177 000,00 грн. та більше (1)\n11 446,80 грн.\n14 347,40 грн.\nШирока гамма логерів testo представлена 26 моделями. Прилади здійснюють вимірювання і запис в пам'ять даних із зазначенням дати та часу проведення вимірювань. Вимірювання здійснюються в автоматичному режимі відповідно до програми, попередньо заданої користувачем.\nРеєстратори testo сертифіковані відповідно до Технічних регламентів України. Повірка приладів виконується за Вашим запитом.\nДані вимірювань, записані в пам'ять логеру, можна переглянути на дисплеї ПК за допомогою безкоштовної програми testo ComSoft (testo 174, testo 175, testo 176) або без використання програми в форматі PDF, просто підключивши прилад до комп'ютера (testo 184). У реєстраторах testo Saveris 2 можлива відправка на мобільний телефон SMS повідомлень про вихід вимірюваного параметра за задані межі.\nРеєстратори розрізняються параметрами, що вимірюються. Наприклад, реєстратори температури (testo 175 T1); реєстратори відносної вологості (testo 174 H); реєстратори барометричного тиску (testo 176 P1); реєстратори ударного навантаження (testo 184 G1).\nДля зручності пошуку приладу ми розділили всі логери на 3 групи:\n• - прилади, які вимірюють один параметр - реєстратори температури;\n• - прилади, які вимірюють 2 параметри - реєстратори температури та вологості;\n• - прилади, які вимірюють більш 2-х параметрів - реєстратори ударного навантаження і барометричного тиску.\nТак, наприклад, до логеру testo 176 Н1\nможна підключити 2 зовнішніх зонда та крім відносної вологості і температури, вимірювати точку роси, абсолютну вологість, психрометричну температуру або температуру вологого термометра. Реєстратор testo 176 T4 вимірює температуру в 4-х точках в діапазоні від -200 до +1000 ° С. При цьому максимальна відстань точки вимірювання від testo 176 T4 становить 20 метрів.\nКрім цього логери testo розрізняються інтерфейсами передачі даних:\n• - USB інтерфейс (testo 174);\n• - USB інтерфейс і картка пам'яті SD (testo 175 и testo 176);\n• - USB інтерфейс і бездротової NFC (testo 184);\n• - Wi-Fi інтерфейс (testo Saveris 2).\nРезультати вимірювань з реєстраторів testo 175 і testo 176 і testo 184 можна передати по USB або NFC інтерфейсу на портативний принтер testo і роздрукувати за місцем проведення вимірювань.\nДосить цікава група приладів реєстраторів без дисплею. До цієї групи належать унікальні прилади, розраховані на специфічні умови проведення вимірювань:\n- з суцільнометалевим корпусом. Прилад витримує сильні механічні навантаження, які зможуть зашкодити або повністю зруйнувати дисплей (логер температури testo 176 T1 та testo 176 T3, а також логгер вологості testo 176 Н2)\n- для вимірювання екстремально низьких температур аж до -80 оС. При таких температурах вбудований дисплей не має сенсу, оскільки зображення на ньому застигне і не буде змінюватися або дисплей повністю може вийти з ладу (логер температури testo 184 T4)\n- одноразовий прилад з терміном служби 90 днів. Дисплей відсутній для того, щоб зробити прилад максимально доступним (реєстратор температури testo 184 T1).


Новини про коронавірус в Україні: останні дані про хворих на 5 квітня - Радіо Максимум\nМедики повідомили про нові випадки зараження коронавірусом в Україні. Дізнайтесь статистику хворих на Covid-19 та актуальні новини про інфікування станом на 5 квітня.\nОфіційна статистика станом на 10:00 неділі, 5 квітня, свідчить, що в Україні виявлено 1251 випадок коронавірусу.\nЗа попередню добу було зафіксовано 156 нових випадків зараження коронавірусом та повідомлення про підозру на COVID-19.\nДослідження проводилися вірусологічною референс-лабораторією Центру громадського здоров'я України, а також обласними лабораторіями. Станом на ранок 5 квітня 2020 року до Центру надійшло 453 повідомлення про підозру на COVID-19. Всього з початку 2020 року надійшло 5 493 підозри.\nЗагальна статистика по світу станом на 5 квітня:\nЗахворіли 1 203 188\nОдужали 246 760\nПомерли 64 747


12.3. Критерії класифікації і порявняльний аналіз напрямків економічної теорії.\nГоловна Підручники Підручник Історія економічних вчень (Конспект лекцій) скачати онлайн 12.3. Критерії класифікації і порявняльний аналіз напрямків економічної теорії.\nСуспільно-економічний розвиток, ті зміни, що сталися в ринковій капіталістичній системі, у світовому господарстві в цілому, поставили перед економічною наукою нові завдання — розроблення нової теоретичної системи, нової наукової парадигми. Настав час, як писав Кейнс, поглянути на світ іншими очима.\nЕкономічна наука мала була винайти методологічний стрижень, котрий уможливив би виявлення взаємозв’язків як між різнорідними економічними процесами, так і між ними та політикою, ідеологією, соціологією, екологією тощо. Формування нової наукової парадигми — процес складний, і відбувається він не на основі якоїсь однієї теорії, а на комплексному, системному аналізі попередніх теорій. У навчальному процесі, зрозуміло, не йдеться про розроблення нової наукової парадигми, але мати це на увазі необхідно. Тому, вивчаючи сучасні економічні теорії, слід не лише глибоко усвідомити їх зміст, а й простежити їхній взаємозв’язок, взаємозалежність. Саме на цьому наголошується в даному розділі.\nВище вже було визначено основні напрями сучасної економічної теорії. Зверніть увагу — мовиться саме про напрями, у рамках яких формуються різні економічні теорії.\nІсторично першими є неокласичний напрям і інституціоналізм. Кейнсіанство виникло пізніше і, що цікаво, раніше за інші напрями втратило своїх прихильників. Неокласичний напрям сформувався в кінці XIX — на початку XX століття, коли А. Маршалл зробив спробу об’єднати всю післярікардіанську політичну економію. Учення А. Маршалла і його послідовників стали називати «неокласичним», підкреслюючи походження його ідей від теорій класичної школи. Згодом цей термін було поширено на всю маржиналістську теорію.\nСуть неокласичного, як і інших напрямів сучасної економічної думки, буде розглянуто в наступних розділах. Тепер зазначимо тільки, що неокласичні ідеї, ідеї економічного лібералізму не залишались незмінними. Відбувалась модифікація неокласичних ідей. Але ті процеси, що сталися в суспільно-економічному житті, а особливо криза 1929—33 pp., спричинили крах неокласичної теорії. Ця теорія не передбачала такої ситуації і не могла запропонувати рецептів виходу з неї. Економісти не були одностайними у визначенні причин кризи та способів її подолання. Почали застосовуватися різні практичні заходи для виведення економіки з тривалої депресії. Саме тоді було опубліковано працю Дж. М. Кейнса «Загальна теорія зайнятості, процента і грошей» (1936), яка підвела теоретичну базу під практичні рекомендації та дії підприємців. Кейнс, на відміну від неокласиків — палких прихильників ринкового саморегулювання, доводив необхідність державного втручання в процес економічного розвитку. Теорія\nКейнса не лише внесла нові підходи в теоретичне мислення, вона мала прямий вихід на практику, обґрунтовувала такі потрібні тоді практичні рекомендації.\nЕкономічний спад 1968 р., зростання безробіття, посилення інфляції підірвали позиції кейнсіанства. На перший план знову виходить неокласичний напрям з усіма його модифікаціями.\nУ рамках неокласичного напряму виникають нові теорії так званого неокласичного відродження. Вони, зокрема «монета-ризм» та «економіка пропозиції», справили найбільший вплив на формування економічної політики західних держав.\nПроте це не означає, що кейнсіанство пішло у безвість. Наприкінці 70-х pp. між кейнсіанством та неокласицизмом спостерігається певне примирення, зокрема на засадах теорій економічного зростання та концепції «неокласичного синтезу».\nЩодо інституціоналізму, то цей досить впливовий напрям економічної думки, який не сприймає «ортодоксальних» (неокласичної і кейнсіанської) теорій, має у своєму доробку багато такого, що є .важливим не лише для формування економічної політики, а й для розроблення стратегії сучасної корпорації. Це передовсім стосується «нової інституціональної економічної теорії».\nЗа сучасного панування неокласичного напряму можна, проте, казати про утворення своєрідного синтезу неокласики і інституціоналізму, «чистої» теорії і прикладних розроблень. Отже, підбиваючи підсумок, можна вважати фактом певну універсалізацію економічної теорії в процесі її розвитку протягом XX століття.\n9.2. Австрійська школа.\nТема 12. Загальна характеристика розвитку економічної теорії у ХХ ст.


Управління зовнішньоекономічною діяльністю на національному та світовому рівні\nСИСТЕМА ІНСТІТУТІВ ТА ІНСТРУМЕНТИ РЕГУЛЮВАННЯ ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЮ ДІЯЛЬНІСТЮ ........................................... .................................................. ....................................... 2\nІнститути ТА ЗАСОБИ УПРАВЛІННЯ ЗОВНІШНЬОЮ ТОРГІВЛЕЮ НА НАЦІОНАЛЬНОМУ Рівні ......................................... .................................................. .................................................. ... 2\nІНСТРУМЕНТИ ДЕРЖАВНОГО РЕГУЛЮВАННЯ ФІНАНСОВИХ ПОТОКІВ ................. 8\nБагатосторонні МІЖНАРОДНІ Інститути РЕГУЛЮВАННЯ ................................ 11\nСфера стратегії розвитку, економічного зростання та співробітніцтва ...... 11\nГалузеві економічні организации ............................................... ........................................... 13\nРегулювання зовнішньої торгівлі ............................................... ...................................... 14\nКоордінація макрополітікі ................................................ ............................................... 14\nІнвестиції та промисловий розвиток .............................................. ............................... 14\nЛІТЕРАТУРА ................................................. .................................................. ............................ 16\nСИСТЕМА ІНСТІТУТІВ ТА ІНСТРУМЕНТИ РЕГУЛЮВАННЯ ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЮ ДІЯЛЬНІСТЮ\nСистема державних ОРГАНІВ управління зовнішньоекономічною діяльністю. Принципова структура інстітутів, что управляються зовнішньоекономічною сферою, и в промислове розвинутих странах, и в странах, что розвіваються, примерно однаково. До неї Звичайно входять Кабінет Міністрів, Міністерство зовнішньої торгівлі або зовнішньоекономічніх зв'язків, Митні органи (Управління). Центральний банк, Експортно-імпортний банк, Центральне статистичне управління (Міністерство), Міністерство іноземних справ, податкові відомства.\nМіністерство зовнішньої торгівлі Здійснює Функції керівніцтва, регулювання та контролю у Галузі зовнішньої торгівлі, віробляє Розпорядження и слідкує за їх Виконання усіма підвідомчімі їй організаціямі.\nСьогодні Міністерство Виконує Такі найважлівіші Функції:\n1) розробляє та Здійснює ЗАГАЛЬНІ заходь, спрямовані на розвиток торгових отношений країни з іноземними державами;\n2) розробляє проекти торгових договорів, потрапив и конвенцій по вопросам зовнішньої торгівлі, проводити переговори з іноземнімідержавамі и підпісує за Уповноваженому свого правительства торгові договори та соглашения, Контролює Виконання міжурядовіх торгових договорів и угідь;\n3) складає проекти експортно-імпортних та других зовнішньоторговельніх планів, регулює и Контролює Виконання планів Із зовнішньої торгівлі, накреслює заходи относительно Поліпшення якості експортно та імпортних товарів;\n4) регулює та Контролює діяльність експортно-імпортних об'єднань, торгових представництв за кордоном и торгових радніків при посольствах и місіях своєї країни;\n5) займається харчування митної політики;\n6) розробляє та Здійснює заходи з валютно-ФІНАНСОВИХ вопросам, регулює надходження платежів за зовнішньоекономічнімі операціямі;\n7) вівчає питання транспортування зовнішньоторговіх вантажів и Контролює Виконання планів перевезень товарів;\n8) спостерігає за виконання наказів, постанов и правил, что стосують зовнішньої торгівлі;\n9) відає Експортні та імпортні Ліцензії, реєструє контракти;\n10) займається підбором и підготовкою кадрів.\nЗвичайно основною структурною одиницею Міністерства зовнішньої торгівлі є управління. За характером ДІЯЛЬНОСТІ всі управління можна поділіті на три групи:\n1. Торгово-політичні управління (Регіональні) займаються харчуванням розвитку торгових отношений з окремим групами стран; смороду віробляють основи торгової політики країни, а такоже заходь относительно укріплення економічних зв'язків Із зарубіжнімі країнамі.\n2. Головні товарні (галузеві) управління здійснюють контроль за виконання експортно та імпортних планів; вівчають комерційні умови експорту та імпорту; розглядають заявки зарубіжніх держав на поставку та закупівлю товарів, проводять переговори з іноземними делегаціямі относительно експорт та імпорту; спостерігають за товарною структурою зовнішньої торгівлі; видають дозволи на Ввіз и вивіз товарів; беруть участь у підготовці типових Контрактів и загально умів поставок.\n3. Функціональні управління та відділи. Існує кілька тіпів таких Управлінь, например, договірно-правове (готовит проекти торгових договорів та угідь, Урядовий постанов; Контролює Виконання правових умов договорів та угідь); Валютне управління (складаєвалютні балансу з торгівлі з окремим країнамі, відає дозволи на Платежі в іноземній Валюті); митне управління (Керує місцевімі митними організаціямі та Контролює Дотримання ними законодавства и правил митної справи; вівчає питання митної політики, готовит проекти Митний тарифів, бере участь у розробці проектів міжнародніх Угод у части, что стосується митної справи); управління цен (Здійснює Загальний контроль за ціновімі умів Контрактів) та ін.\nТоргові представництва країни в іноземних державах захіщають за кордоном права даної країни в Галузі зовнішньої торгівлі.\n1) представляті Захоплення даної країни в Галузі зовнішньої торгівлі и Сприяти розвитку торгових та других господарських отношений цієї країни з країною перебування торгового представництва;\n2) регулюваті зовнішню торгівлю даної країни з країною перебування торгового представництва;\n4) вівчаті ЗАГАЛЬНІ економічні умови, зовнішньоекономічні зв'язки та кон'юнктуру рінків країни перебування, ВРАХОВУЮЧИ Захоплення зовнішньої торгівлі даної країни та подаваті відповідну інформацію у Міністерство зовнішньої торгівлі та Міністерство іноземних справ своєї країни, а такоже зовнішньоторговім та іншім зацікавленім організаціям своєї країни.\nЗвичайно торгові представництва даної країни становляться часть відповідніх повноважніх представництв цієї держави за кордоном; смороду є частина посольства чи місії цієї країни; безпосередно підпорядковуються Міністерству зовнішньої торгівлі.\nЦентральний банк будь-якої країни відіграє важліву роль в управлінні зовнішньоекономічною діяльністю валютно-фінансовімі інструментами и самперед регулюванням курсу национальной валюти, Який безпосередно впліває на експортно-імпортні потоки.\nЕкспортно-імпортні банки здійснюють кредитні та розрахункові Функції від імені правительства. Кредитування зовнішньої торгівлі - Надзвичайно важліва функція, безпосередно пов'язана зі самим зовнішньоторговім процесом.\nМітніоргані - це державна установа, что Контролює експортно-імпортні потоки на митному кордоні країни; смороду ведуть митну статистику, Розробляють Митні правила и процедури, стягують Митні збори, мито та податки.\nМіністерство іноземних справ спріяє визначення зовнішньополітічніх орієнтірів и зовнішньополітічному забезпечення зовнішньоекономічніх інтересів національніх експортерів та імпортерів.\nКабінет Міністрів (центральний апарат правительства) коордінує діяльність ОРГАНІВ, что беруть участь у процесі управління зовнішньоекономічною діяльністю, Керує процесом Узгодження й Прийняття национальной зовнішньоекономічної стратегії, політики та законодавства головний орган державної влади країни.\nЗасоби зовнішньоторгової політики на національному Рівні. Характер зовнішньоторгової політики промислове розвинутих "країн змінювався на різніх стадіях розвитку Суспільства. У период становлення капіталістичного способу виробництва інтересам буржуазії, котра розвивалась, загаль відповідала система протекціонізму, тому ця система в течение десятіліть булу характерна для багатьох стран, самперед для найактівнішіх относительно торговлі стран того часу - Голландії, Англии та Франции.\nУ период домонополістічного капіталізму Захоплення великого промислового Капіталу Вимагаю свободи конкуренції на зовнішньому та внутрішньому ринках. У сфері зовнішньоторгової політики це відобразілось у розвитку системи т.зв. Вільної торгівлі, Ініціатором цієї системи стала буржуазія Англии.\nСьогодні більшості стран Із промислове розвинутих економікою такоже властівій протекціонізм, но ВІН Суттєво відрізняється від протекціонізму на домонополістічній стадії. На домонополістічній стадії протекціонізм Звичайно БУВ спрямованостей на захист від іноземної конкуренції Слабкий галузь промісловості, відсталіх, неконкурентоспроможніх. Протекціонізм захищали ЦІ Галузі и тім самим спріяв їх розвитку.\nСучасний протекціонізм спрямованостей на охорону найбільш розвинутих галузь промісловості и має регіональний характер, захіщаючі Захоплення великих регіональніх угруповань Європи та Північної Америки, Південно-Східної азії та Латінської Америки.\nЗасоби торгово-Політичної БОРОТЬБИ будь-якої країни набуваються форми або самостійніх односторонніх АКТІВ ее правительства, Які встановлюються режим зовнішньої торгівлі цієї країни, або Угод з Уряду других стран, что регулюють торгові Взаємовідносини.\nЗвідсі два основних правових джерела торгово-політічніх ЗАСОБІВ: національне законодавство, Котре встановлює режим експорту та імпорту товарів, и торгові договори й догоди (дво- и Багатосторонні) правительства однієї країни з Уряду других стран.\nМитні тарифи будь-якої країни являються собою перелікі товарів, что обкладаються МіТОМ. ЦІ товари об'єднані в групи за Ознакою походження (рослинні, тварінні, промислові ТОЩО) i за ступенями ОБРОБКИ товару. Навпроти кожного товару (чи товарної позіції) вказується розмір мита, Яким товар обкладається. Для групувань товарних позіцій Використовують класіфікації, розроблені ООН.\nМито - це податок, Який стягується у зв'язку Із ввезенням іноземного товару в країну. ВІН собирается при випуску товарів митниця на Внутрішній ринок. Економічна дія мита Полягає в тому, что воно збільшує Ціну іноземного товару, Який ввозитися в країну, и створює різніцю в ціні одного и того ж товару на світовому Сайти Вся и в межах цієї країни.\nМито у таріфі встановлюється двома методами. Один з них -це Вказаним розміру (ставки) мита у виде відсотка до ціни товару. Мито, вираженість таким чином, назівається МіТОМ від ціни, або АДВА-Лорна. Інший метод - це Вказаним розміру мита безпосередно у копійчаних виразі у виде певної суми, что стягується з масі, об'єму чи штуки товару. Мито, вираженість таким чином, назівається спеціфічнім МіТОМ.\nУ СУЧАСНИХ Митний тарифах Використовують обидвоє види мита. Однако адвалорне та спеціфічне мито по-різному реагують на Зміни уровня цен на світовому Сайти Вся. При підвіщенні цен більш ефективного віявляється адвалорне мито, при зніженні - спеціфічне. Оскількі у післявоєнній период ціни на товари Постійно зростан, то у сучасній мітній політіці промислове розвинутих стран спостерігається тенденція до Підвищення роли адвалорного мита у тарифах.\nУ 1953 р. деякі промислове розвінуті країни підпісалі конвенцію про уніфікацію методів визначення митної вартості товарів. За цією конвенцією, адвалорне мито стягується з т.зв. нормальної ціни товару. Це - ціна, яка існує в момент подачі митної декларації и Включає всі витрати на доставку товару до кордону.\nЗа своим походження мито может буті автономним чи конвенційнім. Автономне мито створюється ухвалив державної влади даної країни Незалежності від будь-якіх Угод з іншімі країнамі. Конвенційне мито віробляється у процесі Укладення догоди чи договором з іншою Країною и фіксується у цьом договорі. Воно НЕ может змінюватісь течение рядок его Дії. Конвенційне мито зникає з митного тарифу тоді, коли договори, за Якими воно Було Надання, пріпіняють свою дію.\nСтруктура Митний тарифів Включає Прості (одноколонні) та СКЛАДНІ (багатоколонні) тарифи.\nПрості Митні тарифи встановлюються одну ставку мита для кожного товару Незалежності від походження цього товару.\nСкладна митний тариф предполагает две и более ставки мита для кожного товару. Звичайно Найвища ставка назівається максимально, чи генеральний. Вона вікорістовується для товарів тих стран, з Якими немає торгових угідь. Найніжча, Мінімальна ставка Звичайно застосовується до товарів тих стран, з Якими підпісані торгові договори й догоди и, что особливо важліво, Яким Надання режим найбільшого сприяння.\nУ СУЧАСНИХ условиях на світовому Сайти Вся існує декілька відів Митний угруповань. Митний союз - це угода двох чи кількох стран про Відміну Митний кордонів между ними. Територія держав, котрі входять у митний союз, є Єдиною Митний зоною, яка має Загальний митний тариф. Зона Вільної торгівлі такоже предполагает Відміну Митний кордонів между державами, Які постелили догоду про ее создания, но, На Відміну Від митного союзу, країни-учасниці зони НЕ створюють, єдиного загально митного тарифу по відношенню до стран, что не беруть участия у Цій угоді.\nКожна країна має свою національну структуру тарифу. Течение багатьох років держави намагались уніфікуваті Митні тарифи. До певної уніфікації тарифів спонукалі чісленні Багатосторонні догоди, укладені после Другої Світової Війни (ГАТТ (Генеральна Асамблея з торгівлі и тарифів), ЄЕС (Європейська економічна Співдружність), НАФТА (Північно-Американська угода про вільну торгівлю) ТОЩО), Які Вимагаю співставлення тарифів різніх стран. У 1950 р. у Брюсселі булу підпісана конвенція про уніфікацію номенклатури Митний тарифів и Створена т.зв. брюссельська схема митного тарифу. За цією схемою в основу покладаючи поділ товарів за виробничим принципом. Товари, Які належати до певної Галузі виробництва, починаючі зі сировини и закінчуючі готуємо продуктом, об'єднані в один розділ. Відповідно до цієї схеми на ніні Встановлені Митні тарифи Англии, Франции, Німеччини, Италии та других західноєвропейськіх стран, а такоже Митні тарифи багатьох стран, что розвіваються.\nРівень Митний ставок, як правило, растет з підвіщенням ступенів ОБРОБКИ, науко та техноємкості: сировина обкладається низьких МіТОМ або Взагалі НЕ обкладається ним, за техноємкі ж, готові товари та послуги стягується високе мито.\nКількісні обмеження. Необходимо Зазначити, что поряд Із МіТОМ у Зовнішній торгівлі з метою боротьбу за ринкі Використовують такоже и кількісні обмеження. Основні форми кількісніх обмежень імпорту - це т.зв. контінгентування та ліцензійний порядок імпорту.\nКонтінгентування - це обмеження державною властью ввезення товарів Певна кількістю чи сумою на встановлений период часу. Контингенти могут встановлюватіся Шляхом Укладення двосторонніх угідь. У такому разі Контингенти дійсна только для стран, что підпісалі Цю угоду. В ІНШОМУ разі уряд країни встановлює Загальний (глобальний) контингент, Який могут використовуват всі країни. Загальний контингент дает імпортеру країни свободу Вибори контрагента среди тих стран, на Які пошірюється дія контингенту, тоді як двосторонній контингент обмежує вибір імпортера только тією Країною, Якій цею .контінгент Надання.\nВід контінгентів, Які встановлюються Кількість товарів, что дозволені для імпорту, слід відрізняті т.зв. тарифні контингенти, що котрі дозволяють ввозіті Певна Кількість товарів за зниженя МіТОМ або безмітне. Товар, Який ввозитися понад тарифний контингент, обкладається Звичайно МіТОМ, встановленим у митному таріфі. Тарифні Контингенти широко застосовують країни Європейської Співдружності та США.\nПри ліцензійній системе вільний Ввіз тих чи других товарів забороняється. Імпорт таких товарів может здійснюватіся только за спеціальнім дозволить - ліцензією.\nЛіцензія -це Дозвіл, Який дает право імпортеру ввезти Певна Кількість товару в країну. Ліцензії Звичайно видають Урядовий органами найбільшім імпортерам товарів. Ліцензії, як правило, Використовують у форме генеральних чи індівідуальніх ліцензій.\nІндивідуальна ліцензія - це в основном разовий Дозвіл на Ввіз Певного товару, Дійсний течение обмеження терміну.\nГенеральна ліцензія ставити собою список товарів, Які дозволяється ввозіті вільно течение зазначеним у ній годині. Генеральна ліцензія Звичайно публікується в офіційніх виданнях стран. Много стран світу застосовують кількісні обмеження и относительно експорт.\nПоряд Із прямими обмеження ввезення товарів у виде мита та кількісніх обмежень промислове розвінуті країни Використовують цілу систему ЗАХОДІВ непрямого протекціонізму. В їх число входять різноманітні Митні формальності, санітарно-ветеринарні норми, система внутрішніх податків и зборів, різноманітні Адміністративні правила, что стосують использование іноземних товарів, та Ціла низка других становищем, котрі прямо не перешкоджають імпорту, но, по суті, створюють пріховані перешкоду для ввезення іноземних товарів. Так, Поширеними формами непрямого протекціонізму є внутрішні податки й акцізні збори.\nТоргово-політичні засоби Розширення експорту товарів. Сьогодні існує два основних напрямки торгово-політічніх методів Розширення експорту, Які застосовуються промислове розвинутих країнамі.\nОдин Із них - кредитування експорту у різніх формах Із метою Розширення збуту товарів. У Цю групу торгово-політічніх ЗАСОБІВ входять Експортні кредити, Державні гарантії относительно експортно кредитів, Державні методи фінансування Вивезення товарів за програмами допомоги іноземним державам.\nДругий напрямок у розвитку торгово-політічніх ЗАСОБІВ Розширення експорту - продаж товарів на експорт за ценам нижчих, чем ціни, Встановлені конкуруючімі монополіямі, и нижчих, чем Світові ціни, у підсумку - за демпінговімі ценам.\nСубсідування експорт - це форма державної політики, яка дозволяє продавати на зовнішньому Сайти Вся товари вітчізняного виробництва за більш низьких ценам, Які часто є нижчих від цен внутрішнього Сайти Вся, а іноді даже и від витрат виробництва. У 80-х роках! Застосування субсідій промислове розвинутих країнамі спричиняв гострі торгово-політичні конфлікти.\nЕкспортні премії такоже є одним Із торгово-політічніх ЗАСОБІВ Розширення експорту. Експортні премії могут буті у прямій чи непрямій форме.\nПрямі Експортні премії здійснюються Шляхом Надання експортера прямих разових субсідій при експорті товарів. Смороду видають з ФОНДІВ державного бюджету и дають змогу експортера зніжуваті ціни товарів, что вівозяться, и таким чином розшірюваті експорт.\nПодаткові пільги - це непрямі Експортні премії, коли експортер Надаються різноманітні фінансові пільги. Дуже часто це звільнення компаний, Які експортують товари, від оплати внутрішніх податків чи Надання податкових пільг. Одна з давно практикування форм непрямих експортно премій - це система звільнення від мита чи его повернення компаніям, котрі застосовують імпортну сировина для виготовлення експортного товарів (т.зв. умовно безмітній Ввіз и повернення мита). Суть цієї системи Полягає в тому, что для Розширення Вивезення товарів експортера повертаються мито при вівозі товарів, Пожалуйста Було сплаченого за Ввіз імпортної сировини чи напівфабрикатів, використаних для виготовлення ціх товарів.\nТоргові договори й догоди належати до найважлівішіх ЗАСОБІВ сучасної торгової політики стран світу. Смороду визначаються правові умови, на якіх грунтуються економічні Взаємовідносини Урядів, а такоже фізичних и юридичних осіб держав, котрі підпісалі договір.Торгові договори й догоди Використовують порівняно давно.\nСучасні торгові договори й догоди промислове розвинутих стран и стран, что розвіваються, ма ють Різні найменування й охоплюють Широке коло регульованості процесів. За своим змістом, характером і значення смороду могут буті поділені на две Великі групи: торгові договори (договори про торгівлю и мореплавання), Які визначаються найважлівіші принципи и створюють правову базу для Всього комплексу економічних взаємін между країнамі, и торгові догоди (догоди про товарообіг, догоди про товарообіг и Платежі), Які регулюють ОКРЕМІ Сторони економічних взаємовідносін.\nДоговори про торгівлю та мореплавання (торгові договори Загальна типу) встановлюються тієї правовий режим, Який Сторони Надаються один одному относительно митного обкладання, торгового мореплавання, транспорту, транзиту, ДІЯЛЬНОСТІ фізичних и юридичних осіб сторон, что договорюються, и т.д.\nТоргові договори укладаються на трівалі Терміни (5-10 років) и передбачають можлівість продовження рядок їхньої Дії на Наступний период. Смороду підпісуються від імені Урядів сторон, что договорюються, І, як правило, підлягають ратіфікації.\nБільшість статей торгових договорів промислове розвинутих стран Присвячую харчування ввезення та Вивезення товарів и капіталів, придбання нерухомого майна у чужій стране, захисту капіталовкладень від націоналізації ТОЩО. Ця група вопросам займає головне місце у СУЧАСНИХ торгових договорах. Правовий режим цієї групи вопросам Звичайно встановлюється у торгових договорах Шляхом взаємного Надання сторонами режиму найбільшого сприяння.\nРежим найбільшого сприяння - це положення про ті, что Кожна з держав, Які договорюються, зобов'язується надаті іншій державі, что бере участь у переговорах, Такі ж спріятліві права, Переваги, прівілеї и пільги, як и ті, Що їх вона надає чи надасть у майбутнього будь-Якій третій державі. У СУЧАСНИХ торгових договорах цею режим застосовується и в т.зв. безумовній форме. Це означає, что пільги та Переваги, Які були чи могут буті надані третій державі однією зі сторон, котрі договорюються, пошірюються на іншу сторону, что договорюється, автоматично, тобто Безумовно.\nРежим найбільшого сприяння пошірюється у торгових договорах на питання ввезення, Вивезення та транзиту товарів, умови использование МОРСЬКИХ портів, мореплавання та ін.\nМного стран підпісують такоже різноманітні торгові догоди, котрі - На Відміну Від торгових договорів - регулюють ОКРЕМІ Сторони економічних отношений, зокрема ОБСЯГИ и товарну номенклатуру взаємної торгівлі, порядок взаємного Надання контінгентів та їх розмір, умови та Способи розрахунків за торговими операціямі ТОЩО. ЦІ догоди ма ють Різні назви - угода про товарооборот, угода про товарооборот и Платежі, угода про взаємні товарні поставки и т.д. Звичайно смороду укладаються на основе Вже діючіх торгових договорів и грунтуються на Закладення там принципах. Термін їхньої Дії в основном один рік, рідше - кілька років. Смороду, як правило, не ратіфікуються и набуваються ЧИННОСТІ відразу после Підписання. Умови ціх Угод ма ють двосторонній характер. Інакше Кажучи, смороду НЕ пошірюються на інші країни, пов'язані з цією державою договірнімі відносінамі (На Відміну Від багатьох умів торгових договорів, Які пошірюються на треті країни за принципом найбільшого сприяння). Тому догоди такого типу часто назівають Угода про двостороння торгівлю.\nОдним Із найважлівішіх тіпів Угод у сфері зовнішньоекономічніх зв'язків є догоди про ліквідацію Подвійного оподаткування.\nВільна торгівля чи протекціонізм: нова постановка старої дилема. Прихильники протекціонізму стверджують, что без державного захисту від іноземної конкуренції розвиток национальной промісловості Неможливо. Посилення економічної могутності країни и необхідній для цього перехід від аграрного методу ведення господарства до создания власної национальной индустрии могут буті досягнуті лишь при встановленні для національніх підприємців прівілейованіх, найбільш сприятливі умов (порівняно з тимі, в якіх віробляють и реалізують свою продукцію Іноземні промісловці).\nБезмітна торгівля з ее Гостра конкурентною Боротьба в условиях СВІТОВОГО господарства, відповідно до цього подивимось, зовсім унеможлівлює создания власної национальной промісловості. Кожна спроба Економічно відсталіх стран ліквідуваті це відставання наштовхується на протідію пануючіх на ринках іноземних віробніків. Возможности та засоби ведення конкурентної БОРОТЬБИ, Якими володіють промислове розвінуті країни, позбавляють господарське слабкі держави шансу на успіх в їхніх зусилля війта Із "Зачарований кола бідності". Цей один Із найвагоміших и найбільш обгрунтованих аргументів получил Назву доказу на захист молодої економіки.\nМного держав, декларуючі вільну торгівлю и Палко захіщаючі Преимущества безперешкодної міжнародної міграції капіталів и РОБОЧОЇ сили, тім НЕ менше Досить вміло поєднують ЦІ теоретичні Концепції з практикою широкого использование захисних тарифів та других відів обмежень.Існування цього протекціоністського частоколу пояснюється необхідністю проведення питань комерційної торгівлі ЗАХОДІВ у відповідь на захисних політику других держав.\nУ ціх условиях новой роли набуваються валютно-фінансові (монета-рістські) інструменти регулювання зовнішньоекономічної системи як на національному, так и на міжнародному рівнях. Це кож важліво в условиях інтернаціоналізації Фінансової та банківської сфер, яка ніні бурхливих розвівається під Вплив СУЧАСНИХ телекомунікаційніх и комп'ютерних технологій.\nПлатіжний баланс и его основні розділи. Незалежності від того, в Якій форме відбувається економічне спілкування между країнамі - через зовнішню торгівлю, капіталовкладення, Надання та Погашення кредитів, Надання різніх услуг, - ВІН має вартісній вирази. Тім самим створюється об'єктивна основа для виразу позіції даної країни у системе міжнародніх економічних отношений у форме зведення вартісніх балансів, найважлівішім з якіх є Платіжний баланс.\nПлатіжний баланс віражає всю складаний суму економічних отношений країни зі світом. Характер ціх отношений Залежить як від розвитку економіки цієї країни, так и от змін, что відбуваються в економіці других стран и на світовому Сайти Вся. Вміння Вчасно зауважіті Зміни относительно окремий конкретних показніків платіжного балансу ще на стадії їх формирование дозволяє Відтворити найбільш повну картину майбутнього розвитку економіки цієї країни.\nРозвиток между країнамі політічніх, наукових и культурних зв'язків такоже зумовлює необходимость Здійснення різноманітніх розрахунків между країнамі. Надходження та Платежі, вимоги та зобов'язання, что віплівають Із ціх зв'язків, відображаються у відповідніх балансах - платіжному, розрахунковому та ін.\nПлатіжний баланс -це співвідношення между сумою всех копійчаних надходження, отриманий даною Країною від других стран за Певний период, и сумою всех копійчаних платежів, здійсненіх нею за цею ж период.\nПлатіжний баланс оборотів (Динамічний) розраховується за квартал, рік чи Інший период часу.\nПлатіжний баланс на Певної дату (статичний) - це поточний Платіжний баланс конкретного дня. У платіжному балансі дня віражається співвідношення всех надходження и всех платежів, здійсненіх течение Певного дня у міжнародному обороті цієї країни.\nПлатіжний баланс оборотів НЕ вічерпує всех розрахункових взаємовідносін, Які вінікають между країнамі, оскількі ВІН реєструє только оплачені за Певний период (чи на Певної дату) вимоги та зобов'язання. У платіжному балансі НЕ знаходять, например, відображення кредити, надані чи отрімані Країною у Товарній форме, а такоже різноманітні надходження та Платежі в натуральній форме. У зв'язку з ЦІМ для охоплення всех розрахункових взаємовідносін между країнамі Потрібний поряд Із Платіжним балансом ще й розрахунковий баланс.\nРозрахунковий баланс складається за конкретний период (Динамічний) чи на Певної дату (статичний). Статичність розрахунковий баланс має Назву балансу міжнародної заборгованості даної країни, оскількі ВІН відображає співвідношення между ее зовнішнімі Вимоги та зобов'язаннями на встановлення дату Незалежності від терміну погашення.\nСлід розрізняті коротко- та довгострокову заборгованість. Баланс міжнародної довгострокової заборгованості Узагальнює міжнародну кредитну позицию країни на конкретну дату.\nРозрахунковий баланс оборотів (Динамічний) показує співвідношення между зовнішнімі Вимогами (кредит) та зобов'язаннями (дебет) даної країни, Які вініклі в течение Певного годині. Співвідношення ціх сум відображає Зміни позіції країни як кредитора чи боржника за Вказаним период, например, за рік.\nГоловна відмінність платіжного балансу від других відів зовнішніх балансів Полягає в тому, что це - касовий баланс (ВІН віражає співвідношення Фактично копійчаних надходження у Дану країну и здійсненіх нею копійчаних платежів на Користь закордону).\nУсі операции, Які ведуть до Збільшення вимог цієї країни до других стран, назіваються "кредитові" (від лат. Сгегііі - ВІН вірить);\nоперации ж, Які збільшують ее заборгованість перед іншімі країнамі, назівають "дебетовими" (від лат. (ІеЬіІ - ВІН винен). Найбільш характерні кредітові операции, скажімо, у США: експорт товарів, перевезення іноземних вантажів чи пасажирів на американских суднах; необхідних для планування, банківські чи брокерські послуги, надані іноземцям;\nвитрати іноземних туристов у США та ін. У сфері руху довгострокового Капіталу кредитових є такі операции: виручка від продажу американских ЦІННИХ ПАПЕРІВ іноземним юридичним особам; Прямі Іноземні капіталовкладення в США; репатріація американских прямих інвестіцій и т. д. У сфері руху короткострокового Капіталу це - купівля іноземцямі короткостроковіх облігацій, Збільшення вкладів іноземців на рахунки американских банків, Зменшення американских вкладів на рахунки іноземних банків та ін.\nТреба Зазначити, что кредитування під операція у платіжному балансі однієї країни автоматично становится дебетовою у платіжному балансі Іншої країни, и навпаки.\nСтруктура платіжного балансу в міжнародній статістіці однаково як для его доходної, так и для его вітратної части. Вона Включає: 1) баланс надходження и платежів зі зовнішньої торгівлі;\n2) баланс надходження и платежів за "послуги"; 3) баланс некомерцій-них надходження и платежів; 4) баланс надходження и платежів Із закордоних капіталовкладень; 5) баланс руху капіталів у Дану країну и з неї за кордон.\nНадходження и Платежі зі зовнішньої торгівлі - це витрати на імпорт товарів и доходи від їх експорту.\nТорговий баланс - це співвідношення между вартістю експорту та імпорту в течение року (чи Іншого проміжку часу) Незалежності від термінів їх оплати. ВІН входити у розрахунковий баланс. Регулювання торгового балансу є важлівім узагальнюючім інструментом планування й управління зовнішньою торгівлею країни, а оскількі торговий баланс складає більшу Частка у платіжному балансі, то, відповідно, ВІН має значний Вагу в управлінні всією системою зовнішньоекономічніх зв'язків.\nНадходження та Платежі за "послуги" об'єднують надходження та Платежі за использование однією Країною транспорту других стран (Морського, залізничного, повітряного ТОЩО, Платежі за повантажу-вально-розвантажувальні операции, портові збори и т.д.), за корістуван- ' ня засоби МІЖНАРОДНОГО зв'язку (пошта, телеграф, телефон, радіозв'язок), за послуги МІЖНАРОДНОГО страхування, комісійні операции (например, банкам за посередницькі, Гарантійні та інші операции на міжнародному Сайти Вся).\n"Послуги" займають Звичайно Значне місце у статтю надходження промислове розвинутих стран, а в странах, что розвіваються, -у Стаття платежів.\nУ некомерційні надходження та Платежі входять витрати та доходи від іноземного туризму, Утримання дипломатично представництв и місій, адміністративного та воєнного апарату в других странах, некомерційні Грошові перекази, репарації ТОЩО.\nУ складі доходів и платежів зі закордонний капіталовкладень Платежі процентів від іноземних позик и Банківських вкладів; частина прибутку від іноземних підприємств, что Належить монополіям даної країни.\nБаланс руху капіталів Включає рух довго- та короткостроковіх капіталів, тобто надходження та Платежі у зв'язку з продажем и купівлею іноземних ЦІННИХ ПАПЕРІВ; суми Надання, отриманий и погашенням іноземних позик; розрахунки з купівлі-продажу заводів, рудніків, земельних ділянок та Іншого майна за кордоном.\nУ цею баланс такоже входять короткострокове кредитування зовнішньої торгівлі та Погашення короткостроковіх кредитів; Відкриття рахунків в іноземних банках; переведення капіталів на ЦІ рахунки и т.д. Експорт (відплив) Капіталу Належить до вітратної части платіжного балансу, імпорт (Приплив) - до доходної.\nРозглянуті статті платіжного балансу діляться на Поточні статті (всі, за вінятком руху Капіталу) и кредитні статті (рух Капіталу). У свою черга, Поточні статті можна поділіті на "видимий" експорт чи імпорт (зовнішня торгівля) і "невидимі" експорт чи імпорт (Поточні статті, за вінятком зовнішньої торгівлі).\nПоточні статті показують Платежі чи надходження в течение року (если Платіжний баланс складається за рік). "Рух капіталу" відображає Зміни у становіщі країни як МІЖНАРОДНОГО кредитора чи боржника. У потокових Стаття сумуються Платежі та надходження за рік, тоді як у "Русі капіталу" Відображається Збільшення або Зменшення вимог чи зобов'язань у сфері капіталовкладень, нагромадження за трівалій годину.\nПлатіжний баланс країни всегда винен буті зрівноваженій, однак та чи Інша країна может мати в ньом "дефіціт" чи, навпаки, "надлишок". У даного разі обидвоє Терміни означають співвідношення всех дебетових и кредитових операцій, окрім тих (дебетових и кредитових), Які з'являються внаслідок ЗАХОДІВ, спрямованостей на зрівноваження платіжного балансу.\nДефіціт платіжного балансу вінікає тоді, коли надходження тієї чи Іншої країни недостатні для покриття ее зобов'язань и країна Здійснює додаткові операции, щоб врівноважіті (сальдуваті) Платіжний баланс. Такою операцією Звичайно є експорт золота. Іноді як сальдуючу статтю треба розглядаті и Зміни запасів іноземної валюти, конвертованої у золото.\nСеред сальдуючіх статей враховують и Такі показатели, як зміна іноземних актівів у банках даної країни. Як правило, у сальдуючу часть платіжного балансу включаються Зовнішні Державні позики та кредити міжнародніх ОРГАНІЗАЦІЙ. Смороду Звичайно покрівають витрати на імпорт та інші операции и заміняють у цьом разі Отримання короткостроковіх кредитів чи витрачання золотих та інвалютніх резервів.\nОскількі експорт та імпорт золота розглядають як кінцевій способ врівноваження платіжного балансу, перевіщення Вивезення золота над ввезенням (точніше - продаж над купівлею) за Певний период часу вважається Показники пасівності платіжного балансу, а перевіщення ввезення над Вивезення (купівлі над продажем) - Показники ее актівності.\nНайважлівішою складових платіжного балансу є баланс надходження и платежів зі зовнішньої торгівлі. Если країна має Значний пасив торгового балансу, то ВІН может буті врівноважений Із с помощью таких операцій: Отримання довгострокової позики, "допомоги", Зменшення закордонний актівів країни, использование короткострокового кредиту, експорту золота.\nСуттєве значення при аналізі зовнішньоекономічного становища країни ма ють дані про Регіональні Платіжні баланси, тобто Відомості про стан розрахунків даної країни з окремим групами стран чи валютний зонами. Це особливо важліво, коли в условиях неконверто-ваності Деяк валют активне сальдо з однією групою стран НЕ может буті використаних для покриття дефіціту з іншімі країнамі.\nСфера стратегії розвитку, економічного зростання та співробітніцтва.\nЕКОСОР (Економічна и соціальна рада) - орган ООН, Який займається коордінацією економічної та соціальної ДІЯЛЬНОСТІ ООН та ее спеціалізованіх установ. Завдання ЕКОСОР:\n• служити центральним форумом для Обговорення міжнародніх и СОЦІАЛЬНИХ проблем глобального и міжгалузевого характеру та Вироблення рекомендацій относительно відповідної політики для держав-членів і системи ООН загаль;\n• контролюваті й оцінюваті Здійснення Загальної стратегії та Виконання першочерговіх завдання, визначених Генеральною Асамблеєю в Економічній, соціальній и суміжніх сферах, и Забезпечувати послідовне практичне Виконання на Комплексній Основі відповідніх директивних РІШЕНЬ и рекомендацій, прийнятя на конференціях 00Н та других форумах системи 00Н после їх затвердження Генеральною Асамблеєю та (чи) Економічною и соціальною радою;\n• Здійснювати Загальну Координацію ДІЯЛЬНОСТІ ОРГАНІЗАЦІЙ системи 00Н в Економічній, соціальній и суміжніх сферах и з цією метою Забезпечувати Виконання першочерговіх завдання, визначених Генеральною Асамблеєю для системи загаль;\n• готувати всебічні оглянувши політики та сфера оператівної ДІЯЛЬНОСТІ у всій системе 00Н, ВРАХОВУЮЧИ при цьом необходимость рівновагі, сумісності та відповідності першочерговім завдання, поставлені Генеральною Асамблеєю для системи загаль.\nЄЕК (Європейська економічна комісія) - комісія Економічної и социальной заради 00Н, Створена відповідно до ее резолюції від 28 березня 1 947 р.\nКомісія покликали Сприяти економічному розвитку та співробітніцтву європейськіх стран, підвіщенню життєвого уровня їх населення. З цією метою ЄЕК винна Проводити дослідження, розробляті рекомендації Уряду стран-членів, Здійснювати Практичні заходи.\nОсновною метою цієї КОМІСІЇ є заохочення до економічних отношений як между самими Європейськими країнамі, так и между ними и світом.\nЕКА (Економічна комісія 00Н для Африки) - комісія Економічної и социальной заради 00Н, засновано согласно з ее резолюцією від 29 квітня 1958 р.\nЕКА винна Сприяти економічному та соціальному розвитку стран-членів, розширенню їх співробітніцтва между собою та з іншімі країнамі світу. Для цього комісія проводити дослідження, розробляє рекомендації та консультує Уряди стран-членів, Здійснює Практичні заходи относительно економічного розвитку та співробітніцтва Африканська держав.\nЕКЛА (Економічна комісія 00Н для Латінської Америки) -здійснює Вивчення проблем економічного розвитку стран регіону и на основе цього розробляє рекомендації та консультує Уряди стран-членів, спріяє зміцненню зв'язків як между самими латіноамеріканськімі державами, так и з іншімі країнамі світу. Для цього комісія збірає й Аналізує економічні, статистичні та інші дані, готовит оглянувши та дослідження и пошірює їх среди своих Членів, проводити Практичні заходи.\nЕКЗА (Економічна комісія 00Н для Західної азії) - має на меті Узгодження Дій стран-членів для економічного розвитку Західної азії и Зміцнення економічних отношений як между самими країнамі регіону, так и з іншімі районами світу; Вивчення економічних и СОЦІАЛЬНИХ проблем у странах Західної азії; збір, оцінку та Поширення економічної, технічної та статистичної информации; Надання країнам регіону консультативних послуг.\nЕСКАТО (Економічна и соціальна комісія 00Н для азії и Тихого Океану) - комісія, засновано на основе резолюції 00Н від 28 березня 1947 р., Покликала Сприяти соціально-економічному розвитку азіатськіх и Тихоокеанський стран, їх співробітніцтву между собою и з іншімі країнамі світу.\nВ ее завдання входити Надання допомоги країнам-членам у розв'язанні їхніх СОЦІАЛЬНИХ и економічних проблем Шляхом проведення ДОСЛІДЖЕНЬ, Вироблення рекомендацій, а такоже сприяння здійсненню узгодженням ЗАХОДІВ на регіональному, субрегіональному та національному рівнях.\nГалузеві економічні организации.\nІКАО (Організація міжнародної ЦИВІЛЬНОЇ АВІАЦІЇ) - спеціалізована установа 00Н, покликавши займатіся співробітніцтвом держав у сфері ЦИВІЛЬНОЇ АВІАЦІЇ. Одним з основних відів ее ДІЯЛЬНОСТІ є розробка уніфікованіх технічних правил, Які регулюють міжнародні польоти та експлуатацію повітряних суден, аеродромів и аеронавігаційніх ЗАСОБІВ.\nРозроблені ІКАО технічні правила, стандарти та рекомендації спріяють підвіщенню ефектівності міжнародніх повітряних перевезень, підвіщують БЕЗПЕКУ польотів на міжнародніх повітряних трасах.\nЇмо (Міжнародна морська організація) - спеціалізована установа 00Н, что займається Морське судноплавство і Безпека на морі.\nОсновні цілі Їмо Такі: забезпечення механізму співробітніцтва держав у сфері Урядового регулювання МІЖНАРОДНОГО судноплавства Шляхом розробки технічних правил и стандартів, покликання підвіщуваті ефективність торгового судноплавства та безпека мореплавання; сприяння Усунення діскрімінації та Зайве обмежень з боку судноплавних компаний, Які здійснюють міжнародні перевезення; Розгляд будь-якіх вопросам, что стосують судноплавства и могут буті їй передані якімось органом чи іншою спеціалізованою установою 00Н.\nЇмо Здійснює свою практичність діяльність у таких Напрямки:\nзабезпечення безпеки на морі: Запобігання забрудненню Морського середовища, Спрощення формальностей и процедур МОРСЬКИХ перевезень, Надання технічної допомоги у Галузі Морського судноплавства.\nЮНЕСКО (Організація Об'єднаних Націй по вопросам образования, науки та культури) - спеціалізована установа 00Н, завдання якої Полягає у "спріянні зміцненню миру та безпеки, підтрімуючі Співробітництво народів у Галузі освіти, науки та культури, в інтересах забезпечення всезагальної поваги до справедлівості, законності, прав людини й основних свобод, проголошеніх у Статуті 00Н, для всіх народів, без різниці раси, статі, мови та релігії "(ст.1 Статуту ЮНЕСКО). Для практичної ДІЯЛЬНОСТІ ЮНЕСКО характерні Такі напрямки:\nІ) заходь на Користь світу, роззброєння, розрядкі напруженості;\nборотьба з колоніалізмом, расизмом и апартеїдом; 2) діяльність, спрямована на розвиток национальной освіти; 3) діяльність у сфері науки и техніки; 4) діяльність у сфері культури; 5) розвиток ЗАСОБІВ информации.\nВООЗ (Всесвітня організація охорони здоров'я) - спеціалізована установа 00Н, метою якої є "досягнення всіма народами якомога ВИЩОГО уровня здоров'я" (Статут ВООЗ).\nВПС (Всесвітній поштовий союз) - спеціалізована установа 00Н, Створена для розвитку зв'язків между народами Шляхом ефективного Функціонування поштовий служб и сприяння міжнародному співробітніцтву в культурному, соціальному та економічному плане. МСЕ (Міжнародний союз електрозв'язку) - покликання підтрімуваті и розшірюваті міжнародне Співробітництво для Вдосконалення та раціонального использование всіх видів електрозв'язку. МСЕ надає кож технічну допомогу країнам, что розвіваються, делу планування й организации електрозв'язку, будівництва підприємств и засобів зв'язку та підготовкі місцевіх кадрів у Галузі електрозв'язку.\nВОІВ (Всесвітня організація інтелектуальної власності). Ее завдання є: сприяння охороні інтелектуальної власності у всьому мире Шляхом СПІВПРАЦІ держав й у роботи з комерційними будь-Якою іншою міжнародною організацією; забезпечення адміністративного співробітніцтва міжнародніх союзів інтелектуальної власності.\nГАТТ (Генеральна угода про тарифи та торгівлю). Основні ее принципи - багатосторонність зовнішньої торгівлі; ! застосування загально режиму найбільшого сприяння; зниженя Митний тарифів та других обмежень; взаємність вчинок; ведення зовнішньої торгівлі на пріватноправовій Основі.\nСОТ (Всесвітня торгова організація), ее головна мета - сприяння розвитку торгівлі як засоби економічного зростання та розвитку; Вдосконалення технології.\nЮНКТАД (Конференція 00Н з торгівлі та розвитку) - спеціалізована організація 00Н, яка займається всією сукупністю вопросам сприяння розвитку міжнародної торгівлі на рівноправній и взаємовігідній Основі.\nГоловні Функції Конференції: заохочення до міжнародної торгівлі, особливо з подивимось прискореного економічного розвитку; встановлення Принципів и політики, что стосують міжнародної торгівлі и відповідніх проблем економічного розвитку; Розгляд и сприяння коордінації ДІЯЛЬНОСТІ других установ у рамках системи 00Н у Галузі міжнародної торгівлі відповідніх проблем економічного розвитку; ведення переговорів и затвердження багатосторонніх правових АКТІВ у сфері торгівлі (у СПІВПРАЦІ з Компетентними організаціямі 00Н); Узгодження політики правительства та регіональніх економічних угруповань у сфері торгівлі та пов'язаного з нею розвитку.\nТоварні догоди, асоціації імпортерів та експортерів відіграють важліву роль у коордінації політики та цен между експортера й імпортерамі на окремий світовіх ринках.\n"ГРУПА СЕМИ" (О - 7) - нарада семи ведучих капіталістічніх стран з економічних вопросам. Країни-члени - США, Великобританія, Франція, Німеччина, Канада, Італія, Японія.\nМВФ (Міжнародний валютний фонд). Основною діяльністю Фонду є сприяння міжнародному співробітніцтву у валютній сфере, розширення та збалансований зростання міжнародної торгівлі и відповідному зростанню зайнятості та поліпшенню макроекономічніх умів всех стран-членів Фонду.\nОсновні завдання МВФ: визначення паритету та курсу валют, Надання країнам-членам кредитів, сприяння конвертованості валют, відміна обмежень у потокових операціях, консультування з ФІНАНСОВИХ и валютних вопросам.\nОЕСР (Організація економічного співробітніцтва та розвитку). Головні ее цілі - сприяння міцному економічному та соціальному розвитку стран, як тихий, что беруть участь, так и тихий, что не беруть участия в организации; розробка ефективних методів коордінації їх торгової та загальноекономічної політики; стимулювання зусіль у Галузі Надання допомоги країнам, что розвіваються; сприяння розвитку СВІТОВОГО економічного обміну на багатосторонній недіскріміна-ційній Основі.\nСБ (Світовий банк). Головне завдання Банку Полягає у стімулюванні приватних іноземних капіталовкладень Шляхом Надання гарантій чи Шляхом прямої участия, а такоже у спріянні міжнародній торгівлі та підтріманні платіжніх балансів.\nОсновною діяльністю Банку є Надання довгострокового кредитів під достаточно високий відсоток.\nЄБРР (Європейський банк реконструкції та розвитку). В Основі \_ его ДІЯЛЬНОСТІ лежить Надання довгострокового кредитів європейськім країнам.\nЮНІДО (Організація 00Н Із промислового розвитку) - спеціалізована установа 00Н з 1984 р., Головна мета якої - заохочувати до промислового розвитку та пріскорюваті індустріалізацію стран, что розвіваються, а такоже коордінуваті всю діяльність 00Н у сфері промислового розвитку.\nРегіональні економічні союзу ( "Загальні ринкі").\nЄЕС (Європейська економічна Співдружність) - Одне з найбільшіх економічних угруповань, першоряднімі завдання которого були:\nстворення "Загальне ринку" Шляхом ліквідації національніх бар'єрів на шляху вільного руху товарів, РОБОЧОЇ сили, послуг и капіталів, а такоже поступовій перехід до проведення єдиної політики у різноманітніх сферах економічного та СОЦІАЛЬНОГО життя стран-учасниць (сільське господарство, конкуренція, транспорт, податки и т.д.).\nПерехід до єдиної торгової політики, Який намічався, повинен БУВ Забезпечити узгоджені Дії учасников угруповання у зовнішньоекономічній сфере и Виступ ЄЕС як єдиного цілого у системе міжнародніх економічних отношений.\nЄАВТ (Європейська асоціація Вільної торгівлі). Основна ціль Асоціації - ліквідація перешкоду, что ускладнюють розвиток торгівлі (відміна Митний перешкоду и кількісніх обмежень).\nАСЕАН (Асоціація держав Південно-Східної азії). Головні ее завдання: сприяння економічному, соціальному та культурному прогресу; Зміцнення миру и регіональної стабільності; Взаємодопомога у проведенні науково-дослідніцькіх робіт, розвитку освіти, техніки, підготовки кадрів, у харчуванні адміністрування; Досягнення ефективного співробітніцтва у промісловості та сільському господарстві.\nДекларація АСЕАН проголошує, что в Економічній сфере країни-члени будут Сприяти одна одній у поставках найважлівішіх товарів и об'єднуватися для їх виробництва; співпрацюваті у створенні великих регіональніх промислових підприємств; розшірюваті спільну торгівлю Шляхом Надання взаємніх преференцій; мати спільну позицию относительно найсуттєвіших проблем світовіх економічних отношений.\nНАФТА (Північно-Американська угода про вільну торгівлю). Основне ее завдання - ліквідація Митний бар'єрів на шляху вільного руху товарів, РОБОЧОЇ сили, капіталів и услуг.\n1. Дзніелс Дж.Д., Радеба Лі X. Международньш бізнес. - М., 1994.\n2. Линдерт П. зкономіка мірохозяйственннх зв'язків. - М., 1992.\n3. Міжнародні зкономические організації: Довідник / Під. ред. І.Фарізова. -М., 1982.


Безкоштовна бібліотека підручників Глава 5. Зовнішньоекономічна стратегія в умовах глобалізації - Економічна стратегія держави: теорія, методологія, практика - - ���������� ��������\nГлобалізація світової економіки та міжнародних відносин є, звичайно, об´єктивно неминучим процесом. Проте важливо, на яких умовах українська національна економіка буде інтегрована в світову систему зовнішньоекономічних зв’язків. Отже, йдеться про ступінь відкритості вітчизняної економіки, яка повинна бути не самоціллю, а засобом максимально повної реалізації соціально-економічного потенціалу України, та про оптимальні регулятивні методи як необхідний атрибут зовнішньоекономічної стратегії. Виходячи з цього, необхідно визначити принципи, критерії та цілі національної зовнішньоекономічної стратегії, враховуючи особливості трансформаційного етапу в Україні та сучасного міжнародного співробітництва. Ця стратегія повинна враховувати реальні можливості та пріоритети участі України в міжнародних економічних відносинах, відповідати збалансованій загальній концепції ринкової реформи, потенціалу збільшення виробленого в масштабах країни сукупного продукту та покращення умов торговельних та інвестиційних відносин з іншими країнами світу. Вона має не лише формально розширити зовнішні ринки, але й надати нову якість усьому механізму виробничо-технологічних відносин в українському суспільстві, зробити його більш спеціалізованим та ефективним.\nПоширення тенденцій економічної глобалізації порушує питання щодо побудови нової парадигми економічної стратегії. Одержання переваг та запобігання загрозам від глобалізації для України значним чином залежать від спроможності уряду створити чітку стратегію реформування економічної системи і дотримуватися її принципів.\nОсобливості сучасного етапу глобалізації дають підстави стверджувати, що збереження національної ідентичності та суверенітету соціально-економічного розвитку стане можливим лише за умови послідовного здійснення комплексу заходів економічної стратегії, спрямованих на оптимізацію включення національної економіки до світових економіко-господарських відносин.\nЗа словами колишнього прем’єр-міністра України А. Кінаха, “Україна може стати рівноправним партнером міжнародного співробітництва тільки шляхом реалізації політики економічного зростання, підвищення конкурентоспроможності національної економіки, створення необхідних умов для вирішення нагальних проблем соціальної політики”. Відтак без запровадження довгострокової активної політики держави, спрямованої на зміцнення конкурентоспроможності національної економіки на макро-, мезо- та мікрорівнях, вступ до СОТ може не лише не мати очікуваного позитивного впливу на українську економіку, але й створити низку суттєвих загроз економічній та національній безпеці України.\nВідтак доцільно, на нашу думку, виокремити низку стратегічних пріоритетів внутрішньої та зовнішньої економічної політики, які мають сприяти зміцненню національної конкурентоспроможності та набувають критичної ваги в контексті збереження суверенітету економічної політики на етапі входження України до світового економічного співтовариства:\nФормування дієздатних та конкурентоспроможних суб’єктів господарювання як один з визначальних критеріїв ефективності економічної політики. Як уже згадувалося вище, реалізація цього завдання вимагає забезпечення фінансового оздоровлення та платоспроможності підприємств, підтримки розвитку внутрішнього ринку, в тому числі – маркетингових та постачальницько-збутових структур, полегшення доступу до коротко- та, головне, довгострокових кредитних ресурсів, зменшення фіскального тиску на суб’єктів господарювання тощо. Значну роль відіграватиме також підвищення рівня менеджменту на підприємствах через широкомасштабні державні освітні та консалтингові програми.\nЧітке визначення галузевих і структурних пріоритетів довгострокового розвитку. Підтримка розвитку цих першочергових завдань має забезпечуватися як за допомогою цільових важелів (інвестиційної, податкової, бюджетної, кредитної та ін. політики), так і узгодженням всіх інших засобів економічної політики з потребами розвитку зазначених галузей. Неодмінно пріоритетного характеру має набути розвиток новітніх технологічних укладів та галузей інфраструктури. Щодо інших галузей має бути розроблений та застосований механізм їхньої адаптації до функціонування в умовах конкуренції або цілеспрямованого скорочення.\nРегулювання міжнародних фінансових потоків відповідно до встановлених орієнтирів стратегічного розвитку. Йдеться про запобігання некерованому відпливу капіталів з країни, регулювання структури та сфер здійснення іноземних інвестицій в Україні, встановлення “кодексу поведінки” іноземних інвесторів. Не можна забувати й про необхідність регулювання потоків короткострокових фінансових ресурсів, які неодмінно зростатимуть у міру посилення відкритості української економіки. Сумнозвісні події 1998 р. в Росії засвідчили значну потенційну загрозу, яку містить у собі неконтрольована поведінка спекулятивних капіталів.\nПосилення “агресивності” експортної політики, яка має бути спрямована на радикальне поліпшення структури українського експорту та дієву підтримку дій українських експортерів щодо утримання на зарубіжних ринках та освоєння нових. Йдеться, зокрема, про сприяння українському експорту на рівні міждержавних та міжнародних угод, підтримку українських компаній в антидемпінгових розслідуваннях, а також застосування широкого спектра прийнятних згідно з міжнародними правилами методів підтримки експортерів.\nДиверсифікація протекціоністської політики, під час якої має відбуватися компенсація зниження прямих тарифних та нетарифних засобів захисту внутрішнього ринку непрямими, з освоєнням усього арсеналу інструментів, передбачених (та широко застосовуваних у світі) системою угод СОТ. Поетапне зниження рівня захисту внутрішніх ринків у процесі вступу до СОТ має супроводжуватися активною структурною політикою, яка здійснюватиметься відповідно до визначених стратегічних пріоритетів.\nІнтенсифікація інформаційного забезпечення економічних процесів за участю українських суб’єктів господарювання, а саме: збір та поширення оперативної інформації про стан зовнішньоекономічної кон’юнктури, передовий досвід у сфері технологій, маркетингу, управління; поширення за кордоном інформації про потенціал української економіки та перспективні напрями співробітництва з українськими компаніями; моніторинг та аналіз досвіду політики захисту національного виробництва урядами зарубіжних країн тощо.\nОб’єднання зусиль з сусідніми країнами на базі спільних економічних інтересів щодо реалізації визначених стратегічних завдань. Зокрема на найвищому рівні в Україні неодноразово висловлювалася думка про активізацію економічної співпраці з Російською Федерацією як неодмінний крок на шляху підняття української економіки до рівня євростандартів. Ця теза набула продовження у вигляді міждержавної угоди про утворення Організації регіональної інтеграції, підписаної президентами України, Російської Федерації, Білорусі та Казахстану в Москві у лютому 2003 р. Перспективним видається також розвиток інвестиційного співробітництва із західними сусідами України, насамперед – Польщею та Угорщиною в розвитку галузей інфраструктури.\nРозвиток людського капіталу як визначального чинника національної конкурентоспроможності на сучасному етапі глобалізації. Втрата наявного освітньо-кваліфікаційного, трудоресурсного, морально-культурного, демографічного потенціалів позбавить Україну можливості скористатися з позитивного ефекту глобалізації, який полягає у розширенні спектру можливостей для самореалізації індивіда та підвищенні продуктивності його праці, насамперед – у сфері інтелектуального виробництва.\nАктивізація діяльності експортерів повинна поєднуватися з розробкою та впровадженням заходів щодо забезпечення поширення ефекту від економічного зростання експортоорієнтованих галузей на національну економіку загалом. Потрібно здійснити суттєві зміни у зовнішньоекономічній стратегії України, які б передбачали: частковий перерозподіл прибутків від експорту продукції сировинних галузей для потреб відродження перспективних секторів; захист внутрішнього ринку від недобросовісної конкуренції з боку імпорту, сприяння проникненню на зовнішні ринки та закріпленню на них вітчизняних виробників; компенсацію погіршення кон´юнктури на зовнішніх ринках за рахунок цілеспрямованої діяльності щодо вивчення кон´юнктури та пошуку сприятливих можливостей, юридичного захисту українських суб´єктів господарювання тощо.\nЗовнішньоекономічна стратегія України найближчого десятиріччя здійснюватиметься під визначальним впливом вступу України до Світової організації торгівлі. В Україні сьогодні не існує суттєвих перешкод щодо завершення юридичних процедур вступу України до СОТ, як це визначено офіційними документами, у термін до кінця 2003 року. Між тим аналіз можливих безпосередніх та стратегічних наслідків цього вступу для національної економіки дає підстави говорити про небезпечність обмеження стратегії вступу лише юридичною процедурою. Тому надзвичайно важливим видається надане Указом Президента України від 5.09.2001 р. Кабінету Міністрів України доручення вивчити питання щодо можливих наслідків вступу України до СОТ з позицій національної безпеки, та за результатами розробити заходи щодо підвищення конкурентоспроможності галузей економіки, які можуть зазнати негативних наслідків у зв´язку із вступом України до СОТ. Указом встановлено термін проведення такого вивчення до кінця 2002 р., проте дотриматися його не вдалося.\nСуттєву негативну роль для вступного процесу відіграє кулуарність його поступу, яка інколи, за визнанням експертів (щонайменше - з причин недосконалості інформаційної інфраструктури в Україні), межує з “таємністю”. До нього практично не залучено представників реального сектору економіки, на яких, власне, і припаде основний вектор впливу після вступу до СОТ. Практично не залучалися до обговорення та дієвого впливу громадські об’єднання підприємців, галузеві об’єднання, професійні спілки, громадськість; недостатньо було інформовано фахові та широкі кола про суть угод ГАТТ/СОТ, механізми та наслідки участі в них України. Як зазначалося у попередньому розділі, таке становище обумовило різку критику Президентом України дій уряду щодо вступного процесу навесні 2003 р. Пожвавлення громадського обговорення умов вступу до СОТ та потенційних наслідків цього акту, яке відбулося у 2003 р., вже не в змозі принципово вплинути на перебіг процесу набуття членства в цій організації.\nВарто чітко розуміти, що система ГАТТ/СОТ у жодному разі не є панацеєю від невдач на внутрішніх і зовнішніх ринках. За умілого використання це - лише ефективний інструмент реалізації власних конкурентних переваг. Баланс вигод і втрат України від вступу у СОТ залежить не лише від сьогоднішніх порівняльних переваг різних секторів української економіки, але також і від того, як в економічній стратегії держави буде оцінено і враховано можливості розвитку переваг та реальність загрози з боку потенційних негативних наслідків. Одержання переваг та запобігання загрозам значним чином залежать від спроможності сформувати та здійснювати цілісну економічну стратегію. Відсутність послідовної та цілеспрямованої державної стратегії не залишає перспектив для досягнення національного економічного успіху ні в СОТ, ні поза її рамками.\nТаким чином, процес підготовки вступу до СОТ у жодному разі не повинен обмежуватися лише взаємними торговельними переговорами та гармонізацією системи законодавства. Він має також передбачати підготовку національного економічного комплексу до функціонування в умовах нормативів ГАТТ/СОТ. Слід чітко визначитися з галузевими і структурними пріоритетами з метою розробки системи заходів щодо їх підтримки. Для інших галузей має бути розроблений та застосований механізм адаптації до функціонування в умовах конкуренції. або цілеспрямованого скорочення.\nЗ огляду на це, у сфері вдосконалення зовнішньоекономічної політики першочергово необхідно здійснити такі кроки.\n1. Розробити систему заходів щодо підтримки прямого інвестування українськими підприємствами за кордоном. Така форма ведення бізнесу відповідає національним інтересам України і є, по суті, удосконаленою формою експорту. Саме пряме інвестування за кордоном потребує підтримки за допомогою політичних важелів, якими володіє держава, оскільки зростають ризик несправедливого ставлення до інвестора, ризик конфіскації в країнах, в яких можливі політичні зміни. Державна підтримка повинна надаватися підприємствам, які забезпечують принаймні часткове повернення прибутку в Україну та які досягають за рахунок експорту капіталу збільшення обсягів реалізації продукції, щонайменше частина виробничого ланцюжка якої розташована на території України.\n2. Здійснювати цілеспрямовану підтримку інвестиційного імпорту. Необхідно розробити та впровадити комплекс тарифних знижок на імпорт інвестиційних товарів, що зменшить витрати на інвестиційні процеси. Для цього треба розробити систему критеріїв, що визначають товар як інвестиційний. При цьому стимули для придбання інвестиційних товарів повинні бути не меншими, ніж щодо їхнього імпорту, для запобігання ввезення товарів, які можуть вироблятися в Україні.\n3. Вдосконалити систему стандартизації і сертифікації товарів та послуг з метою захисту ринку від неякісного імпорту. Повинно бути чітко розмежовано харчові товари, які виробляються природним способом без застосування хімічної обробки, змін у генній структурі, хімічних домішок, що подовжують термін зберігання, поліпшують смакові якості, зовнішній вигляд тощо, від харчових продуктів, які виготовляються за допомогою подібних технологій. На нашу думку, реалізація такої концепції матиме як результат зростання конкурентоспроможності вітчизняних харчових товарів на внутрішньому ринку та (що найважливіше) спонукатиме населення до вживання товарів вищої якості. Даний принцип варто застосовувати й на інших ринках, де повна інформація про товар може бути прихована виробником чи не може бути перевірена споживачем. Україна мусить впроваджувати такий підхід й щодо своїх товарів на міжнародних ринках.\n4. Розробити та реалізувати низку інформаційних програм, покликаних позбутися інформаційних деформацій, пов’язаних з поширенням у світі неправдивих знань про Україну. Поширення інформації про економічний та політичний прогрес всередині країни здатне суттєво вплинути на поведінку споживачів, політичної та бізнесової еліти, сприятиме розвитку зовнішньоекономічних стосунків українських підприємств. Відтак одним з найважливіших чинників зовнішньоекономічної стратегії має стати забезпечення прозорості економічних, політичних та інших суспільних процесів, що відбуваються в Україні.\n5. Запровадити в обов’язок торговельно-економічних місій України за кордоном формування та пропагування позитивного іміджу українських виробників та української економіки, сприяння просуванню українського експорту, пошуку партнерів, збирання та надання відповідної інформації для українських економічних суб’єктів. Слід передбачити обов’язкове відвідування представниками місій, за можливістю, заходів політичного, наукового, презентаційного характеру для оволодіння інформацією з перших джерел з наступним доведенням її до зацікавлених осіб в Україні, реагування через засоби масової інформації країни базування на випадки ущемлення інтересів українських компаній, інші недружні заходи країн базування тощо.\nВиходячи із комплексу завдань економічної стратегії держави, безпосередньо щодо політики вступу України до СОТ необхідно вжити таких заходів:\n1. Встановити термін остаточного вступу до СОТ з урахуванням вимог щодо мінімізації негативних наслідків від вступу.\n2. На виконання Указу Президента України забезпечити детальне опрацювання потенційних вигод та загроз та виробити, відповідно до цього, послідовну узгоджену стратегію прийняття Україною угод СОТ.\n3. Визначити межі поступок з урахуванням національних економічних інтересів і пріоритетів та встановити умови прийняття угод СОТ, які гарантуватимуть економічну безпеку держави. При цьому важливим є збереження права на розумний протекціонізм щодо галузей, які складають основу економіки України.\n4. Визначити умови та терміни системного захисту пріоритетних галузей економіки з максимальним використанням механізмів, дозволених системою угод СОТ. Можливість звернутися у разі необхідності з пропозиціями щодо застосування достатньої тривалості перехідних періодів для збереження та послідовного зниження рівнів захисту галузей, виходячи з загальнодержавних пріоритетів (нині основна маса нових тарифів набувають чинності з 2005 р.). Фактично йдеться про укладення стратегії структурної перебудови економіки та узгодження з нею процесу вступу до СОТ.\n5. Здійснити інвентаризацію та предметне вивчення можливостей використання в умовах України усіх захисних засобів, дозволених системою СОТ. Здійснювати активний збір інформації про торговельну політику країн-партнерів у цій сфері. Визначити напрями інституційних та економіко-правових змін, необхідних для застосування цих засобів у повному обсязі. На жаль, проблема практичного використання таких обмежень поки що не фігурує в міркуваннях про перспективи входження України у СОТ. На нашу думку, вступати у СОТ Україні можна лише з уже готовим пакетом відповідним чином оформлених заходів захисту вітчизняного виробництва, які потім можуть підлягати поетапному пом´якшенню. Розробку цього пакету необхідно починати негайно, відклавши до завершення його розробки конкретні кроки щодо входження до СОТ.\n6. Вжити максимально можливих заходів щодо узгодження вимог СОТ з угодами, укладеними у рамках СНД та ЄЕП, що стосуються міждержавного співробітництва та режимів вільної торгівлі. Як відомо, угоди СОТ містять винятки з режиму найбільшого сприяння для членів регіональних об’єднань.\n7. Здійснювати гармонізацію системи стандартів у суворій відповідності з вимогами технологічної, екологічної безпеки та безпеки життєдіяльності, а також технологічної та економічної доцільності. Очевидно, мова повинна йти про визнання на міжнародному рівні частини українських стандартів як таких, що обумовлені національною природно-кліматичною, технологічною та ін. специфікою. Відповідно свої особливості повинна мати й частина процедур системи оцінки відповідності, що не дозволяє забезпечити однаковість процедур для національних та іноземних виробників, як це вимагає ГАТТ 1994.\n8. Здійснити розбудову системи інформаційного забезпечення процесу вступу країни до СОТ, включаючи:\nмаксимальне використання потенціалу Інтернет-сайту www.wto.gov.ua, створеного відповідно до Указу Президента України 2002 р.;\nзабезпечення постійного професійного діалогу з підприємницькими та науковими колами (вже в безпосередній близькості до завершення терміну вступу, коли значну кількість позицій вступу було погоджено з зарубіжними партнерами, представники підприємницьких кіл та громадськості почали виявляти занепокоєність з приводу наслідків вступу);\nвідкрите публічне обговорення через засоби масової інформації усіх проблемних питань, пов’язаних із вступом до СОТ (досі представники виконавчих структур, безпосередньо задіяних у вступному процесі, не схильні обговорювати об’єктивні наслідки вступу для української економіки);\nздійснення інформаційно-просвітницької та експертної роботи у регіонах (які практично зовсім відрізані від інформації про просування вступного процесу).\n9. Визначити до остаточного прийняття вимог СОТ майбутню позицію України як члена цієї організації. Враховуючи, що система ГАТТ/СОТ після раунду переговорів 2004 року може набути досить видозміненої форми, яка обумовить перегляд низки складених сьогодні стратегічних програм і планів, необхідно домагатися участі України в цих переговорах як спостерігача щонайменше з правом дорадчого голосу.\nОсобливого значення як зовнішня, так і внутрішня економічна політика набувають у контексті стратегічних завдань європейської інтеграції України. Країна, яка заявляє про своє бажання стати складовою європейського простору, мусить насамперед довести свою спроможність дотримуватися його норм і стандартів, не лише не внести дисбаланс в динаміку євроекономіки, але й стати чинником підтримання соціально-економічної стабільності в регіоні.\nНайперше завдання України полягає в тому, щоб зменшити розрив між рівнями економічного розвитку України та країн ЄС. Отже, Україна повинна продемонструвати власну спроможність самостійно забезпечити соціально-політичну та економічну стабільність в країні, високі темпи економічного зростання та ефективну структурну перебудову економіки. Зазначені вище завдання є критично важливими для України незалежно від проголошених геостратегічних пріоритетів – вони диктуються необхідністю виживання в умовах економічної глобалізації.\nУкраїна мусить довести потенційним партнерам по ЄС, що вона входитиме до цього союзу не як прохач допомоги, а як молода, стабільна та енергійна економіка, яка відкриває об’єднаній Європі нові перспективи соціально-економічного та політико-гуманітарного розвитку, стає додатковою конкурентною перевагою ЄС. Треба сказати, що в процесі адаптації десяти нових членів Євросоюзу зробити це буде дедалі складніше.\nЗдійснюючи в односторонньому порядку кроки в напрямку створення передумов для європейської інтеграції, Україна не отримує та в прогнозованому майбутньому не отримуватиме позитивного ефекту від цих кроків, який можливий лише в разі утворення з ЄС спільного інтеграційного об’єднання. Виникає своєрідна дилема: чи має Україна пріоритетом формування зовнішніх ознак європейської економіки (поступово уніфікуючи регуляторне законодавство, підганяючи економіку під Копенгагенські критерії тощо) чи ж її борг перед Європою – насамперед у подоланні катастрофічного поки що розриву в рівні життя, продуктивності праці й ефективності національної економіки?\nНа нашу думку, головна задача України в середньостроковому періоді полягає в тому, щоб за допомогою суверенної політики (не під примусом ЄС) подолати диспропорції, закладені за радянських часів і ті, що утворилися вже в добу незалежності, та забезпечити формування економічного підгрунтя для практичного розвитку євроінтеграційного процесу. Відтак, не відмовляючись від стратегічного завдання євроінтеграції, у близькій перспективі слід розширювати взаємовигідне економічне співробітництво з пострадянськими країнами, країнами Центральної Європи та “третього світу” через значно менший розрив як між рівнями економічного розвитку, так і між економічними інтересами цих країн та України.\nОстаннім часом дедалі частіше обговорюється те, наскільки різні економіки України, Росії, Білорусі та Казахстану, на підставі чого робиться логічний, загалом, висновок про недоцільність повної уніфікації економічних політик цих країн. У такому співставленні упускається вкрай важливий аспект. Незважаючи на свою несхожість, економіки країн “четвірки” орієнтовані на прискорене зростання і структурну перебудову. Натомість економіки країн ЄС, за їхньої привабливості, орієнтовані на максимальну стабілізацію вже досягнутого високого рівня розвитку і поступову модернізацію відповідно до вимог міжнародної конкуренції. Тому економіки країн СНД набагато більш схожі функціонально, і розумне узгодження їхньої політики (у рамках максимізації національних конкурентних переваг) лише сприятиме посиленню темпів і поліпшенню якості економічного зростання.\nДосить поширеною є теза, що торгівля в рамках СНД консервує застарілу структуру української економіки, у той час як орієнтація на ЄС – це орієнтація на розвиток інноваційних процесів. Таке твердження не є беззаперечним з двох причин.\nПо-перше, про цілком протилежне свідчить структура торгівлі. Частка машинобудування в експорті в Росію за підсумками 2002 р. становила 34 % і зросла за останній рік на 10 процентних пунктів, у Білорусь – 19 %, а в Казахстан – 40 %. Загалом з “четвіркою” – 32,1 % проти 8,7 % - з рештою країн. Частка готових харчових продуктів склала 8,8 % проти 1,6 %. Натомість з іншими країнами частка мінеральних продуктів – 14,9 % проти 3 %, недорогоцінних металів і виробів – 45 % проти 18,9 %. У торгівлі продукцією чорної металургії експорт виробів з чорних металів у наведені країни становить 41 %, у решту країн – 6 %. Є підстави припустити, що в разі спрощення торговельних відносин з партнерами по СНД Україна матиме суттєві конкурентні переваги та може посісти місце постачальника високотехнологічної продукції на їхні ринки.\nПо-друге, відкриття ринків для експорту з України інноваційної продукції не тотожне інноваційному розвитку української економіки. Інноваційний розвиток означає спроможність підприємств до інноваційної діяльності, для чого їм потрібні науково-технічний продукт, інвестиції, стимули та підтримка. Ключовою в цьому напрямку є послідовна стратегія розвитку інвестиційної та інноваційної діяльності. І географічне походження ресурсів, які спрямовуватимуться на цю діяльність, особливого значення не має.\nДедалі більше представників російського бізнесу зацікавлені у наявності єдиного економіко-правового поля між Україною та РФ, інституціалізації свого впливу на передбачуваність економічної політики в Україні. “Повзуча” експансія російського капіталу останніми роками відбувається досить активно. Географія прямих іноземних інвестицій (Кіпр - 11,3 %, Віргінські острови – 6,3 %) не залишають сумнівів щодо їх реального походження. Угоди „четвірки” мають перевести цю експансію у відкриту форму прямих іноземних інвестицій. Інституціалізація діяльності російського капіталу на території України дозволяє уникнути підживлення ним частини “тіньової” економіки, упередити політизацію його діяльності.\nПрактика двосторонніх угод, яку досі застосовувала Україна у відносинах з країнами СНД, продемонструвала свою невисоку ефективність, оскільки практично не забезпечує захищеність виконання угод нормами міжнародного права. Тому створення зони вільної торгівлі країн “четвірки” видається прогресивним кроком, який дозволить відновити використання потенціалу поділу праці в рамках СНД, сприяти посиленню конкурентоспроможності товарів виробництва країн-учасниць угоди.\nЯкщо зона вільної торгівлі як найпростіша форма економічної інтеграції є майже виключно позитивним чинником впливу на українську економіку, більш глибокі рівні інтеграції містять у собі низку важливих потенційних загроз економічній безпеці України.\nПо-перше, митний союз може сприяти посиленню конкурентного тиску на українського виробника з боку товарів партнерів по союзу, які приділяють більшу увагу захисту власного виробництва (насамперед РФ, де, як відомо, відбувається активне реформування податкової системи).\nПо-друге, не виключене надання зовнішньоекономічній політиці інтеграційного об’єднання суто політичних функцій.\nПо-третє, можлива надмірна уніфікація промислової політики країн-членів. Тимчасом, з огляду на різну технологічну структуру економік, вони потребують індивідуальних підходів до промислового реструктурування.\nВчетверте, об’єктивні особливості монетарних систем “четвірки” вимагають проведення кожною з них незалежної монетарної політики, що не дає підстав практично обговорювати впровадження єдиної грошової одиниці.\nВп’яте, існує значна диспропорція в економічній потужності на користь Росії. Таким чином, для країн СНД постає проблема посилення власної економічної незалежності, що спонукає обережно здійснювати інтеграційні процеси.\nВодночас слід зазначити, що відносини вільної торгівлі загострюють проблему несиметричності факторів формування конкурентоспроможності. Тому зупинятися на рівні зони вільної торгівлі Україні невигідно. Виникне потреба в забезпеченні сумісності принципів ціноутворення, оподаткування, трудового, екологічного, антимонопольного законодавства тощо. На нашу думку, побоювання щодо нехтування національними особливостями значною мірою безпідставні. Якщо виходити з коопераційного сценарію розвитку, країни-партнери будуть зацікавлені у максимальному використанні національних конкурентних переваг кожної з країн як для інвестування, так і для розвитку регіонального поділу праці. Тому розумним було б запобігати нівелюванню цих переваг через уніфіковану політику.\nЄ підстави вважати, що для України, у разі раціонального підходу, певна уніфікація економічної політики стане позитивним чинником, оскільки має сприяти підвищенню темпів та оптимізації напрямів реформ, а також дозволить протистояти як лобістському впливу вітчизняних корпоративних політико-економічних груп, так і тиску міжнародних організацій.\nОтже, з метою мінімізації потенційних загроз економічній безпеці Україні від інтеграційних процесів на теренах СНД необхідно:\nрозглядати таку інтеграцію лише як один із кроків щодо реалізації економічних реформ, одночасно роблячи основний акцент на послідовних комплексних заходах щодо стимулювання розвитку вітчизняного виробництва та підвищення його конкурентоспроможності;\nу процесі інституціалізації зони вільної торгівлі та митного союзу передбачити, за зразком пакету угод СОТ, право держав-учасниць угоди тимчасово припиняти виконання взятих на себе зобов’язань, якщо це загрожує її національній безпеці, запровадити інші принципи захисту рівноправності, запозичені в СОТ;\nрішення щодо змісту та напрямків економічної інтеграції приймати у тісному співробітництві з вітчизняними підприємницькими структурами, із залученням найбільших громадських об’єднань підприємців;\nна початковому етапі інтеграції основну увагу приділяти активізації інформаційного обміну щодо стану індикаторів соціально-економічного розвитку країн СНД, товарних та інвестиційних пропозицій на ринках учасників угоди, умов торговельної та підприємницької діяльності на цих ринках, стану та перспектив модифікації регуляторної політики, супроводу інвестиційних та коопераційних проектів, практики недобросовісної конкуренції та економічних злочинів тощо; а також створенню дієвої спільної системи забезпечення безпеки економічних взаємовідносин, захисту прав власності та господарсько-правової дисципліни, безперешкодного поширення інформації, необхідної для взаємовигідних економічних відносин.


Головна Підручники Підручник Історія економічних вчень (Конспект лекцій) скачати онлайн Тема 17. Розвиток радянької економічної думки.\nАналізуючи це питання, передовсім слід згадати, що створення першого в світі соціалістичного суспільства відбувалось на основі використання теоретичної доктрини, яка давала тільки дуже загальну модель цього суспільства, проте не спроможна була дати відповідь на цілу низку конкретних питань, які були поставлені реальним життям уже в перші роки радянської влади.\nЩоб ліпше зрозуміти ті проблеми, які необхідно було розв’язувати радянським економістам, а також методи їх розв’язання, необхідно зосередитись на:\n— аналізі моделі, необхідністю впровадження якої виправдовувався революційний переворот 1917 p.;\n— аналізі методології різних напрямів розвитку тогочасної політичної економії;\n— змісті тих проблем, які в цей час постали перед суспільством. Нагадаємо, що авторство моделі справедливого суспільства,\nяка саме і впроваджувалась у життя, належить К. Марксу та Ф. Енгельсу. Справедливість авторами моделі розумілась, як рівність у доходах і, відповідно, у споживанні.\nСуспільство соціальної рівності можна було збудувати лише за умови суспільної власності на засоби виробництва. Однак трансформування власності — завдання, що не може бути вирішене одразу. Тому й негайне встановлення рівності також стає проблематичним.\nКласики марксизму також дійшли цього висновку і передбачили особливий перехідний період, коли формуватимуться основи соціалізму, а також поетапну побудову справедливого суспільства — спочатку соціалістичного, а згодом — комуністичного.\nЗа перехідного періоду до соціалізму мали бути сформовані основи суспільної власності на засоби виробництва, що зробило б, на думку марксистів, невідворотним процес дальшого усуспільнення власності (не лише засобів виробництва, а й інших її об’єктів).\nУ цей період ще неможливо забезпечити повну соціальну рівність, але треба передовсім забезпечити рівний доступ усіх членів суспільства до соціальних благ, що стане першим кроком до рівності й необхідною умовою поступального розвитку суспільства. Це стосувалося безплатної освіти, безплатної медичної допомоги, безплатного житла тощо.\nОтже, стратегічні завдання суспільства загалом були зрозумілі. Проте кілька взаємопов’язаних питань, які потребували теоретичного вирішення, залишались. Головні з них:\n— як саме має відбуватись процес трансформування власності в соціалістичну?\n— як, на яких засадах і в яких формах має функціонувати економіка перехідного періоду?\nСаме навколо них у перші роки радянської влади і точаться економічні дискусії.


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Забавна штука:досить наплести людині що-небудь незрозуміле,і вона зробить так... | Korrespondent.net\nНа жаль, для суспільства загалом, і на щастя для влади, не так багато людей, які дочитують закони до кінця і можуть їх вірно трактувати. Так і сталося з законом про головний фінансовий план країни на поточний рік. Директори деяких вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації побачили світло в кінці тунелю через призму виходу зі структури закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації. Це ж як потрібно було читати Закон, щоб дійти таких висновків? Риторичне запитання. Найстрашніше в тому, що свою думку і «висновки» після прочитаного директори поширюють серед трудових колективів і підбурюють до прийняття рішення на зборах щодо виходу навчального закладу зі структури університету…\nВідтак, так звана «ініціативна група» Брацлавського агроекономічного коледжу ВНАУ на офіційному сайті навчального закладу не соромлячись безглуздості власних висловлювань публікує інформацію про наміри вийти зі структури університету. Найстрашніше те, що у повідомленні автори посилаються на Ст. 24 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», однак наведена у повідомленні цитата відсутня у офіційному тексті Закону. Це перше, що насторожує. Далі наведено інформацію про Концепцію реалізації державної політики у сфері реформування підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста. Однак дана концепція є лише проектом, а не нормативно-правовим актом, на який варто було б опиратися. І якщо вже ґрунтуватись на Концепції, то там чітко сказано, що Україна зацікавлена у збереженні кращих традицій та кращої практики діяльності технікумів та коледжів, спрямованих на підготовку працівників середньої ланки із затребуваних спеціальностей. І жодного слова про доцільність реформування цієї освітньої ланки шляхом відокремлення коледжів від університетів.\nДуже насторожує той факт, що керівництво коледжу дозволяє собі вводити в оману свій колектив, з яким працює щодня пліч-о-пліч, а публікація таких даних на офіційних ресурсах підтверджує факт зловживання довірою, маніпулювання даними, інформацією. При цьому не слід забувати, що у навчальних закладах формується еліта нації, яка повинна доносити до широких верств населення важливі та складні речі простими словами, а не перекручувати їх на протилежні. І керівники навчальних закладів, які провадять таку політику, просто не заслуговують обіймати такі посади, не кажучи про відповідальність за наслідки рішень, які вони приймають.\nАбсурдність виникнення бажання виходу зі складу університету притаманна ще одному навчальному закладу І-ІІ рівня акредитації – Чернятинському коледжу ВНАУ. Формування окремої юридичної особи, яка вже фінансуватиметься не з державного бюджету, а з місцевого, це те саме, що будувати підступи проти самого себе. І якщо керівництво коледжу не розуміє цього – це одна біда, і зовсім інша, якщо вони це роблять цілеспрямовано, переслідуючи власні інтереси. В останньому випадку – це злочин перед людьми.\nВраховуючи вищенаведене, варто ще раз підкреслити важливість питання фінансування різних щаблів вищої освіти. І єдиним, на нашу думку, інструментом формування ефективної системи освіти, і зростання національної економіки, і підвищення добробуту громадян є формування поінформованого, обізнаного громадянського суспільства, яке, в свою чергу, створюється не лише за допомогою розвинутої системи засобів масової інформації, а завдяки навикам фільтрувати і перетворювати весь потік інформації у знання, на основі яких можна прийняти правильні рішення. А формуванням таких навиків займається саме сфера освіти. І коло замикається…


Другий благодійний табір СУМ “Ми - Україна” | CYM\nСвітова Сторінка Світова Управа Другий благодійний табір СУМ “Ми – Україна”\nДругий благодійний табір СУМ “Ми – Україна”\nМинулого 2015-го року, Спілка Української Молоді провела надзвичайно успішний табір для дітей переселенців з зони АТО “Дорогою предків“. Розпочалась підготовка до проведення цьогорічного табору для дітей-переселенців та дітей воїнів АТО “Ми – Україна”.\nВійна на Сході України змусила сотні тисяч родин залишити свої домівки і тимчасово переміститися до інших областей України. Тимчасово переселені особи є різних поглядів; хтось потерпав за свої українські погляди, хтось не має жодної позиції, а ще хтось приховує своє прихильне ставлення до Росії тільки заради збереження життя дітей. Сьогодні, ми, як сумівці, повинні робити з усього висновки і працювати з майбутнім Сходу України – дітьми переселенців, які по завершенню, або і раніше повернуться до своїх домівок.\nЦьогорічний табір для дітей-переселенців та дітей воїнів АТО надасть можливість через мандрівки, мистецькі гуртки, гутірки та ряд інших видів таборової діяльності пізнати історії, традиції та культуру України.\nТабір відбуватиметься 1-12 серпня 2016 року на база “Ровесник” Львівської області, в м. Червоноград. Організаторами табору є Крайова Управа СУМ в Україні, під патронатом Світової Управи.\nЦьогорічна програма розрахована на дітей воїнів АТО та дітей-переселенців та напрямлена на полагодження порозуміння між цими категоріями дітей, оскільки в Україні зароджується ця проблема. Тематика табору це пізнання України через культуру та спорт, організація зустрічей з різними відомими людьми, а також тренінги з психологами та катехитами.\nСвітова Управа СУМ та Світова Виховна Рада запрошує Сумівців-виховників, сумівців-інструкторів з танців, співу зголоситись на табір, та допомогти здійснити таку важливу справу для України задля миру в майбутньому.\nЗвертатися до подр. Нелі Лавриненко: [email protected]\nPrevious articleВідбувся весняний сплав “Дністровські весла”\nNext articleДобра справа


10 найочікуваніших фільмів 2021 - Кінотеатр ім. І. Франка\n10 найочікуваніших фільмів 2021\nКінотеатр ім. І. Франка > Новини > 10 найочікуваніших фільмів 2021\nЦі стрічки – любов із першої секунди. Вони затягують та не дають жодного шансу на нудьгу.\nА ви також тільки й чекаєте, на що піти до кінотеатру? Чи обожнюєте нові кінострічки вдома перед екраном комп’ютера? Тоді недарма натрапили на наш матеріал! Ловіть топову добірку фільмів, які вийдуть вже цього року!\n25 картина про Джеймса Бонда… з глузду з’їхати! Цей фільм можна було б назвати серіалом, аби не великі розриви між датами прем’єр та зміну акторів. До слова, в частині “Не час вмирати” гратиме Деніель Крейг. Також з’являться актори з минулих частин “бондіани”. За сюжетом Бонд шукатиме зниклого вченого і віч-на-віч зустрінеться з небезпечним ворогом, що володіє новими технологіями. Ух… буде гаряче!


до Дня захисника України | Кіндрашівська сільська рада\nурок мужності "Сини української землі"\n13 жовтня в Кіндрашівській бібліотечній філії пройшов урок мужності до Дня захисника України для учнів 7 класу. Бібліотекар Казарєзова Н.І та класний керівник Клінгер Т.М. привітали дітей зі святом розповіли, що День Захисника України - це мужності й геройства свято. І ми вклоняємося тим, хто літ тому назад багато і тим, хто нині з автоматом нам спокій береже і захищає мене і маму, і сестру, і брата велику нашу всю родину – рідну, вільну Україну. Ми щасливі, що народилися й живемо на чудовій, мальовничій землі. Тут жили наші діди, прадіди, тут живуть наші батьки, тут корінь роду українського, що сягає сивої давнини. І де б ми не були, відчуваємо поклик рідної землі.\nТакож відбулася відео зустріч з учасником АТО Ярославом Платміром, який 2015 року потрапив на передову. Воював під Донецьким аеропортом, де отримав важке поранення в ліву ногу. Діти задавали йому питання, він читав вірші написані ним на війні і розповідав про життя солдат на передовій. Після відео зустрічі дівчатка приготували поздоровлення для хлопців: спочатку читали вірші, а потім проспівали про кожного хлопця частушки. Бібліотекар провела вікторину для хлопців. Дівчатка приготували хлопцям солодкі подарунки та всі разом частувалися чаєм.\nWeb-адреса: kindrashivka.kupyansk.info/news/id/8790 | Переглядів: 214 Дата публікації: 13:35 15.10.2016


у Стрию - Котула – Гранітні пам'ятники та вироби\nГоловна › Галерея › у Стрию\nОдинарний пам’ятник у Стрию\nОдинарний пам’ятник з колонами в традиційному виконанні у поєднанні двох родовищ: Лізниківське родовище- граніт, дрібнозерниста структура в основі якої переважає\nяскраво-червоні кристали, які поєднюються з вкрапленнями чорних кристалів. Саме через насичене забарвлення червоного кольору, дане родовище часто використовується при виготовленні пам’ятників. Чолновинське родовище- граніт, що є досить універсальним у використанні. Його неоднорідність, в плані кольору, надає виробам з нього ефектного вигляду. Дрібнозерниста структура, дозволяє поєднювати його з іншими гранітами. Модель пам’ятника розроблялась навколо побажань замовника, а саме- стела з\nколонами та аркою. На стелі виконані наступні художні роботи: гравірована фотографія та напис сусальним золотом. Хрест сусальним золотом розміщено на верхній, центральній частині арки. Нижня частина формується 5-кутною основою з кутами (бочечки) та фігурними полицями, що підкреслює загальну стилістику виробу. Верхні кришки мають отвір для квітів у вигляді листочка. З додаткових робіт також було виконано гранітну обкладку та відмостку гранітними плитами навколо пам’ятника. З аксесуарів було обрано: підставку з епітафіями сусальним золотом, квадратну гранітну вазу ( що не тріскає ) та гранітний підсвічник (лампадку). Можна також замовити інший варіант одинарного пам’ятника. В галереї, Ви маєте змогу ознайомитися з іншими дизайнами та видами пам’ятників. На сайті також представлений асортимент інших виробів з граніту: сходи, підвіконня, стільниці, зовнішнє оздоблення.


Тоді нас міг врятувати хліб... - ХОЦТКТУМ\nТЕМА: Тоді нас міг врятувати хліб...\nТоді нас міг врятувати хліб...\t1 рік, 7 міс. тому\t#1\nСмуток огортає душу, коли вчитуєшся й осмислюєш рядки архівних документів, вислуховуєш сповнені печалі розповіді очевидців Голодомору, штучно створеного в Україні. Але правду про це повинні знати всі, якою б гіркою вона не була. Саме з цією метою районною станцією юних туристів з 19.09 по 10.11.2017 року був проведений конкурс на кращу відео екскурсію, присвячену роковинам Голодомору 1932-33 років.\nГоловне для ініціаторів конкурсу по відзначенню чергової річниці Голодомору і вшануванню пам’яті його жертв – донести правду сучасникам про цю трагедію, розвиток музейної справи та активізації діяльності шкільних музеїв, розвиток науково-пізнавальної діяльності учнівської молоді, розширення та поглиблення знань учнів з історії, культури Голопристанського району. Юні екскурсоводи 12 шкіл району досліджували, здійснювали зустрічі з очевидцями тих подій, проводили пошукові краєзнавчі дослідження, працювали в архівах і бібліотеках. Переможцями конкурсу стали екскурсоводи: Ушакова Анна учениця Чорноморської ЗОШ – І місце; Мошкіна Катерина та Бабенко Владислава учениці Нововолодимирівської ЗОШ – ІІ місце; Руденко Ганна, Торчинська Вікторія учениці Круглоозерської ЗОШ – ІІІ місце.\nЗа результатами конкурсу 21 листопада відбулась районна учнівська конференція на якій були присутні 45 краєзнаців та їх керівники. Для учасників було презентовано 3 відеоекскурсії - переможців конкурсу, в яких були представлені архівні документи, ілюстровані матеріали та спогади очевидців тієї страшної трагедії. Наприкінці заходу був проведений флешмоб «І пам’яті свіча не згасне…», під час якого учасники конференції віддали шану загиблим.\nТетяна Мороз, методист з\nрайонної станції юних туристів