Погляд на системи охорони здоров’я у світі - 9.\nПогляд на системи охорони здоров’я у світі - 9\n(Продовження. Початок дивіться, будь ласка, у № 8 (215) ; № 18 (225) ; № 19 (226) ; № 22 (229) ; № 23 (230) ; № 25 (232) ; № 26 (233) ; № 27 (234) )\nЗ усіх країн, де існує загальне медичне страхування, у Швейцарії система охорони здоров'я має найбільш ринково орієнтований характер. Більш того, у Швейцарії на частку держави припадає навіть менший відсоток сукупних витрат на охорону здоров'я, ніж у Сполучених Штатах: 24,9% проти 44,7%\nШвейцарська система грунтується на принципі "керованої конкуренції" - тієї ж концепції, в руслі якої лежить план перетворення системи охорони здоров'я, вироблений адміністрацією Клінтона в 1993 році, а також реформа, яку здійснив Мітт Ромні (Mitt Romney) у штаті Массачусетс. У рамках керованої конкуренції надання медичних послуг та медичне страхування віддається у приватні руки, однак галузь охорони здоров'я діє в рамках жорстко регульованого "штучного" ринку.\nШвейцарське законодавство наказує всім громадянам брати в індивідуальному порядку базовий "пакет" медичних страхових полісів. Медичне страхування в країні носить практично загальний характер, охоплюючи, за оцінками, 99,5% громадян. Подібна законослухняність частково обумовлено національним характером швейцарців, і в США, де різного роду приписам підпорядковуються з куди меншим бажанням (навіть якщо вони спрямовані на благо людей), досягти аналогічних показників охоплення навряд чи було б можливо. Приміром, у Швейцарії майже всі автовласники підпорядковуються припису про обов'язкове автострахування, а в США так чинять лише 83% автомобілістів.\nПоняття "базовий страховий пакет" не зовсім відповідає дійсності, оскільки він покриває широкий спектр медичних послуг, включає стаціонарне та амбулаторне лікування, турботу про літніх громадян, інвалідів і душевнохворих, діагностичні обстеження, утримання у санаторіях, відпуск ліків за рецептами, і навіть паралельні або альтернативні види лікування.\nПоліси як правило купуються на індивідуальній основі. Лише деякі роботодавці забезпечують своїх працівників медичним страхуванням чи оплачують частину внесків. Надають поліси приватні страховики. У даний час у Швейцарії діє 93 таких компанії, хоча не всі вони мають філії в кожному кантоні або регіоні. Спочатку існував припис, щоб страховики працювали на некомерційній основі, але в 2002 році це обмеження було зняте.\nЦі компанії не мають права відмовляти клієнтам у страхуванні через стан їхнього здоров'я, і обсяг внесків однаковий для всіх в рамках того або іншого географічного регіону: таким чином, здорові громадяни фактично субсидують лікування людей, що мають серйозні проблеми зі здоров'ям. Єдине виключення з цього принципу робиться для некурців, чиї внески знижуються на 20% в порівнянні з виплатами тих, хто палить. Крім того, за спеціальною формулою здійснюється коригування обсягу внесків залежно від статі і віку застрахованих. Географічна варіабельність буває часом значною: залежно від кантону різниця в обсязі внесків може доходити до 50%.\nСтрахові компанії, позбавлені можливості вести конкурентну боротьбу за рахунок управління ризиками і "надбавок за ризики" і змушені пропонувати клієнтам практично ідентичне базове страхове покриття, змагаються одна з одною в основному в ціновому плані. Оскільки вони не можуть скорочувати витрати за рахунок управління ризиками та обсягом страхових виплат, ці фірми у своїй ціновій політиці як правило роблять наголос на відмінностях у рівні відрахувань і пайовій участі клієнтів. Так, клієнт може придбати або дорогий поліс з дуже низьким рівнем відрахувань та дольової участі, або дешевий, де обидва ці компоненти будуть набагато вище. Таким чином, внески варіюються залежно від обсягів пайової участі і типів полісів: найдешевший коштує 1428 доларів на рік при обсязі відрахувань в 2000 доларів, а найдорожчий - 2388 доларів при відрахуваннях у 250 доларів.\nОскільки роботодавці не оплачують медичні страховки працівників, усі відповідні витрати в Швейцарії несуть самі громадяни. У результаті багато хто з них вибирають поліси з великим обсягом відрахувань та дольової участі. Через це швейцарці оплачують безпосередньо "з кишені" до 31,5% сукупних витрат на охорону здоров'я; цей показник удвічі вищий, ніж у Сполучених Штатах.\nОстаннім часом динамічно розвивається також система "регульованих" медичних полісів: подібно до своїх американських аналогів вони передбачають зниження внесків в обмін на обмеження доступу до послуг фахівців та інших видів медичної допомоги. У рамках таких полісів внески складають приблизно 1900 доларів на рік.\nШвейцарська держава надає малозабезпеченим громадянам субсидії на придбання полісів медичного страхування. Розмір цих субсидій залежить як від рівня доходів, так і від наявних у індивіда активів: максимально можлива допомога покриває середній обсяг річного внеску для кантону, де проживає громадянин. Мета цих субсидій - гарантувати, щоб витрати на медичне страхування не перевищували 10% від сукупного доходу громадянина. У той же час держава не оплачує витрати на медичне страхування повністю, щоб не створювати у осіб, які отримують субсидії, стимулів для вибору найдорожчих полісів з найменшим рівнем відрахувань та дольової участі. Субсидії в різних формах отримує приблизно третина швейцарських громадян, та приблизно 19% сукупного обсягу страхових внесків сплачується за рахунок державних коштів.\nДля ведення переговорів з провайдерами медичних послуг про компенсації швейцарські страховики утворюють картелі кантонального масштабу. Провайдери зобов'язані обмежуватися обумовленими сумами: виставлення додаткових рахунків заборонено. Якщо страховики та провайдери не можуть домовитися про розцінки, кантональна влада володіє необхідними повноваженнями, щоб втрутитися у ситуацію і змусити сторони дійти згоди. Утім, будь-яких географічних обмежень на практику лікарів не існує, тому провайдери можуть "проголосувати ногами", перебираючись у кантон, що пропонує їм більш високі гонорари - це призводить до нестачі лікарів у деяких районах країни.\nСистема медичних установ у Швейцарії включає як державні, так і приватні лікарні. Приватні лікарні укладають з картелями страховиків та лікарями аналогічні угоди про гонорари. Державні лікарні підпорядковуються кантональній владі, яка, відповідно, домовляється зі страховиками і надає лікарням субсидії. У деяких кантонах люди, що купили лише базовий страховий пакет, можуть звертатися тільки в державні лікарні; для доступу в приватні медустанови необхідно придбати додаткові поліси.\nОстаннім часом деякі провайдери почали працювати поза рамками узгоджених розцінок. Для покриття витрат на лікування у таких провайдерів, які забезпечують, як вважається, більш якісні послуги або найсучасніші методи лікування, в країні починає формуватися ринок додаткового страхування. Додаткове страхування також забезпечує доступ в приватні лікарні в тих кантонах, де він неможливий у рамках базового пакету. Навіть при лікуванні в державних лікарнях за допомогою додаткової страховки можна оплатити такі послуги, як надання окремої палати - базовий пакет їх не покриває. За деякими оцінками, сьогодні додаткові страхові поліси вже мають до 40% громадян Швейцарії.\nУ Швейцарії не існує єдиного державного бюджету на потреби охорони здоров'я, а тому їй вдається уникати черг на медичну допомогу, характерних для систем охорони здоров'я інших країн. Крім того, швейцарська медицина відрізняється високим ступенем оснащеності сучасними медичними технологіями, що, правда, обходиться недешево. У країні витрати на охорону здоров'я становлять 11,5% ВВП, займаючи в цьому плані друге місце після Сполучених Штатів.\nОскільки в Швейцарії споживачі медичних послуг самі несуть цінові витрати прийнятих ними рішень, є підстави припускати, що подібний "обмін" якості на гроші відповідає бажанням пацієнтів. Вони обирають якісну медичну допомогу незважаючи на те, що для них особисто це обернеться додатковими витратами. Оскільки економісти вважають медичні послуги "нормальним товаром" - тобто їх споживання зростає разом з доходами людей - а Швейцарія належить до числа багатих країн, подібний вибір є абсолютно логічним.\nУ той же час слід відзначити, що у Швейцарії частка витрат на охорону здоров'я по відношенню до обсягу ВВП, як і раніше нижче, ніж у Сполучених Штатах - при порівнянній якості надаваних послуг. Наявні дані однозначно свідчать про те, що особиста фінансова відповідальність швейцарців за власні рішення в плані медичних послуг перетворює їх у "розумних споживачів", що сприяє стримуванню сукупних витрат на охорону здоров'я. Регіна Херцлінгер і Рамін Парса-фарсі з Гарварду приходять до наступного висновку: "Той факт, що ситуація з витратами на охорону здоров'я в Швейцарії носить контрольований характер, ймовірно, пов'язаний зі значною роллю споживачів в їх оплаті, результатом чого стає транспарентність витрат".\nТранспарентність системи також обумовлює чутливість її реакції на вподобання споживачів. У рейтингу ВООЗ Швейцарія посіла 2-е місце після США в плані задоволення потреб пацієнтів у таких питаннях, як вибір провайдера, повагу до людської гідності хворого, своєчасність і конфіденційність медичної допомоги.\nУ цілому швейцарці, судячи з усього, задоволені своєю системою охорони здоров'я. У 2007 році швейцарські виборці на загальнонаціональному референдумі переважною більшістю в 71% голосів відкинули пропозицію про її заміну схемою, побудованою за принципом єдиного платника.\nОднак, швейцарська система не позбавлена недоліків, пов'язаних в першу чергу з цілком передбачуваним розростанням сфери обов'язкового страхування і державним регулюванням, за визначенням присутнім в будь-якій схемі, заснованій на керованої конкуренції. На більшості ринків споживачі забезпечують цінову дисципліну, просто відмовляючись купувати занадто дорогий товар. Обов'язковість медичного страхування позбавляє їх цього важелю впливу, оскільки споживачі зобов'язані купувати даний "товар", навіть якщо вважають його ціну завищеною. Більш того, той факт, що характер базового страхового пакету визначає держава, відкриває широкі можливості для групових інтересів, що представляють провайдерів медичних послуг та хворих певними захворюваннями, які безсумнівно схильні лобіювати включення до нього додаткових слуг або компонентів страхового покриття.\nУ випадку, коли рішення приймає держава, події розвиваються таким чином: провайдери (які отримають додаткові заробітки у разі підвищення попиту на їхні послуги) і асоціації хворих (природно, кровно зацікавлених у тому, щоб саме їх захворювання покривалося страховкою) отримують найсильніші стимули для лобіювання в парламенті включення відповідних послуг у базовий страховий пакет. Громадськість в цілому як правило взагалі не обізнана про такий лобіюваннія або вважає, що невелике збільшення внесків через розширення страхового покриття у будь-якій конкретній сфері не варто тих зусиль, які потрібно витратити на протидію такому результату - тобто мова йде про класичний приклад "концентрації вигоди і розсіювання витрат".\nСаме це і відбувається в Швейцарії, і наслідком такого розвитку подій стає неухильне розширення базового страхового пакету. Зокрема, впливова лобістська коаліція лікарів та керівництва лікарень під назвою "Синій фронт" домоглася істотного розширення послуг, що покриваються страховкою, в обмін на пом'якшення положення закону про "свободу вибору провайдера", що дає можливість укладати з провайдерами "керовані контракти".\nРозширення покриття веде до зростання витрат страховиків, що лише частково компенсується збільшенням відрахувань. Хоча частка витрат на охорону здоров'я, яку споживачі виплачують безпосередньо "з кишені", залишається високою, за останнє десятиріччя вона скоротилася на 10%.\nБільш того, розширення покриття призводить до підвищення витрат на систему в цілому, оскільки швейцарці вже у меншій мірі особисто несуть витрати, пов'язані з власними рішеннями щодо медичної допомоги. Якщо ця тенденція збережеться, вона може підірвати прозорість витрат, котра являє собою відмінну рису швейцарської системи охорони здоров'я. Уве Рейнхардт відзначає в цьому зв'язку: "З часом розширення обов'язкового страхового покриття поглинає все більшу частку платежів, які лягали на плечі споживачів, розмиваючи тим самим ту вирішальну роль, що вони грають у швейцарській системі".\nФакти також говорять про те, що положення про єдиний характер внесків в рамках регіонів викривляє швейцарський ринок медичних послуг, призводячи до їх "надвиробництва" для здорових і дефіциту - для хворих. Крім того, заборона на управління ризиками для страховиків перешкоджає впровадженню нових, інноваційних продуктів. Петер Цвайфель з Цюріхського університету - він входить до складу швейцарського Комітету з питань конкуренції, що визначає норми регулювання в страховій галузі, - вважає, що забезпечити ефективність системи охорони здоров'я в довгостроковій перспективі здатне повернення в тій чи іншій мірі до практики "рейтингів ризиків". За словами Цвайфеля, "треба дозволити конкуренції зіграти свою магічну роль. Нехай ті, хто веде ризикований спосіб життя, зрозуміють, що їм треба по можливості його змінити. Якщо ж це неможливо, треба зберегти за ними субсидії, завдяки яким їхні витрати на медичні послуги не будуть набагато перевищувати 8-10% від оподатковуваного доходу ".\nПо-третє, ряд спотворень вносить і практика створення картелів для переговорів про гонорари провайдерів. По суті ці картелі мають купівельну монопсонією, а значить, і гігантський вплив на результат переговорів. Не дивно, що практикуючі лікарі вважають за краще працювати в кантонах, де їм пропонують найбільш високий рівень компенсації, що веде до нестачі лікарських кадрів в інших регіонах. Повідомляється, що структура подібних розцінок створює стимули для нераціонального використання ресурсів - наприклад, лікарні переводять пацієнтів з амбулаторного лікування до стаціонару. Крім того, поєднання зростаючого попиту з низькими розцінками на деякі види медичних послуг призводить до появи перших черг - на найскладніші хірургічні операції.\nДо того ж подібні переговори закріплюють цінову систему, що перешкоджає розвитку інноваційних підходів, в рамках яких платежі не прив'язуються до конкретних компонентів страхового покриття. Мова йде як про "регульоване медобслуговування", так і про інтеграцію медичних послуг.\nНарешті, у Швейцарії діє одна з найжорсткіших у Європі систем регулювання діяльності представників нелікарських медичних професій. У результаті пацієнти часто змушені звертатися до дорогих провайдерів, хоча можна було б обійтися послугами не настільки високооплачуваних фахівців.\nПоєднання всіх перелічених чинників підриває вирішальну роль споживача у швейцарській охороні здоров'я. Однак, незважаючи на ці проблеми, швейцарський досвід може бути корисний для США - він містить цінні уроки щодо переваг медицини, в якій першу скрипку грає споживач. Ми бачимо, зокрема, що, коли вартість страхування набуває більшу прозорість, споживач віддає перевагу "справжнього" страхування (яке максимально широко розподіляє катастрофічні ризики), а не придбанню рутинних, недорогих послуг за принципом передоплати. У результаті у споживачів виникає загальний стимул до прийняття рішень про співвідношення ціни та якості при купівлі медичних послуг, що веде до скорочення витрат при збереженні індивідуального вибору і високої якості охорони здоров'я.\nУ рейтингу ВООЗ Німеччина займає досить низьке 25-е місце. Незважаючи на це, система охорони здоров'я в цій країні заслуговує вивчення, оскільки прихильники державної медицини часто приводять її в якості зразка.\nЗагальнонаціональне медичне страхування в Німеччині є одним з елементів системи соціального страхування, створеної ще Бісмарком. Усі громадяни країни, чий дохід не перевищує 46 300 євро (близько 60 000 доларів) на рік повинні застрахуватися в одній із приблизно 250 "лікарняних кас". Люди з більш високими доходами можуть страхуватися в цих касах при бажанні, або не користуватися послугами державної системи, купуючи страховки у приватних фірм. Приблизно три чверті працюючих громадян, чий дохід перевищує встановлений ліміт, вважають за краще страхуватися в лікарняних касах, які забезпечують страхове покриття приблизно 90% населення. У цілому медичне страхування носить майже загальний характер. У той же час кількість незастрахованих громадян збільшується: за останні 10 років вона потроїлася і досягла 300 000 чоловік. Приблизно 9% німців також має додаткові страховки для покриття послуг, що не входять в стандартний пакет.\nЛікарняні каси фінансуються за рахунок податку на зарплату, поділеного порівну між працедавцем та працівником. Розмір податку варіюється в залежності від того, яку касу вибрав працівник, але в середньому він становить до 15% зарплатні. Передбачається, що лікарняні каси повинні бути рентабельними і діяти на основі самофінансування, однак на ділі сукупний фінансовий дефіцит німецької системи медичного страхування в 2006 році склав 7 мільярдів євро. З наступного року німецький уряд пропонує підвищити податок на зарплату на 1% - це збільшення також порівну ляже на працедавця і працівника. Крім того, витрати лікарень термінової допомоги на основні фонди, а також багато реабілітаційних послуг, особливо для літніх громадян, фінансуються із загальних податкових доходів держбюджету.\nСтрахування охоплює широкий спектр медичних послуг, у тому числі послуги лікарів, лікування хронічних захворювань і лікування в стаціонарі, діагностичні обстеження, профілактичні медичні заходи, ліки рецептурного відпуску, і почасти стоматологічні послуги. Крім оплати власне медичних послуг, лікарняні каси виплачують працівникам за бюлетенем від 70% до 90% його платні в період до 78 тижнів.\nФункції з регулювання системи охорони здоров'я розділені між центральним урядом і регіональними органами влади. Центральний уряд розробляє загальнонаціональний єдиний бюджет системи охорони здоров'я, приймає рішення про включення нових медичних процедур у страховий пакет та встановлює розцінки компенсації лікарям. Частина цих завдань вирішується законодавчим шляхом, а інші - шляхом переговорів між Національною асоціацією лікарняних кас і Національною асоціацією лікарів. На регіональному рівні земельні асоціації лікарняних кас і лікарів домовляються про загальний обсяг витрат на потреби охорони здоров'я, контрактах з лікарями і рівні їх гонорарів, процедурах нагляду за діяльністю медиків, а також стандартах звітності про рецептурний відпуск ліків. З позиції сили на цих переговорах, безсумнівно, виступають лікарняні каси, за якими стоїть держава, і це дозволяє їм фактично нав'язувати розцінки компенсації та інші обмеження провайдерам. У перерахунку на купівельну спроможність середній заробіток німецького лікаря сьогодні на 80% нижче, ніж у його американського колеги. Це не далі як у 2005 році змусило німецьких медиків оголосити страйк.\nХоча витрати на охорону здоров'я в Німеччині складають менший, ніж у США, відсоток від сукупного обсягу ВВП і від ВВП на душу населення, витрати країни на ці потреби в останні роки збільшуються тривожними темпами. За оцінкою Фрідріха Брейера (Friedrich Breyer), економіста з Університету Констанца, до 2020 року, якщо в цій сфері не відбудуться значні зміни, витрати на охорону здоров'я в Німеччині сягнуть 30% ВВП.\nНімецький уряд, намагаючись вирішити цю проблему, розпочав скорочення списку послуг, що підлягають страхуванню. У 2004 році лікарняні каси перестали компенсувати витрати на придбання окулярів, препаратів для підтримки фізичної форми і будь-яких ліків, що відпускаються без рецепту. Уперше в країні було введено пайову участь застрахованих в оплаті медичних послуг, і тепер кожен прийом у терапевта, перебування в лікарні, виписка рецепту і деякі спеціалізовані послуги обходяться німцям в 10 євро. Найбільш високий рівень пайової участі пов'язаний з придбанням ліків за рецептом: він становить 10% від їх вартості. У цілому, безпосередньо "з кишені" німці оплачують 13% сукупних витрат на охорону здоров'я - цей показник лише трохи нижче, ніж у США. Наявні на даний момент, попередні дані говорять про те, що введення пайової участі дозволило трохи знизити рівень використання медичних послуг і витрати на охорону здоров'я.\nУ 2006 році федеральний канцлер Ангела Меркель виступила з ініціативою проведення всеосяжної медичної реформи, яка включала створення централізованого фонду медичного страхування, частковий перерозподіл джерел фінансування з податку на зарплату на загальні доходи бюджету, скорочення страхового покриття, підвищення пайової участі пацієнтів і надання системі більшої прозорості. Однак через негативну реакцію громадськості і політичних кіл вона була змушена відмовитися від цих планів.\nПитання про масштаби нормування в німецькій охороні здоров'я викликає чимало суперечок. На відміну від влади багатьох інших країн ОЕСР, німецький уряд не складає зведених даних про "листи очікування". В одній часто цитованій роботі стверджується, що в Німеччині ймовірність того, що пацієнтові доведеться чекати прийому у спеціаліста більше місяця, не вище, ніж у США. ВООЗ також стверджує: "Черги і явні рішення про нормування в країні фактично відсутні".\nОднак автори як мінімум одного дослідження приходять до висновку про те, що нормування медичних послуг існує відносно літніх громадян і смертельно хворих, і зазначають: "Виникає питання - чи можна було б врятувати життя деяких людей похилого віку в разі відмови від" вікового нормування "та застосування максимального обсягу лікувальних заходів по відношенню до всіх громадян, незалежно від віку? ". Крім того, за підсумками обстеження німецьких лікарень з'ясувалося, що "час очікування для розміщення у стаціонарі досить велике" як через нестачу ліжкомісць, так і через структуру лікарняних бюджетів, що робить лікування пацієнтів із серйозними захворюваннями, застрахованих у лікарняних касах, непривабливим у фінансовому плані.\nКрім того, за рівнем оснащеності сучасними технологіями німецька медицина поступається американській. Приладів для магнітно-резонансної томографії на мільйон населення в США налічується вчетверо, а комп'ютерних томографів - удвічі більше. Ситуація, безсумнівно, була б ще гіршою, якби в країні не існувало невеликого сектору приватного медичного страхування. Приватне страхування, хоча на його долю і припадає лише невеликий відсоток сукупних витрат на охорону здоров'я, створює конкурентний тиск на лікарняні каси, змушуючи їх розширювати спектр і підвищувати якість послуг. Одного часу комп'ютерних томографів у державній медицині було ще менше, ніж зараз, пацієнти отримували до них доступ лише у виняткових випадках або після довгого очікування, але у приватному секторі вони були порівняно поширені. Через цю конкуренції держава виділила кошти на закупівлю додаткових томографів.\nНа думку деяких аналітиків, цінові обмеження і фіксовані ставки гонорарів обертаються посиленням бюрократичного втручання у діяльність лікарів. Доктора, вимушені працювати в лабіринті жорстких тарифів і бюджетних обмежень, не мають фінансових стимулів для надання пацієнтам допомоги понад необхідний мінімум. У результаті виникають питання щодо якості їх послуг, і держава реагує на це посиленням мікроменеджменту у сфері стандартизації практичної діяльності медиків. Підсумком стала перевантаженість лікарів паперовою роботою та бар'єри в плані впровадження інновацій.\nНімці, схоже, усвідомлюють необхідність реформування своєї системи охорони здоров'я. У ході опитування, проведеного в 2004 році, 76% респондентів визнали таку реформу "нагальною", а ще 14% - "бажаною". Однак, з питання про спрямованість перетворень німецьке суспільство розкололося майже порівну. Приблизно 47% німців виступає за збільшення приватного компоненту витрат на охорону здоров'я, а 49% дотримуються протилежної думки. Аналогічним чином, 45% населення вважають, що розширення наявного у пацієнтів права вибору дозволить підвищити якість медичних послуг, а 50% з ними не згодні. Небажання підтримати повноцінні ринкові реформи безсумнівно пов'язано з традиційно властивим німцям почуттям соціальної солідарності. Більшістю у 81% проти 18% німецькі респонденти висловили думку, що рівний доступ усіх громадян до медичних послуг однакової якості важливіше, ніж їх власна можливість отримати найбільш високоякісну медичну допомогу.\nЗростання витрат і демографічні фактори рано чи пізно змусять Німеччину внести зміни у свою систему охорони здоров'я. Проте, з урахуванням провалу реформаторських ініціатив канцлера Меркель, чекати цих змін, швидше за все, доведеться досить довго.


Набір алмазна вишивка Брашми Весенные квіти (EF477) 30 х 40 см купити Київ, Україна на Po-Nomeram\nАлмазна мозаїка квіти на підрамнику\nНабір алмазна вишивка Брашми Весенные квіти (EF477) 30 х 40 см\n Розмір картини: 30 х 40 см Цей набір на полотні! Підстава незбиране, склеювати частини не потрібно!\nСклад набору Набір алмазна вишивка Брашми Весенные квіти (EF477) 30 х 40 см\nполотно на клейовій основі з надрукованою схемою, натягнутий на дерев'яний підрамник в рамі\nХочете створити прекрасний предмет інтер'єру, подарунок своїми руками або просто чудово провести час? Це можливо використовуючи Набір алмазна вишивка Брашми Весенные квіти (EF477) 30 х 40 см! Власноруч зроблена чудова картина алмазної техніки з розділу Квіти, натюрморти стане предметом гордості або чудовим подарунком друзям і близьким. Малювання камінням – для справжніх цінителів рукоділля та наборів «Зроби сам»!\nАлмазна мозаїка Набір алмазна вишивка Брашми Весенные квіти (EF477) 30 х 40 см – відмінний спосіб з задоволенням провести вільний час!\nЩоб купити набір для малювання камінням Весенные квіти (EF477) в нашому інтернет магазині Малювання камінням необхідно:\nНабір для творчості Набір алмазна вишивка Брашми Весенные квіти (EF477) 30 х 40 см можна купити в Києві, крім того, ми здійснюємо доставку в міста Чернігів, Львів, Вінниця, Миколаїв, Дніпропетровськ, Запоріжжя, Харків, Одеса, Херсон та інші міста України.\nЗавод виробник Брашми


Чому не можна вживати їжу після шести годин » Діагноз\nДля того щоб схуднути жінки вдаються до різних методів. Хтось намагається дотримуватися збалансованого харчування, деякі вдаються до радикальних дієт, які обіцяють втрату зайвих кілограмів за тиждень, ну а є ті, хто перестає їсти після шостої. Працює цей метод, і чому не можна вживати їжу після шести годин, спробуємо розібратися.\nДієта, що носить назву «вечеря мінус» користується великою популярністю. Вона заснована на тому, що після шести годин вечора заборонено вживати будь-яку їжу. Деякі сумніваються в ефективності даного методу, а іншим це здається ідеальним способом для зниження ваги. Фахівці ж, у свою чергу, рекомендують їсти не пізніше, ніж за 4 години до сну, а не саме після шести, оскільки утворюється величезний перерва тривалістю до 12 годин може негативно позначитися на здоров'ї людини.\nВам вирішувати, вірити в ефективність цього методу чи ні. Але практична будь-яка жінка намагалася втілити це правило в життя, і не раз стикалася з труднощами. Адже їжа для нас є не просто джерелом енергії, але і засобом проти стресу, нудьги і джерелом насолоди. Коли ми чуємо запах смаженої картоплі або бачимо гарний торт, то, навіть якщо ми тільки що поїли, в нас прокидається вовчий апетит. І все це заради того, щоб побалувати свої смакові рецептори насиченим приємним смаком.\nЯкщо дивитися фільм, поїдаючи насіння, сухарики або горішки, то від цього кіно здається набагато цікавіше. Коли під час прийому їжі ви зайняті чимось іншим, то ви не помічаєте, скільки їсте, і за один раз ви можете з'їсти добову норму калорій, адже така їжа смачна. Але щоб забезпечити нормальну працездатність людини, енергія в організм має надходити з правильною, насиченою поживними речовинами їжі. Потрібно їсти м'ясо, рибу, овочі і фрукти. Бажання випробувати смакове насолоду змушує нас тягнутися за шоколадом, який не здатний забезпечити нас усім необхідним, тому нам незабаром знову захочеться їсти.\nЧасто ми переїдаємо, просто тому що їмо не тоді, коли заманеться, а просто за звичкою. Іноді за почуттям голоду може ховатися звичайна спрага або ж тривале голодування змушує нас поглинати їжу у величезних кількостях. Інколи виникає навіть залежність від їжі, особливо від тієї, яка є шкідливою. Ми постійно намагаємося сісти на дієту, перестати багато є, але зриваємося. Тому можна спробувати не вживати їжу після шести.\nПеред тим, як відправитися на роботу, ви добре поснідали, але зайшовши в магазин, щоб купити булочку своїй колезі, ви купуєте і собі, хоча навіть не збиралися цього робити. Вся справа в тому, що аромат свіжої булочки, і вид рум'яної скоринки пробуджує апетит. Він проявляється, коли починає вироблятися шлунковий сік. Ми з'їдаємо їжу, хоча навіть не були голодні. Коли їжа знаходиться поруч з людиною, він з'їдає набагато більше, ніж той, якому, щоб дістатися до їжі потрібно зробити кілька кроків.\nТому єдиний спосіб уникнути переїдання - це відсутність їжі. Тобто не наготавливайте відразу на цілий тиждень. Краще прокидатися на годину раніше і приготуйте обід вранці. Увечері ви можете почистити овочі, розморозити м'ясо, замочити крупу. Можете приготувати страви, тільки не доводьте їх до повної готовності, так ви убезпечите себе від проб страви. Якщо ваші близькі не поділяють ваше бажання перестати вживати їжу після шести вечора, то ставте свої продукти окремо. Виділіть для себе певну кількість їжі, яку ви з'їсте на вечерю, і можете залишити що-небудь якщо вам захочеться їсти перед сном. Так вам вдасться уникнути переїдання.\nСвої продукти краще зберігати не в холодильнику, а в іншому місці, щоб зайвий раз не заглядати холодильник і не з'їсти чого-небудь шкідливого і дуже смачного. Після шостої години краще взагалі не заходити на кухню. Для того щоб легше було дотримуватися даного харчування, слід раніше лягати спати. Це допоможе вам уникнути переїдання і краще почуватися. Голод є однією з причин порушення сну та нічних перекусів. Ви можете дозволити собі шматочок сиру або півсклянки кефіру. Обсяг повинен бути мінімальним, оскільки це не прийом їжі, а всього перекус.\nВи самі провокуєте поява нічного апетиту. Снідати вам не хочеться, пообідати було просто ніколи, і увечері ви їсте всю денну норму їжі. Після чого у вас виникають питання про те, звідки взялися зайві кілограми? Пам'ятайте правило, яке говорить про те, що необхідно з'їдати сніданок, обід розділи з другом, а вечерю слід віддати ворогові? Виходить, ви стали ворогом для себе.\nСніданок потрібно зробити основним прийомом їжі. Всі продукти, з'їдені вами вранці, ніяк не позначаться на вашій фігурі. Тому що спожиті калорії повністю згорять протягом дня. Обід ні в якому разі не можна пропускати. Навіть якщо у вас накопичилося дуже багато роботи, то затримаєтеся після роботи, але поїжте. Якщо по приходу додому вечеряти пізно, то можна злегка перекусити, але не об'їдатися. Краще ви поїсте до 20 годин, ніж объедитесь після 21.\nЩоб не допустити переїдання у вечірній час, намагайтеся перекушувати на роботі. Беріть з собою сухофрукти, морквину, яблука, хлібці. Перекусивши перед відходом з роботи, ви не будете відчувати звірячий голод, коли прийдете додому, і у вас не виникне бажання накинутися на їжу і з'їсти все підряд.\nЧи можна їсти на ніч? Стоматологія Чи можна їсти після шостої вечора Стоматологія Важливість правильного вечері для людини Діагноз Як людині перестати об'їдатися на ніч Діагноз Грейпфрутова дієта Краса і Здоров'я Французька дієта як спосіб швидко скинути вагу Вагітність


Приєднання узбеків до Росії. Бавовництво, сільське господарство узбеків\nУ другій половині XIX в. відбулися значні зміни в житті узбеків, викликані приєднанням Середньої Азії до Росії.\nТериторія Узбекистану, як зазначалося вище, частиною увійшла до складу Туркестанського генерал-губернаторства, частиною - до складу Бухарського і Хівінського ханств, що опинилися під протекторатом Росії. Туркестанське генерал-губернаторство в 90-х роках поділялося на п'ять областей: Семіреченськую, Сир-Дарьінскую, Ферганську, Самаркандську і Закаспийскую. Області ділилися на повіти, повіти - на волості, волості - на сільські суспільства - аксакальства або (в повітах з перевагою кочового населення) на аульние суспільства. Загальна чисельність населення в Туркестанському генерал-губернаторстві,-за даними перепису 1897 р., становила 5280983 людини. Узбеків тут було 35,77% (переважно у Ферганській і Самаркандської областях, а також в Ташкентському і Чімкентском повітах Сир-Дарьинской області), казахів і киргизів - 44,36%, туркменів - 4,98%, таджиків - 6,73% , каракалпаков - 2,26%, росіян - 3,75%, інших - 2,15%. Населення Бухарського ханства, за приблизними підрахунками, становила близько 3 млн. чоловік, а Хівінського ханства - близько 500 тис. чоловік х . В обох ханствах узбеки становили значну частину населення, але точних даних про їх чисельність ще немає, так як Всеросійського перепису населення ханств не підлягало. Таким чином, узбеки виявилися розібраними кордонами Туркестанського генерал-губернаторства, Хівінського і Бухарського ханств. Дотримуючись політики придушення і знищення всяких форм державності у народів своїх колоніальних окраїн, царизм при проведенні адміністративних меж, зрозуміло, не тільки не враховував національних і економічних інтересів корінного населення, а й прагнув штучно роз'єднати, розчленувати ці народи, побоюючись їх національної консолідації.\nУправління Туркестаном носило військово-адміністративний характер. На відміну від багатьох губерній і областей Росії воно було у віданні Військового міністерства, а не Міністерства внутрішніх справ. Генерал-губернатор, військові губернатори областей, повітові начальники з'єднували свої адміністративні обов'язки з військово-поліцейськими функціями. Нижчі ланки адміністративного апарату: волосні управителі, аульние старшини, аксакали та інші комплектувалися з місцевого населення і представляли собою так звану виборну тубільну адміністрацію. Наявність виборчого цензу, двоступеневих виборів, обов'язковість затвердження кандидатів повітовими начальниками і губернаторами і, нарешті, що процвітало при виборах хабарництво забезпечували «обрання» адміністрації з числа ставлеників феодально-байской верхівки населення, відданою царизму і дотримуються інтереси місцевої влади. У подібних же умовах відбувалися «вибори» народних суддів - казіев біями, які продовжували вершити суд за нормами шаріату і древнім архаїчним законами звичайного права - адата. Так званий «народний суд» був одним з тих старих феодальних інститутів, які царизм зберіг повною недоторканності або лише злегка реформував.\nЩе більш тяжкій для населення була система управління в Бухарском і Хивинском ханствах. За наполяганням Росії там була заборонена работоргівля, припинилися також феодальні війни і міжусобиці, але аж до Жовтневої революції в ханствах консервувалися феодально-деспотичні порядки, в гзпрікосновенності зберігалися необмежена влада ханів у справах внутрішнього управління, свавілля беків, хакимів і чиновників і грабіж ними абсолютно безправних трудових мас населення.\nВстановлений царським самодержавством управління Туркестаном було озновано на національному та колоніальному гніті, на повному ігноруванні інтересів місцевого населення. Завданням царизму було перетворення знову лрісоздіненного до Російської імперії краю в колонію, викачування з нього максимальних прибутків.\nНа першому етапі панування російського царизму, в період промислового капіталізму (друга половина XIX ст.), Туркестан був головним чином ринком збуту продукції російської промисловості. Але поступово він починає перетворюватися також і на сировинний придаток промисловості метрополії. Для періоду імперіалізму (кінець XIX - початок ХХ ст.) Характерно саме цей напрямок політики царизму в Туркестані. Промислова і фінансова буржуазія почала все більш активно втручатися в економічне життя краю. Це позначилося в першу чергу на розвитку бавовництва. Прагнучи забезпечити основну галузь російської промисловості - текстильну - дешевою сировиною, царизм мав намір перетворити Туркестан, Бухару і Хіву в монокультурне бавовняні райони. З 80-х років російські промислові фірми почали широко впроваджувати американські сорти бавовнику, більш врожайні в порівнянні з місцевими сортами. Площі під бавовником на території дореволюційного Узбекистану за 30 років - з 1885 по 1915 р. - зросли більш ніж у 13 разів. Найважливішими районами бавовництва стали Ферганська і Самаркандська області, деякі повіти Ташкентської області. Розширилися посіви бавовни також в Бухарі і Хіві х . Розвиток бавовництва і пов'язане з цим зростання товарно-грошових відносин, широко впроваджувалися в економічне життя узбецького міста і кишлаку, були важливим стимулом розвитку продуктивних сил краю.\nПоштовхом до цього послужило також залізничне будівництво. Перша залізниця була проведена в 1881 -1888 рр.. від Красновод-ска до Самарканда (Закаспійська залізниця). У 1895-1899 рр.. була проведена Самаркандської-Андіжанська дорога з гілкою на Ташкент. У 1899 р. ця дорога була сполучена з Закаспійській (Красноводськ - Самарканд) і названа Середньоазіатської. У 1906 р. залізнична лінія зв'язала Ташкент з Оренбургом. У 1914-1915 рр.. була побудована Бухарська дорога (Каган-Карші-Термез) з гілкою від Карші на Кітаб.\nЗалізниці прискорювали процес залучення-народного господарства Туркестану до сфери впливу капіталістичних відносин. На це вказував В. І. Ленін, який писав про найважливіше значення?? Закаспійській залізниці. Головне місце у вивозі товарів з Туркестану займав бавовна. У 1880 р. було вивезено 873 тис. пудів бавовняного волокна, в 1900 р. - 4960 тис. пудів, а в 1913 р. - 13 697 тис. пудів.\nУ зв'язку з розвитком бавовництва з'явилася і почала зростати бавовноочисна промисловість, переробляли бавовну-сирець на волокно. Виникли також маслобойниє, винно-горілчані, шкіряні, коконосушарня та інші заводи з первинної переробки сировини, невеликі вугільні шахти, нафтопромисли і т. д. Але всі ці галузі промисловості за кількістю підприємств та розмірами капіталовкладень поступалися хлопкоочистительной.\nДля фінансування комерційних операцій у великих містах дореволюційного Узбекистану були засновані контори російських та іноземних торгових фірм, транспортних товариств, відділення комерційних банків. Напередодні першої світової війни функціонувало до 40 відділень 13 російських та іноземних комерційних банків, а також сім відділень Державного банку. Але паростки капіталістичних відносин були ще дуже слабкі, так як політика царизму, що відображала інтереси російських капіталістів, гальмувала прогресивний розвиток цієї околиці Росії і була спрямована на консервацію в Туркестані феодалізму, патріархальщини, докапіталістичних форм експлуатації та загальної глибокої відсталості, полегшувала управління обширним краєм з численним і багатонаціональним населенням. Аналізуючи суспільно-політичний лад колоніальних окраїн Росії, в тому числі Туркестану, В. І. Ленін писав, що «найважливішою характерною рисою цих країн є те, що в них панують ще докапіталістичні відносини» х .\nБавовництво, сільське господарство\nРозвиток бавовництва, зростання бавовняних площ і врожайності бавовни анітрохи не поліпшили положення узбецьких дехкан-хлопкоро-бов, що жили в безвихідній нужді, в умовах подвійного гніту - своїх експлуататорів і буржуазії метрополії. Сформована у феодальних ханствах система експлуатації селян змінилася незначно, зберігши навіть у найбільш економічно розвинених районах краю напівфеодальні форми.\nУ Бухарском і Хивинском «васальних» ханствах, де після приєднання до Росії залишалося колишнє внутрішній устрій, до самої Жовтневої революції продовжували існувати середньовічні форми землеволодіння та землекористування.\nНа тій частині території дореволюційного Узбекистану, яка увійшла в так званий Російський Туркестан, царський уряд провів ряд аграрних законів.\nмюлькового землі великих феодалів і в першу чергу ханів були вилучені в казну і стали обкладатися податками. Відомі обмеження почали застосовуватися і до вакуфним землям: вони стали обкладатися податками. Установа нових вакуфів допускалося тільки з дозволу генерал-губернатора.\nЗа «Положенням 1886» про управління Туркестанським краєм були здійснені нові аграрні Закори: всі землі кочового населення були визнані належними казні і лише передавалися населенню в общинне користування. Всі види зрошуваних земель (у тому числі населення вакуфи) передавалися в спадкове користування і володіння жив на них сільському населенню, причому дозволялося як общинне, так і подвірно-участковое землекористування. Надавалося право вільної купівлі-продажу земельних угідь. Ці заходи ліквідували величезні маєтки феодальної аристократії і, позбавивши її привілеїв, разом з тим узаконили приватну власність на землю в землеробських областях, створили передумови для виникнення великого куркульського землеволодіння. Багаті полуфеодалов і баї - торговці і лихварі стали посилено скуповувати землю в хлопководческих районах у залежних від них селян.\nШвидкому зростанню класової диференціації сприяла устано вівшіх система експлуатації узбецьких дехкан-хлопкоробов. Капітал метрополії з 90-х років XIX ст. став фінансувати через місцеві фірми операції з заготівлі бавовни-сирцю. У життя дехкан увійшов новий тип експлуататора - скупники, так звані чістачі або арбакеш, які виступали посередниками між хлопкоробов і промисловцями. Отримуючи позику в банку або від заготівельних фірм, вони давали бавовноробам задатки і аванси під лихварські відсотки до майбутнього врожаю, заздалегідь закуповуючи його. Таким чином експортований з Росії фінансовий капітал проходив через руки численних посередників і доходив до безпосереднього виробника-хлопкоробов вже у вигляді грабіжницького, лихварського кредиту. Це відзначали навіть урядові чиновники: «Державний банк надає кредит приватним банкам і бавовняним фірмам з 5,5%; ті від себе роздають задатки посередникам вже з 8-9%, а в кінці кінців бавовнярів кредит обходиться в 40 верб 60%», - писав у своїй «Записці» - звіті про поїздку в Туркестан в 1912 р. А. В. Кривошеїн  . Більшість дрібних дехкан було так обплутано боргами торговим фірмам і скупникам бавовни, що не могло з ними розплатитися протягом усього свого життя. Боргова кабала змушувала їх закладати і продавати землю. Місцеві баї за допомогою різних заставних і векселів отримували за безцінь землі розорених дехкан. За офіційними даними, в 1914 р. у Ферганській області в результаті продажу та закладу землі 25% всіх господарств перетворилося на безземельні. Напередодні Жовтневої рЕволюція бідняцькі господарства, які володіли ділянками землі до 1 десятини, складали в Самаркандської області 35,7%, у Ферганській області - 54,5% всіх господарств.\nСеляни відчували подвійний гніт: крім колоніально-капітал-стических системи експлуатації, як і раніше діяла склалася століттями феодальна і полуфеодальная залежність їх від місцевих землевласників.\nБідняки вели господарство через відсутність або крайньої мізерності своєї ділянки на орендованій землі. Оренда носила кабальний характер. Землевласники, як і раніше, здавали землю на издольную засадах.\nЧастка орендаря визначалася тим, що він вкладав у господарство, крім своєї праці. Отримуючи від господаря, крім землі, також худоба, насіння, добрива, а іноді і їжу, здольник віддавав йому 3/4, 3/5 або 1/5 врожаю. Половінщіков (тенге уртоц, шерік) могли бути лише досить заможні селяни, що мали робочу худобу та інші засоби виробництва і орендували тільки землю. На цих умовах землю орендували небагато. Оренду землі наспіл брали зазвичай самі баї з метою здати її в суборенду. Забезпечивши здольників не тільки землею, але й іншими засобами виробництва, вони отримували з нього більшу частину врожаю, ніж та, яку повинні були віддати господарю орендованої землі. Частка орендаря залежала, крім того, від трудомісткості оброблюваних культур. Якщо обробляється бавовник, то здольник отримував в одних районах Уз врожаю, в інших-2/5. При вирощуванні зернових частка здольників становила здебільшого ^ врожаю. Більш заможні здольники на сезон польових робіт купували робоча худоба; іноді два господарства об'єднували своїх волів для складання парної упряжки - цуш. У цьому випадку землевласник одержував половину врожаю за землю, а другу половину ділили між собою товариші по оренді. Здольники називалися в різних районах різна (коранда, чоракор, сеяк, навч).\nУ Російському Туркестані податки були впорядковані нововведеними твердими законами і в порівнянні з ханствами були менш обтяжливі для сільського населення. З осілого населення стягувався постійний грошовий податок з землі, обчислений з розрахунку 10% середнього доходу. Кочівники платили кібіточную подати - 4 руб. з кибитки на рік. Крім цього, населення було зобов'язане платити земські збори і виконувати різні земські повинності - натуральні та грошові. Однак, як і раніше, здольник після розділу врожаю повинен був перш за все роздати зроблені протягом року борги: віддати аванс (Бунак), отриманий від землевласника, повернути борг лихвареві та ін У результаті задовго до нового врожаю він знову був змушений брати новий аванс .\nВеликі землевласники охоче давали своїм здольників Бунак, так як це був надійний спосіб утримати постійних працівників.\nСистема Бунака, поряд з земельною власністю, була основою закабалення бідняків.\nКрім іздольщіни, в дореволюційному Узбекистані, як уже зазначалося, існували різні форми найму працівників (мардікор, тіллакор, царол, ЕТІМ). Батрацька прошарок поповнювалася із середовища малоземельних і безземельних селян або розорилися ремісників. Їх ставало все більше по мірі розвитку в Туркестані елементів капіталістичних відносин. З форм найму найбільшого поширення, особливо в районах монокультури бавовни, отримала поденщина - мардікорство. Вона була або основним заняттям бідняків або давала приробіток. Інститут мардікоров існував здавна. До кінця XIX в. мардікорам платили грошима, але раніше вони отримували плату натурою. Жінкам, які працювали в основному на зборі бавовни, платили значно менше, ніж чоловікам.\nУ господарствах великих баїв працювали річні наймані працівники-тіллякор, Кароль, ЕТІМ. Найнявшись до землевласника, вони жили і харчувалися в його домі. Оплата була грошова. Нерідко вони переходили в категорію здольників.\nВ інших випадках наймит у полі не працював, його основним обов'язком був догляд за хазяйським худобою; він виконував також різну домашню роботу. Батрак надходив в байський будинок часто хлопчиком, і, відпрацьовуючи борги, зроблені ще його батьком, працював на свого господаря по багато років.\nНезважаючи на розвиток в сільському господарстві капіталістичних відносин, що виразилося, зокрема, у зростанні числа найманих працівників, провідну роль в економіці сільського господарства Узбекистану грала феодальна оренда, зберігалася фактично до земельно-водної реформи, сслществленной в 1920-х роках. Відносини господарів з найманими робітниками були зазвичай обплутані пережитками патріархальщина.\nОднією з головних задач царизму в його колоніальній політиці було поселення в Туркестані російських селян-переселенців. Цим переслідувалися дві мети: пом'якшення аграрного питання в імперії шляхом видалення надлишкового селянського населення з районів найбільшою «земельної тісноти» в центральній Росії, постійно охоплених селянськими заворушеннями, і, з іншого боку, колонізація Туркестанського краю «міцними російськими людьми», тобто заселення його куркульським елементом, з розрахунком на русифікацію і створення міцної опори для колоніальних властей на випадок народних повстань місцевого населення. Головними переселенським районами були Семиріччі і Сир-Дарьінская область; однак і на території нинішнього Узбекистану, в Ташкентському повіті, Ферганській долині, в Самаркандськоїой області з'явилися селища російських селян-переселенців. Уряд прагнуло до того, щоб переселенці були більш заможні, ніж місцеве селянське населення: їм відводилися кращі ділянки землі, надавався ряд пільг. Однак і в середовищі російських переселенців було чимало бідноти, самовільно втекла з Росії від голоду і злиднів, «неулаштованої» урядом і не отримала наділів землі. Вона змушена була разом з бідняками-узбеками найматися в батраки до російських або до місцевих баям.\nПоява російських селищ у сільських районах дореволюційного Узбекистану мало велике значення для подальшого розвитку господарства і культури його населення.


Програмне забезпечення аудіо конвертера fre: ac не виглядає, але краще, ніж більшість - WebSetNet\nМи всі любимо слухати музику, особливо якщо вона знаходиться в нашому виборі звукової платформи. Це як ми спускаємося; Ось чому завжди здорово мати аудіо конвертер в руці. Є декілька аудіо перетворювачів там, з гарного до страшного. Сьогодні ми поговоримо про аудіо конвертер програмного забезпечення відомий як fre: ac, колись відомий як BonkEnc.\nfre: змінний аудіо конвертер\nfre: ac це програма трохи більше, ніж 7MB, і з того, що ми бачили досі, вона працює здебільшого. Коли йдеться про підтримку формату, ми знаємо, що користувачі можуть конвертувати вміст у формати MP3, MP4 / M4A, WMA, Ogg Vorbis, FLAC, AAC, WAV і Bonk.\nІснує також вбудований CD-ріппер, але, враховуючи те, що музика в даний час багато споживається в цифровому форматі, ця функція може бути не цікавою для молодого покоління. Крім того, при кодуванні програма може скористатися багатьма ядрами процесора, тому вона повинна виконувати швидше, ніж деякі.\nЩо стосується ціни, то fre: ac - це безкоштовний варіант, який також є відкритим кодом, так що вам ніколи не доведеться його купувати.\nЯк використовувати fre: ac\nПід час установки fre: ac дав нам кілька варіантів. Ми могли б вибрати потрібні функції, а також загальну мову програмного забезпечення за замовчуванням. Для тих, кому подобається користуватися командним інтерфейсом, слід зазначити, що fre: ac може використовуватися поза звичайним графічним інтерфейсом користувача.\nГрафічний інтерфейс користувача не виглядає так чудово, тому для тих, хто хоче використовувати командний рядок, ми не маємо жодних проблем з цим.\nТепер у верхній частині меню є кілька піктограм. Однак вони не містять жодних імен. Користувачеві доведеться навести курсор миші на піктограми, щоб дізнатися, що вони можуть зробити. Це може бути проблемою для новачків, відтепер ми хотіли б внести зміни, щоб у будь-який час можна було бачити назву кожної піктограми, а також можливість видалити їх.\nЩоб додати аудіо, користувач повинен натиснути на піктограму "Додати аудіо". Після додавання потрібного аудіовмісту користувачеві доведеться вирішити, у якому форматі потрібно конвертувати. MP3 або OGG, вони обидва є і доступні для використання.\nДля нас весь досвід був відносно легким, і кодування не зайняло багато часу. Але у нас є комп'ютер з чотирьохядерним процесором, тому швидкість тут не є проблемою.\nМайте на увазі, що для додавання метаданих до музичного вмісту використовуються файли бази даних Compact Disc або CDDB. Люди повинні мати підключення до Інтернету, щоб це сталося, але не хвилюйтеся, це не займе багато часу, щоб отримати всі дані і працює.\nА як щодо звукових фільтрів\nТак, fre: ac підтримує додавання різних звукових фільтрів перед перетворенням. Ми не користувалися цією функцією, тому не можемо сказати напевно, наскільки добре вона працює, якщо взагалі.\nВсякий раз, коли аудіо перетворюється, користувач може відтворювати закодований матеріал безпосередньо з програмного забезпечення, а не відкривати Groove або Windows Media Player. Так, fre: ac також є медіаплеєром.\nВ цілому, fre: ac є надійна програма, ми тільки побажали, щоб інтерфейс користувача не був сірим і нудним. Для тих, хто зацікавлений, fre: ac можна завантажити з Офіційний сайт.\nКлючові слова:ett meta 2 паз музика ui


16 лютого 2020, 20:51\nНаціональна поліція України повідомила про затримання лідера злочинної організації, яка займалася отриманням грошей у підприємців. Затриманий шість років перебував у міжнародному розшуку і переховувався від правоохоронних органів, мовиться в повідомленні. Йому інкримінують вчинення кримінальних правопорушень, передбачених шістьма статтями Кримінального кодексу України.\nСпецоперацію затримання чоловіка, якого запорізькі правоохоронці шість років тому оголосили в міжнародний розшук, провели в Києві співробітники Департаменту карного розшуку Нацполіції за підтримки спецпризначенців КОРДу.\nЗаступник міністра внутрішніх справ України Антон Геращенко уточнив, що йдеться про «кримінального авторитета» Євгена Анісімова, який за часів президента-втікача Віктора Януковича «тероризував підприємців Запоріжжя».\nТакож на затримання Анисимова відреагував один із найбагатших підприємців України Євген Черняк із Запоріжжя, керівник алкогольного холдингу Global Spirits. Як написав він у фейсбуці, десять років тому «смотрящі» Януковича намагалися відібрати його бізнес, і переговори про це від «сім’ї» Януковича вони уповноважили вести місцевого запорізького «кримінального авторитета» Анисимова. «Але я не здався! Все відстояв у судах!» – написав Черняк і додав, що відтоді Анисимов і почав переховуватися.\nНатомість тодішня влада міста Запоріжжя й Запорізької області часів Януковича твердила, що Анисимов не «кримінальний авторитет», а «зразок соціально відповідального бізнесмена і визначний меценат».


Рейки тлумачення сонника\nВи не станете дивуватися, дізнавшись, до чого сняться рейки. Як правило, їх можна асоціювати з второваними шляхами визначеністю і стійкістю. Коли вам вдалося побачити в сні далеко проходять шпали, які рекомендації дають сонники? Очікує удача в дорозі, або настав час повернути і піти на ризик, відшукати свою стезю.\nТрамвайні шляхи і підземне метро, аварії, далекі поїздки і неприємності — такі сонні видіння з рейками мають певні пояснення.\nЗалізничні і трамвайні рейки\nНайбільш відоме сонники пояснення того, до чого сняться рейки на залізничних коліях стверджує, що вони віщують шлях, проведений раніше пройденими людьми. Прийнято вважати, сплячий досягне бажаного, здійснити задуми, буде щасливою. Проте добитися цього можна буде, лише кинувши відшукувати індивідуальні способи розв’язання труднощів. На наїждженій дорозі перешкод не зустрінеш.\nПо соннику Міллера пояснюється: рейки, побачені в сні, означає — потрібно бути більш пильними, так як суперники стежать за розвитком ваших справ. Підприємництво вимагає особливого контролю. У роботі необхідно уникати стереотипів, нав’язаних оточенням. Разом з тим Міллер пояснює, до чого подібні образи бачаться юній особі — їй привидиться далека поїздка до друзів, у яких вона чудово відпочине.\nРейки для трамвая вказують на конформізм, але згідно соннику Фрейда їх пояснюють як сухий інтим, не викликає задоволення.\nБачити уві сні вагон, що стоїть на рейкових коліях окремо від інших — до несприятливого відкриття: робота припинилася, і подальші результати бізнесу є незрозумілими. Особливо поганий знак, коли вагон котиться під гору. Треба терміново щось зробити, в іншому разі передбачається розорення.\nРухатися по шляхах\nПересуватися в сні по рейковим шляхам — йти або їхати — відображає істотну реальність. Спляча людина без сенсу з особливою пасивністю проживає життя за готовою схемою, і прийнятим громадськістю стереотипам. Він з успіхом просувається кар’єрними сходами, але розуміння про неї продиктовано наявними нормами. Пояснюючи, до чого сниться подібний сюжет, вказують сонники: сновидінню настав час усвідомити наскільки вона самостійна, чи може він надалі не приймати самовільних рішень.\nРазом з тим сонники пояснюють подібну картину, як втілення моральних достоїнств, отриманих від сторонніх. Сновидінню потрібно пригадати — в радість чи тяжко йому було. Це дасть підказку на подальші вчинки — дотримуватися готових стандартів, або приймати самостійні рішення.\nЄ й інша інтерпретація: слідувати пішки уві сні по рейках, значить, наяву людина слід за життя, спираючись лише на самостійно намічений курс. На шляху таких людей не спіткають труднощі. Сновидінню необхідно дотримуватися послідовність своїх дій, і не збиватися з дороги.\nДо чого сниться, ніби рейки спускаються у воду? Сонники тлумачать знак, як поганий. Життєвий шлях на деякий період часу наповнитися проблемами, за рахунок яких людина вибитися з колії. Але чорна смуга скоро припиниться, і всі початі справи завершаться успішно.\nДо чого сниться переходити рейки? Це пояснюється так. У дійсності особистість не приймає до уваги суспільні норми, слідуючи своїм плином. Що чекає його в майбутньому, щастя і популярність, або плітки і неприємності?\nСонники пояснюють дані сюжети виходячи з того, з якою рішучістю діє у сні сновидець. У випадку якщо він біг через рейкові шляхи, означає, насправді вже намітив свій шлях, яким прямуватиме. Ймовірно, він потерпить збиток, проте це його не злякає. Людина готова піти на багато жертви, лише б слідувати своїй дорозі.\nЩо значить перейти в сні рейки по переходу залізниці. Сонники пояснюють, чому бачиться такий символ, як наявність підозр, острахів і відсутність рішучості. В існуючій життя сновидець стоїть на роздоріжжі, і підібрати вихід із ситуації не може, оцінивши свій сон.\nЛюдина на рейках\nСонники вважають: особистість на рейках — погана ознака. Тлумачення сну буде визначено виходячи з того, що побачив сновидець себе, або чужих персонажів.\nКоли спляча людина уві сні ліг на рейки, сонники уособлюють самотність, депресивний стан, аж до суїциду. Що послужило приводом, внаслідок яких пригод чоловік впав у такий стан — в подібному потрібно було розібратися раніше, інакше такими настроями не можна буде управляти.\nКоли стороннім особам у сні загрожує небезпека, або вони потрапили в аварію — це означає, що передбачається форс-мажорна ситуація, які порушать плани багатьох особистостей.\nДо чого сниться зірватися на рейки метрополітену? Кинутися вниз вказує на втрату впевненості, допомоги, боязнь вибрати. Коли уві сні все закінчилося добре, в дійсності так само вийде здолати важку ситуацію. Але, коли уві сні сновидець був травмований, сонники застерігають — необхідно бути підготовленим до конфліктних ситуацій з товаришами і сподвижниками по службі. Хворобливі відчуття, отримані при травмуванні, пояснюється як смуток, схоже на божевілля.\nКатастрофа в сні на залізничному або іншому рейковому транспорті вважається найчастіше предвещанием лих.\nСонники інтерпретують, до чого сниться потяг, який зійшов з рейок, як небезпека станом здоров’я. Щоб надати вплив на розвиток захворювання, потрібно вчасно звернутися до лікаря.\nДо того ж розглянути, ніби уві сні колона сходить з напряму, символізує страх сновидця виявитися жебраком. І справді, сплячому загрожує значне ускладнення грошового стану, аж до потрібності звернутися за підтримкою до рідних людей. Швидше за все, наяву вже переважає певна нестабільність, прийшов час прийняти тверді дії, щоб подолати труднощі.\nДивитися в сні, без емоцій, як електропоїзд зійшов з рейкових шляхів — значить, наяву вийде запобігти неприємності, за рахунок незначного зради. Не варто зневажливо ставитися до пояснень — якою ціною недовгого щастя іноді є муки самотності. Чи зможе сплячий розплатитися цим, або йому знадобиться здійснити власні принципи.\nОстерігайтеся підозрілих зустрічей, коли уві сні побачили, що з колії зійшов вагон. Сонник застерігає — просто опинитися під впливом неблагополучної компанії, і втягнутися в погану історію.\nСни на букву Р | Сонник рейки до чого сняться?


Офіційне сходження на престол Онуфрія відбудеться 17 серпня\n13.08.2014 16:26 68\nОфіційне сходження на престол новообраного предстоятеля Української православної церкви Московського патріархату митрополита Онуфрія відбудеться 17 серпня. Про це, як передає кореспондент Forum'у, на брифінгу повідомив протоієрей Георгій Коваленко.\nЗа його словами, вибори нового предстоятеля пройшли в два тури. У другому турі голосування Онуфрій набрав 48 із 74 голосів. «Митрополит Онуфрій набрав 48 голосів, голосування пройшло в два тури. У першому турі митрополит Онуфрій набрав 36 голосів, митрополит Антоній - 24 і митрополит Семион - 9 голосів. Саме вони і вийшли у другий тур», - заявив він.\nПри цьому протоієрей повідомив, що Собор єпископів на цей момент продовжує свою роботу.\nКрім того, за словами Коваленка, сьогодні в Києво-Печерській лаврі відбудеться урочистий молебень.\nЯк повідомляв ForUm, сьогодні, 3 серпня, Собор єпископів Української православної церкви Московського патріархату обрав митрополита Чернівецького і Буковинського Онуфрія новим предстоятелем УПЦ МП.\nпопередня новина Прикордонники затримали румуна з контрабандою мобільних телефонів наступна новина Кабмін створив групу для захисту інтересів України під час розділу майна СРСР


Жіночі сумки зі шкіри Made In Ukraine | Made in Ukraine\n« Найкращі шкіряні сумки в Києві!\nВзуття ручної роботи для найменших »\nЖіночі сумки зі шкіри Made In Ukraine\nНаплічна сумка Драккар\nШкіряні сумки – це вічна тема, тож ми знову до неї повертаємося На Етсі, виявляється, «живуть» безліч українських майстерень, що виготовляють подібні витвори зі шкіри! Найцікавіші варіанти жіночих сумок маленького розміру ми вам сьогодні і покажемо. Ну а якщо вам більше до вподоби сумки більших розмірів – лише розпочніть пошуки: ви обов’язково знайдете потрібний аксесуар серед виробів українських майстрів!\n1. Наплічна сумка Драккар. Цей витвір зачаровує своєю формою, виконанням і мистецьким тисненням на шкірі. Цікаво ще й те, що такі торбинки входять до українських народних надбань, адже подібні аксесуари дуже поширені в автентичному мистецтві Гуцульщини. Цей не дивно, адже шкіряні сумки – і гарні, і практичні, і зручні. На Етсі цю сумку продає TirithLeatherCraft з Києва, і коштує вона 300 дол.\n2. Горіхова торбинка. Ще одна подібна модель через плече – ось така сумочка горіхового кольору. У порівнянні з попередньою моделлю, вона більш витончена і тендітна, отож, підійде для більш романтичних натур. Коштує цей витвір 24 дол., а виготовлений він з коров’ячої шкіри. Його автор – HandyHochShop з Києва.\nШкіряна сумка з тризубом на ланцюжку\n3. Шкіряна сумка з тризубом на ланцюжку. Патріотизм може бути ось таким гарненьким і тендітним! Італійська шкіра, тиснений тризуб, ланцюжок замість ручок – і вийшов гарний ансамбль! Автор ідеї – MyFashionTerritory з Хмельницького, а коштує така сумочка 45 дол.\nКоричнева шкіряна сумка через плече\n4. Коричнева шкіряна сумка через плече. Розміри цього витвору: 23 на 25 см, матеріал – натуральна шкіра коричневого кольору. У цей дизайн можна закохатися: лишень подивіться, як тендітно поданий верхній клапан сумки! 134 дол. – і сумка ваша! Її можна купити у KaroEva з Києва.\n5. Маленька кругла сумка. Це ж просто диво дизайнерської думки, подивіться! Мініатюрна сумочка добре підійде до одягу в стилі кежуал. Коштує вона 80 дол. Причому, у продавця – sashapikula з Києва – є ще багато подібних витворів різних кольорів!


Депутати Рівненської облради виділили на спорт додаткові мільйони | ОГО\nЯк повідомили у прес-службі РОДА, за ці гроші планується проведення обласних спортивних заходи, навчально-тренувальні збори до чемпіонатів і кубків України, зокрема із боксу, футболу, баскетболу, міні-футболу, легкої атлетики, бейсболу та софтболу, кікбоксингу.\nДодаткове фінансування отримала Рівненська обласна федерація футболу. Понад 100 тисяч гривень організація використає на участь команд учасників АТО у Всеукраїнських змаганнях з футболу серед команд ліги учасників АТО.\nЧотири сотні тисяч гривень буде спрямовано на виплату одноразової винагороди спортсменам, спортсменам-інвалідам та їх тренерам. З цієї суми понад 204 тисячі отримає регіональний центр «Інваспорт».\nСто тисяч гривень планується спрямувати на заходи з національно-патріотичного виховання молоді. На проведення навчально-тренувальних зборів і змагань – 2,8 мільйони гривень.\nУправлінню культури і туризму Рівненської облдержадміністрації обсяг видатків на проведення заходів збільшено на суму 695 тисяч грн.\nЯк уточнили в прес-службі Рівненської обласної ради, питання про внесення змін до обласного бюджету підтримали більшістю на пленарному засіданні, яке відбулося 6 вересня. Загалом депутати розподілили 33,9 мільйонів гривень.\nНагадаємо, 29 серпня депутати-члени постійної комісії з питань соціальної політики і соціального захисту учасників АТО та членів їх сімей одноголосно підтримали питання про надання згоди на приватизацію квартири №38 в будинку №38 по вул. Богоявленська, м. Рівне. Дана житлова площа є спільною власністю територіальних громад області та перебуває на балансі комунального закладу «Обласна школа вищої спортивної майстерності» Рівненської обласної ради. Депутати рекомендували винести його на сесію обласної ради, адже йшлося про житло для рівненської спортсменки Ольги Земляк.\nАвтор: Василь ШТУНДЕРПереглядів: 1188\nдодаткове фінансування, активні депутати, депутат від рівненщини


Як влаштована та принцип роботи кавоварки різних видів | Різновиди та типи кофемашин — Основні характеристики\n⭐ Як влаштована та принцип роботи кавоварки різних видів\nЯк влаштована та принцип роботи кавоварки різних видів\nЗдавна кава вважається улюбленим напоєм величезної частини людства. Його приємний аромат і ніжний смак припали до душі багатьом поколінням людей. Раніше кожен народ мав свій спосіб приготування кави і для багатьох це вважалося особливим таїнством. Зараз, замість традиційних турків і спеціальних ємностей для заварювання кави, все частіше використовуються кавоварки і навіть кавомашини, що працюють в автоматичному режимі. Серед величезної кількості переваг є один маленький мінус - іноді техніка ламається і потрібен ремонт кофемашин.\nСьогодні найчастіше використовуються кавоварки таких типів:\nфренч (або французький) прес;\nУ цій статті будуть розглянуті особливості та принципи роботи різних видів приладів для заварювання кави.\nЯк користуватися кавоваркою френч прес\nЦе одна з найпростіших за конструкцією кавоварок. Завдяки відсутності електричних вузлів нею можна користуватися не тільки вдома, а й на природі чи подорожі. Конструкційно кавоварка виконана у вигляді скляної колби з жаро- та ударостійкого скла з вбудованим ручним поршнем, на нижньому кінці якого закріплений металевий фільтр. До особливостей конструкції слід віднести низьку вартість та широкі можливості для експериментів за ступенем міцності, температурними та смаковими характеристиками напою. Крім кави у колбі французького преса можна готувати чай, коктейлі чи соки.\nЯк працює кавоварка френч прес\nДля того щоб заварити ароматну каву необхідно:\nпопередньо змолоти кавові зерна і закип'ятити воду;\nкавовий порошок засипати у скляну колбу та додати гарячу воду;\nперемішати розчин ложкою та заварювати протягом 3-5 хвилин;\nза допомогою преса відокремте гущу вниз, а чистий напій розлийте чашками.\nГейзерна кавоварка особливості виконання та принцип роботи\nПристрій кавоварки не відрізняється складністю конструкції, але це не перешкода для отримання вишуканого напою з особливим ароматом. Вона складається з нижнього відсіку для води, який підігрівається на плиті або за допомогою Тена, верхньої посудини для кави та фільтра, що розділяє ці два резервуари. У сітчастий фільтр засипають порошкову каву. Коли вода набирає необхідну температуру, вона під тиском починає надходити у верхню колбу до подрібнених зерен. В результаті взаємодії кава заварюється, розчиняючись у окропі.\nДля виготовлення корпусу може застосовуватись кераміка, алюмінієвий сплав або нержавіюча сталь. Частини корпусу з'єднуються між собою різьбовим з'єднанням і для збирання достатньо накрутити їх один на одного. Підігрівати кавоварку можна не лише на кухонній плиті, а й взяти із собою на природу.\nЩоб приготувати смачний напій, достатньо виконати кілька нескладних кроків:\nзалити у нижню частину максимально чисту воду;\nзасипати в сітчастий фільтр наперед підготовлений кавовий порошок;\nз'єднати частини кавоварки між собою, звертаючи увагу на густину з'єднання;\nвстановити кавоварку на конфорку плити або включити до електророзетки;\nдочекайтеся характерного "шипіння" і зніміть прилад з конфорки (електричні кавоварки автоматично вимикаються).\nЦей тип обладнання для приготування ароматної кави відрізняється компактністю та високою надійністю. Кавоварка складається з прозорої, найчастіше скляної, колби, нагрівального елемента (ТЕНу) та спеціального фільтру.\nІснує чотири види фільтрів:\nпаперові. Це одноразові фільтри. Найкращим чином підходять гурманам, тому що не залишається ні присмаку, ні запаху від кавового напою, який заварювався минулого разу. До переваг відноситься і низька вартість аксесуара;\nнейлонові. Розраховані трохи більше 50 заварок кави. Зазвичай такі фільтри йдуть у комплекті з новою кавоваркою.\nзалізні. Багаторазові фільтри. До недоліків можна віднести металевий присмак, що виникає після кількох циклів використання. Потрібне регулярне очищення.\nзолоті. Удосконалений варіант аксесуара. Виготовляється з нейлону, але покривається нітратом титану, що робить його практично вічним, але ціна його відповідна. Однак не можна забувати про регулярне чищення.\nКраплинна кавоварка це найкращий вибір для невеликого офісу або для дому. Тривалість приготування напою залежить від потужності ТЕНу, а смакові якості, крім характеристик зерен, визначаються у тому числі матеріалом колби. Тому віддавайте перевагу кавоваркам зі скла.\nпроточний ТЕН, поміщений у нижню частину пристрою;\nводяний резервуар (розташований у верхній частині кавоварки);\nвідсік для встановлення фільтра (також знаходиться у верхній частині);\nфільтр для кавового порошку.\nПісля включення кавоварки ТЕН нагріває воду приблизно до 90 градусів. Гаряча вода піднімається і по краплині потрапляє у фільтр з меленою кавою, проходить через неї і накопичується в чаші. При цьому осад залишається на стінках, а в чашу потрапляє лише чиста кава.\nПроцес заварювання кави дуже простий:\nналити в резервуар необхідну кількість води (за відміткою);\nзасипати у фільтр готовий кавовий порошок;\nзакрити кришку кавоварки;\nКоли чаша наповниться, вимкніть кавоварку і не забудьте очистити заповнений фільтр (якщо він не одноразовий).\nКапсульна кавоварка: інструкція з використання\nЦей тип приладів відноситься до автоматичних кофемашин. Для приготування напою достатньо вставити капсулу у відповідний відсік, зафіксувати її та натиснути кнопку старту. Через кілька хвилин ви отримаєте готову порцію напою, що бадьорить. Особливістю капсульних кавоварок є те, що для повторного запуску очищення елементів приладу не потрібно: достатньо витягнути використану капсулу та вставити нову. Однак ціна таких приладів досить висока і вони не терплять недбалого відношення.\nВлаштування кавомашини капсульного типу\nНа зовнішніх панелях приладу знаходяться елементи, доступні користувачеві і служать для завантаження капсул і води, а також для управління режимами роботи пристрою:\nпіддон для встановлення чашок з інтегрованим каплесборником;\nпластиковий резервуар для холодної води. Зазвичай знаходиться у задній частині корпусу;\nконтейнер для використаних капсул. У деяких моделях відсутня і відпрацьовані капсули необхідно витягувати із завантажувального відсіку самостійно;\nпанель для керування роботою машини з кнопками пуску, налаштування рівня міцності напою та величини порції. Деякі виробники передбачають можливість всі установки виконувати за допомогою однієї кнопки;\nкапучинатор служить для підготовки та подачі у напій молока. Залежно від модифікації кавоварки капучинатори бувають ручні та автоматичні.\nКавоварки ріжкового типу принцип роботи\nЦей різновид приладів для приготування кавового напою відноситься до дуже складних по конструкції пристроїв. Але навіть попри особливості, вона має найвищу вартість серед автоматичних приладів. Тому ріжкова кавоварка це найкращий вибір для гурманів та поціновувачів вишуканих ароматів.\nЩоб приготувати напій, мелену каву (близько 7 грамів) засипають у холдер (ріжок) і ущільнюють за допомогою темпера. Після цього ріжок встановлюється у спеціальний роз'єм, на панелі керування вибирається режим роботи приладу та запускається процес приготування напою.\nГаряча вода, після нагрівання до 90 градусів, під тиском (близько 9 бар) подається в холдер, де проходячи через спресований кавовий порошок, перетворюється на ароматний еспресо з гарною пінкою.\nПринцип роботи кавомашини типу "Автомат"\nТакі кавомашини мають головну особливість – користувачі ніколи не замислюються, як увімкнути кавомашину. Адже для цього достатньо натиснути лише одну кнопку.\nПристрій кавоварки досить складний і технічні особливості конструкції рідко цікавлять звичайного користувача. Тому розглянемо лише основні вузли та зовнішні елементи. На корпусі, крім кнопок керування та цифрового табло (не у всіх моделях), розташовані:\nавтоматичний капучинатор для виготовлення молочної “пінки”;\nємність для завантаження цілісних кавових зерен;\nвідсік для збирання відпрацьованої гущі;\nблок приготування напою.\nВнутрішня "начинка" "автомата" складається з помпи, що створює високий тиск, водяного резервуара, спеціального бойлера, невеликого теплообмінника та трубки подачі води до блоку приготування кави. Також до складу "автомата" входить кавомолка та ряд сервісних пристроїв, включаючи пристрої для підігріву чашок та самоочищення накипу.\nНаприкінці розглянемо, як працює кавомашина "Автомат"\nПісля увімкнення машини запускається тест вузлів та агрегатів. Якщо збоїв та несправностей не виявлено, світиться зелений індикатор готовності. Наступним етапом є нагрівання води до робочої температури (близько 95 ° С).\nПісля вибору типу напою дозована кількість зерен подається в кавомолку, а готовий подрібнений порошок переміщається в бункер. Тут він пресується і готова пігулка ошпарюється окропом під підвищеним тиском (близько 15 бар).\nУ міру готовності ароматний напій наливається безпосередньо в чашку, а відпрацьована таблетка автоматично потрапляє у відсік для збирання відходів. Після цього машина вимикається.


Загострення в Сирії. Шанс для України? | Національний Корпус\nЗагострення в Сирії. Шанс для України?\nby\tАндрій Білецький\t/ 28 Лютого, 2020 09:10\t/ Published in Андрій Білецький, Блоги\nРосіяни вночі завдали авіаудару по турецьких військових у сирійському регіоні Ідліб, загинули щонайменше 22 солдат.


Ощадбанк видав «теплих» кредитів на 3,2 млрд грн — Мінфін\n19 жовтня 2017, 19:31 Читать на русском\nОщадбанк видав «теплих» кредитів на 3,2 млрд грн\nЗагалом з 2014 року Ощадбанк видав 184 тис. «теплих» кредитів на суму 3,2 млрд грн. Позичальникам відшкодовано з держбюджету 1,1 млрд грн.\nУ Києві та області за цей період видано понад 14 тис. енергоефективних кредитів на загальну суму 292 млн грн, відшкодовано 86 млн грн. Про це йдеться в повідомленні банку.\nЗа даними банку, 478 ОСББ з 2015 року провели тепломодернізацію будинків завдяки отриманим в Ощадбанку коштам. Їх профінансовано на суму понад 47 млн грн, клієнтами вже отримано від держави відшкодування на суму 14,3 млн грн, в процесі отримання ще близько 5 млн грн.\nУ Києві та області профінансовано 18 ОСББ на загальну суму 3,48 млн грн. Вони отримали 960 тис. грн відшкодування з державного бюджету та 650 тис. грн – з місцевого бюджету.\n22 жовтня 2017, 17:21


Стилі татуювань | Cool Tattoo Ua\nПерші тату-машинки з'явилися починаючи з 1872 року, ми зараз розглядаємо традиційний метод татуювання. Машинка для татуювання змінила галузь і привела до появи різних стилів татуювань. Давайте подивимося на традиційні татуювання.\nСтиль татуювання мінімалізм\nМінімалізм - це витриманий і лаконічний стиль, який бере своєю елегантністю. Закон стилю - це геометричні форми, мінімум кольорів, малі масштаби. В основних мотивах стилю є символи, тварини, знаки, квіти, ілюстрації з книг.\nСтиль татуювання Орнаметал бере початок в історії орнаментів стародавніх цивілізацій, які досягли досконалості за часів Римської імперії. Такі татуювання складаються з декоративних візерунків і відомих художніх елементів - римських, грецьких, Ассірії, перських і будь-яких інших.\nСтиль татуювання олдскул\nОлдскул, або стара школа татуювання відноситься до західного (особливо американському) тату-стилю. У західному світі довгий час було не прийнято робити татуювання у всіх, крім моряків. Південно-західні племена Асі і полінезійці мають велику культуру татуювання. Сам термін «татуювання» походить від таитянского слова ( «ta-ttow», який є звуком їх традиційної тату-машини). Острови стали джерелом тату-культури і проникли в західний світ завдяки морякам.\nБудь то різьблення по дереву або стара шрімсшоу, мистецтво татуювання протягом століть перебувало під впливом гравюр.\nСтиль татуювання Полінезія\nМало хто знає, що мистецтво татуювання вперше з'явилося в Полінезії. Сучасні татуювання в стилі Полінезія є одними з найкрасивіших і насичених.\nПлемінні або первісні татуювання - це одна з найстаріших і найбільш незрозумілих форм мистецтва в світі татуювань. Стиль трайбл - це носій самого сильного символізму і уособлення історії людства.


Вченим вдалося нормалізувати рівень тестостерону за допомогою клітинних технологій\nФахівці з Університету Цзинань розробили новий метод лікування гіпогонадизму у чоловіків. Дослідники навчилися перетворювати зрілі клітини шкіри на клітини, що виробляють тестостерон. При гіпогонадизмі рівень тестостерону в організмі чоловіка знижений. Це пов’язано з дисфункцією синтезуючих цей гормон клітин Лейдіга в сім’яниках.\nЗамісна гормональна терапія тестостероном зменшує вираженість деяких симптомів гіпогонадизму, таких як проблеми з настроєм, сексуальна дисфункція і слабкість м’язів. Але вона також підвищує ризик розвитку раку простати і серцево-судинних захворювань, розповідає The Indian Express.\nВ ході нового дослідження фахівці вивчили 11 транскрипційних факторів – білків, які могли вплинути на здатність клітин Лейдіга виробляти тестостерон. Генетичні маніпуляції з трьома транскрипційними факторами привели до перетворення клітин шкіри мишей в клітини, за функціями аналогічні клітинам Лейдега. Вони виробляли тестостерон. Коли дослідники пересаджували ці клітини в насінники гризунів з гіпогонадизмом, рівень тестостерону в організмі тварин нормалізувався.\n« Грудне вигодовування робить дитину менш вибагливою в їжі\nУченые: в России появилась более опасная версия ВИЧ »


Родзинки туристичної мапи Херсонщини. - Вільне життя\nКультура, Різне, Розваги, Соціум\nРодзинки туристичної мапи Херсонщини.\n03.08.202103.08.2021Автор Вільне Життя\nПрес-тури областями України, які організовує Харківський прес-клуб, дають можливість побачити область сукупно в умовах реформування.Особливо в цей переломний час завершення процесу децентралізації і життя в умовах пандемії. Серед успішних напрямків роботи громад Херсонщини, де побували представники регіональних мас-медіа – розвиток зеленого туризму і орієнтація на внутрішнього мандрівника. Ініціатива Президента України «Мандруй Україною» має підтримати цю галузь. На Херсонщині з розвитком туризму такі ж проблеми, як і в усіх: бездоріжжя, відсутність інфраструктури, брак сервісу європейського рівня. Сподіваються тут на державну підтримку, зокрема ухвалення вже розробленого законопроєкту про спеціальну туристичну зону «Херсонщина». Адже область, яка має адміністративний кордон з Кримом, є фасадною для людей, що перетинають кордон. Дивлячись на те, як розвивається Херсонська область, кримчани формують думку про всю країну. Відрадно, що вже є спільний з ЄС проєкт «Дорога смаку і вина», який по-новому відкриває цей край . Адже смакувати херсонськими кавунами, сиром, вином, фруктами та овочами краще на природі, на базах зеленого туризму. Розробили тут і новий туристичний маршрут «Таврійське екооздоровлення». Обласна влада, громади міст та селищ, туроператори підписали меморандум про співпрацю.\nКілька локацій зеленого туризму відкриють для наших читачів край нових вражень і успішного досвіду.\n«Зелені хутори Таврії» – єдине в Європі і в Україні місце сільського зеленого туризму .\nІніціатор проєкту Олександр Долинко, поділився секретами створення перлини Таврії, якою вдається дивувати гостей впродовж 12 років. Пан Олександр – військовий чоловік, звільнився зі Збройних сил у 1991 році і заснував торфопідприємство – виготовляв добрива. На гектарі землі на Дніпрі побудували невеличкий готель сільського типу, музей – так з’явилася база відпочинку “Чайка”. Сім»єю розробили маршрут пониззям Дніпра на безшумних двигунах, розповідали про озера, лілії, птахів і різних тварин, які тут гніздяться. Так підприємець впіймав настрій містян і переконався, що треба людям раз на рік змінювати середовище, походити босоніж травою, зарядитися від землі і води позитивною енергетикою. Побачивши, що на такий сільський зелений туризм є чималий попит, Олександр заснував масштабний проєкт – “Зелені хутори Таврії”. Для цього він об’єднав однодумців. Вони отримали по два гектари землі під особисте селянське господарство і продовжили тему сільського зеленого туризму через ремесла.\n-Це територія «Дев’ятої козацької паланки» в пониззі Дніпра. Колись тут розміщувались кардашинські хутори, які були знищені владою перед війною, займали вони понад 100 гектарів. Ми вирішили, що тут можна не тільки привернути увагу до Херсонщини, а й прославити край забутими ремеслами, адже сучасні діти і гадки не мають як зробити глечик чи виплести кошик, зробити своїми руками свічку і вишити прошву. А слово «Зелені» в назві комплексу означає не тільки колір луків та гаїв, а й концепцію ставлення до довкілля,- говорить господар. Про своє дітище Олександр Долинко може розповідати годинами і днями, він залюблений у цю справу, живе нею. Спочатку в організаторів були плани про взаємозв»язок із зарубіжними турагенствами, де працюють земляки. Коли справа пішла на лад, пандемія перебила всі плани. Але саме вона і посприяла розвитку внутрішнього туризму. За традицією групи туристів тут зустрічають хлібом-сіллю. На цей ритуал минулоріч пішло майже дві тисячі хлібин. У кращі роки на хуторах приймали до 30 тисяч відвідувачів за сезон, який триває з квітня до листопада. А от останній рік видався важким: через коронавірус відпала значна частка груп – школярів та студентів.Але , за словами, Олександра, працівників вдалося зберегти. Він впевнений, що зелений туризм надзвичайно потрібен Херсонщині, бо ж на зелених хуторах не лише пропонують дізнатися про ремесла, спробувати щось зробити руками чи скуштувати домашніх страв. Це місце дає роботу сотні людей, які заробляють гроші, годують сім’ї та сплачують податки.\nДавайте і ми пройдемося цим своєрідним музеєм просто неба , що об`єднує майже 50 стародавніх українських хуторів, презентуючи майже три десятки забутих ремесел. Це живе місто майстер-класів, де працюють вмілі ремісники. Дивлячись на карту розташування цього поселення, я не знаю чому надати перевагу: Хутір розпису тканин, Хутір свічкової справи, Хутір валяння вовни, ковальства, лозоплетіння, гончарного мистецтва, столярства, бісероплетіння, Хутір лицарства, Хутір-Монетний двір, Хутір квасу та меду, миловаріння, морозива, броварня… Та ще цікавіші Хутір чистого повітря, Вільховий хутір, Квітковий, Хутір Кожум`яки, Хутір торфу, музичний, гутника, мотузяний, рибацький та хлібний хутори. А ще тут є Цирульня, де самого Олександра Долинка підстригають «під горщик» і знають багато про історію цієї справи. А дівчаткам заплітають косички з майстер-класом. Довкола хуторів тягнуться водні канали, відстань між ними невелика – деякі розташовані зовсім поряд, між деякими пройти кількасот метрів. Тут є канавки і містки через них, острівці та озерця, а ще – густий ліс навколо. І як ідеш хуторами, наче гуляєш справжнім селом: кожен хутір має свій тин, там стоїть дім – є навіть справжні мазанки, і кожен двір – різний. Ми зайшли до світлиці Оксани Поплавської, яка тоне у воскових ароматах. Часу обмаль, тому довелося лишень спостерігати, як вміло майстриня допомагає виготовляти свічки, розповідаючи про форми для них, кріплення гнотів, застерігає, що розплавлений віск дуже гарячий. Пані Оксана, виготовляючи свічки- обереги з вощини, переконана, що руки майстра вкладають у виріб енергетику майстра, тому слід думати про щось добре, аби, коли запалюєш свічку в хаті, панували позитивні емоції. На таємничому Хуторі знахарки ми все дізналися про подорожник, Петрів батіг, ромашку та ще десятків два цілющих трав і квітів, які ростуть на землях хуторів. У Гарматному дворі стріляють, та так, що можна переляк одержати, як справжні козаки, із справжнісіньких гармат, правда, з мініатюрних… Вперше тут побачила білий, як смалець, мед не з акаційового цвіту, а ріпаковий, екологічно чистий. Деякі хутори мають власні сувенірні крамниці, які тематично пов’язані з ремеслом, на якому цей хутір спеціалізується.Тут можна придбати керамічний посуд, свічки, прикраси, ляльок із тканини.\nУ пані Катерини, яка займається рукоділлям, сотні ляльок, подарункових наборів, варіантів мотанок. Цією цікавою справою вони займаються із сестрою. Любить майстриня розробляти нові колекції, тішиться, коли дітвора захоплено вибирає іграшки. Я не втрималася і взяла для внучки Анни кумедного медведика , який може розповідати казки, коли його вдягнути на руку і гратися в ляльковий театр.З майстринею – світлина на згадку.\nТут також можна зробити собі монету на згадку – коштує від 50 гривень, викувати підкову на щастя, можна – скелелазінням, покататися на квадроциклах, конях, дізнатися про користь іпотерапії – на кінному дворі. А ще тут дуже смачна вода із скважини і цьогоріч багато шовковиць, всім вистачає. Є готель, мангал, місце для проведення корпоративів, квестів і днів народження. Навіть місце для наметів.\nТаким чином кожен зможе не тільки насолодитися красою природи Таврійського краю, а й долучитися до власного коріння, побачити своє, рідне, посприяти його розвитку.\nПосеред Олешківського лісу, що неподалік Херсона, є рекреаційна місцевість, занесена до карти зеленого туризму Херсонщини, – «Чумацька криниця». Власник її Олександр Книга, який понад 30 років очолює Херсонський обласний академічний музично-драматичний театр імені Куліша, створив там «Лісовий театр». Відрадно, що з паном Олександром можна поспілкуватися перед початком вистави. Люди дякують за спектаклі просто неба, перепитують про репертуар на літо, бідкаються погодою, бо тоді були перманентні дощі. Я не тільки передала привіт від постійних учасників міжнародного театрального фестивалю «Мельпомена Таврії» , тернопільських артистів, яких директор добре знає, бо фестиваль має понад 20-річний стаж, а й запитала про ідею такого дива в лісі.\n-Ми зробили класичну сцену і проводили тут репетиції, потім чаювали,- розповідає пан Олександр. – схил навпроти дуже зручний для сидінь, як і сцена-галявина, де для глядачів розкидали солом’яні снопи та крісла-мішки, розпалювали багаття , пропрацьовували сценки. Приходили сюди режисери, критики й журналісти. Просто була фішка-локація,- сміється директор.- А потім зрозуміли, що формат цікавий і для пересічних глядачів. І так уже 10 років тут працюємо.\nТравень відкриває сезон, вересень завершує. У ковідний карантин артисти працювали просто неба, глядачі зберігали соціальну дистанцію.\nМені випала нагода побачити першу репертуарну виставу «Лісова пісня» за мотивами твору Лесі Українки. Неймовірне видовище, яке довго не відпускає. Сценографію створює сама природа: шум вітру, кумкання жаб, цвірчання коників-стрибунців, плюскіт води, шелест у кронах дерев, мокрі Потерчата та Водяний, які виходять з озерця. Хочеш-не хочеш, а ти розчиняєшся у цьому дійстві, зливаєшся з нічним зоряним небом і факелами в руках героїв, схлипуєш разом із Мавкою, яка має у серці те, що не вмирає, і далеким сичем ,звук якого долинає з глибин лісу. Таке враження, що ти в колі акторів, вони танцюють на галявині праворуч, стрибають через вогонь – ліворуч, дійство зі сцени переноситься у міжряддя і ти стаєш одним із героїв цієї феєрії почуттів, краси, великого кохання і зради, зневіри і бурхливих веселощів. Ти тільки сам обираєш енергетику хвилі Лесиних символів на крихкій межі явного і вимріяного, реального і міфічного, баченого тільки авторкою. Від майстерної гри акторів, тобі передається енергетика Того, Хто греблі рве і ревнує Русалоньку до Водяного, Того , Хто в Скалі сидить, від жінки, якій ніколи ніхто не вгодить -Матері з одвічною мрією про тиху старість під крилом у сина, чи хороводу Русалок і Потерчат, які чіпляються за руки і дивними голосами прорікають свій зв»язок зі світом. Заворожує мудрісінький дядько Лев із осучасненими «приколами». Я бачила цю перлину драматургії сотні разів у різному виконанні в різних куточках України, але так близько тільки тут вникла, як же Леся любила життя, як їй хотілося зробити світ кращим, лагіднішим, повним тепла, довіри, любові. По-іншому вона не виписала б так багато і зворушливо Лукаша і Мавку. Якби трагічно не склалася доля їхнього кохання , вони символізують інший вимір – щасливий, глибокий, гармонійний, чистий у єдності з природою. Класика мабуть і є тому класикою, бо дивиться на віки вперед і бачить той майбутній безклопітний світ, до якого ми прагнемо, спотикаючись об життєві негаразди. Дуже вдячна творцям вистави за подаровані емоції, атмосферність дійства.Поруч зі мною сиділи одесити, запоріжці, гості з Італії, вони не приховували задоволення від побаченого, глядачі віддячували акторам бурхливими аплодисментами.Не залишає враження, що це театр майбутнього. Чи минулого? Отак у міжчассі і проживаєш години феєрії, яку відтворюють артисти. У Лісовому театрі ставлять ще вистави «Кицька на спогад про темінь» Н.Неждани ,«Майська ніч» М.Гоголя, “Сон літньої ночі” В.Шекспіра, театралізоване дійство «В ніч на Івана Купала». Для того щоб театр продовжував працювати під час карантину, а люди й далі відчували причетність до спільноти, крім театральних вистав на базі «Чумацької криниці», влаштовують перегляди фільмів просто неба. Глядачів розважають музиканти, була окрема сцена для співачок, на іншій локації проводили вікторини. Олександр Книга каже, що глядачів завжди повно, всі в захваті, бо людям хочеться підтримки, відчуття колективізму, єднання з красою.\nТак херсонці пишуть історію про те, як театр може змінюватись і змінювати, виходячи за межі класичної сцени та глядацьких сидінь у залі.\nЗа 40 кілометрів від Херсону на березі Дніпробузького лиману знаходиться невелике село Станіслав, яке стало центром об»єднаної громади , приєднавши у 2017 році до себе села Широка Балка, Олександрівка, Софіївка. Загальна кількість населення близько 10 тис осіб. Очолює громаду харизматичний голова Іван Самойленко. Він залюблений у свій край і хоче, щоб українці хоч раз побували на берегах Широкої Балки, побачили красу Станіславських скель. Очільник громади розповів про плани розвитку зеленого туризму, оскільки вони ще в зародковому стані. Але відрадно, що є першопрохідці, є школа для навчання ведення бізнесу саме в цій перспективній галузі. Голова знає безліч легенд краю, історію і міфи рідної землі, чим щедро ділиться з гостями.\nНезважаючи на те, що перша згадка про село Станіслав датується 1697 роком, люди на цій території жили здавна. Тут можна побачити залишки старовинних валів, датованих I – II століттями нашої ери. За словами Івана Самойленка, ці землі були пов’язані з грецькою колонією Ольвія, яка знаходилась на протилежному березі лиману. Ймовірно, на території села Станіслав розташовувався храм Деметри, описаний Геродотом. Розповідають, що тут були знайдені дві візантійські монети Х століття. За відомостями істориків, на місці села Станіслав почав формувати свої війська для національно-визвольної війни Богдан Хмельницький. Тобто саме Станіславські скелі стали таким “місцем сили” найвідомішого українського гетьмана Богдана Хмельницького. Про місце перебування тут козаків свідчать і козацькі хрести XVIII століття на місцевому кладовищі\nА ще – це місце щасливих людей. І не тільки тому що тут знімав кліп на пісню “Місця щасливих людей” Андрій Кузьменко з легендарним гуртом «Скрябін». Споглядаючи таку красу, вдихаючи на повні груди озон на над найбільшим лиманом України, можна відчувати притоки тільки позитивної енергії, а розставивши руки назустріч вітру , тебе огортає відчуття щастя від польоту над водою, скелями, буднями. А то ж просто тільки вітер в обличчя! Заказник «Станіславський» часто називають Станіславським рогом, мисом і навіть Херсонськими горами. Площа заказника – майже 700 гектарів. Видовищні Станіславські скелі, прикрашені польовими травами та різнобарвними квітами, круті стежки яких ведуть до лиману. Саме тут запитуєш себе, які ж великі кошари треба мати, щоб ті всі хмари-вівці помістилися…А вони котяться, біжать, летять до небокраю, де лиман впадає в Чорне море. Багато відпочиваючих вже відвідує Станіславські скелі, але інфраструктурна мережа тільки спирається на ногиі. Хоч уже є оселі, готові прийняти туристів на ночівлю зі сніданками, обідами й вечерями. Природа і працьовиті, підприємливі люди є неоціненним потенціалом розвитку Станіславської ТГ. Цьогоріч тут стартує реалізація проєктів: “Створення пішохідно-велосипедних маршрутів і зон з покращеною інфраструктурою з елементами туристичної навігації” та “Створення Центру підтримки бізнесу та туризму Станіславської ТГ”.\nСвої пропозиції в розвиток галузі внесла і екскурсоводка Ілона Голінько. Свого часу жінку сільська рада відправила в ознайомчу поїздку до Карпат. Там вже місцевий туризм був на підйомі. Пані Ілона, надихнувшись , вирішила докластися до розвою галузі в рідному селі.\n-У нас вже був взятий курс на туризм. Ми створили розважальний продукт. Одна справа просто приїхати на скелі подивитись, десь переночувати, щось поїсти – і все. Ми з чоловіком вирішили створити для туристів розвагу. Так народився наш екстрім-тур “Станіславські скелі” на позашляховику. І ось вже більше року катаємо! – розповідає Ілона Голінько. – Маршрут довгий,з красивими локаціями.Світлини можна робити просто з автівки, передбачені і зупинки. Люди дуже захоплені красою місцевих берегів,- розповідає водійка і екскурсоводка. Наразі піонери сільського туризму вирішили розширити спектр послуг у кооперації з іншими підприємцями. Тобто є нічліг, розваги, харчування і незабутні враження. Можна тут відпочивати і з наметом.\nІ на завершення – кілька цифр статистики.Минулого сезону на Херсонщині побувало чотири мільйони туристів. Цьогоріч очікують до п»яти мільйонів, незважаючи на продовження карантинних обмежень. До речі, у Херсонській області найнижчий рівень інфікування коронавірусом в Україні.\nМатеріал підготовлений завдяки прес-туру в межах проекту Харківського прес-клубу Media Hub Kharkiv за підтримки «Медійної програми в Україні», що фінансується Агентством США з міжнародного розвитку (USAID) і виконується міжнародною організацією Internews.\nСередньовіччя, готика та сецесія Бережан\nЯк не знаєте, чим зайнятись у вихідний, — їдьте досліджувати міста й містечка Тернопільщини. Так зробила я, вирушивши до Бережан...\n17 Серпня, 201816.10.2020\nПРОЩАЮТЬ ТИХ, ХТО КАЄТЬСЯ. Не можна прощати росіян, які розпочали війну проти України. Про це в інтерв’ю журналу «Україна» сказав...\n21 Липня, 201716.10.2020\nОдин день із життя «Циганки»\nОновлений торік пляж «Циганка» швидко завоював прихильність тернопільців і гостей міста. Не дивно, що люди йдуть сюди відпочивати. Ми з...


Відбувся Круглий стіл на тему «Дотримання прав людини в Миколаєві: стан та шляхи покращення» - Чорноморський національний університет імені Петра Могили - ЧНУ iм. Петра Могили\n22 січня 2019 року в залі Вченої ради ЧНУ ім. Петра Могили відбувся Круглий стіл на тему «Дотримання прав людини в Миколаєві: стан та шляхи покращення». Захід пройшов у рамках проекту з протидії дискримінації «Миколаїв – місто рівності». Як відомо, ЧНУ ім. Петра Могили та Сімейний психологічний центр «Клуб непослушных детей» виступають головними партнерами у впровадженні проекту «Миколаїв – місто рівності». Створення і реалізацію проекту втілює ГО «Майстерня Добра». Фінансову підтримку проекту надає Посольство Королівства Нідерландів в Україні.\nЗахід розпочали ректор ЧНУ ім. Петра Могили Леонід Клименко та Ганна Норд, директор Інституту післядипломної освіти.\nСпікерами та гостями Круглого столу були:\nСвітлана Одінцова – регіональний представник Уповноваженого Верховної ради України з прав людини у Миколаївській області.\nОлександр Синьов – головний спеціаліст відділу уповноважених Голови з питань контролю за дотриманням прав людини в поліцейській діяльності Управління забезпечення прав людини, державний службовець 6 рангу.\nГліб Головченко – директор Коледжу преси та телебачення, голова Миколаївської обласної громадської організації «Миколаївський прес-клуб», президент Асоціації молодіжної преси України.\nДінара Локтіонова, старший викладач кафедри соціології, презентувала результати соціологічного дослідження, які були проведені в рамках проекту. Також представники Центру соціально-психологічної підтримки ЧНУ імені П. Могили виголосили доповідь про психологічні фактори, які впливають на дискримінацію та її наслідки.


Мастика - Купити мастику за найкращою ціною в Олександрії - ibud.ua\nОлександрія Будматеріали Гідроізоляція Мастика\nЧасті питання про мастику в Олександрії\n⇒ Які ціни на мастику в Олександрії?\n⇒ Де купити мастику в Олександрії?\nНа ibud.ua ви можете купити мастику чи замовити з доставкою в Олександрії у 73 компаній. Інтернет-магазини Мастика.\n⇒ Які самі дешеві товари в категорії мастика в Олександрії?\nТоп 5 товарів з найнижчою ціною: Бітумна Мастика готова Оргкровля 20 кг Мастика гідроізоляційна WaterBlock 6 кг Мастика захисна ТехноНІКОЛЬ №57 алюмінієва 20 кг Мастика гідроізоляційна ТехноНІКОЛЬ №24 МГТН УКР 20 кг Мастика ТехноНІКОЛЬ AquaMast антикорозійна УКР 2,4 кг\nТовари, які купують найчастіше: Однокомпонентна гідроізоляційна мастика Ceresit CL 51 7 кг Мастика ІКО Plastal 5 кг чорний Мастика ІКО Shingle Stick 310 мл чорний Однокомпонентна гідроізоляційна мастика Ceresit CL 51 14 кг Мастика ТехноНІКОЛЬ AquaMast бітумна УКР 18 кг\nдля покрівлі (103)\nдля труб (50)


Меланія Трамп пpигoломшила шанувальників розкішним образом (фото) – Intermarium-Новини Міжмор'я\nYou are here: Home / Події / Світ / Меланія Трамп пpигoломшила шанувальників розкішним образом (фото)\nМеланія Трамп пpигoломшила шанувальників розкішним образом (фото)\nМеланія Трамп, яка раніше викликала шквал критики через нову зачіску, вийшла в світ у блискучому обтягуючому білому платті від Céline, пише Радіо Максимум\nПрезидент США Дональд Трамп виступив з чотирихвилинною промовою, в якій підбив підсумки двох років на місці глави США, а також поділився планами на майбутнє. “Нам належить зробити ще дуже багато. Я думаю, наступні два роки будуть дуже захоплюючими”, – сказав він.\n48-річна перша леді США відзначила святковий декор і подякувала тим, хто взяв участь в оздобленні Білого дому. “Ласкаво просимо у Білий дім! Приємного вечора. Щасливого Різдва і Нового року”, – побажала всім присутнім перша леді.