - у ніжному віці, підкинувши історію подібну до Терезиної? Не факт - але може трапитися.\nУ тому світі все догори ногами.\nЦе підсилено талановитими малюнками Катерини Слонової - художниця творила той час чорним, рукокрилі істоти там висять головою вниз, бо саме так птеропуси існують у перевернутому світі: або літають у мороці, або висять у суцільній темряві. Власне, як багато хто з людей.\nХоча апокаліптичні персонажі художниці швидше зворушливі й милі - їх хочеться погладити по їхніх потворних голівках.\nАвторка назвала це "Ніч іде", виснувала той світ із свого власного страху перед майбутнім - дитячого, власне, страху, якщо всерйоз сприймати ту внутрішню дитину, яка в кожному з нас ніколи не виростає, а так і висить, зачепившись ногами - з усіма переляками від зустрічі зі світом людей.\nЦе - досвід написання дитячої повісті недитячою письменницею.\nКогось він лякає незвичністю розмови з дітьми, а мені це цікаво - навіть у світі "після людей" лишилися цілком людські справжні почуття й емоції, лишилося бажання захистити скривдженого, безправного й упослідженого, "нерівного", лишилося прагнення повернути правду, повернути "з темряви того, хто не мав наміру повертатися", лишилися дивні почуття, схожі на любов.\nПри цьому лишилися й біль, булінг, невірність і підлість, звичайно - самотність, віра в оманливий мангровий рай, яка тільки й тішить. Тобто - душа таки нікуди не дівається, я би так сказала, вона розчиняється в повітрі й "передається", хто би там не прийшов далі. Бажано її таки берегти в цьому житті й рятувати від зла…\nА, до речі, може ніякий апокаліпсис і не настав - в книжці описаний сьогоднішній день, яким він часом постає перед розширеними від страху очима, або - перед очима, розширеними від гніву й пориву всьому цьому дати лад чи лікування.\nПисьменниця мене особисто завжди вражає своїм простим і відвертим зізнанням, вона дійсно пише, як дихає: не даруючи читачеві звисока висновків, не формулюючи моралі, не прикрашаючи свої сумніви й муки - й не думаючи про те, який має при цьому вигляд.\nБоїться - коли страшно, і беззахисно зізнається в усьому, що відчуває.\nВ неї свій, може й, химерний, світ. Десь вона була сказала, що зрозуміла - те, що придумав Кафка, то все правда. Треба таке говорити дітям? А хто пробував? Таня ось спробувала.\nДо речі, Mox Nox відібрали в щорічний міжнародний каталог книжкових рекомендацій "White ravens"-2018) - серед 200 книг 38 мовами з 59 країн світу. Обирали кращих за універсальністю теми, новаторством, літературним стилем.\nОтже, хтось теж так думає, що людям від 10 років треба би цю книжку прочитати, бо ніч наступає, це - факт.\nКнига року ВВС: Небесні діти, яких кличуть на землю\nКнига року ВВС: Той, хто Чаклун у темряві


Соронг інформація аеропорту на Skyscanner\nНижче ви знайдете інформацію про Соронг аеропорт. Скористайтеся лінками нижче, щоб прочитати детальну інформацію про Соронг аеропорт: місцезнаходження, маршрутні карти, відльоти та прибуття в реальному часі і т.д.\nSkyscanner дозволяє вам знайти найдешевші авіарейси до Соронг аеропорту і для цього вам не потрібно вводити конкретні дати або навіть пункти призначення. Завдяки цьому наш сайт є найкращим місцем, де ви можете знайти дешеві авіарейси для вашої подорожі до Соронг аеропорту. Скористайтеся лінками з боку сторінки, щоб продивитись інформацію про авіарейси, або скористайтеся пошуком авіарейсів вище, щоб розпочати новий пошук.\nАеропорти поблизу Соронг:\nАеропорт Марінда (67km)\nАеропорт Фак-Фак (257km)\nАеропорт Бабо (312km)\nАеропорт Манокварі (326km)\nАеропорт Лабуга (405km)\nАвіакомпанії, що здійснюють рейси до Соронг


Лунін не зіграє в найближчому матчі «Леганеса» - Главком\nЛунін не зіграє в найближчому матчі «Леганеса»\n14 Вересня, 2018, 20:06\nАндрій Лунін. Фото: ФК Леганес\nТренер клубу назвав причину такого рішення\nУкраїнський голкіпер «Леганеса» Андрій Лунін не дебютує у матчі проти «Вільярреала».\nНаставник «Леганеса» Маурісіо Пеллегріно заявив, що голкіпер Іван Куельяр буде основним на матчі проти «Вільярреала», тим паче, що Лунін був відсутній через перебування у таборі збірної України, повідомляє AS.\n«У неділю основним буде Куельяр. Лунін пізно приєднався до нас через перебування у збірній України. Він чудово тренується, немає жодних претензій до його самовіддачі, але Луніну доведеться почекати на свій шанс», – сказав Пеллегріно на прес-конференції.\nЛунін перейшов в мадридський «Реал» цього літа з «Зорі».\n«Вершкові» за неофіційною інформацією заплатили за голкіпера 8 мільйонів євро.\nЗгодом керівництво мадридського клубу віддало Луніна в оренду до «Леганеса».


Кучма припинив роботу в ТКГ – МИГ\nКучма припинив роботу в ТКГ\nПрезидент України Володимир Зеленський подякував другому президенту України Леоніду Кучмі за його роботу на чолі української делегації у Тристоронній контактній групі (ТКГ) і зазначив, що з повагою ставиться до його рішення про припинення участі у діяльності ТКГ, повідомляє Офіс президента України.\nЕкс-президент вдруге очолив українську делегацію в ТКГ у червні 2019 року.\nЛеонід Кучма та Володимир Зеленський. Офіс Президента України\n“Дякую за всі зусилля, яких ви доклали для розблокування Мінського процесу задля досягнення миру. Ваш досвід був надважливим і надзвичайно потрібним. Завжди готовий почути вашу пораду в майбутньому”, – наголосив Зеленський під час зустрічі з Кучмою у вівторок.\nГлава держави наголосив, що робота Кучми в Мінському процесі була надзвичайно важливою й одночасно складною, і зазначив, що з повагою та шаною ставиться до його рішення про припинення участі у діяльності ТКГ.\nЗі свого боку Кучма зазначив, що за останній рік робота ТКГ була відновлена і значно просунулася, а також звернув увагу, що було досягнуто важливих домовленостей.\nВін також додав, що в разі необхідності готовий надавати консультації щодо кроків на шляху до встановлення миру.\nПрезидент України у 1994-2005 роках Леонід Кучма вдруге став на чолі української делегації в Тристоронній контактній групі з мирного врегулювання ситуації на Донбасі 3 червня 2019 року.\nПредыдущая новостьВажно не только вырастить, но и выгодно продать урождай\nСледующая новостьРаки под запретом!


Туризм в Росії » Портал путешествий по Европе\nРосія / (7-09-2012, 14:52)\nТуризм в Росії Тури по нашій країні не менше захоплюючі і цікаві, ніж по Європі.\nА головне, значно дешевше. У Росії знаходяться 24 об'єкта Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Основні туристичні культурні центри, що користуються найбільшою популярністю у гостей, розташовані в Москві та Санкт-Петербурзі. Все тому, що в цих містах знаходяться головні пам'ятники російської архітектури - Червона площа, Собор Василя Блаженного, Московський Кремль, Петропавловська фортеця, храм Спаса на Крові в Петербурзі і багато-багато інших.\nЦе набагато цікавіше ніж Орхідеї і догляд за ними, тому всім дачникам варто припиняти постійні поїздки за місто і, звернути увагу на культурні цінності.\nЗвичайно, найбільший інтерес туристів до Росії викликає знайомство з культурною спадщиною та історичним минулим такої Великої держави, як Русь. Крім Москви й Санкт-Петербурга історичний інтерес представляють такі міста, як Великий Новгород або Новоросійськ.\nЗ 2005 року кількість іноземних туристів, що побували в Російських туристичних центрах, виросло в геометричній прогресії. У списку найбільш відвідуваних країн світу, Росія знаходиться в першій двадцятці, що, погодьтеся, вражає, так як в 90-х роках про значний розвиток даної галузі говорити не доводилося. У 2012 році, за прогнозами СОТ, Росія, як об'єкт іноземного туризму, має увійти до десятки лідерів.\nКількість мандрівників, які відвідали країну досягне позначки 30 млн осіб.\nВнутрішній туризм також дуже розвинений, в 2011 році він досяг 30 млн осіб, але в Останнім часом темп його росту сповільнився. Співвітчизники зараз прагнуть вивчити пам'ятки Європи, Туреччини і т.д. У Росію ж, найбільший потік туристів забезпечує Китай.\nТакож основними туристами є німці і амеріканци.Самие популярні види сучасного туризму - пішохідний туризм, спортивний туризм, велотуризм, гірськолижний туризм, спелеотуризм, водний туризм, і звичайно, культурний туризм. Також на території Російської Федерації розташована величезна кількість санаторно-курортних лікувальних установ високого рівня. Всі види різноманітного туризму широко представлені турфірмами в Росії.\nVW-T 5-ремонт турбины 1 9 своими руками - Форум т 5