Економічна і соціальна географія зарубіжних країн / Виникнення й еволюція географії і країнознавства | BiG-LiB.com - Електронна наукова бібліотека\nГеографічне дослідження країн в тій чи іншій формі зародилося одночасно з виникненням цивілізації у відповідь на зростаючі потреби людини у пізнанні інших територій.\nАнтичні часи (прибл. VIII ст. до н. е. — V ст. н. е.). У цей період виникли, розвинулися і занепали перші державні утворення. Деякі з них (Давній Єгипет, Карфаген, Давня Греція, Давній Рим тощо) зробили великий внесок у світову цивілізацію: започаткували політико-територіальний поділ географічного простору, перші міждержавні контакти, територіальні загарбання. У ті часи способом здобуття територій були війни, а головним засобом територіальних змін на політичній карті — погрози силою.\nЗнання античних вчених про інші землі та країни сприяли відкриттю загальних географічних закономірностей.\nПерші природничо-наукові уявлення виникли у Давній Греції, де географія як одна з основних наук розвивалася у кількох напрямах. Вважають, що саме тут зародилося країнознавство як географічний опис, проте науковість описів відповідала рівню розвитку тодішньої античної науки.\nУ VI ст. до н. е. потреби мореплавців і торгівців зумовили необхідність в описах суходолу та морських берегів. На межі VI—V ст. до н. е. Гекателій (прибл. 546—480 до н. е.) з Мілету у своїй країнознавчій праці «Землеопис» охарактеризував усі відомі грекам на той час країни. Так був започаткований країнознавчий описовий напрям у географії. Давні периплани (описи морських подорожей) було створено у VI ст. до н. е. Поширенню грецької культури сприяли походи Олександра Македонського (356—323 до н. е.) на Близький і Середній Схід, до Середньої Азії та Індії. Країнознавчі знання збагачувалися також завдяки грецьким колоніям, які виникали на берегах Чорного моря (Ольвія, Феодосія, біля Керчі та Тамані тощо). Одним з перших кра- їнознавців вважають Геродота (490/480—425 до н. е.), який у своїй дев’ятитомній праці «Історія» описав природу, населення, звичаї, релігію багатьох країн (Мала Азія, Вавилон, Єгипет, Фінікія, Сицилія, Індія, Сахара, скіфський народ тощо), а також Чорне море, ріки Дніпро, Дністер, Дон та ін.\nДавні єгиптяни мали уявлення про східне узбережжя Середземного моря, відкрили Сінайський півострів, плавали по Червоному морю, на півдні захопили територію до Нубії, а на заході дійшли до Лівійської пустелі. Однак сучасні вчені вважають, що відомостей про західну частину Середземного моря вони не мали.\nТоргівля та військові завоювання стають основним джерелом пізнання інших країн і територій. Давні вавилоняни мали торговельні зв’язки з народами Іранського нагір’я і, можливо, Індії. Ассірійці захопили Елам та Ізраїль. Давні перси загарбали Середню Азію (пустелю Каракуми, Ферганську долину) та басейн Інду. Це дало поштовх розвитку країнознавчих і географічних знань загалом.\nТогочасна культура давніх китайців була достатньо розвинутою, що пов’язане з розширенням кордонів держави на схід і захід, установленням торгових відносин із сусідніми країнами, розвитком географічних описів та картографічних умінь (китайці знали властивості магнітної стрілки, виготовляли дерев’яні карти). Китайці захопили Памір, дійшли до рік Амудар’я і Сирдар’я, пустелі Такла-Макан, п\nівострова Індостан тощо.\nАнтичне країнознавство збагатили й римляни. Спершу географічні відомості жителі Давнього Риму отримували у завойовницьких походах до Середземномор’я (Італії, Південної Галлії, Іспанії, Македонії, Карфагену, Єгипту). У ст. н. е. римляни захопили Німеччину, Скандинавію і Східну Європу. Вони зміцнювали торгові відносини із народами Індії та Китаю. Вагомий внесок у розвиток країнознавства зробив римський вчений Страбон (64/63 до н. е. — 23/24 н. е.). У своїй 17-томній праці «Географія» він описав відомі країни Європи, Північної Африки, Близького та Середнього Сходу, Індії, а також розглянув деякі питання загальної географії. «Географія» Страбона — описове країнознавство, в якому наявні ознаки майбутньої хронологічної концепції.\nЗагальногеографічні, зокрема країнознавчі, знання і стали основою країнознавчої науки.\nСередньовіччя (прибл. III—IV ст. н. е. — XIV—XV ст. н. е.). В епоху феодалізму за певного зростання рівня розвитку продуктивних сил державні кордони хоча і тяжіли до природно-географічних меж, але частіше обумовлювалися такими чинниками, як формування внутрішнього ринку, спільність економічних інтересів, поступове подолання господарської відокремленості певних районів. У багатьох середньовічних державах, особливо в Європі, до XVI ст. посилилися доцентрові тенденції, усталилося політико-територіальне об’єднання різних районів, частково була подолана феодальна роздробленість. Найбільш політично-територіально централізованими були Англія, Франція, Іспанія, Португалія, Руська держава.\nДомінування натурально-господарських відносин, обмеження торгівлі, політичних і культурних зв’язків негативно впливали на розвиток країнознавчих досліджень.\nУспіхів у розширенні країнознавчих знань домоглися народи, які перебували на ранньому етапі формування суспільства. Саме у ці часи посилюються зв’язки між слов’янськими племенами, що об’єдналися потім у Київську Русь. У Північній Атлантиці нормани першими відкрили Ісландію (867), Гренландію (958) та північно-східні береги Північної Америки (987—1000).\nЗа часів середньовіччя ґрунтовними стали країнознавчі дослідження представників арабських народів, особливо Ібн Батута (1304—1377), Ідрісі (1100—1161/1165), Ібн Сіни (980—1037), Ібн Гордадбеха (820/826—912) та ін. Із VII ст. араби швидко завоювали територію від Індії до Іспанії, у тому числі Північну Африку. Вони уміло поєднали знання з математики та астрономії з географічними, зберегли для нащадків ідеї античного світу.\nУ XI—XV ст. у деяких країнах виникли передумови для формування націй завдяки розширенню економічних зв’язків і розвитку науки та культури. На сході з’являється могутня держава монголів, яка завоювала величезні території, підкорила багато держав (зокрема, Київську Русь) і народів. Тільки північні окраїни слов’янських земель не зазнали монгольського ярма. Новгородці у ці часи освоюють північ Руської рівнини.\nВеликим європейським мандрівником на початку XIV ст. був Марко Поло (прибл. 1254—1324), який відкрив європейцям Схід. Він чітко охарактеризував деякі країни (Індонезію, Індію, Китай, Персію, Османську імперію тощо), острови, півострови, елементи берегової смуги.\nВнаслідок розвитку кораблебудування і мореплавання виникли італійські морські карти (портолани). У Русі з’явилися описи подорожей — «ходіння» (найвідомішим є «Ходіння за три моря» Афанасія Нікітіна (?— прибл. 1474—75)).\nПеріод Відродження (XIV—XVI ст. н. е.). Епоха великих географічних відкриттів пов’язана з Відродженням. Розвиток продуктивних сил, розширення і ускладнення міжнародних економічних зв’язків зумовили пошуки нових торгових шляхів, нових ринків сировини та збуту продукції, що призвело до загарбання і поділу світу між молодими національними державами.\nЄвропейці відкрили Північну, Центральну, Південну Америку та шлях до Індії; розпочалися системні дослідження природи Сибіру. Італійський мореплавець Христофор Колумб (1451—1506) відкрив у 1492 р. Америку (12 жовтня), Багам- ські острови, Кубу і Гаїті. Під час другої подорожі (1493— 1496) Колумб першим з європейців побував на низці Ан- тильських островів (Домініці, Гваделупі, Пуерто-Ріко, Ямайці, Піносі та ін.) У 1498 р. мандрівник вирушив у третю експедицію і відкрив Тринідад (1502—1504). Під час четвертої експедиції він наблизився до берегів центральної Америки в районі Гондурасу. Усе своє життя Колумб вважав, що відвідав арабські території. Експедиція 1519— 1521 рр. португальського мореплавця Фернана Магеллана (прибл. 1480—1521) здійснила перше навколосвітнє плавання, відкрила величезні водні простори між Америкою та Азією, відвідала нові країни і території і підтвердила ідею про кулястість Землі.\nВинайдення друкарства стало істотним вкладом у розвиток науки і культури загалом і географії зокрема. У XVI—XVII ст. було опубліковано географічні праці мандрівників, географо-картографічні праці фламандців Герарда Меркатора (1594) «Атлас» (1595) та Абраахама Ортелія (1527—1598) «Театр Світу» (1570). Крім описів подорожей, друкувалися «космографії» (популярні твори про природу, історію, дива країн). У 1650 р. вийшла праця «Географія генеральна» голландця Бернхарда Вареніуса (Варена, 1622—1650/1655). У ній було узагальнено всі досягнення географії, подано теоретичне обґрунтування географічної науки, розроблено програму і визначено коло питань країнознавчих робіт.\nЗагалом у середньовічні часи розвивалося описове країнознавство, розроблялися підходи до предмета і змісту країнознавства.\nНові часи (XVI ст. — початок XX ст.). Великі географічні відкриття прискорили процес утвердження капіталістичних відносин і сприяли встановленню світових господарських зв’язків, залученню у політико-географічні процеси незаселених районів, територіальним завоюванням європейськими державами територій Нового Світу і навіть деяких регіонів Старого Світу. Відбувалися іспанська, португальська і голландська колонізації Південної, Центральної і частково Північної Америки; островів Вест-Індії; знищення іспанцями і португальцями держав у Південній Америці; англійська, французька і російська колонізації Північної Америки; колоніальні загарбання західноєвропейських держав в Азії та Африці (Нідерланди колонізували Індонезію), відбулися державно-територіальні зміни в Європі (утворення Сполученого Королівства Великої Британії та Ірландії, поділ Речі Посполитої, зменшення території Швеції, територіальне розширення і консолідація Російської імперії); підйом і занепад, територіальне розширення та скорочення національних держав Азії й Африки (утворення імперії Великих Моголів, Конго, Ефіопської імперії, Османської імперії, Японії).\nПромисловий переворот (середина XVIII ст.) та Французька буржуазна революція (1789, 1794) сприяли державно-територіальним змінам в Європі, обумовленим наполеонівськими війнами та підсумками Віденського конгресу (1815). Це призвело до зменшення території Франції, розширення меж Росії, зміни кордонів Пруссії, об’єднання Бельгії і Голландії тощо. Внаслідок буржуазно-національних рухів після Віденського конгресу утворилися кілька незалежних держав (Греція, Бельгія тощо); відбулося політичне об’єднання Німецької імперії та Італії; набули нового державно-правового статусу деякі країни (Австро-Угорщи- ни, залежні від Туреччини, Сербії та Румунії), сформувалася територіальна основа Британської колоніальної імперії (в Азії — Індія, Сінгапур, південне узбережжя Малакки, Аден тощо; в Африці — Південна Африка, Маврикій; Австралія, Нова Зеландія і Канада), утворилися самостійні держави у Латинській Америці.\nНаціональні країнознавчі школи. Розвиток політичної карти світу позначився на активній діяльності в галузі країнознавства, сприяв формуванню потужних національних країнознавчих шкіл (німецької, французької, аглійської, російської, польської тощо).\nНімецька школа країнознавства, або школа камеральної статистики (XVII—XVIII ст.). Вона виникла як описове державознавство, або камеральна статистика. В університетах Німеччини студентам необхідно було вивчити численні відомості про міста, країни, території, населення, господарство, державний устрій, армію, фінанси тощо. Німецька школа характеризувалася перевантаженістю фактами та слабкістю просторового аналізу зв’язків між ними. Близькими до цього напряму були комерційна географія і комерційне країнознавство, тобто товарознавство у його географічній інтерпретації.\nНімецький філософ і статистик Готфрід Агенваль (1719—1772) вперше застосував іменник «statistika». Він описав Іспанію, Португалію, Францію, Велику Британію, Голландію, Росію і Швецію. З другої половини XVII ст. державознавство (лат. «Notitia rerum publicarum») стає в Німеччині предметом університетського викладання. У 1660 р. в університеті у Брауншвейзі німецький історик Герман Конрінг (1606—1681) започаткував курс державознавства. Нова дисципліна розглядала політичний устрій держави і її закони, була заснована на власних спостереженнях і знаннях, почерпнутих з достовірних джерел. Саме це якісно відрізняло її від мемуаристики мандрівників, купців і дипломатів. Завдання державознавства полягало у вивченні сучасного, а не минулого становища держави.\nОдин із засновників наукового країнознавства, порівняльного методу в географії Александр Гумбольдт (1769— 1859) у п’ятитомній праці «Всесвіт. Досвід фізичного світоопису» виклав теоретичні погляди щодо наукового країнознавства. Він досліджував Центральну та Південну Америку (Венесуела, Куба, Колумбія, Еквадор), Сибір і Казахстан. Одним із засновників порівняльного землезнавства був німецький географ Карл Ріттер (1779—1859), який у 19-томному виданні «Землезнавство стосовно природи та історії людини, або Загальна порівняльна географія» за допомогою порівняльного методу пояснив окремі взаємозв’язки в природі, просторові співвідношення між різними географічними об’єктами, кількісно оцінив такі просторові відношення, як географічне положення, конфігурація и розміри країн тощо. Деякі погляди К. Ріттера стали основою антропогеографії та політичної географії німецького вченого Фрідріха Ратцеля (1844—1904), який сформулював ідеї німецької геополітики.\nФранцузька країнознавча школа (кінець XIX — початок XX ст.). Її представниками є географи Відаль де ла Бланш (1845—1918), Рауль Бланшар (1877—1965), Анрі Болі (1877—1962), Жан Брюн (1869—1930).\nРегіональні описи географів французької школи містять багатий фактичний матеріал, однак характеризуються невеликою науковою глибиною і неувагою до принципів природного районування. У теоретичній праці В. де ла Бланша «Принципи географії людини» (1922) була започаткована концепція поссібілізму, згідно з якою природа створює лише можливості, а їх використання залежить від способу життя людей (особливо культури).\nКраїнознавчо-краєзнавча школа В. де ла Бланша вирізнялася такими основними ознаками, як мистецтво опису і гуманізм. У неї не було чіткої програми, схеми опису, наводилися найбільш наближені яскраві факти. Основну увагу представники школи приділяли зовнішнім, пейзажним особливостям місцевості: виду поверхні, формі гідро- сітки, кольору ґрунтів, лісистості, характеру і розміщенню поселень, типу будівель, видам використання земель, способам життя населення. Інколи порівнювалися різні дані, наприклад політичні, археологічні, кліматичні, а промислові райони та великі міста, як правило, не вивчалися.\nФранцузький географ Елізе Реклю (1830—1905) став одним із засновників сучасного країнознавства. У своїх багатотомних працях «Земля і люди. Загальна географія», «Людина і земля» він характеризує усі країни, доводячи взаємозв’язок між історією і географією.\nРосійське країнознавство (XVII—XX ст.). Становлення російського країнознавства пов’язане з іменами Василя Татіщева (1686—1750) і Михайла Ломоносова (1711 — 1765). В. Татіщев уперше поділив географію на основі країнознавчого підходу на три гілки: «універсальну, або генеральну» (досліджує всю Землю); «спеціальну» (описує різні країни); «топографію, або межеопис» (висвітлює певні частини країни). Ця класифікація відзначається історизмом, зосередженістю на природних ресурсах і господарстві. М. Ломо- носов, крім фізичної й історичної (давньої), розрізняв ще й економічну географію (запропонував і сам термін), яка вивчає питання господарського освоєння, природні ресурси, розміри поселень, особливості виробництва тощо.\nУ другій половині XIX ст. у Росії виникла нова географічна школа на чолі з головою Російського географічного товариства Петром Семеновим-Тян-Шанським (1827—1914). Він уперше запропонував економічне районування Росії на 12 областей. Школа Семенова-Тян-Шанського була однією з найвизначніших географічних шкіл того часу. До неї входили такі відомі країнознавці, як Микола Пржеваль- ський (1839—1888), Микола Міклухо-Маклай (1846—1888), Григорій Потанін (1835—1920), Петро Кропоткін (1842— 1921). Російське географічне товариство на чолі з П. Семеновим-Тян-Шанським об’єднало і українських талановитих учених-дослідників — відкривачів нових земель.\nНовітні часи (з 1917 р. дотепер). Утворення у 1922 році СРСР та нових незалежних держав у Європі (Фінляндія, Литва тощо) започаткувало черговий етап формування сучасної політичної карти світу. Після Першої світової війни відбулися політико-територіальні зрушення: розпад Австро-Угорської імперії і утворення незалежних держав (Польща,Чехословаччина, Югославія тощо), зменшення територій одних і розширення — інших країн (європейської частини Туреччини, Німеччини, Данії, Франції, Румунії, Болгарії, Греції), розширення колоніальних імперій, зокрема Англії, Франції, Бельгії та Японії, за рахунок колишніх німецьких і турецьких володінь на Близькому Сході тощо.\nПісля Другої світової війни утворилася світова система соціалізму, яка об’єднала держави Європи, Азії та Америки. В її межах сформувалася соціалістична співдружність країн-учасниць РЕВ (Болгарія, В’єтнам, НДР, Куба, Монголія, Польща, Румунія, Радянський Союз, Угорщина, Чехословаччина). Розпалися колоніальні імперії західних держав, відтак виникло понад 100 незалежних країн Азії, Африки, Латинської Америки та Океанії.\nКардинальні зміни на політичній карті світу відбулися на початку 90-х років XX ст., коли внаслідок децентралізованих тенденцій на теренах колишнього Радянського Союзу з’явилося 15 незалежних держав; на території колишньої Югославії — 5; роз’єдналися Чехія і Словаччина; територія колишньої НДР увійшла до складу ФРН. Наймолодшою Державою є Східний Тімор (Тімор Лоросає), який отримав незалежність від Індонезії у 2002 році.\nЦі бурхливі процеси не могли не позначитися на еволюції географічної науки, і загалом призвели до швидкого розвитку систематичних (галузевих) географічних наук і посилення в них узагальнюючого аспекту. У свою чергу це створило умови для підвищення наукового рівня країнознавства. Разом з тим різко відокремилися фізична та економічна географія, що призвело до формування у сучасних країнознавчих підходах двох різних напрямів — економіко-географічного і фізико-географічного, які виходили із різниці закономірностей, притаманних природі і суспільству.\nКраїнознавство у радянській географії розвивалося повільно, що було пов’язане з неповним визначенням взаємозв’язків країнознавства з географією, предмета і змісту країнознавства, його методологічних особливостей.\nВагомий внесок у радянське країнознавство зробив М. Баранський. Йому належать ініціатива і плани стосовно проведення географо-країнознавчих робіт та упровадження їх результатів у практику. Дискусія в економічній географії кінця 20—30-х років XX ст. щодо принципів економічного розташування закінчилася перемогою районного напряму, запровадженого М. Баранським. Методологічним ядром країнознавства стала проблема районування країни. У своїх програмних статтях він заперечував звуження проблематики країнознавства. Володимир Ден (1867—1933) був першим, хто в Росії викладав курс економічної географії під її сучасною назвою, вивчав методи економіко-географічного дослідження країни, започаткував упровадження методичних прийомів використання фактичного матеріалу.\nРадянське країнознавство порівняно успішно розвивалося у Московському університеті, де сформувалася географічна школа Дмитра Анучіна (1843—1923). Наприкінці 20-х — на початку 30-х рр. з’являються перші спроби осмислити зарубіжний світ з позиції марксистсько-ленінської ідеології. Виник інтерес до розроблення питань країнознавчої теорії: типології країн, економічного районування, критики західних теорій розміщення продуктивних сил.\nНовий поштовх до розвитку отримало радянське країнознавство у повоєнні часи: розкол світу на дві ідеологічно-політичні й економічні системи, формування соціалістичного табору, розпад колоніальної системи, глобальні проблеми сучасності (енергетична, сировинна, продовольча, демографічна, екологічна кризи, війни тощо) — усе це вимагало нових підходів, комплексного й проблемного вивчення. З’являються нові напрями економіко-географічних досліджень стосовно глобальної проблематики, типології зарубіжних країн.


Opinion | Результати Оскара-2018: народний фільм «Три білборди…» та небажання Америки помічати власні проблеми\nВи перебуваєте:Головна»Реакції»Результати Оскара-2018: народний фільм «Три білборди…» та небажання Америки помічати власні проблеми\nфото: кадр з фільму "Три білборди..."\n5 березня, 2018 0 Коментарів\nУ Лос-Анджелесі на сцені театру «Долбі» відбулось 90-те нагородження преміями Американської академії кінематографічних мистецтв і наук Оскар-2018. Ведучим премії вдруге став комік Джиммі Кіммел, а головним тріумфатором визнали стрічку «Форма води» режисера Гільєрмо дель Торо. Opinion зібрав реакції користувачів вітчизняної мережі Facebook, аби зрозуміти, чи погодились українці з іменами переможців.\nРежисерка Марина Степанська поділилася власними «відкриттями» з цьогорічної церемонії Оскар, серед яких здивування українських коментаторів щодо кількості людей, які відповідають за звукове супроводження фільму, та сюжети українських каналів про те, хто із зірок з’явився на Оскарі без бюстгальтеру.\nКінокритик Андрій Алфьоров зазначив, що Оскар минув без сюрпризів, майже не вийшовши за межі попередніх прогнозів. Зокрема, на думку кінокритика, режисер «Форми води» зміг потрапити у самий нерв часу, стрічка «Три білборди під Еббінґом, Міссурі» стала майже народною, а Крістофер Нолан отримав принизливі нагороди за «Дюнкерк».\nЖурналістка Марина Данилюк-Ярмолаєва закцентувала увагу на кращому документальному фільмі, яким на цей раз визнали «Ікар» Бряна Фогеля, в якому в деталях розібрано, як російські спортсмени зловживають допінгом. За словами журналістки, до нагородження російські журналісти критикували фільм, а тепер змушені писати і про переможця, і про сюжет стрічки.\nХудожник і музикант Юрій Журавель привітав Гері Олдмена у доволі гумористичній манері, опублікувавши його портрет. Журавель переконаний, «цей мерзотник» мав отримати «Оскар» ще у 1986-му.\nБлогер Дмитро Коваленко пожартував, що у разі, якщо героїня фільму закохується у сантехніка, то це слід вважати порнофільмом, а якщо коханцем виявляється «риба з обличчям Сергія Безрукова» – це мистецтво та чотири премії.\nОлексій Пальчунов, журналіст, розкритикував «Форму води», заявивши, що шаблонні сценарні ходи відкрили загальний розвиток та фінал стрічки вже на 15-й хвилині перегляду. Крім того, журналіст впевнений, що авторська команда свідомо використовувала маніпулятивні технології, які повинні змусити глядачів співчувати та платити. Чому тоді фільм все ж здобув перемогу? Пальчунов вважає, що, можливо, відповідь слід шукати в самому Оскарі як конкурсі масового американського кіно або й взагалі конкурсі політичному.\nОлег «Мох» Гнатів, продюсер Familia Perkalaba та блогер, опублікував жартівливу картинку на підтримку стрічки «Три білборди під Еббінґом, Міссурі», яку чимало глядачів вважали головним претендентом на перемогу.\nЖурналістка Юлія П’ятецька розповіла, що після оголошення результатів премії Оскар полюбляє читати коментарі, в яких майже завжди розгортається «зразкова» дискусія.\nВалентина Руденко, заслужена діячка мистецтв України, не погодилася з думкою Американської кіноакадемії щодо фільму-переможця, висловивши сподівання, що це був жарт.\nПрес-секретарка генерального прокурора Лариса Сарган розповіла про жарт ведучого церемонії під час вручення нагороди фільму «Ікар». Джиммі Кіммел, відомий комік, зауважив: «Принаймні, можна сказати із впевненістю, що у ці вибори Путін не втручався».\nФотограф Тарас Терлецький назвав «Форму води» непоганою казкою у чудовій стилістиці, однак зауважив, що «Три білборди…» – справжній шедевр. Такий вибір на користь Гільєрмо дель Торо продемонстрував, на думку автора допису, що Америка відмовляється бачити свої проблеми, які знаходяться «під носом».\nЖурналістка Анастасія Товт розповіла, як, готуючи матеріал про результати нагородження, вже надрукувала поруч із кращим фільмом «Три білборди…», однак все ж таки текст довелось перероблювати. Товт навела слова ведучого церемонії: «чоловіки настільки зіпсувалися, що жінки готові полюбити навіть рибу».\nОлена Яхно, журналістка, поділилася своєю радістю щодо перемоги анімаційного шедевру «Таємниця Коко», яка для неї стала одним із найбільш яскравих кіновражень останнього часу.\nБрян Фогель Гері Олдмен Дюнкерк Ікар кінематограф кіно Крістофер Нолан нагородження Оскар Оскар-2018 США Три білборди Форма води


Новини - Бюро правової допомоги Рівненщини налагоджують співпрацю з іншими установами - Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області\nТакож Марія Поволоцька повідомила про роботу бюро правової допомоги і права громадян на безкоштовну правову допомогу. Присутні отримали відповіді на запитання щодо соціального забезпечення, порядку виходу на пенсію після перебування на обліку в центрі зайнятості, оформлення соціальної допомоги та щодо інших правових питань.\nТого ж дня Марія Поволоцька взяла участь і в Дні відкритих дверей в Радивилівському районному суді, який відбувся для учнів 9-11 класів. Працівники суду розповіли про роботу правової установи, провели екскурсію її приміщеннями. Захід відбувся спільно з представником Радивилівського відділення поліції у справах неповнолітніх, який розповів про кримінальну відповідальність дітей. Керівник Радивилівського бюро правової допомоги виступила з лекцією на тему «Права та обов'язки неповнолітніх».\nТим часом керівник Острозького бюро правової допомоги Марія Жук взяла участь у робочій нараді Острозького міськрайонного центру зайнятості. В рамках зустрічі присутніх працівників центру зайнятості поінформували про систему безоплатної правової допомоги Рівненщини, основні завдання та форми роботи бюро, категорії осіб, які мають право на безоплатну правову допомогу. Сторони обговорили можливі варіанти співпраці щодо забезпечення доступу до безоплатної правової допомоги мешканцям Острозької територіальної громади: узгодили проведення правопросвітніх заходів у Острозькому міськрайонному центрі зайнятості, мобільних пунктів консультування з правових питань для категорій осіб, які перебувають на обліку у центрі зайнятості.\nУ свою чергу фахівці Корецького бюро правової допомоги Олена Миронець та Оксана Кречмаровська розпочали свій робочий тиждень із проведення «вуличного інформування» у багатолюдних місцях Корця. Під час комунікаційної роботи місцевих жителів розповіли про послуги бюро та надали роз'яснення щодо отримання безоплатних правничих послуг у районному центрі.\nПрацівники Березнівського та Дубровицького бюро правової допомоги також провели інформаційно-роз'яснювальну роботу в населених пунктах відповідних районів. Так, керівник Березнівського бюро правової допомоги Микола Ничипорук зустрівся з колективом Соснівської селищної ради та розповів про діяльність бюро, де можна отримати безоплатну первинну та вторинну правову допомогу, роз'яснив відмінності між цими видами юридичної допомоги та роздав буклети з контактною інформацією бюро. Відповідно, керівник бюро налагодив співпрацю з головою територіальної громади та домовився про виїзні прийоми громадян.\nОчільниця Дубровицького бюро правової допомоги Юлія Сидоришина з метою правопросвітництва провела зустріч із Селецьким сільським головою Павлом Голякою. В ході зустрічі працівників органу місцевого самоврядування поінформували про відкриття та діяльність Дубровицького бюро правової допомоги, його функції та завдання. В сільській раді представник бюро залишила інформаційні буклети про безоплатну правову допомогу.\nДовідково. З 1 вересня безоплатну правову допомогу можна отримати у бюро правової допомоги, які розпочали свою роботу у районах Рівненської області. Адреси новостворених установ можна переглянути тут.


Хабар для Юрченка: Чим закінчиться справа про корупцію "слуги народу" Юрченка — DSnews.ua\nПередвиборча кухня Зеленського. Як зі "слуги народу" Юрченка зробили жертовного барана\nЗеленський зрозумів, що сховатися від теми корупції не вдасться, і вирішив терміново показати, як він сам виносить вироки, присвоївши повноваження суду\nчетвер, 17 вересня 2020, 19:03\nОлександр Юрченко на засіданні Верховної Ради / УНІАН\nЯк в Офісі президента помітили справу Юрченка\n17 вересня, через сім діб після початку скандалу навколо «слуги народу» Олександра Юрченка, офіс Володимира Зеленського раптом повідомив на президентському сайті дивну новину. Називається вона «Про перші підсумки ситуації з депутатом Юрченком». І з перших же слів вона завдає демонстративний удар по народному депутату, який, до слова, був одним з найбільш слухняних членів пропрезидентської фракції.\n«Що найбільше обурює в поведінці депутата Олександра Юрченка, так це зухвалість у спілкуванні», — такими словами починається новина від офісу Зеленського. Ну і далі дивовижний висновок: «Ніякого виправдання цьому бути не може. Цілком логічно, що з такою зухвалістю він став "героєм" того відео, яке оприлюднило НАБУ і подивилася вся країна. Від зухвалості до хабарництва — завжди один крок».\nЯкби можна було сприймати цю гнівну філіппіку всерйоз, то слід було б очікувати, що незабаром з'явиться президентський законопроєкт про запобігання хабарництва, що складається з одного пункту: всіх депутатів і чиновників примусово позбавити зухвалості, щоб зухвалість залишилася тільки у президента.\nВтім, є в новині від офісу Зеленського і корисна інформація. Там говориться: «Констатуємо, що з політичної і моральної точок зору, з огляду на наведений НАБУ відеоматеріал, пан Юрченко втратив етичні підстави бути депутатом Верховної Ради. Влада — не місце для "плюшок"».\nЗвідси можна зробити висновок про те, що Банкова вирішила перетворити Юрченка в спецефект передвиборчої кампанії «слуг народу». Причому Юрченко не обійдеться роллю цапа-відбувайла (цього цапа, як відомо з Біблії, після покладання на нього всіх гріхів відпускали в пустелю). Йому швидше уготована роль жертовного барана.\nА заради чого все це затіяно — чітко сказано в заключних фразах новини від офісу Зеленського. «Ще раз підкреслюємо: ким би не був підозрюваний в корупції, має бути проведено повне розслідування всіх обставин кожної справи. Ніяких винятків з цього правила ні для кого в державі не було і не буде», — запевняє Банкова. Старанно уникаючи відповіді на питання, чому ця непримиренність до корупції зʼявилася тільки через сім діб після початку скандалу навколо Юрченка, а не відразу ж після нього.\nЯк Зеленський поламав гру свого офісу\nУ своїй новині офіс Зеленського спеціально був обережним з юридичними оцінками. «Свідомо залишаємо осторонь правову складову цієї історії — не в наших повноваженнях давати суто юридичну оцінку матеріалам кримінальних проваджень, зібраним доказам», — підкреслив він. А для тих, хто не зрозумів з першого разу, додав: «Звертаємо увагу громадськості на презумпцію невинуватості: кожна людина вважається невинною, поки протилежне не встановлено обвинувальним вироком суду».\nЦі застереження тут же проігнорував сам Зеленський. Він провів брифінг, на якому заявив: «Я радий, що ми знайшли першого хабарника. Хоча я знаю, що багато хабарників серед чиновників. Особливо в областях на місцях. Але ми до всіх доберемося. Я радий, що затримали людину, яка в партії "Слуга народу", яка завжди говорила, що він чесна і порядна людина. Сьогодні вручили підозру, він її отримав і обов'язково сяде в тюрму».\nФактично Зеленський створив депутату Юрченку юридичну підставу для звернення до ЄСПЛ зі скаргою на те, що йому ще до суду публічно виніс вирок сам президент. А ось чому Венедиктова сім днів не вручала підозру Юрченку — про це Зеленський промовчав. І ніякого гніву щодо поведінки генпрокурора не виявив, чим підтвердив підозри, що Венедиктова діє строго за вказівкою з Банкової.\nЯк Венедиктова змінила орієнтацію\nНагадаємо коротенько хронологію подій. Ще 10 вересня о 12:20 детективи НАБУ за погодженням з прокурорами САП прибутку в Офіс генерального прокурора (ОГП) з метою внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЕРДР) відомостей про можливе скоєння народним депутатом Юрченком кримінального злочину, а також підписання низки клопотань про проведення слідчих дій стосовно нього. Також були надані проєкт повідомлення про підозру, довідка про зібрані докази та матеріали кримінального провадження, що підтверджують обгрунтованість підозри. Детективи не змогли пробитися до генпрокурора Ірині Венедиктової, тоді цим зайнявся перший заступник директора НАБУ Гізо Углава. Близько 21:00 було проведено нараду за участю Венедиктової і Углави, однак вона не призвела до внесення відомостей до ЄРДР. 11 вересня НАБУ повторно направило в ОГП лист про необхідність внесення відомостей до ЄРДР, однак за станом на 15 вересня відповіді не було надано.\nКрім того, 10 вересня НАБУ затримало посередника у передачі хабара — неофіційного помічника депутата Юрченка. «Зеленському стало відомо про це в той же день, але в його команді хабарників ловити не можна, тому він зараз робить все можливе, щоб "вирішити" цю справу, і, як завжди, в його офісі працює "режим тиші" про корупцію, — повідомив 13 вересня народний депутат Гео Лерос (його виключили з фракції «слуг народу» 2 вересня). — Я ще раз підкреслюю, що Зеленський всім бреше, розповідаючи, що при ньому зняли недоторканність з народних депутатів. Стало навіть гірше, тому що санкцію може дати тільки його ручний прокурор слуга народу Венедиктова, яка це робить тільки проти опонентів режиму Зеленського».\nВранці 15 вересня Венедиктова виступила з трибуни парламенту і заявила, що їй не вистачає доказів, щоб підписати підозру депутату Юрченку. «На мою думку, без встановлення факту використання службового становища для одержання неправомірної вигоди, факту отримання неправомірної вигоди повідомити кому-небудь про вчинення такого посадового злочину неможливо. А матеріали, які мені на сьогодні надані, показані, не містять таких відомостей», — повідомила вона депутатам.\nУже через дві з половиною години після цих її слів НАБУ оприлюднило 20-хвилинний відеоролик під назвою «Викриття угруповання, яке отримує хабарі за використання повноважень народних депутатів України». «Ці гроші потрібні, щоб роздати плюшки всім учасникам схеми», — ця фраза з записів НАБУ, схоже, особливо злякала Банкову. Майже дві доби там думали і нарешті придумали заявити (як ми вже цитували), що «влада — не місце для "плюшок"».\nОдночасно змінила орієнтацію Венедиктова. Якщо раніше вона орієнтувала всіх на недостатність доказів у справі Юрченка, то тепер оголосила, що «з порушниками закону розмова коротка». Вранці 17 вересня Венедиктова підписала підозру депутату Юрченку та клопотання про взяття його під варту. На роздуми їй знадобилося сім діб — і справді «розмова коротка», що тут можна заперечити.\nІрина Венедиктова підписала підозру депутату Олександру Юрченку / УНІАН\nЧому ситуація вийшла з-під контролю Зеленського\nЦій синхронній зміні позицій Зеленським та Венедиктовою є два пояснення. Перше полягає в тому, що ситуація зі справою Юрченка вийшла з-під контролю Банкової. 15 вересня Вищий антикорупційний суд обрав помічникові депутата запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або застави в розмірі 1 млн грн. Чим фактично визнав обґрунтованість доказів НАБУ у цій справі. Після цього заяви Венедиктової про брак доказів стали виглядати як явне приховування «слуги народу» від відплати.\nАле причина не тільки в цьому. Друге пояснення полягає в тому, що спроба замовчати справу Юрченка теж стала провалюватися.\nСпочатку планувалося зробити боротьбу з корупцією одним з китів, на яких би грунтувалася передвиборча кампанія «слуг народу» на місцевих виборах 25 жовтня. Однак реальних посадок корупціонерів, які можна було б пред'явити виборцям, так і не відбулося. А після того, як спалахнув корупційний скандал навколо члена парламентської фракції «слуг народу» Юрченка, стало ясно, що хвалитися боротьбою з корупцією Зе-команда не зможе. І ця тема стала для «слуг народу» табу.\nАле всі зусилля зам'яти справу були змарновані після вірусного відеоролика НАБУ, який, як зараз визнає Банкова, «подивилася вся країна». І на Банковій концепція знову змінилася.\nЧи допоможе це передвиборчій кампанії «слуг народу»? Не виключено, якщо бажання боротися з корупцією, яке виникло раптом у Зеленського, дійсно щире.\nЯк у Зеленського "боролися" з корупцією\nДобрі люди вже склали Зеленському список «слуг народу» (СН) та осіб з Банкової, на кому б він міг продемонструвати це своє бажання. Процитуємо Telegram-канал «Путч», який в зв'язку зі справою Юрченка вирішив нагадати про «справи, які нічим не закінчилися, проти фігурантів з нової влади:\n• 18.10.2019 ЗМІ опублікували листування "слуги народу" нардепа В'ячеслава Медяника про те, як "вирішити" питання з прокуратурою. Справу не порушено.\n• 24.10.2019 НАБУ і САП відкрили провадження за фактом можливого отримання 11 депутатами СН хабарів від Антона Яценка. Підозру не вручали. Справу закрито.\n• 20.11.2019 НАБУ почало досудове розслідування щодо депутатів від фракції "Слуги народу", яких звинувачують в ймовірному отриманні "зарплат в конвертах". Заява Ганни Скороход. Справу не порушено.\n• 02.12.2019 САП відкрила справу через публікацію розмов нардепа від «Слуги народу» Юрія Корявченкова з поліцією Кривого Рогу. Повідомляється, що справу відкрили за ознаками пропозиції або обіцянки неправомірної вигоди посадовій особі. Частина 1 статті 369-2 КК. Розслідування доручили НАБУ. Підозру не вручено.\n• 04.12.2019 НАБУ зареєстровано кримінальне провадження стосовно нардепа від "Слуги народу" Дмитра Холодова. Підставою стало розслідування "Схеми". Частина 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364 КК: закінчений замах на вчинення злочину у вигляді зловживання владою або службовим становищем. Підозру не вручено.\n• 12.12.2019 НАБУ почало розслідування відносно нардепа від "Слуги народу" Олександра Дубинського. Йдеться про лобіювання поправки, після якої тютюнова галузь різко скоротила виробництво, а бюджет недоотримав мільярдні надходження. Справа стосується також нардепів СН Олександра Юрченка та Дмитра Холодова. Підозру не вручено.\n• 22.12.2019 З розслідування журналістів "Прямого каналу" «Офшорний президент» стало відомо, як президент Зеленський уникає сплати податків в Україні. Справу не порушено.\n• 08.01.2020 НАБУ відкрило кримінальне провадження за фактом можливих зловживань нардепа СН Андрія Геруса. НАБУ виконало рішення Вищого антикорупційного суду. З вимогою відкрити справу в суд звернувся адвокат ексдепутата Олега Ляшка. Підозру не вручено.\n• 23.01.2020 «Слугу народу» Павла Павлиша спіймали на листуванні про «нахабний розподіл бюджету» із заступником міністра охорони здоров'я Андрієм Семиволосом, який пише: «Тут можна добре прибарахлитися, онукам вистачить». Справу не порушено, а Семиволос і далі на посаді.\n• 04.03.2020 Звільнений міністр фінансів Ігор Уманський в інтерв'ю LB відкрито звинуватив прем'єра Дениса Шмигаля і голову Податкової служби Сергія Верланова в кришуванні розкрадання ПДВ на 5 млрд грн в місяць. Справу не порушено.\n• 29.03.2020 Народний депутат Гео Лерос опублікував відеозаписи, на яких брат глави Офісу президента Андрія Єрмака домовляється про працевлаштування на певні посади в органах влади за винагороду. Порушено справу, але САП змінила кваліфікацію зі «зловживання впливом» на «шахрайство» і передала справу в поліцію. Підозру не вручено.\nБезсумнівно, цей список, який ми тільки що процитували і який аж ніяк не є повним, буде освіжатися в головах виборців усіма опонентами «слуг народу» усіма можливими засобами. Схоже, на Банковій зрозуміли, що сховатися від теми корупції не вдасться, і вирішили терміново пред'явити виборцям жертовного барана, який, як анонсував сам Зеленський, «обов'язково сяде в тюрму».\nДержава Медведчук продовжить виконувати депутатські повноваження навіть під домашнім арештом, — Разумков – Віктор Костенко Сьогодні 15:14\nДержава Експерт: за ведення бізнесу в Криму варто притягувати до відповідальності не лише Медведчука, а й уповноваженого президента Сушкевича – Олексій Сергієнко Сьогодні 15:04\nДержава Україна разом з Грузією і Молдовою заснувала "Асоційоване тріо" Сьогодні 15:03\nДосьє Микола Тищенко – Віктор Костенко Сьогодні 15:00\nДержава Кива образив радника Авакова, котрий спрогнозував повторний захист його дисертації – Віктор Костенко Сьогодні 14:59\nДержава "Все тільки починається": Степанов на межі відставки записав "відосик" – Євген Журавльов Сьогодні 14:36\nДосьє Олександр Тупицький – Сергій Єфремов Сьогодні 14:30


При оформленні замовлення ви бачите повну суму, яку витратите на доставку.\nПослуга післяплати в нашому магазині - безкоштовна.\nПрактично всі товари є на складі в момент оформлення замовлення, тому більше 80% замовлень відправляються протягом доби.\nСамовивіз з магазину (м.Київ і Дніпро)\nВидача товарів самовивозом в нашому магазині безкоштовна.\nУ магазині ви можете перевірити придбаний товар перед тим, як його забрати.\nКиїв, вул. Вадима Гетьмана, 6, ТРЦ «Космополіт», Корпус Б, 4 этаж, Шоурум «TELEMART.UA»\nДніпро, проспект Д.Яворницкого, 100 (вхід з вул.Княгині Ольги, 1), Шоурум «TELEMART.UA»\nСлужбою доставки до відділення\nКомісія за післяплату відсутня.\nТочна вартість доставки буде вказана на сторінці оформлення замовлення або озвучена менеджерами при оформленні замовлення.\nВи можете відстежувати своє замовлення на сайті «Нова Пошта».\nВажливо!Обов'язково перевірте цілісність, стан і зовнішній вигляд товару до підписання товарно-транспортної накладної та здійснення оплати.\nУ разі пошкодження товару необхідно відмовитися від отримання замовлення, в тому числі оплаченого, і обов'язково скласти Претензію або Акт невідповідності, а також повідомити нам про те, що трапилося за номером: (067) 400-08-80 або (044) 392-84-94.\nПісля підтвердження вашого замовлення нашим менеджером ви отримаєте SMS-повідомлення з номером замовлення.\nКур'єрська доставка Meest-Express по Україні\nЦе кур'єрська адресна доставка, тому не забудьте вказати правильну адресу при виборі такого типу доставки.\nВи можете відслідковувати своє замовлення на сайті «Meest».\nВажливо! Обов’язково перевірте цілісність, стан і зовнішній вигляд товару до підписання товарно-транспортної накладної. За збереження замовлених вами товарів під час доставки несуть відповідальність кур'єри і служба доставки\nКур'єрська доставка Нова Пошта по Україні\nКур'єр Telemart в м.Дніпро\nКур'єри доставляють замовлення з понеділка по п'ятницю, крім святкових днів. Доставка відбувається до під'їзду, часовий інтервал обумовленого часу доставки складає 3 години.\nВартість доставки 100 грн. При замовленні на сумму від 2500 грн доставка безкоштовна.


Дилема для Маркевича ‣ Український Футбол\nДилема для Маркевича\nАвтор розмірковує, чи буде важливим для наставника «Дніпра» матч проти «Шахтаря» в 25 турі чемпіонату\nРідкісний випадок останніх років для українського футболу — за кілька турів до завершення першості визначений не тільки чемпіон, а й, по суті, срібний призер, а також представник у Лізі Європи. Де ж тоді, спитаєте, віднайти інтригу? Спробуємо розібратись у цьому, звернувши більшу увагу на центральний матч 25 туру та команди, які, скоріше за все, кваліфікуються в єврокубки. Про тих, хто залишить еліту, думаю, ще говорити зарано, бо чомусь існує відчуття, що ще буде багато нюансів і дискусій щодо цього питання вже по завершенні чемпіонату.\nТак склалося, що впродовж одного тижня «Дніпро» та «Шахтар» двічі зустрічаються між собою, щоправда, в різних турнірах — Кубку України та чемпіонаті. І тут одразу постає запитання: що для команди Мирона Богдановича, яка гратиме за кілька днів у фіналі Ліги Європи, важливіше? Можливо, керманич дніпрян уже змирився з третім місцем у чемпіонаті, тоді як поборотись у Кубку, навіть за такого напруженого графіка, справді був сенс. Щоправда, коуч дніпропетровців недавно сам заявив, що у цих двох дуелях із «гірниками» виступатиме максимально бойовий склад, який ми й побачимо проти «Севільї». Дуже хотілося би на це сподіватись, адже що таке «Дніпро» без Коноплянки, Федецького, Селезньова, Ротаня, Бойка — ми чудово бачили минулих вихідних у грі з «Динамо». Ні, не можна сказати, що це був зовсім «інший» «Дніпро», проте в атакувальному плані команда значно відрізнялася від тієї, яку звикли бачити останнім часом.\nЩодо «Шахтаря», то тут усе доволі прогнозовано. Відрив у п’ять очок од «біло-блакитних» і матч останнього туру проти «Карпат» дозволяє Мірчі Луческу, можливо, й поекспериментувати зі складом. Особливо на тлі останніх доволі невиразних дій команди в захисті, про що Містер і сам говорив у попередніх інтерв’ю. Окрім того, давайте будемо відвертими до кінця: яке це має бути диво, що завадить «Шахтарю» фінішувати нижче другого місця? Тому я цей матч називаю центральним лише за афішею, але не за важливістю. Дуже вірогідно, як на мене, що команди просто вирішать потішити вболівальників відкритою грою, розписавши результативну нічию.\nЗвітний тур також багато у чому можна назвати прохідним і для двох явних претендентів на участь у Лізі Європи. І «Зоря», й «Ворскла» зустрічаються з одверто кризовими суперниками. І якщо в опонента луганців — запорізького «Металурга» — ця криза суто ігрова, бо команда доволі натужно забиває (другий найгірший показник забитих м’ячів у сезоні після «Говерли») й при цьому багато пропускає, то у візаві полтавців — «Чорноморця» — справи ще гірші. Мало того, що «моряки», через фінансову скруту, вимушені орієнтуватися на молодих футболістів, днями з’явилася неофіційна інформація, що рахунки одеського клубу взагалі можуть бути заблоковані! Можна лише здогадуватись, як уся ця ситуація психологічно впливає на тренерський штаб і самих футболістів «Чорноморця»… Із огляду на це, команда Василя Сачка, думаю, не матиме жодних проблем із поповненням свого очкового доробку черговими трьома пунктами. Це стосується й «Зорі». Найближчі переслідувачі в таблиці — «Металіст» і «Волинь», через різні причини, зараз просто не можуть скласти конкуренцію.\nЧОГО ЧЕКАТИ ВІД «ОЛІМПІКА»?\nПереконаний, саме так запитують себе чимало вболівальників і експертів. Майбутня зустріч із «Волинню» взагалі не підлягає жодним прог-\nнозам — настільки непрогнозовано обидва клуби виступають щотуру, тож можуть видати як надрезультативний матч, так і нудні «нулі». Єдина інтрига — чи вдасться Еріку Бікфалві закріпитися на чолі списку найкращих бомбардирів чемпіонату. Певен, у суботу на нього гратиме вся команда Віталія Кварцяного.


Фестиваль гумору «Ліга сміху» відкривали полтавці\nЗ 4 по 11 лютого у місті Одеса проходив фестиваль теле-проекту «Ліга Сміху». На участь у ньому було заявлено понад 280 команд з різних куточків нашої країни. За сприяння управління у справах сім’ї, молоді та спорту виконавчого комітету Полтавської міської ради, наше місто представляли відразу дві команди.\nВідкривали фестиваль гумору команда КВН «ФРАНЦУЗИ». Як вже повелося, першими бути складно, але почесно. Хлопці виступили на достойному рівні, проте трішки забракло досвіду, щоб отримати путівку до Гала концерту теле-проекту. Однак, команда КВН «ФРАНЦУЗИ» отримали відзнаку фестивалю «Дипломанти 3-го фестивалю Ліга Сміху».\nДругими учасниками була команда КВН «СМТ». Після вдалого сезону в Рівненській Ліги Сміху, їх було запрошено до фестивалю гумору «Ліга Сміху» в місті Одеса. Команда увійшла до «ТОП – листа» команд Ліги Сміху та з новою мотивацією готується до участі в наступному фестивалі теле-проекту.\nУправління у справах сім’ї, молоді та спорту бажає учасникам команд КВН «СМТ» та «ФРАНЦУЗИ» натхнення, креативних і смішних жартів, завжди теплого прийому залу та підкорення найвищих рівнів гумористичних вершин!


Нова Україна та її вороги. Політика, Аналітика ДНІПРОГРАД\nГоловна / Політика , Аналітика / Нова Україна та її вороги\nНова Україна та її вороги\nВсі ми втомилися жити в старій, пострадянській, корумпованій Україні, країні, яка ніяк не може стати на ноги, на шлях прогресу і розвитку. Ми так втомилися, що зробили дві революції, але до мети ще дуже далеко.\nМимоволі, питаєшся – що і хто заважає? Як, як може країна з такими природніми ресурсами, з величезною купою розумних людей, так безнадійно відставати від цивілізованого світу?\nОбнадіює той прогрес, який досягнутий після 2014 року. Щоб не казали скептики, але за ці три роки зроблено більше, ніж за 23 попередніх. Недостатньо, не все, не ідеально – але тим не менш, треба бути свідомо упередженою людиною, щоб не помічати того прогресу, що досягнутий спільними зусиллями багатьох людей доброї волі – і у владі, і у суспільстві. Так, ми не безнадійні.\nАле що ж тягне нас донизу? Що висить Дамокловим мечем над головою?\nМи клянемо політиків, яких самі ж і обираємо і дивуємось, чому вони ведуть нас у невиразне сіре минуле, а не світле майбутнє?\nПоступ кожної держави завдячує тим підвалинам, на яких ця держава заснована. Багато європейських країн мають довготривалу безперервну історію, або, навіть з перерваною історією державного будівництва – сталі традиції. Монархії, імперії, Республіки – все це роки і сотні років усталення фундаменту та формування націй, в симбіозі. Лише Сполучені Штати Америки, будуючи нову державу, обрали її фундаментом свободу.\nУкраїна, на жаль, попри всю свою історію, немає такого спадку. Радянський союз безповоротно обірвав традицію державотворення. Але навіть якби не це, остання спроба повернути та втримати державність відбулася через сотні років після її втрати. Вітри часу звіяли будь який можливий зв’язок державницької думки, еліт, філософії, що стоїть за роботою державних інститутів, взаємодії їх з громадянами. Все, що нам лишалося – це маяк надії на створення власної держави. Невиразне світло якого не давало нам повноцінного уявлення про те, якою ж має бути ця держава – окрім того, що вона має бути українською. У коротке вікно можливостей, що відкрилося сто років тому, ми пробували і соціалізм, і консерватизм, близький до монархізму, і демократію.\nДержава, яку ми отримали у спадок від УРСР, це суміш старих ідей з новими прагненнями, та надіями, не визначеними чітко, розмазаними вже десятиліттями популізму та пошуку легких шляхів – кому до влади, кому до капіталу, кому до субсидій та пільг. Чи багато людей можуть навіть зараз сказати, якою вони хочуть бачити Україну – соціалістичною, капіталістичною, авторитарною? Не всі навіть бачать її українською, але ми ж знаємо що інакшої не буде. Але - українською – та якою ще? Так, більшість скаже – демократичною. Але і цього мало.\nДемократичністьне дає нам відповіді на всі питання, які іноді роздирають суспільство зсередини. Візьміть хоча б з нещодавнього – земельні відносини, ставлення до сексуальних меншин, приватизація, легкість ведення бізнесу, медична система, тощо. Демократія – це шлях обговорення та прийняття важких та доленосних рішень, а не відповідь на всі питання. Зрештою, ми і були демократією всі ці роки. Корупція – коріння всього зла, та чи її відсутність автоматично зробить Україну такою, якою ми всі хочемо її бачити? Чи зробить відсутність корупції справедливими всі закони за якими ми зараз живемо, чи ті закони, які партії мали б прийняти відповідно до своїх програм? Ні.\nЦя Війна закінчиться – і ми не уникнемо питання, якою ж має бути Україна. Видається, що ми досягли принаймні того, що прибрали з п’єдесталу політичного порядку денного проросійську владу, якій Україна потрібна була лише для грабунку та контролю. Врешті решт, маємо українську владу з усіма її недоліками. І якщо ще 5 років тому, вороги нової України були простими – проросійська влада і все, що вона робить, то що ж тепер?\nЦі думки навіяні першими вже, передвиборчими спробами, змінити владу. Багато людей, які не бажають зла Україні, все ж таки ведуться на новий популізм “нової” опозиції, шукаючи простих відповідей та легких шляхів – без жодної справжньої переоцінки цінностей. Щоб не удаватися в надто глибокий роздум, наведу міркування про нових ворогів – як партій, так і цінностей та ідей, що вони несуть, лише на одному красномовному прикладі – Земля.\nАле спочатку, коротко поясню, чому саме Земля. У підвалини держави можна закласти лише дві діаметрально протилежні речі. Свободу, або владу.\nЯкщо ми закладаємо Свободу – то ми закладаємо свободу людей від влади. Це не означає необмежену свободу, це означає лише керівний принцип – люди створюють державу, уповноважують обраних ними представників для виконання певних завдань та обмежують їх до суверенних, необхідних функцій, які люди не можуть здійснити приватно – тобто, самостійно. Звичайно, мова йде про Збройні Сили, органи правопорядку, суди, та законодавство. Оборону, безпеку, арбітраж. Ну, і забезпечення функціонування грошової системи.\nЯкщо ми закладаємо Владу – то ми закладаємо владу над людьми та право влади в обличчі будь-якої з її гілок диктувати людям їхні права та обов’язки – звужувати перші та розширяти останні – відповідно до політичної доцільності, суб’єктивних переконань, випадкових збігів та суміші інтересів та цінностей людей, які отримали цю владу. В океані політичної та інформаційної маніпуляції, сторонньому глядачу важко розрізнити одне від одного в масиві інформації, яку виливають владошукачі на когнітивний апарат глядача та слухача. Але є беззаперечні маркери, лакмусові папірці, які викривають свідомі чи несвідомі прагнення тих, хто хоче влади.\nОтже, Земля. Якщо ми обрали свободу, і якщо людина – вільна, ніхто не в праві позбавити її права володіти землею. Більше того – землеволодіння – одна з найперших, найдавніших наших традицій. Уявлення про те, що держава має володіти землею, це цілком і повністю неподоланий комунізм, неподолана УРСР в голові кожного, чий рот озвучує заборону права людей на землеволодіння. Уявлення про те, що лише держава є неупередженим носієм інтересів людей – а не самі люди є носієм власних інтересів – це дзвіночок про те, що це питання влади над людьми.\nДалі, право на землеволодіння – це лише частина такого права, як право власності. Право власності є невід’ємним атрибутом свободи людини та її права на життя. Ти не можеш володіти власним життям, якщо тобі нічого не належить. Цьому здавалося би, мав навчити Радянський Союз. Але замість щеплення – маємо лише незавчений урок.\nЗаперечення права на володіння землею – це заперечення права власності. Не можна бути вагітним на половину. Право власності або є – і є об’єктивним, або натомість є сурогат тимчасових дозволів від держави, яких вже завтра може не бути.\nТой, хто заперечує право власності, заперечує свободу. Той, хто заперечує свободу, не зупиниться на запереченні права власності. Його політичні інтереси будуть диктувати йому іншу систему цінностей і координат – та ставитимуть перед ним інші завдання.\nЯкщо ми обираємо свободу, то Уряд взагалі не повинен володіти землею, окрім як в цілях оборони, забезпечення правопорядку та здійснення законодавчих та судових функцій. Більше того, для цих цілей Уряд мав би орендувати або купляти землю у територіальних громад або приватних власників.\nЯкщо ми обираємо свободу, то влада не повинна робити те, що громадяни можуть зробити без неї.\nА тепер просто давайте припустимо, чому і з якою метою люди йдуть у владу в Україні останні 26 років – та з якими цінностями? Конституція, прийнята на згарищі УРСР наділила державу безмежними повноваженнями керувати долею, свободою та правами людей – управляти їхньою старістю – пенсіями. Управляти їхньою молодістю та вихованням – через систему освіти. Управляти їхнім здоров’ям – через медичну систему. Управляти їхньою життєдіяльністю – через надмірне регулювання кожного аспекту економічної взаємодії між людьми, та спотворенням самого середовища взаємодії через володіння надмірною кількістю підприємств та установ та працевлаштуванні на них сотні тисяч людей, що перебувають у прямій залежності від держави та примх тих, хто керує в ній бодай якимось шматком повноважень. Бо Україна – “соціальна держава”.\nТо хто ж сьогодні пропонує інший порядок денний? Хто пропонує свободу замість влади? Хто хоче обмежити владу, а не стати суб’єктом її повноважень та власноруч панувати та смикати всі доступні важелі?\nЗвідки на вашу думку, з’явилася корупція, як не від самої можливості втручатися туди, куди не треба?\nТеги: корупція, влада, революція\nПолітичний вибір українців: прозорість чи представництво інтересів громадян\nМіськрада Дніпра не сплачує за рахунками і не карає підрядників


Фото, які не варто зберігати у будинку\n7:00, 6 Май 2019\nЗберігаючи фото або вішаючи їх на стіну, ми не замислюємося про наслідки. У кожної фотографії своя енергетика, здатна принести допомогу або шкоду людині, пише maximum.fm\nЯкщо на фото з’явилися незрозумілі плями або розводи, то зображеній на ній людині загрожують проблеми зі здоров’ям. Можливо, є порча. Від цих знімків виходить негативна енергетика і їх необхідно позбутися.\nЧасто ми переглядаємо знімки померлої людини. Не варто робити це часто, а тим паче ставити їх на видне місце. Цим ми тривожимо її душу і не даємо мертвій енергії покинути наш будинок, позбавляючи себе позитивної енергетики.\nМожливо, у вас збереглися фотографії з людьми, з якими ви посварилися, можливо, та людина бажає вам зла. Позбувшись цих фото, ви позбудетеся і негативної енергії.\nЗображення природних катаклізмів, поламаних дерев, опудал тварин і птахів відводять з дому позитивну енергетику і фінансове благополуччя.\nЧитайте також: Диетологи рассказали, сколько нужно приемов пищи в день при похудении\nЗнімки на тлі зруйнованих будинків, будівель, старовинних церков і замків, пам’яток архітектури, аварій мають руйнівний вплив. Вони активно заважають побудувати щасливу долю, сприяють руйнуванню житла, ламанню техніки і меблів.


Імітація колоди для зовнішньої обробки\nОстаннім часом стало дуже престижно жити в дерев'яному будинку. Люди ніби повернулися до свого коріння і знову побачили красу натуральних матеріалів. Але і власники простих каркасних будинків не проти позмагатися зі своїми більш заможними сусідами за право жити в зрубі. Їм у цьому допомагає зовнішня обробка з імітацією колоди. Досягти такого результату можна двома способами.\nВаріанти імітації колоди для зовнішньої обробки\nДерев'яний зруб можна імітувати за допомогою блок-хауса, так і сайдінга під імітацію колоди.\nБлок-хаус з імітацією колоди по суті своїй є поліпшеним варіантом вагонки. Тільки тут використовуються не плоскі, а напівкруглі панелі, які копіюють бревенчатую стіну.\nДля виготовлення цього оздоблювального матеріалу використовують ламелі товщиною до 20 мм з дерев хвойних порід. Для більш достовірної імітації зрубу, можна використовувати торцеві вінці і кругляки. Перевага блок-хауса у порівнянні з натуральним оциліндрованої колоди в вартості і просте догляду.\nСайдинг – ще один спосіб імітації колоди. Металевий сайдинг є сучасним обробним матеріалом, відмінно повторює зовнішній вигляд колоди. Їм можна просто і швидко облицювати будинок, надавши йому солідний вигляд.\nПроводиться такий сайдинг з оцинкованої сталі, зверху він покритий полімерним декоративним шаром. Підходить для обробки будівель і встановлення вентильованих фасадів.\nПереваги такого матеріалу в порівнянні з колодами в тому, що він не розсихається, його не потрібно додатково покривати просоченнями, антисептиками і т. п. Застосовувати його можна навіть в регіонах зі складними кліматичними умовами.\nЗавдяки тому, що сайдинг повторює форму і текстуру колоди, імітація виходить досить достовірною. Також свою роль грає багатокольоровість покриття, як у натуральної деревини.\n» Фасадні плити\n» Дерев'яний блок хаус\n» Сайдинг блок хаус під колоду


Що робити, якщо нежить дитини перейшов у синусит? | Наша мама | Все для молодих мам і батьків\n23:00, 30.10.2021 | Категорія: Дитина\nЩо означає, якщо лікар поставив дитині такий діагноз? У нас є особливі пазухи, які поєднуються з носовими проходами. Ці порожнини називаються синусами. При нежиті вони запалюються. Якщо не очищати носик і пустити все на самоплив, слиз, що скупчився в пазухах, може спровокувати синусит.\nЧому він з'являється? Це захворювання з'являється на тлі бактеріальної флори чи вірусної інфекції. Іноді синусит виникає через 2-3 дні після початку недуги. Чи довго доведеться чекати на одужання, залежить від того, наскільки правильно призначено лікування. Зазвичай курс терапії триває 7-10 днів.\nЩо призначає лікар? Лікування синуситу складається з кількох етапів. Насамперед потрібно звільнити носик і полегшити дихання. Коли на шляху лікарських препаратів не буде перешкод, скористайтеся краплями, які порадить лікар. Часто призначають розчин срібла (Проторгол). Він має підсушуючий ефект. Іноді доводиться застосовувати антибіотик місцевої дії.\nЧим очистити носові ходи? Для початку вам знадобляться судинозвужувальні крапельки (наприклад, Тизін, Отрівін). Через 15 хвилин після них промийте носик. Для цього підійдуть такі препарати як Аква-Маріс, Хьюмер, Солін, фізрозчин або відвари трав (ромашка, звіробій, кора дуба).\nНавчіть дитину правильно висморкувати носик. Спочатку потрібно затиснути одну ніздрю і висморкатися, а потім іншу. Інакше слиз під тиском може попрямувати до євстахієвої труби, яка з'єднує носик з вушком, і спровокувати отит.\nТеги: здоров'я та догляд до року, дитяче здоров'я, здоров'я від 3 до 6, нежить, синусти, поради лікарів, лікування, профілактика, поради, лікуємо дитину, лікуємо синусит


Тромбоз після COVID-19: ознаки, симптоми та фактори ризику – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > здоров’я > Тромбоз після COVID-19: ознаки, симптоми та фактори ризику\n“Водночас у ЗМІ можна зустріти як багато фейків, так і справжніх повідомлень про зв’язок вакцинації та тромбозу. Наразі відомо, що щеплення вакциною AstraZeneca в надзвичайно рідкісних випадках можуть бути пов’язане з розвитком тромбозу. Наразі мова йде про можливий зв’язок! А не про доведений. Йдеться про одну людину із 50 тисяч у віці до 50 років, тобто вірогідність складає 0,002%, та про одну людину на 100 тисяч віком від 50 років – вірогідність 0,001%. У той самий час частота утворення тромбів, як за важкого, так і за легкого перебігу COVID-19, значно вища, ніж через вакцинацію. Саме тому ризик тромбозу внаслідок перенесеної хвороби є в рази вищим та не є співмірним із можливим ризиком розвитку тромбозу від вакцинації, яка, між іншим, надійно захищає людину від цього та інших негативних наслідків коронавірусної хвороби”, – зазначили у МОЗ.


Опубліковані правильні відповіді до тестів ЗНО на магістратуру з "Права"\n07.08.2017 192 0 0\nНа сайті Міністерства освіти і науки України опубліковано правильні відповіді до тестових завдань ЗНО, які 3 серпня 2017 року, складали вступники на магістратуру за спеціальністю «Право».\nНагадаємо, що вступник допускається до конкурсного відбору на навчання в магістратурі за спеціальністю «Право» у разі подолання порогу «склав/не склав» з усіх блоків єдиного фахового вступного випробування (ЗНО). Їх було три:\n· тест загальних навчальних правничих компетентностей, що включає тестування таких компетентностей як аналітичне мислення, критичне мислення, логічне мислення. Загальна кількість завдань блоку – 30;\n· тест із шести базових юридичних (правничих) дисциплін, що включає конституційне право, адміністративне право, цивільне право, цивільне процесуальне право, кримінальне право, кримінальне процесуальне право. Загальна кількість завдань блоку – 70.\n· тест з іноземної мови. Загальна кількість завдань – 42.\nЗНО освіта ВНЗ магістр


01.09 2020: Кіноклуб Олега Яськіва: "Ребекка"\nУ вівторок 1 вересня о 18:30 у Кіноклубі Олега Яськіва відбудеться показ і обговорення фільму Альфреда Гічкока "Ребекка" (США, 1940).\nОлег Яськів: "Осінь на порозі. А серце все ще б’ється у ритмі моря, вітрами гір, шурхотом лісів, мовчанням старих міст. Дарма, що часто це лише наслідок мрій, прочитаних романів чи переглянутих фільмів. Важливо, що почуття знову розхвильовані і готові до нових історій.\n«Ребекка» Альфреда Гічкока – ніби чекає свого глядача на межі літа й осені, щоби розповісти власну історію любові і витягти на відвертість. Запрошує у лабіринт емоцій, з якого кожен знайде власний вихід. Або ж не знайде…\nМайже ніколи в історії кіно не вдавалося режисерам настільки стоншити межу між діями та почуттями персонажів. Уся напруга, яка невдовзі стане іменною ознакою стилю Майстра, сконцентрована не на кримінальних злочинах, не на гостросюжетних пригодах, не на психічних розладах, а виключно на почуттях молодої дівчини, яка закохується у чоловіка своєї мрії. І навпаки: не меншу загадку задають і зустрічні почуття чоловіка, який намагається позбутися докорів сумління та страшних привидів минулого. Це створює унікальну атмосферу непевності, яка заполонює простір фільму. Крізь наелектризовану тривогою атмосферу глядачеві передається знайоме відчуття власної неповноцінності та слабкості – коли закохуєшся в людину, яка видається вищою у всіх відношеннях. Більше того, чи не вперше у кіно предметний світ персонажів, втілений у зловісній символіці замку Макса де Вінтера, стає повноцінним персонажем, який довершує таємничу і навіть зловісну атмосферу, в якій опиняється молода дівчина, яка щойно відкрилася до великого кохання.\nФільм описує історію молодої дівчини, яка несміливо закохується у привабливого аристократа, який нещодавно втратив свою прекрасну дружину. Ставши господинею його родового замку, дівчина поступово усвідомлює, що попередня господарка продовжує домінувати над пам’яттю місця, повагою персоналу та, як їй здається, почуттями її чоловіка…\nПрекрасна літературна основа – однойменний роман британки Дафни дю Мор’є – аж ніяк не пошкоджений режисурою, як це часто буває з екранізаціями. Блискучі діалоги зберегли високу літературну пробу фільму. Дафна Дю Мор’є – одна з кращих письменниць двадцятого сторіччя, уміла поєднувати “серйозну” та “жіночу” прозу з незмінно захопливими пригодницькими сюжетами. Це дозволяло її романам охоплювати широку авдиторію читачів, доводячи (у першу чергу літературним критикам), що популярна література може бути високу якість і навпаки. Мабуть тому Гічкок ще двічі звертався до прози письменниці, екранізувавши її романи “Таверна Ямайка” за рік перед “Ребекою” та “Птахи” у пізньому періоді творчості. Останній став одним з кращих серед трилерів режисера. Тож безумовно, що фільми Гічкока підсилили літературну славу британської письменниці.\nНезважаючи на бездоганну інтуїцію на сюжетні гостроти, Гічкока не зраджує притаманний йому тонкий гумор, який він завжди майстерно приховував за лабіринтами інших жанрів, але від якого майже ніколи не відмовлявся. Такий контрапункт стилів, доповнений геніальним відчуттям екранного темпоритму дозволяли кращим його фільмам причаровувати увагу глядачів до кожної хвилини. Саме цей рідкісний дар до психологічної інтриги, який важить більше, ніж технічні інновації та розміри бюджетів, дозволив Гічкоку стати одним з кращих режисерів в історії кінематографу.\n«Ребекка» – класичний зразок понадчасового фільму, який будуть переглядати покоління кінолюбів і через сотні років. Адже історії про кохання ніколи не втратять актуальності, а найкращі з них, позбавлені штампів часу, стереотипів масової культури – ніколи не згублять популярності. Історія кохання героїв «Ребекки» – Макса де Вінтера та його нової дружини (ім’я якої жодного разу не називається) – стала незабутнім прикладом труднощів, які потрібно подолати закоханим на шляху до свого щастя.\nФільм представляє практично невичерпну палітру ефектів, які чинить на людину любов. Саме тому він незмінно викликає дискусії не стільки серед кінокритиків (тут майже одностайний консенсус), але й серед психологів та філософів. Щоб зрозуміти наскільки рівень дискусій є серйозним та контраверсійним, а відтак залишається герметичним для масового глядача/читача, варто згадати, що американською цензурою обговорювалися навіть лесбійські теми, які якщо й присутні, то ретельно приховані як у фільмі, так і в романі. Але найголовніше те, що своє слово тут може додати кожна сучасна жінка, яка кохала, або ж продовжує кохати і кожен сучасний чоловік, який позбувався ілюзій кохання та залежності від фатальної краси заради справжніх почуттів.\nЦе була перша робота великого англійця Альфреда Гічкока в Голівуді і в ній ще сильно відчувається європейський стиль майстра і його ж – парадоксально – невпевненість на американському ґрунті. Це не могло не відобразитися на деяких рисах фільму. Зокрема, певна розмитість мотивацій та дій персонажів, навіть їхня непослідовність у психології почуттів видають екзистенційну невпевненість самого режисера. Тим не менше, саме такі людські “слабкості” додають фільму неповторного шарму та викликають довіру у глядачів ось уже кількох поколінь.\nНемов для більшої впевненості режисер залучив до зйомок чимало британських акторів, серед яких зіркового на той час Лоренса Олів’є. Прекрасний ліричний дует йому склала англо-американка акторка Джоан Фонтейн. Зважаючи на походження авторки роману, фільм вийшов більше британським, ніж американським. І все ж таки майстерність у кожній деталі, фінансовий розмах, з яким поставлений цей фільм, дозволяє віднести його і до золотої класики Голівуду.\nАмериканським внеском можна вважати і гостросюжетну інтригу, пов’язану з адаптацією сценарію до пуританського кодексу Гейса, згідно з яким цензурували голлівудське кіно в середині минулого сторіччя. Незважаючи на компроміс у розв’язці, на який пішов продюсер Девід Селзнік, режисер все ж таки залишив недвозначність вирішальних дій героя на розсуд глядачів, тим самим таки обійшовши цензуру і зберігши творчу незалежність.\nЯк би не було, але ані підкреслена європейськість фільму, ані суперечки з цензорами, не завадила фільму отримати два Оскари (за кращий фільм та операторську роботу) і дев’ять інших номінацій і головне – стати одним з кращих фільмів, знятих за всю історію кінематографу.\nНе сумніваюся, що цей найбільш віртуозний психологічний фільм Гічкока стане вишуканою стравою для кіногурманів у теплу дароносну осінь, яка вже непомітно увійшла у наші життя".


Візьміть м`які туфлі. Для початку краще тренуватися в шкарпетках - без взуття ноги ковзають вільніше і пальці краще згинаються.\nПеред тренуванням добре розімніть всі суглоби і зв`язки, особливо голеностоп.\nВага тіла перемістіть на праву ногу, підніміть праву п`яту. Ліва нога як і раніше стоїть на підлозі.\nОпускайте праву п`яту на підлогу, одночасно робіть ковзне рух лівою ногою вздовж статі. Коли ви опустіть праву п`яту на підлогу тут же підніміть ліву п`яту вгору. Носок лівої і п`ята правої ноги повинні розташовуватися на одному рівні.\nТепер повторіть цей крок, тільки тепер уздовж підлоги буде ковзати права нога, а п`ята лівої ноги буде опускатися на підлогу. Повторюйте за цим принципом рух кілька разів. Тепер зрозуміло, як робити місячну ходу!\nВиконуйте всі рухи дуже акуратно, щоб не пошкодити м`язи і зв`язки. Не намагайтеся повторити танець Джексона з першого разу. Терпіння і постійні тренування - ось запорука успіху! Рухи потрібно виконувати плавно, стежте за центром ваги. Переміщайте центр ваги на ту ногу, яка зігнута в коліні. Неприпустимо, якщо в танці ви будете завалюватися з боку в бік. Тренуйтеся, поки місячна хода не буде виходити легко і невимушено у взутті.\nдивіться відеоЯк навчитися танцювати дітям? У сучасній культурі існує величезна кількість різних напрямків діяльності людини. Одним з найбільш таємничих і красивих напрямків по праву вважається танець. У свою чергу, сам по собі танець також має…\nНаш світ сповнений ілюзій. Одні з них лякають, інші тягнуть і заворожують. Мистецтво створення ілюзій, як відомо, - прерогатива фокусників і карткових шулерів. Але хороший танцюрист, який володіє потрібними якостями, здатний зібрати руху в танець…\nдивіться відеоЯк навчитися танцювати степ? Степ або, як його частіше називають - чечітка - це ритмічний танець, який став популярним в 40-х роках минулого століття і до цих пір не втратив своєї актуальності. Більше інформації про це танці…\nдивіться відеоЯк танцювати як Джексон? Майкл Джексон по праву вважається королем поп-сцени. Він прославився не тільки своїми хітами, але і умінням рухатися на сцені. Хто не бачив його вражаючою місячної ходи? Він виконав її в далекому 1983…\nlestylefoux.ru » Свята » Танці » Як робити місячну ходу?


Найбільш часто задаються питання про NAC - Tex-bezpeka\nДодому FAQ Найбільш часто задаються питання про NAC\nВідповіді на найбільш поширені питання про системах NAC(network access control – контроль доступу).\nЩо таке NAC? Мережеві системи контролю доступу являє собою поєднання апаратних і програмних технологій, які динамічно контролює доступ до мережі. Саме по собі це не повне рішення, але воно працює у взаємодії з іншими системами безпеки, щоб забезпечити більш досконалий рівень безпеки.\nУ даній статті наведено відповіді на типові питання щодо цієї технології.\nNAC продукти безперервно сканують комп’ютери і інші пристрої, які можуть підключатися до мережі, і перевіряють їх відповідність політиці безпеки підприємства, дозволяють або забороняють доступ, а також забезпечують карантин і захист будь-якого пристрою.\nДе стоїть NAC?\nNAC може застосовуватися як на шлюзі в мережу, так і всередині мережі або кінцевому пристрої як клієнтське програмне забезпечення.\nЩо таке внутрипотоковый (inline) NAC?\nВсерединіпотокові NAC пристрої можуть бути розміщені в різних критичних точках мережі(наприклад, міжмережевий екран) і поєднувати в собі всі елементи NAC – виявлення, прийняття необхідних заходів і усунення вразливих місць — в «одній коробці.\nЩо таке позапотокові NAC?\nВнепотоковые NAC рішення можуть перебувати поза мережі, працюючи у зв’язці з такими пристроями, як мережеві комутатори і маршрутизатори, та приймає рішення в залежності від повідомлень по мережі цими пристроями, коли новий пристрій підключається до мережі і йому надається або забороняється доступ через комутатор або маршрутизатор.\nХто продає NAC рішення?\nБільшість рішень, що реалізують NAC—технології, засновані на Cisco‘s Network Admission Control, Microsoft‘s Network Access Protection (NAP) і Trusted Computing Group‘s Trusted Network Connect (TNG). Багато виробники систем безпеки мереж розробили NAC—рішення, засновані на них.\nЯк вони працюють один з одним?\nCisco і Microsoft уклали партнерську угоду з розробки интероперабельной архітектури, що дозволить NAC від Cisco працювати з Microsoft NAP. Однак не плануються якісь ще спільні розробки архітектури.\nЩо таке TNG?\nThe Trusted Computing Group було анонсовано в травні 2007 року для взаємодії TNC і NAP.\nЩо таке IETF NAC?\nInternet Engineering Task Force займається стандартизацією протоколів, які є загальними для рішень, пропонованих Cisco, Microsoft і Trusted Computer Group, яка буде основою для однієї NAC специфікації.\nРекомендую почитати по темі:\nКерівництво з систем виявлення та попередження вторгнень\nпопередня статтяЯк правильно вибрати стратегію резервного копіювання даних\nнаступна статтяШифрування даних\nКороткий словник термінів, що застосовуються в бездротових мережах


Вірш А. З Пушкіна «Мадонна». (Сприйняття, тлумачення, оцінка) – Твір по добутку А. С. Пушкіна “Мадонна” | Довідник школяра – кращі шкільні уроки по всім предметам\nВірш А. З Пушкіна «Мадонна». (Сприйняття, тлумачення, оцінка) – Твір по добутку А. С. Пушкіна “Мадонна”\nГлибина почуттів, закладена в їхніх надрах, підносить добутку поета на п’єдестал, недосяжний для інших. Можливо, я покаджу занадто банальної, але мені здається, що лірика Пушкіна вічна, як сама любов. Кожний рядок, кожне слово вбрали в себе часточку душі. Чи не тому знамениті пушкінські “послання” звучать так “искренно, так ніжно”.\nСаме таким є його прекраснейшее вірш “Мадонна”, написане в 1830 році напередодні одруження з Наталею Гончаровой. 30 квітня Пушкін посилає своїй нареченій лист, у якому говорить про картину італійського художника Пьетро Перуджино: “…годинниками простоюю перед білявою мадонною, схожої на вас як дві краплі води”. Опис цієї картини й дано у вірші.\nЗ найперших рядків ми поринаємо в атмосферу божественності й святості. Здається, що слова виливають ледь уловимий аромат ладану й церковного воску. Всі навколо наповнено чарівним благоговінням. Подібне відчуття створює використовувана автором релігійна лексика, що набудовує читачів на відповідний лад. Такі слова як “обитель”, “марновірно”, “пречиста”, “божественний рятівник”, “ангели”, “під пальмою сіону” поширюють навколо себе ауру побожного преклоніння, виникає ілюзія знаходження в храмі.\nВражає те, що чистий вогонь любовного полум’я виражений напрочуд просто. Немає ні яскравих епітетів, ні запаморочливих порівнянь, ні помпезних метафор. Всі дуже гармонійно, скульптурно, пластично. Неймовірною ніжністю й м’якістю сіяє образ жінки, що стала символом цнотливості й величі. Автор особливо підкреслює чистоту й безвинність своєї Мадонни.\nТебе мені ниспослал, тебе, моя Мадонна, Найчистішої принадності найчистіший зразок.\n“Пречиста” – от еталон жіночності, зосередження благодійників, зразок для наслідування. Її чарівний вигляд – вершина досконалості й гармонії. Такий бачить її Пушкін – такий бачимо її й ми. Саме цю божественну, небесну красу поет увесь час шукав на землі. Зображена кистю художника, вона виявляє собою ідеал, предмет бажань і мріянь. Її хвилююча дурманна принадність гріє серце й душу. Просте споглядання божественного лику приносить спокій, радість і умиротворення. Лицезреть її – от вище благо. Поет говорить, що лише “однієї картини” він “бажав бути вічно глядач”.\nМи бачимо, що “незважаючи на те, що Мадонна з дитиною Ісусом купаються “у славі й променях”, вони залишаються настільки ж прості й скромні. І в цьому їхню справжню велич, що, дійсно, захоплює.\nВона з величчю, вона з розумом в очах – Дивилися лагідні, у славі й у променях.\nЯк ми можемо помітити Пушкіна не виходить за рамки класичної побудови сонета, чітко треба правилам, що зобов’язують, щоб він складався з 14 рядків: двох чотиривіршів і двох тривіршів. Але, незважаючи на настільки сковуючі\nУ поета не було можливості придбати картину й освятити нею “свою обитель”. Але замість він одержав набагато більше. Він знайшов божественну красу на землі, знайшов свою Мадонну із плоті й крові. Як схожа вона на ту саму Мадонну, побачену їм на картині. Здається, немов з полотна ступнула вона в обійми поета. Настільки ж безневинна, настільки ж чиста. Пушкіна вірить, що вона небесний, божественний дарунок, “ниспосланный” йому самим Творцем у відповідь на довгі благання.\nТі, хто мав можливість коли-або бачити картину Пьетро Перуджино, зрозуміють, чому вигляд Наталі викликав настільки яскраві асоціації з образом Мадонни. Але справа не тільки в зовнішній подібності. Наталя в очах Пушкіна мала такою ж ангельську святість, була земним зразком “найчистішої принадності”. Світле почуття до неї зігріло й опромінило душу, змусило повірити в чудо, у те, що мрії здійсненні. Можливо, саме тому, останні рядки наповнені неосяжною радістю від свідомості того, що саме заповітне бажання виконане, що він знайшов дивний, божественний дарунок.\nНа першому плані вірша – тема святої любові до святої жінки-матері й жінці-подрузі. І палкі почуття поета до земного еталона набагато сильніше, ніж до небесного, адже любити кумира, ілюзію – це одне, а почувати поруч із собою реальної коханої людини – це зовсім інше.\nЗбережи - » Вірш А. З Пушкіна «Мадонна». (Сприйняття, тлумачення, оцінка) – Твір по добутку А. С. Пушкіна “Мадонна” . З'явився готовий твір.\nРозміщено Твори нових авторів февраля 1, 2016 neo_t\n« ПРОБЛЕМА “БАТЬКІВ І ДІТЕЙ”


Українці проміняли “евробляхи” на биті авто з США – iBilingua\nYou are here: Home / Авто / Економіка / Суспільство / Україна / Українці проміняли “евробляхи” на биті авто з США\nКомпанії, що займаються прижени автомобілів з США , Канади та Грузії відзначають небувале зростання попиту з боку українських водіїв на машини з американських аукціонів.\nЯк розповіли в компаніях, приганяли автомобілі під замовлення, в порівнянні з роком-двома раніше, попит зріс приблизно на 50%, пише UBR .\n“Всі автомобілі везуть легально. Реєструються і ставляться потім на реєстрацію на українських номерах. При офіційної реєстрації відносини з поліцією і митницею нормальні.\nЧитайте також: 10 ЛЮДЕЙ ОТРУЇЛИСЯ КОПЧЕНОЮ РИБОЮ\nЦим цей бізнес і відрізняється від автомобілів на європейських номерах, коли незрозумілий юридичний статус автомобіля. І якщо з авто щось відбудеться, довести причетність власника до машини буде неможливо”, – розповів керівник компанії Павло Денисов.\nТерміни доставки автомобіля з штатів приблизно 2-3 місяці. З Грузії замовлення оброблять за тиждень, але по факту це будуть ті ж відремонтовані “американці” з аукціонів і дорожче на пару тисяч доларів.\nНайчастіше українці замовляють машини відомих світових брендів: Toyota , Honda , Lexus і VW. Але ними, звичайно ж, не обмежуються. Завозять про основному автомобілі класу Євро -5 об’ємом до 3 л на бензині і до 2,5 л на дизелі – для них в Україні діє пільгова розмитнення.\nНаприклад, орієнтовна ціна вже привезеного і розмитненого VW Passat 2014-2015 року випуску – 14 тис. дол. В Україні він обійдеться до 19 тис. дол. Американська Toyota Camry 2014 року випуску коштує до 16 тис. дол, тоді як у нас за неї попросять вже 22 тис. дол.\nПриблизно в стільки ж в Україні буде коштувати Ауді А4, в той час як штатівська обійдеться тисячі на три дешевше.\nПісля вибору авто клієнту доведеться внести передоплату в розмірі від 10%, але не менше 400 дол. Залишок потрібно погасити в наступні три дні. Доставлять машину до одеського порту, так що “зустрічати” покупку доведеться особисто. Але розмитнити можна вже і за місцем проживання.\nТакож на ціну впливає і такі змінні, як транспортування по США (з місця проведення аукціону до порту), податки штату.\nКрім вартості самого авто на аукціоні, покупцеві потрібно буде розщедритися на:\nзбори аукціону – близько 600 дол .;\nподатки – як правило, до 1 тис. дол .;\nтранспортування по США – в середньому 500 (в залежності від штату) дол .;\nдоставка до порту Одеси – близько 1 000 дол .;\nпри бажанні, страховка на доставку по морю – 1,5% від вартості авто;\nякщо автомобіль коштує не менше 20 тис. дол., тобто сенс заплатити за особистий огляд експертом в Штатах – ще в середньому 200 дол. в залежності від того, де знаходиться авто.\nі якщо попередні два пункти не обов’язкові, то перевірити страхову історію через Carfax або Autocheck просто необхідно – ще 40 дол.\nДеякі фірми беруть страхувальний депозит в 1000 дол., На випадок якщо людина відмовиться оплачувати авто після покупки на аукціоні. Депозит повертається клієнтові після оплати.\n“Якщо в автомобіль після покупки необхідно вкласти понад 1,5 тис. Дол., То зв’язуватися з таким ми не рекомендуємо. Також українці нерідко намагаються занизити митну вартість авто в інвойсах, але митники це швидко просікають.\nІнших проблем на кордонах з такими машинами НЕ виникає “, – зазначив власник компанії AvtoUsaDnepr Костянтин Кравець .\nОбережним варто бути клієнтам і під час вибору самої компанії-посередника. В Україні розвелося дуже багато фірм-шахраїв, при роботі з якими можна залишитися і без грошей, і без авто.\nВ першу чергу, експерти рекомендують запросити у тих, хто зібрався пригнати вам “залізного коня” історію діяльності компанії.\nПростіше кажучи, попросити показати, які автомобілі вони вже завезли, чи можуть вони їх показати, і чи є відгуки реальних клієнтів, яким можна зателефонувати і докладно про все розпитати.\nЧитайте також: У ГРЕЦІЇ РОЗБИВСЯ ЛІТАК З УКРАЇНЦЯМИ\nВарто враховувати, що в Україні (як і в Грузії) влаштувалося багато перекупок, які ганяють сильно биті американські автомобілі сотнями, ремонтують їх і продають набагато дорожче реальної вартості. Тут, знову ж таки, на допомогу прийде перевірка страхової історії конкретного авто.\nРизик для клієнта ще і в тому, кажуть експерти, що аукціони не несуть відповідальності за стан автомобіля і продають його “як є”. Вибирати доводиться по фотографії лота і його описі. В результаті можна купити авто не в тому стані, якого чекав покупець.\n“Варто враховувати, що на американських аукціонах торгують люди з усього світу, більшість авто йде на експорт і деякі недобросовісні громадяни цим користуються.\nКупують автомобілі, які користуються попитом після сильних ДТП , і роблять їм косметичний ремонт, після чого виставляють їх знову на продаж на аукціоні. Недосвідчені гравці часто трапляються на цей трюк. на сленгу такі машини називають “ляльками”.\nДуже важливо перевірити історію автомобіля, документи, продавця. Інакше можна привезти не автомобіль, а шматок заліза “, – заметілсоучредітель до мпаніі Atlantic Motors Олександр Осадчук.


Відбулася презентація книги "Переяславський соціум на перехресті епох: люди, події, факти" - Переяславська міська рада\nВідбулася презентація книги “Переяславський соціум на перехресті епох: люди, події, факти”\n20.03.2019 by Адмін\tin Новини\t· 0 Коментарів\nСьогодні у Переяслав-Хмельницький ДПУ імені Григорія Сковороди за організаційної участі Національної спілки краєзнавців України, відбулася презентація книги “Переяславський соціум на перехресті епох: люди, події, факти” авторства відомих науковців-істориків Віктора Коцура, Олександра Гуржія, В’ячеслава Лохи.\nЦе фундаментальне видання є результатом більш, ніж 10-річної праці вчених. У ньому висвітлено склад і основні функції місцевого чиновницького апарату, а також соціальну структуру та майновийстан міщан і купців Переяслава другої половини XVII-XIX ст.\nНа основі грунтовного аналізу широкого кола архівних і опублікованих джерел, а також спеціальної літератури здійснено комплексне дослідження політики гетьманського управління стосовно городян. Показані взаємовідносини магістрату, сотенної та полкової канцелярії із вищими органами влади та з’ясовано причини втрати Переяславом магдебурзького права. Описано господарства та характер зайнятості населення. Значну увагу приділено кількісному та етнічному складу городян.\nЗапрошуємо на офіційне відкриття пам’ятника загиблим воїнам Переяславщини\n30 років тому відкрили Музей кобзарства. Річницю відзначили проведенням науково-практичного семінару “Кобзарство від витоків до сьогодення” (Фото)


Лан-3 – Голос Лановеччини\n“Лан-3” чекає читачів\nДовгоочікуваний альманах “Лан” (третій випуск), нарешті, надійшов в редакцію “Голосу Лановеччини”. Завдяки спонсорам вдалося віддрукувати 300 книг. Із першої партії 30 примірників передано міській раді, 18 — в Борсуківську громаду. Надіємось, їх отримають бібліотеки і школи. Оскільки основна тема збірника — захист рідної землі, “Лан-3”, насамперед, прийде в родини учасників …


Для «білого» бізнесу стає правилом доброго тону мати «прозорі» компанії, зареєстровані в країнах ЄС, зазначив Ярослав Романчук — LegalHighSchool - Вища школа для юристів та адвокатів\nДля «білого» бізнесу стає правилом доброго тону мати «прозорі» компанії, зареєстровані в країнах ЄС, зазначив Ярослав Романчук\nПро міжнародне корпоративне структурування бізнесу як спосіб захисту від посягань третіх осіб у рамках першого блоку «Урегулювання корпоративних конфліктів» Школи корпоративного права/M&A розповів слухачам Lеgal High School керуючий партнер Юридичної групи EUCON Ярослав Романчук.\nЛектор зазначив, що за різними дослідженнями до 80% світової торгівлі припадає на операції в групах компаній.\nЯрослав Романчук навів статистику, згідно з якою в 2017 році основні інвестиції в Україну здійснювалися з Кіпру, Нідерландів, Великої Британії та Швейцарії, хоча насправді можна припустити, що в основному ці кошти — це реінвестиції українських власників бізнесу з їх іноземних компаній.\nЧому українські компанії використовують іноземний елемент при корпоративному структуруванні?\nВідповідаючи на це питання, лектор підкреслив, що бізнес використовував цей інструмент перш за все для оптимізації податкового навантаження у групі компаній, приховування кінцевого бенефіціара компанії, реінвестицій, захисту активів, збільшення інвестиційної привабливості бізнес-групи для іноземного інвестора, розподілу діяльності компаній групи за функціональними ознаками (торгує, володіє активами, здійснює операційну діяльність).\nЯкі фактори важливі при виборі іноземної юрисдикції?\n— відсутність/наявність юрисдикції в «чорному і сірому списках» ЄС;\n— ефективні ставки податку на пасивний та інші доходи;\n— наявність правил ТЦО і правил КІК;\n— наявність конвенції про уникнення подвійного оподаткування з Україною, витрати на утримання компанії (реєстрація, оренда офісу, утримання персоналу, витрати на обов’язковий аудит);\n— можливі специфічні вимоги (ліцензії, концесії, дозволи при покупці нерухомості, земельних ділянок тощо);\nЯрослав Романчук звернув увагу слухачів на світові тренди й тенденції щодо боротьби з офшорами, у тому числі на план BEPS.\nСам план складається з 15 кроків і спрямований на боротьбу з розмиванням податкової бази і переміщенням оподатковуваного прибутку в низькоподаткові зони. Україна увійшла в активну фазу дій у цій сфері, підписавши договір MLI і приєднавшись до плану BEPS, а також взяла на себе зобов’язання імплементувати мінімальний пакет, що складається з чотирьох пунктів плану. Окрім того, на черзі — приєднання до глобального форуму з автоматичного обміну фінансової та податкової інформацією.\nЗ урахуванням світових тенденцій, що стосуються розкриття кінцевих бенефіціарів та боротьби з офшорами, вже скоро не буде стояти питання приховування доходів без сплати податків, тому що це стане не тільки немодним, а й небезпечним і дорогим задоволенням.\nЦе не означає, що зникне потреба в міжнародному корпоративному структуруванні бізнесу і податковому плануванні. Використання дорогих і далеких юрисдикцій втратить сенс.\nУже зараз для частини «білого» бізнесу стає правилом доброго тону мати «прозорі» компанії, зареєстровані в країнах ЄС, яким переходить право власності на корпоративні права українських компаній, що своєю чергою є дієвим інструментом захисту бізнесу від зазіхання третіх осіб, у тому числі і рейдерів.\nЛектор навів показовий приклад сусідньої Польщі, в якій Юридична група EUCON має офіс вже більше десяти років. Зазначена юрисдикція є привабливою для використання її як іноземного елемента при структуруванні українського бізнесу й податковому плануванні.\n«Незабаром буде стояти питання не про те, щоб не платити податки, а про те, де платити, скільки платити і коли платити», — підкреслив Ярослав Романчук.


Сашко Костюкович вивчив алфавіт у два роки | Новини на Gazeta.ua\nСашко Костюкович вивчив алфавіт у два роки\nВундеркінд Олександр Костюкович має хом’ячка. Доглядати за ним — його єдина робота вдома\n11-річний Сашко Костюкович пішов у 9 клас Полтавської школи N3. Хлопець на три роки молодший від своїх однокласників. До школи поступив 4-річним, одразу в другий клас. Книжки про Гаррі Поттера Сашко читає англійською.\n— А от Шекспір мені дається важко, — морщиться вундеркінд. — Бо він писав староанглійською мовою.\n— На контрольних вирішує три своїх варіанти, ще й однокласникам допомагає. Йому навіть платять по 5 гривень. Мені це не подобається, — каже мати хлопця Наталія, 33 роки.— Алфавіт Сашко знав у два роки. А в чотири прочитав 600 сторінок міфів Давньої Греції. Міг розповісти їх напам"ять.\nМешкають Костюковичі в 9-поверхівці в мікрорайоні Сади-2 у Полтаві. Із батьком хлопчика Станіславом Озембловським Наталія розлучилася. Доти подружжя мешкало в Москві з матір"ю Станіслава. Батько Сашка — бізнесмен, має фірму відеопрокату. Деякий час нею керувала Наталія.\n— Я тоді була вагітна Сашею, — згадує вона. — Ходила на роботу аж доки не почалися перейми. Із чоловіком ми розійшлися, коли Сашкові було три роки. Влаштувалася менеджером в оптову фірму з продажу квітів. Зняла квартиру в Москві. На няню грошей не було, тому відправила його до своїх батьків у Великі Будища на Полтавщину.\nКаже, зі Станіславом зв"язку не підтримує. До сина батько не їздить, грошима не допомагає.\n— Я його ненавиджу, — вихоплюється в Сашка. — Від нього мені передалися найгірші якості.\nДо кімнати заходить 45-річний чоловік.\n— Це наш приятель Микола Василенко, — говорить жінка.\n— Він замінив мені тата, — каже хлопець. — Я його люблю.\n— Микола не має жодного стосунку до нашої сім"ї, — перебиває Наталія.\nВін був такий маленький. Його ображали\nЧотири роки тому жінка повернулася в Україну. За $10 тис. купила в Полтаві двокімнатну квартиру.\n— У Москві заробила трохи грошей, — пояснює. — Живемо тепер на ті заощадження.\nНаталія ніде не працює. Колись навчалася в педуніверситеті на історика. Однак через дитину покинула навчання. У Полтаві вступила до медичного коледжу, вчиться на медсестру. Як відмінниця отримує іменну стипендію 208 грн.\nНаталія хвалить сина, каже, він — справжній господар.\n— Піцу сам робить, — розказує мати. — Але мені жаль загружати його домашньою роботою. Два роки тому Сашко потрапив у лікарню з підвищеним вмістом ацетону в крові. Лікарі сказали, що це через великі навантаження.\n70-річна бабуся хлопчика Віра Костюкович не вважає онука вундеркіндом. Своїх доньок, Наталю та на 6 років старшу Жанну, вона навчила читати в 4 роки. А онука Віра Федорівна в 4 роки віддала до школи.\n— Він був такий маленький. Його ображали, а раз у калюжі скупали. Я прийшла, а він мокрий увесь, — зітхає жінка. — Торік за 1005 гривень купили йому тренажер. У нього в школі проблеми з фізкультурою. Мусить здавати нормативи нарівні зі старшими однокласниками.\nПісля уроків Олександр ходить на додаткові заняття з англійської мови й фізики.\n— Потім прибігаю додому й дивлюся мультики! — радіє він.\n— Я забороняю їх дивитися. Вони зараз такі тупі, в них багато жорстокості, — зауважує мати. — Змушую Сашка дивитися канал "Нешнл Джіографік", там хороші наукові передачі.\nУ 14 років хлопець збирається вступати до Київської медичної академії. До іспитів готується вже зараз разом із матір"ю.\n— Уроки перевіряю щодня, бо на десятки з"їде. Географію мені тільки під ранок склав. Він мене інколи цербером називає, — говорить Наталія.\n— Мама — цербер триголовий і злий, — сміється Сашко.\n1995, 26 листопада — Олександр Костюкович народився в Москві\n1998 — розлучилися батьки; поїхав до бабусі й дідуся у Великі Будища Диканського району на Полтавщину\n1999 — навчився читати й писати; пішов у другий клас; вивчив напам"ять міфи Давньої Греції\n2003 — стипендіат Фонду інтелектуальної співпраці "Україна", щомісяця отримує по 100 грн\n2007 — прочитав англійською мовою книжки про Гаррі Поттера та "Хроніки Нарнії"\nЗараз ви читаєте новину «Сашко Костюкович вивчив алфавіт у два роки». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\n"Рекомендували дихати випарами спирту, щоб убити вірус" Переглядів: 8073


Кабмін має намір переглянути розмір пенсії за інвалідністю, – Рева – INVAK.INFO – информационное агентство – портал людей с инвалидностью\nКабмін має намір переглянути розмір пенсії за інвалідністю, – Рева\nМіністр соцполітики Андрій Рева в ефірі “112 Україна” / 112.ua\nПріоритетним завданням для уряду є перегляд розміру пенсій пенсіонерам за інвалідністю. Про це у “Вечірньому праймі” на телеканалі “112 Україна” сказав міністр соціальної політики Андрій Рева.\n“На сьогоднішній день ми плануємо як пріоритетне завдання переглянути розміри пенсій пенсіонерам не тільки за віком, але і за інвалідністю. Тому що все-таки одна справа – це виплата по догляду, інша справа – це пенсія людині, яка втратила працездатність”, – сказав він.\nМіністр також зазначив, що потрібно змінити систему виплати по догляду за інвалідами.\n“Коли ми говоримо про виплати по догляду, то ми повинні розуміти, що там є багато питань. Чому ця допомога популярна серед народу? Той, хто отримує допомогу по догляду, для нього держава сплачує ЄСВ і йому йде страховий стаж. Дуже часто ми стикаємося з ситуаціями, коли людина оформлює догляд за інвалідом, цим реально займається хтось інший, сама людина виїжджає на заробітки, наприклад, за кордон, тут їй йде страховий стаж, а там вона працює на себе. Тому тут є багато питань. Справа не в сумі, а в тому, що потрібно змінити саму систему такої допомоги. У пріоритеті на даному етапі, я вважаю, є підвищення рівня пенсійного забезпечення, у тому числі інвалідів, а далі будемо реформувати всі інші аспекти соціальної допомоги, в тому числі і цей”, – додав він.\nУ центрі уваги мають бути люди з інвалідністю, а не…\n3 реплік к “Кабмін має намір переглянути розмір пенсії за інвалідністю, – Рева”\n12.08.2017 о 16:55\nКраще переглянули отримання карт реабілітації, людина має довічну інвалідність – кожні два роки потрібно стояти по очередях та марнувати час, що би отрімати візок. Це нормально !!??\n13.08.2017 о 23:02\n13.08.2017 о 23:08\nОтож Рева впевнений, що 4,8 гривні – можна називати “компенсацією”\nі цей статус страшенно популярний?\n– Але ж навіть дошкільнята сміються з таких “компенсаційних” коштів.\nЩоб усе було по-чесному – доглядальнику треба виплачувати середню по регіону зарплатню.А не розповідати казочки ,розраховані на дефективних слухачів.


Троянда персидська Бебілон Айз Глоріус ® купити в Києві недорого, ціна — інтернет-магазин Клуб рослин\nТроянда персидська Бебілон Айз Глоріус ® (Rosa persica Babylon Eyes Glorious ®)\nТроянда перська Бебілон Айз Глоріус належить до сучасної популярної серії гібридів Гультеміі Перської з роду Шипшина. Цей сорт був отриманий в Нідерландах. Рослина привертає увагу квітникарів своєю невибагливістю й незвичайним забарвленням квіток. Троянди цієї серії мають прості або слабо махрові квіти з цяткою-оком в середині.\nКупити саджанці можна як в подарунок, так і для прикраси свого ландшафту. Безперервна поява бутонів і тривале цвітіння робить даний вид троянди бажаним в ландшафтному дизайні.\nХарактеристики сорту Бебілон Айз Глоріус\nкрона пишна, приземкувата, кругла;\nкущ середнього росту: ширина – 60-80 см, висота – 50-70 см;\nквітка проста розміром 6-7 см блідо-жовтого кольору з темно-рожевою серединою, має від 4 до 8 пелюсток;\nкількість квітів на стеблі – 3-7;\nцвітіння рясне, повторне впродовж усього літнього та осіннього сезонів;\nлистя – темно-зелене, блискуче, велике;\nстійкість до захворювань на борошнисту росу і чорну плямистість – висока;\nаромат квітки ледь помітний;\nстійкість до несприятливих погодних умов – хороша, може витримувати посуху, дощі, морози до -27 градусів при використанні легкого укриття.\nОсобливості вирощування троянди Babylon Eyes Glorious\nВирощування й догляд такі ж, як для інших троянд. Місце на садовій ділянці слід вибирати на сонячній, захищеній від вітру стороні. Ґрунт має бути не перезволожений, пухкий, добре удобрений, нейтральний або слабокислий. Для посадки потрібно викопати яму, на дно покласти дренаж, коріння рівномірно розподілити. Далі коріння засипати підготовленим, з додаванням добрив ґрунтом, утрамбувати, полити й замульчувати.\nДогляд містить регулярний полив, підживлення, розпушування, обрізку, підготовку до зими. Полив в залежності від погодних умов проводять в міру пересихання ґрунту. Підживлення слід робити на другий рік посадки компостом або готовими мінеральними добривами. Восени кущі обрізають на дві третини, навесні видаляють пошкоджені та сухі гілки. В умовах холодної зими рекомендують робити легке укриття ялиновим гіллям, торфом, тирсою або підгорнути кущ.\nВикористання троянди квітникарями\nКвітки троянди зібрані в суцвіття і в процесі дорослішання змінюють своє забарвлення: швидко вицвітають, якщо знаходяться на сонці, і залишаються більш контрастними в похмуру погоду. Висаджувати даний сорт потрібно в такому місці, де кущ буде помітний весь. Штамбова троянда Бебілон Айз стане акцентом на тлі однотонних рослин. Відтінки її ніжних квіток нагадують великих метеликів.\nRosa persica Babylon Eyes Glorious може бути використана також як бордюрна або контейнерна троянда. Прекрасний вигляд має в декоративному кашпо, в альтанках, патіо, на балконах.\nВ інтернет-магазині «Клуб Рослин» можна замовити та купити саджанці троянди перської за ціною, вказаною на сторінці товару. Швидка доставка здійснюється зі Львова і Києва в усі куточки України.