Купити маску від пилу Panarea Twin - ArtexGroup\nМодель: 7200 / 2003 MILLA s.r.l.\nМаска Panarea Twin з фільтрами P3, Італія\nМаска від пилу повнолицьова.\nМаска від пилу Panarea Twin – індивідуальний засіб захисту органів дихання з третім класом захисту. У комплектації зі змінними фільтрами Eurfilter P3 призначена для роботи з токсичними і хімічними парами, пилом, мікроорганізмами та іншими небезпечними для людини речовинами.\nПереваги маски від пилу Milla:\nЩільно прилягає до обличчя за допомогою м'якого і еластичного силіконового ущільнювача, що не натирає шкіру і відноситься до гіпоалергенних матеріалів.\nОснащена панорамним екраном, який забезпечує повноцінний огляд у 180˚, не запотіває і захищає від подряпин.\nГрупа клапанів у фронтальній частині включає в себе звукову діафрагму, за допомогою якої відбувається спілкування, клапан для видиху та ущільнювальний клапан для захисту екрану.\nУ комплекті поставляються два фільтри, які кріпляться байонетним з'єднанням.\nМає універсальний розмір, тому підходить для обличчя будь-якої форми.\nКріплення забезпечує п'ятиточкова система з ремінцями з гуми та автоматичними застібками, які легко закриваються і відкриваються.\nМаска від пилу рекомендується для використання на об'єктах сільського господарства, будівництва, деревообробки, лабораторіях, в лікарнях для боротьби з вірусними та бактеріальними інфекціями, коли інфекція поширюється через аерозоль (кашель, чхання).\nИван Пех 12.02.2021\nСупер! Никаких претензий к данному продукту.


Транспортний антисептик ANTIBLU - швидко, надійно, безпечно. - Ґонта | Антисептики для дерева - засоби обробки деревини від шкідників\nТранспортний антисептик ANTIBLU – швидко, надійно, безпечно.\nЧому ANTIBLU – це найкращий вибір для захисту деревини від грибка?\nАНТИБЛЮ Селект містить високоефективну комбінацію фунгіцидів, яка допомагає досягти неперевершеної якості та економічності антисептування. Препарат простий у використанні та залишає оброблену деревину чистою і природно світлою. Також він не додає жодного запаху.\nЧи можна антисептувати “палетку”?\nТак, у світі широко використовується практика антисептування палетної заготовки та палет. Продукт Антиблю має схвалення від EPAL та LPR.\nНеобхідною і достатньою умовою належного антисептування є витрата готового водного розчину в середньому 15 л на кубометр. Процес антисептування займає лічені хвилини – достатньо занурити пиломатеріал або обробити його пульвером, ретельно покриваючи всю поверхню деревини. То ж обробка дерева від гниття не відніме у вас багато часу.\nТак, виготовлений швейцарською корпорацією LONZA у Великобританії, цей передовий антисептик для дерева відповідає найжорсткішим вимогам суворих європейських стандартів та Директиві ЄС про біоцидні продукти.\nКонцентрацію готового розчину для антисептування можна легко перевірити за допомогою оптичного приладу, який постачає LONZA. Також ми безкоштовно надаємо клієнтам індикаторний спрей для перевірки факту антисептування деревини.\nЧи змивається дощем ANTIBLU та чи утворює він плівку на поверхні деревини?\nПісля антисептування АНТИБЛЮ надійно фіксується на поверхні без утворення плівки. Незначне потрапляння дощу на пиломатеріал не впливатиме на якість біозахисту, втім слід уникати суттєвого омивання оброблених пачок під зливою. Оброблена деревина добре переносить прямі сонячні промені, її можна без обмежень зберігати просто неба.


Аджика – смачна заготовка, яка відмінно прижилася в Росії і обзавелася великою кількістю варіацій. Рецепт настільки незвичайного соусу прийшов із земель Кавказу, і сьогодні будь-яка господиня вважає необхідним і традиційним справою заготовити кілька баночок аджики на зиму.\nВ оригіналі це гострий соус. Але для того, щоб пом’якшити смак, у нього прийнято додавати солодкий перець, яблука або помідори. В цілому склад продуктів може змінюватись в залежності від уподобань.\nДалі з цієї статті ви дізнаєтесь:\nяк заготовлювати смачну аджику на зиму;\nособливості її приготування;\nрізні рецепти і багато іншого.\nСоус аджика – це гостра приправа родом з абхазької та грузинської кухні. Традиційно в її складі повинні бути:\nсвіжі або висушені пряні трави;\nкухонна сіль, в невеликому обсязі.\nВідповідно до вихідного рецептом, всі перераховані вище інгредієнти для гострої аджики перетиралися на камені. Завдяки цьому, страва виглядало як пастоподібна маса червоного кольору. У той же час, якщо використовувати незрілий перець, вона може отримати зелений колір.\nТакож варто зазначити, що традиційний рецепт не включав в свій склад томати, які сьогодні досить часто використовуються при приготуванні даного соусу.\nЯк і багато інших страви з натуральних продуктів, це володіє великою кількістю корисних властивостей і вітамінів. Наприклад, регулярне вживання домашньої аджики сприяє поліпшенню захисту організму, зміцнення імунітету, а також відмінно підходить для профілактики респіраторних захворювань.\nВживання даного соусу сприяє поліпшенню секреції шлункового соку, прискоренню обміну речовин і нормалізації травлення. Всі ці властивості зумовлені досить «гарячим» складом. Гіркий перець містить речовини, які борються з виникненням хвороботворних бактерій. Часник є джерелом фітонцидів, що запобігають поява провокаторів туберкульозу і дифтерійної палички.\nЩе одна корисна властивість гострої аджики – приведення в тонус судин і підвищення енергетичної активності.\nВарто відзначити, що при систематичному вживанні цього продукту, скорочується прояв симптомів таких станів, як підвищена кислотність, спазми, а також гарантується звільнення від вірусних захворювань.\nУвага! Даний продукт не рекомендований до вживання маленьким дітям, вагітним або годуючим жінкам і людям, страждаючим від таких розладів травного тракту, як гастрит або виразка. Також не рекомендується до вживання людям із захворюваннями нирок і печінки.\nДеякі особливості приготування і застосування\nНезважаючи на те, що сьогодні існує достатня кількість різновидів цього соусу з різними інгредієнтами, пам’ятайте: заготовлюючи аджику на зиму за рецептом вибраний довільно, обов’язково додавайте найголовніші інгредієнти: гострий перець, часник і сіль.\nГотовий продукт повинен зберігатися в холодильнику або підвалі.\nУ той же час банки з соусом, герметично закриті бляшаними кришками, можна тримати в житловому приміщенні при кімнатній температурі.\nНайчастіше ця приправа вживається разом із смаженою або запеченим м’ясом, додається у страви з овочів, круп або супи.\nДомашню аджику також можна застосовувати при обробці м’яса птиці перед тим, як готувати його в духовці. Завдяки цьому готову страву отримає ароматну і рум’яну скоринку.\nДля ліквідації кислоти і надання більшої густоти в соус можна додати солодкі яблука.\nПри приготуванні можна використовувати такі приправи: кріп, лавровий лист, зіру, базилік, коріандр, майоран.\nСухі насіння з перцю повинні бути видалені, інакше страва вийде вкрай гострою. А використання м’яких насіння зробить його смак менш пекучим.\nЗаготовлюючи аджику на зиму, прожарте трави та насіння на сковороді. Виділені в ході обробки ефірні олії додадуть страві особливий аромат.\nУ тому випадку, якщо вам попалися помідори з великою кількістю соку – проваріть їх небагато. Велика частина рідини вийде, що не порушить густу консистенцію кінцевого продукту. Також для збереження структури варто підсушити на сонці гострий перець. Для найкращого результату робити це необхідно протягом одного чи двох днів.\nЦей соус також зустрічається і в сухому вигляді. Використовується при маринуванні риби, м’яса птиці, додається в супи.\nПідготовка посуду для консервування\nСлід переконатися в тому, що на використовуваних банках немає тріщин, а на кришках не з’явилася іржа.\nВесь посуд обмити під струменем холодної води. Крім миючих засобів, варто використовувати харчову соду.\nОбдати окропом всі використовувані столові прилади.\nКришки і банки стерилізувати окремо, на плиті або в духовці.\nДалі будуть наведені найбільш популярні рецепти цієї страви. Виберіть будь-який, який вам сподобається.\nДаний спосіб заготівлі аджики на зиму є традиційним. Для його виконання потрібно:\nгострий перець середньої довжини – 30 штук;\nнасіння кропу-1 столова ложка;\nнасіння коріандру – 4 столових ложки;\nзіра – 2 столових ложки;\nуцхо-сунелі (грузинська спеція) – 2 столових ложки;\nПриготування абхазької аджики\nОбробити гострий перець (обрізати хвости і видалити насіння). Після цього розрізати на кілька частин.\nОчистити часник від лушпиння.\nПеремолоти часник і гострий перець за допомогою блендера до утворення пастоподібної маси.\nВикласти насіння коріандру на сковороду і розігріти на плиті протягом 5 секунд, після чого додати зіру, при цьому не припиняючи помішувати.\nПотовкти уцхо-сунелі і кріп за допомогою кавомолки.\nВсе перемішати і посолити.\nРецепт приготування аджики з помідорів на зиму\nДля приготування даної варіації соусу необхідно:\n500 г хрону;\nгіркий перець – 16 штук;\nПриготування аджики з помідорів\nОбрізати хвости у перцю, при цьому не виймаючи насіння.\nВсі овочі перемолоти в м’ясорубці.\nВ отриману суміш додати оцет, цукор і сіль.\nНакрити кришкою і залишити настоюватися протягом 50 хвилин.\nПо закінченні вказаного часу розподілити по ємностей для зберігання.\nЗаготівля аджики на зиму без варіння\nДаний рецепт досить простий у приготуванні і дуже корисний для організму за рахунок відсутності теплової обробки. Для його приготування знадобиться:\nпомідори м’ясистих сортів – 5 кілограмів;\nсолодкий перець — кілограм;\n3-6 корінців хрону (в залежності від уподобань в гостроті);\nПриготування зимової аджики без варіння\nПомити і нарізати помідори на частини, для подальшого подрібнення.\nОчистити перці від насіння і видалити хвости.\nПочистити хрін за допомогою щітки, після чого обмити, видалити шкірку і нарізати шматочками.\nВидалити з лушпиння часнику.\nПодрібнити всі інгредієнти за допомогою м’ясорубки або кухонного комбайна.\nРозкласти по ємностей для зберігання і законсервувати.\nУвага! Заготовлюючи аджику на зиму таким способом, враховуйте, що вона повинна зберігатися тільки в холодильнику.\nТакож один з найпростіших способів приготування цієї страви.\nгіркий перець в горошку – 30 штук;\nчервоні помідори – 10 штук;\nкислі яблука сорту «антонівка» — 4 штуки;\n3%-й оцет – 4 столових ложки;\nПроцес приготування аджики з яблуками\nУ перцю видалити хвостики.\nПерець, помідори, яблука і часник порізати на рівні шматочки.\nТакож видалити хвости і насіння у солодкого перцю.\nПодрібнити все за допомогою м’ясорубки і відкласти в окрему каструлю.\nДодати горошини гіркого перцю, олія, цукор, сіль і томатний соус.\nОтриману суміш варити протягом години, при цьому регулярно помішуючи.\nКоли до кінця приготування залишиться 10 хвилин, додати дрібно нарізаний часник.\nВідразу по закінченні готування розкласти соус з приготованим заздалегідь банкам. Бажаний обсяг тари для зберігання – 0,3-0,5 літра.\nЗаконсервувати всі банки з продуктом.\nНаведені в даній статті приклади – лише мала частина від усіх відомих способів заготівлі аджики на зиму. Рецепт може бути змінений в залежності від уподобань того, хто буде займатися його приготуванням. Але не варто забувати про основні інгредієнти, які повинні бути присутнім завжди.\nПісля прочитання цього матеріалу також можна зробити висновок, що сам по собі процес приготування соусу не вимагає багато сил і часу. А тому вибирайте будь-який рецепт, який вам сподобається, і дерзайте!


Новости : Унікальну електрогітару покійного Прінса виставили на аукціон\nГлавнаяНовостиУнікальну електрогітару покійного Прінса виставили на аукціон\nУнікальну електрогітару покійного Прінса виставили на аукціон\nЕксклюзивної форми електрогітара знаменитого співака Прінса, який раптово помер у квітні, виставлена на аукціон, який відбудеться 24 червня в Лос-Анджелесі (штат Каліфорнія).\nЯк повідомив аукціонний дім Heritage Auctions, стартова ціна на музичний інструмент яскраво-золотистого кольору встановлена в $30 тисяч. За його відомостями, ця гітара є однією з семи, виготовлених для Прінса на замовлення у 1980-1990 роках. На ній співак виконував, зокрема, такі хіти, як "Cream" і "Gett Off". Музичний інструмент виконаний у формі ефеса шпаги і знаходиться у відносно гарному стані. "Гриф неодноразово ремонтувався, а в усьому іншому стан гітари відмінний", - пояснили в Heritage Auctions.\nРаритет продається з набором медіаторів і чорним футляром, виготовленим також на замовлення. Лот легко відрізнити за чорну мітку "Property of PRN MUSIC CORP.. PM" та реєстраційним номером 16644. Ще один зразок зберігається в національному Музеї американської історії у Вашингтоні.\nВиконавця було виявлено у непритомному стані 21 квітня в ліфті одного з будинків у своїй резиденції в передмісті Міннеаполіса (штат Міннесота). Прінс не залишив заповіту, розмір спадщини поки не визначений.


Способи сатанизацации дітей | ТВ-Чиркей\nТВ-Чиркей > Корисні Статті > Способи сатанизацации дітей\nСпособи сатанизацации дітей\nНещодавно одна моя знайома купила своєї доньки пачку зірочок КОСМОС-СТАР, за смаком, віддалено нагадують кукурудзяні пластівці.\nВсе нічого, але... як і в кіндер-сюрприз, на дні коробки дитини чекав сюрприз — маленька фігурка біса. Дівчинка радісно підбігла до мене, простягаючи на долоньці дрібну нечисть: роги, копита, хвіст, зловісний вираз мавпячою морди.\nЯ з гидливістю взяла сюрприз, від якого чомусь холодок пробіг по спині, і тут же поспішно виплюнула розжовані пентаграми з дірочками.\nДесятирічна Аня, запитливо подивилася на мене, продовжуючи жувати зірочки, потім поспішно і радісно пояснила мені, що треба робити з маленьким подарунком. Після того, що я почула, мені стало не по собі... Дівчинка простягнула руку, щоб забрати чортика тому, але я зажадала упаковку.\nЖанна Геннадіївна — мати дівчинки не зовсім розуміла: що мене так збентежило. Після того, як я прочитала інструкцію, почала осіняти себе хресним знаменням. Посудіть самі, дрібного біса треба було на десять хвилин помістити в морозильну камеру, після чого дістати і починати дути на нього, тобто відігрівати теплом свого дихання.Весь фокус у тому, що фігурка з сірої перетворювалася в коричневу. Для цього нашим дітям треба віддавати нечисті тепло, шляхом видихания на неї потоку теплого повітря. А що вдихає дитина при цьому?На коробці вміщено шість сатанинських статуеток, одна з яких обов'язково попадеться в якості призу. Після того, як я виміряла собаки лінійкою, Жанна Геннадіївна початку щось міркувати: Ой, а чому довжина призу дорівнює шести сантиметрам? А чому фігурок шість? Щоб з'ясувати ці питання, стурбована мама почала дзвонити за телефоном гарячої лінії, яка була вказана на коробці, але... абонент виявився не доступний.\nЧим далі в ліс, тим більше дров. Стали шукати адресу, але і адреси немає, лише а/я. Ось тут-то Жанна Геннадіївна вихопила з рук Анюти пачку з сатанинським ласощами, взяла у мене сюрприз і поставила на антресоль. Тут була моя черга подивитися з подивом. Вона пояснила, що завтра ж піде до батюшки. Дівчинка здивовано плескала очима, але корилася, видно було, що наші обличчя виражали не тільки подив, але і тихий жах.\nКоментар ігумена Тимофія (Снежитского) — настоятеля храму Святителя Миколи.\n— Думаю, зовсім не важко здогадатися, яка інформація нанесена на ласощі, призначене для наших дітей. Нема чого дивуватися тому, що телефон гарячої лінії недоступний. Звичайно ж, це не збіг: довжина сюрпризу, шість фігурок плюс штрих-код. Дивує інше: наскільки засліплені дорослі, що зовсім не знають, чим годують своїх дітей, попускают віддавати тепло своєї душі чертикам. Що ж тоді запитуєте ви, батьки, що ваші діти некеровані, жорстокі, одержимі...\nСмотрите http://montale-original.ru montale.


Шановні військовослужбовці, дорогі захисники України, щиро вітаємо Вас зі святом! » Гуляйпільський Інформаційно-пізнавальний портал\nGulaypole.in.UA » Газета "Актуальний погляд" » Шановні військовослужбовці, дорогі захисники України, щиро вітаємо Вас зі святом!\nШановні військовослужбовці, дорогі захисники України, щиро вітаємо Вас зі святом!\nГазета "Актуальний погляд" / Новини Гуляйполя 6-12-2018, 11:16 171\nІз давніх часів українці славилися мужністю, патріотизмом та вірністю своєму народові й державі, відзначалися готовністю протистояти будь-яким труднощам та випробуванням. Десятиліттями українські військові боронили й захищали нашу Батьківщину, формували військові традиції на засадах честі й гідності. І сьогодні солдати й офіцери Збройних Сил України гідно продовжують традиції своїх дідів і батьків – виконують священну місію, захищаючи рідну землю та мирне життя свого народу.\nТож шановні військовослужбовці всіх поколінь, щиро вітаємо Вас із Днем Збройних Сил України та бажаємо незламної волі в подоланні труднощів військового буття, надійного родинного тилу, богатирського здоров’я, нових звершень у благородній справі служіння Україні та її народу, здійснення всіх Ваших мрій і сподівань.\nЗ повагою редакція газети «Актуальний погляд»\nЗ Покровою та Днем захисника України!\nВідкриваючи Гуляйпільський інформаційний портал, ви улюблені відвідувачі, маєте змогу дізнатись, що Гуляйполе має славний славне минуле. Тому на Гуляйпільському інформаційному сайті ви ознайомитесь з історією міста. В розділі Гуляйпільського інформаційного сайту зможете переглянути з історичними фото Гуляйполя. На сторінках інформаційного пізнавального громадського сайту легко прочитати історію селища Залізничне та сіл Гуляйпільського району та Гуляйполя. А ще, до ваших послуг, Гуляйпільський інформаційний портал показує з новини подіями Гуляйполя, Гуляйпільського району, Запорізької області, України та світу. Дозвольте відмітити, що Гуляйпільський інформаційний портал функціонує на основі відвертості та доступності, і ми виходимо в інтернет не лише, щоб повідомити про себе, ми хочемо використовувати його як новий, ефективний засіб спілкування, тож на сторінках сайту Гуляйполя, ми чекаємо матеріали від вас та ваші коментарі. А ще в розділі "Оголошення" запрошуємо поділитися інформацію стосовно купівлі - продажу, обміну та роботи Гуляйполя. Також у вас є можливість привітати своїх рідних, друзів, знайомих на порталі міста Гуляйполя. І ще багато є оригінальних розділів та фактів. Сподіваємось, що Гуляйпільський інформаційний портал, стане для вас доступним та актуальним для створення інформативного, відкритого і всебічного діалогу, і просто улюбленим місцем спілкування в Гуляйполі. Гуляйполе це Україна, Gulaypole in UA! теги: гуляйполе, гуляйполе портал, гуляйполе місто, гуляйпільський портал, новини гуляйполя, статті про гуляйполе


ВПЛИВ ВИСУНСЬКОЇ І БАШТАНСЬКОЇ РЕСПУБЛІК НА ЛІТЕРАТУРУ І МИСТЕЦТВО УКРАЇНИ » Mortal-Людина\nопубликовано 27-01-2013, 14:01 / от struva / в категории статті / Комментариев: 0\nУ статті показано вплив героїчних подій Висунської і Баштанської республік на художню та науково‐популярну літературу, музичне мистецтво і кінематограф України. Значна увага приділена творчості відомого письменника Ю. Яновського.\nВ статье показано влияние героических событий Висунской и Баштанской республик на художественную и научно‐популярную литературу, музыкальное искусство и кинема‐ тограф Украины. Значительное внимание уделяется творчеству известного писателя Ю. Яновского.\nThe Vysunskaya and Bashtanskaya republics’ heroic events influence on artistic and popular science literature, music art and cinema of Ukraine is shown in the article. Considerable attention is paid to the creative work of a known writer Yu. Yanovskiy.\nСелянський повстанський рух на Миколаївщині, незважаючи на велику кількість наукової та краєзнавчої літератури, до цього часу є недостатньо вивченою сторінкою історії України. Враховуючи, підвищений інтерес громадян до історії держави, вивчення раніше замовчуваної важливої складової частини історичного процесу, він має особливу наукову актуальність і значне суспільно-політичне значення.\nПовстанський рух селян у 1919 році на Миколаївщині досяг найвищої точки розвитку. Були створені формування державного типу – Висунська та Баштанська республіки, які у складній ситуації громадянської війни намагалися створити «селянську владу», об’єднавши навколо великих сіл декілька волостей. Саме в «республіках» склався симбіоз «селянської вольниці» і партійної дисципліни. Він виявився життєвим і протягом кількох місяців успішно протистояв переважаючим силам денікінських військ.\nНезважаючи на те, що перебіг подій Висунської та Баштанської республік в загальних рисах висвітлений в сучасній історіографії, слід звернути увагу на вплив висунських і баштанських подій на художню літературу і мистецтво України. Саме вказаній проблемі і присвячена наша стаття.\nІсторико-героїчні події, що відбувалися в південноукраїнських степах не могли не зацікавити письменників, поетів, композиторів та кінорежи серів. І тому образи героїв-повстанців Висунської та Баштанської республік знайшли своє висвітлення в літературі та різних жанрах мистецтва.\nУперше нарис про Висунську республіку опублікував у 1927 році в журналі «Всесвіт» Г.Л. Раппепорт – член професійної спілки фотографів м. Херсону та Херсонського повіту, м. Миколаєва та Дніпровського повіту Таврійської губернії, який з 1920 році працював у донецькій газеті «Кочегарка», активно співробітничав з харківським журналом «Всесвіт», московськими газетами «Известия», «Правда», журналами «Огонек», «Работница», «Крестьянка», з ленінградськими журналами «Наука и техніка», «Красная нива», «Красная панорама», «Экран».\nГ. Раппепорт був відомий як надзвичайно талановитий фотокореспондент. Його запрошували до співробітництва, коли був потрібен «фотодокумент, действующий на читателя без текста или с чуть заметным текстом, но идущий как самостоятельный материал». Нарис Г. Раппепорта «Висунська народна республіка» об’єднав у собі дві грані таланту митця: журналіста-репортера і фотографа. Пожовклі сторінки журналу «Всесвіт» зберегли для нас текст, написаний за свідченнями очевидців-учасників подій та ряд фотографій, які вже тоді – в далекому 1927 – стали унікальними.\nУ 30-х роках ХХ ст. Висунськ і Полтавку-Баштанку відвідав український письменник Ю. Яновський. Він кілька місяців прожив на Миколаївщині, зустрічався з учасниками повстансько-партизанського руху: З. Мурляном, М. Іванцем, Я. Кужільним, С. Божком, М. Руденком, Г. Скиданом. Героїка південно-українського степу вплинула на письменника і вилилася в написання романів «Вершники», «Чотири шаблі» (заборонений на той час цензурою) та революційної драми «Дума про Британку».\nВ основу роману «Чотири шаблі» було покладено факти, пов’язані з селянським повстанським рухом на Півдні України. Працюючи головним редактором Одеської кінофабрики, Ю. Яновський познайомився і потоваришував із легендарним військовим діячем українського партизанського руху Ю. Тютюнником. Тютюнник на той час працював у Всеукраїнському фотокіноуправлінні. Грав себе у художньо-документальному фільмі «ПКП». Разом з М. Йоганесом та О. Довженком написав сценарій до фільму «Звенигора», який вийшов на екрани в 1928 році. Зйомки фільму проходили в Одесі і саме там відбулася зустріч Ю. Тютюнника і Ю. Яновського. Отаман розповів письменнику чимало цікавого з тих героїчних часів, із яскравими подробицями, деталями, які і були використані у романі. Твір був різко засуджений ортодоксальною вульгарно-соціалістичною критикою як націоналістичний, неправдивий, наклепницький стосовно тріумфальних дій Червоної армії під проводом комуністів. Авторові дорікали за оспівування анархії та отаманства. За ці серйозні «вади» «Чотири шаблі» надовго були викреслені\tз української літератури, перші видання заховані до спецфондів. Митця змусили виправдовуватися за переклади роману чеською та німецькою мовами, появу їх за кордоном, а невдовзі й прилюдно засудити роман як свою помилку. Певно, треба було мати в серці багато мужності, щоб витримати всі звинувачення за цей по-справжньому щирий, чесний і правдивий твір, щоб насильно змінити свої ідейно-художні орієнтири, власне, відректися від свого «Я». «Чотири шаблі» стали останнім твором, у якому Ю. Яновський був ще самим собою.\nПрагнучи увіковічнити в слові визвольний рух рідного народу, Ю. Яновський втілив його, насамперед, у героях «Чотирьох шабель». «Присвячую партизанам України» – ці слова стоять біля автографа твору, однак не ввійшли в жодне його видання. Проте продовжилися у «Вершниках» та «Думі про Британку».\nЮ. Яновський – видатний український романіст, новеліст, драматург і поет, який увійшов до української літератури як натхненний романтик революції. Він добре усвідомлював, що сила художньої прози – це, насамперед, сила реалізму, тому і весь його творчий шлях проходив від романтичної ескізності ранніх образів до картин реалістичної конкретики життя. Його улюблені герої – трудівники і воїни, мислителі й творці, люди з розвинутим почуттям прекрасного, люди високих духовних поривів і активного діяння. Кращі твори Ю. Яновського стали окрасою українського мистецтва слова та світової літератури.\nУ духовному формуванні і творчості Яновського значну роль відіграли його рідний південний український степ, що прославив себе переможними повстаннями 1919 року, і дружба з такими різними людьми, як Ю. Тютюнник, О. Довженко та М. Хвильовий. Він виріс у Єлисаветграді, одній із нових «столиць» степової України, в місті, що ввібрало в себе дух традицій козацького степу.\nСуттєвим для письменника було те, що Єлисаветград був одним із осередків керованого Григор’євим і Тютюнником великого селянського повстанського руху, який боровся проти всіх без винятку чужоземних інтервентів – німців, денікінців, більшовиків. Цей рух, в якому, наче відродився воєнний геній і козацький дух історичного Запоріжжя, Яновський переживав юнаком як очевидець, а пізніше самостійно усвідомив його характер і значення та відтворив його образ у своїх творах.\nКартини сільського життя, події громадянської війни, ідеї оновлення світу зробили значний вплив на формування світоглядних переконань Ю. Яновського. Значну роль у визначенні своєрідності таланту поета, прозаїка і драматурга відіграли освоєння кращих традицій вітчизняної та світової літератури, народної пісні й думи, схильність до мрійливості, фантазування.\nПроте найвпливовішим, найавторитетнішим для нього був, мабуть, все-таки його власний внутрішній голос, те, що можна назвати совістю художника, його пристрастю і його власним, не позиченим розумінням світу.\nСправжнє визнання драматурга Яновському принесла романтична трагедія «Дума про Британку» (1937), вперше видана окремою книжкою Держлітвидавом України в 1938 році. У Рукописному відділі Інституту літератури імені Т.Г. Шевченка зберігається вісім редакцій твору. В архіві ж самого письменника нараховується кілька сотень чорнових заміток до героїко-революційної трагедії і близько ста варіантів назв.\nУ першому пункті плану роботи над патетичною трагедією Ю. Яновський зазначив: «М’ятежне село – виселене 150 років тому в степи – знову стало вільним, як колись, коли воно било панів і розігнало суд. А тепер його ідея – республіка…». Яке ж село мав на увазі драматург? Виявляється – Висунськ. А допоміг відповісти на це запитання відомий миколаївський письменник, журналіст, художник – А. Сірош у своїх публікаціях «Прототипи героїв Юрія Яновського» та «Хто прототипи героїв драми Ю. Яновського?».\nУ результаті – склався логічний ланцюжок, розроблений Яновським. Виселене в степи повстале село – це Турбаї з Турбаївським повстанням. За його прикладом козацька голота на чолі з Федором Британом повстала у містечку Батурино Чернігівської області та була за це виселена до Висунська. Висунчани-батуринці підняли повстання проти денікінців, продовживши давні козацькі традиції. Таким чином, маємо: Турбаї – Батурино – Висунськ. А також прізвище Ф. Британа – історичної особи, яка пов’язує всі ці події. Звідси – назва драми «Дума про Британку» – написана на основі подій Висунської народної республіки.\nВажливою є ще одна історична паралель. Турбаївське повстання 1789-93 років – це один із найбільших антикріпосницьких селянських виступів у Лівобережній Україні в другій половині XVIII ст. Відбулося у селі Турбаях Градизького повіту Катеринославського намісництва (тепер Глобинський район Полтавської області). Безпосередньою причиною повстання стала спроба селян добитися звільнення від кріпацтва. У червні 1788 року сенат прийняв рішення про визнання козацьких прав і привілеїв лише за 76 турбаївськими родинами (у селі проживало близько 2 тисяч чоловік), які ще у 1738 році були переведені у козаки миргородським полковником Василем Капністом. Ухвала сенату, яку турбаївцям було оголошено 5(16) січня 1789 року, викликала невдоволення в частини селян, чиї козацькі права не були визнані. Селяни вирішили добитись волі власними силами, вони негайно відмовилися працювати на панщині, перестали коритися Базилевським і створили самоврядування за козацьким зразком на чолі з Назаром Оліфером (отаман), Григорієм Яструбенком (суддя) та Трохимом Довженком (писар). Найважливіші питання вирішувались на загальному сході жителів села.\nДля врегулювання «справи про козацтво» і втихомирення селянського заворушення у село в травні 1789 року прибули представники земського суду разом з військовою командою. Проте суд, під впливом поміщиків Базилевських, визнав козаками лише 29 турбаївців, до того ж з’ясувалося, що судді не мали і списку осіб, визнаних сенатом приналежними до козацького стану.\n8(19) червня селяни висловили свої обурення проти такого рішення суду і за ініціативою селян Г. Ракші, Степана і Леонтія Рогачків, Мусія і Мануйла Пархоменків, Г. Величка, А. Бондаря, Семена Помазана та інших розпочали збройне повстання. Озброївшись косами, списами, кочергами вони обеззброїли військову команду, побили і заарештувавши членів суду, добилися від них написання документа про «добровільне переведення в козаки» турбаївських селян, напали на панський будинок, вибили вікна й виламали двері, стали розбирати майно, а самих поміщиків – Івана, Степана та Марію Базилевських – забили до смерті. Запровадивши самоврядування – «Громадську збірню» – селяни впродовж чотирьох років самостійно вирішували всі громадські справи. За прикладом турбаївців виступили селяни навколишніх сіл Очеретувате, Кринок, Остап’я.\nЧерез ускладнення міжнародного становища (війни з Туреччиною і Швецією, революційні події у Франції) уряд Катерини II тривалий час намагався припинити селянський виступ без застосування військової сили. Проте, зазнавши невдачі, влада вдалася до жорстоких каральних дій. У червні 1793 року в село було введено батальйон піхоти Бузького єгерського полку і 200 козаків, на озброєнні яких було навіть дві гармати. Урядові війська провели масові арешти селян. Суд над повстанцями тривав з 11(22) липня 1793 року до 31 січня (11 лютого) 1794 року. Найбільш активних учасників побили канчуками, вирвали ніздрі, зробили на щоках і лобі тавро «вор» і відправили на довічні каторжні роботи в Тобольськ, інших – покарали канчуками. 15 селян після знущань померли. Частину турбаївців було виселено у степи Херсонської і Таврійської губерній. Влада змінила навіть назву села Турбаї, перейменувавши його у Скорбне (до колишньої назви повернулись лише у 1919 році).\nТаким чином, «спрацював» хронологічний та термінологічний ланцюжки: 1789-1919 і як наслідок: Турбаї – Скорбне – Турбаї – Висунськ.\nПерший значний виступ висунчан проти самодержавства відбувся під час революції 1905-1907 років: було роззброєно поліцію й розігнано суд. «У січні 1906 року Висунськ захопили козаки. П’ятьох активних учасників повстання рішенням військово-польового суду було страчено, багатьох засудили на каторгу, відправили на поселення до Сибіру. Серед засуджених був Федір Савич Юхименко – майбутній голова уряду Висунської народної республіки, виведений Ю. Яновським в образі Лавріна Устиновича Мамая – керівника Британської республіки». Особисто драматург познайомився з Ф. Юхименком у 1929 році на будівництві Дніпрогесу.\nДосконало вивчивши історію повстанських осередків степової України, Яновський зрозумів: цього епізоду громадянської війни не можна обійти. Про нього слід розповісти сучасникам і наступним поколінням. І розповісти так, щоб мистецька простота та епічна велич органічно зливалися з поетичною привабливістю, а героїчні образи замальовувалися у плані революційно-романтичної символіки.\nПоетика народних дум та пісень була найближчою до творчості Ю. Яновського. Органічне злиття епічної розповіді з романтичною піднесеністю та глибоким ліризмом захоплює нас у романі в новелах «Вершники». Тому й «Дума про Британку» написана в дусі українського народного епосу і нагадує народні думи не тільки монументальністю характерів, а й піднесеним урочистим стилем викладу.\nВ основу сюжету «Думи про Британку» Ю. Яновський поклав справжні події, що відбувалися у Висунську, Полтавці-Баштанці та інших територіях степової України в 1919 році. Проте, образи героїв не слід оцінювати «критеріями звичайної життєвої, а тим більше побутової правдоподібності, бо Яновський зображав виняткові характери і показував їх у незвичайних обставинах гострої революційної боротьби».\nМудрий філософ, живе втілення довголіття народу, Мамаїха – баба Лавріна Устиновича – в найтрагічніший момент протистояння з ворогом говорить: «Слухайте, люди, старшої од мене в селі немає… І скажу вам… Ця війна народна! Вона вгодна Богу».\nДо революційно-романтичного символу піднесений і реалістичний образ уповноваженого ревкому Єгора Івановича. Його праобразом був Сергій Давидович Аносов – представник Миколаївського підпілля у Висунську, знайомий Ф. Юхименка по Херсонській каторжній в’язниці.\nВисоко художньо змальовує Ю. Яновський і представника інтелігенції – вчителя Матвія Степановича. Його праобраз можна знайти серед членів ревкому Полтавки-Баштанки. 1918 року в Баштанці був створений ревком. До його складу, крім робітників та селян (В. Гайдука, П. Тура, Н. Руденка) та інших, увійшов вчитель Іван Васильович Легенький. Колишні повстанці згадували, що вони збиралися на квартирі Легенького і мріяли про той час, «коли герої будуть з’являтися з народних мас – цілим потоком, коли ціла країна буде героєм».\nЗнамениті фінальні слова одинадцятирічного сина Ганни Іванової Романа: «Нас усіх розстріляли, а я встав…». Цим образом Яновський утверджує ідею безсмертя селянської вольниці, незламного козацького духу. В. Петренко вважає, що в образа Романа також був реальний прототип – Роман Іполитович Фощенко, якому в 1919 році також було одинадцять років. «Юрій Яновський неодноразово зустрічався з Романом Іполитовичем, який ділився з письменником своїми дитячими спогадами про повстання».\nУродженець Баштанки Р. Фощенко став режисером Київської кіностудії хронікально-документальних фільмів. За період з 1944 року до 1970 р. він написав сценарії та створив 60 документальних фільмів, кіножурналів. До 50-річчя Баштанської республіки Р. Фощенко створив фільм «Сини Баштанської республіки».\nЗнайшли своє відображення події Висунської та Баштанської республік і у художньому кіно. Відомий український режисер, письменник-шістдесятник, сценарист, актор, уродженець міста Первомайськ Миколаївської області Микола Вінграновський разом з Ігорем Вєтровим у 1969 році зняв художній фільм «Дума про Британку», де особисто зіграв роль Петра Несвятипаски. Сценаристом фільму був Ю. Пархоменко, а музику написав П. Майборода. Фільм було знято на кіностудії імені О. Довженка, а головні ролі виконали відомі українські актори: В. Мірошниченко, М. Олялін, Н. Поліщук, К. Степанков, К. Єршов, О. Найдук.\nПеред зйомками свого нового кінофільму «Дума про Британку» за однойменною п’єсою Ю. Яновського кінорежисер М. Вінграновський вирушив у поїздку по Україні, вибираючи місця, де б «розгорнулися» події далекої громадянської війни. Мандруючи берегами Хаджибейського лиману, на одному з пагорбів, де відкривалися степові простори і як на долоні лежала водна гладінь, Вінграновський, не приховуючи задоволення від поїздки, твердо сказав: «Отут буду знімати свою «Британку»!» Ця поїздка засвідчила, як ретельно готувався режисер до здійснення своєї нової кінороботи.\nЗйомки кінокартини «Дума про Британку» проходили неподалік с. Алтестове Роздільнянського району Одеської області в теплі осінні дні 1969 року. З раннього ранку і режисер, і актори, і піротехніки були вже на ногах. У долині біля Алтестового стояла велика кількість гнідих і сірих коней, яких привезли для «червоних» і «білих» вершників. На пагорбах, що підіймалися над лиманом, у «бойових сутичках» вирішувалася доля селянської республіки. Під час перегляду кінокадрів в одеському кінотеатрі «Батьківщина» М. Вінграновський вирішив деякі з них перезняти. Це вдалося зробити дещо пізніше.\nО. Гончар назвав драму Ю. Яновського «Кришталевою «Думою»«, що повіяла «свіжим ароматом грозової ночі в спалахах сухих блискавиць».\nЗа мотивами «Думи про Британку» заслужений діяч мистецтв Української РСР у В. Губаренко у 1970 році створив оперу «Мамаї». Особливе місце в творчій біографії Губаренка належить С. Турчаку. Вони були майже ровесниками. Діти війни, підлітки сорокових, молоді люди шістдесятих. Обидва відчували своє творче покликання як долю. Турчак підтримав і перші музично-театральні задуми Губаренка. Сподіваючись на перспективу постановки першої своєї опери «Загибель ескадри» на київській сцені, композитор у рекордний термін підготував партитуру, вніс запропоновані зміни. «Ця опера, – писав у листі до композитора С. Турчак, – повинна бути на найвищому рівні. Ти не маєш права на написання посередніх творів, бо ти хороший композитор і музикант. Від тебе всі очікують більше, можливо, навіть більше, ніж від будь-кого іншого». Аби безпосередньо брати участь у створенні київського спектаклю, Губаренко майже рік жив у готелі в Києві, тісно спілкуючись із постановочною групою: диригентом С. Турчаком, режисером Е. Пасинковим, художником Ф. Ніродом, хормейстером В. Колесником, солістами Г. Туфтіною, Д. Гнатюком, В. Третяком та багатьма іншими.\nУслід за блискучим дебютом на київській сцені створюються ще два нових спектаклі за творами Губаренка з участю С. Турчака: опера «Мамаї» та балет «Камінний володар». Ці твори викликали ентузіазм критики. Вольова енергія та щедра емоційність диригента захоплювали слухачів. Він блискавично входив у новий стан і вимагав того самого від акторів і оркестру. Особливо добре йому вдавалися «примхливі моменти», раптові зміни настрою, несподівані переходи, на які така багата музика В. Губаренка.\nУ 60-70-х роках ХХ ст. вийшли одні з найкращих художньо-документальних творів, присвячених подіям Висунської та Баштанської республік. Їх авторами були журналісти і письменники А. Сірош, Д. Педанюк, О. Сизоненко.\nУ степовій Новоолександрівці Баштанського району народився відомий український письменник, лауреат Державної премії УРСР ім. Т.Г. Шевченка (1984 р. за роман-трилогію «Степ»), лауреат премії ім. Ю. Яновського (1987 р.) Сизоненко Олександр Олександрович. Життя письменника завжди було не з легких. Він писав про омріяний степ і коней на вигоні, про кавуни і славну Баштанку, несходимі степові дороги, про багатостраждальну Новоолександрівку, про те, як розкуркулювали сусідів, як забрали батька. І про себе – тактовно, з повагою до читача. Письменник має щасливу творчу долю: дев’ять романів, трохи більше повістей, десятки оповідань чи не у тридцяти книжках дійшли до читача. Багато з них перекладено російською, польською, болгарською, німецькою, англійською, естонською, казахською, таджицькою та іншими мовами. Проте, однією з найулюбленіших є невеличка книжка «Підняті обрії», де висвітлені події Баштанської республіки.\nПодії Висунської та Баштанської республік були яскравим прикладом героїзму, самопожертви та трагічної долі українського селянства, яке своєю боротьбою здобуло гідне місце в історії нашої держави.\nЗначимість повстанських осередків – Висунської та Баштанської республік знайшла своє втілення в прозі, драматургії, музиці та кіномистецтві, як прояв справжнього незламного духу козацької вольниці та українського селянства.


Делегацію з Чернігівщини, яка складалася з 20 осіб, очолював Директор Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації Олександр Левочко. Співорганізатором турне стала Громадська організація «Українська Ініціатива», керівники якої Юрій Косенко та Ольга Тимчишин постійно супроводжували делегацію, брали безпосередню участь як в організації, так і у проведенні всіх заходів.\nГоловні культурні події пов`язані із турне, були приурочені до Дня Національної поліції України. Керівництво ГУНП в Донецькій області не тільки запросило виконавців, але й виявило всебічне сприяння гостям, надало суттєву допомогу в підготовці та проведенні заходів у різних населених пунктах. Вагомим став внесок і Міністерства інформаційної політики України, співробітники якого, на чолі з керівником відділу інформаційної реінтеграції Донбасу та Криму Віктором Литвіновим взяли особисту участь у урочистому заході, що відбувся в Головному управлінні Національної поліції України в Донецькій області (м. Маріуполь) 5 липня й надали близько 1000 примірників виданої Міністерством літератури для поширення.\nОсобливо велике враження на присутніх співробітників поліції справили пісні часів Визвольних Змагань. Зрештою, на пропозицію керівника поліції Донеччини, генерала третього рангу Миколи Семенишина чотири пісні було виконано чернігівцями наступного дня, під час масштабних заходів, котрі стали своєрідною кульмінацією святкування Дня Національної поліції України в Маріуполі й проходили у Міському палаці культури «Український Дім» та на площі біля нього. Поважні гості та поліцейські стоячи аплодували солістам і виконавцям Чернігівського обласного філармонійного центру, запрошували наших артистів приїздити з концертами на Донбас ще.\nПровівши чотири концерти та виступи, проїхавши близько двох з половиною тисяч кілометрів доріг, артисти учора ввечері повернулися до Чернігова. “Виснажені, але щасливі”, - так коротко прокоментував враження солістів і виконавців від проведених концертів головний режисер філармонійного центру Дмитро Обєдніков.\n- Ми вклали у свої виступи душу і наша робота була щедро винагороджена теплим прийомом, який влаштували нам поліцейські, військовослужбовці та цивільні Донеччини, - додав пан Дмитро.\nЗа словами головного режисера, артистам досить важко визначити який з відіграних концертів мав найбільший резонанс чи вагу. Адже всюди, де доводилося виступати, послухати виконавців з Чернігова приходили люди які є справжніми патріотами України. То ж кожен свій виступ артисти вважають головним.\nАле, звичайно ж, були й такі концерти, які запам'ятовуються по-особливому. Насамперед, це концерт у Сартані, абсолютну більшість населення якого становлять греки Приазов’я. Та концерт у прифронтовій Мар`їнці, з якої видно околиці окупованого російсько-терористичними військами Донецька. Артисти філармонійного центру провели концерт у приміщенні місцевої школи, на якій видно чимало слідів від ворожих обстрілів. Послухати чернігівських артистів прийшли воїни і поліцейські, які на той час були вільні від несення служби.\nНе можуть учасники творчої делегації з Чернігівщини не згадати й про свої відвідини Краєзнавчого музею в місті Волноваха, яке для багатьох відоме з інформаційних зведень про бої у 2014-2015 роках. Нині про ті тривожні часи в музеї нагадує окрема експозиція, яку важко оглядати без сліз на очах…\nВажливо наголосити, що після концертів у Маріуполі, Сартані та Мар`їнці будуть й інші культурно-просвітницькі акції, чільними учасниками яких і надалі ставатимуть представники Чернігівського обласного філармонійного центру та інших творчих колективів нашої області. За словами голови правління ГО “Українська Ініціатива” Юрія Косенка, в рамках угоди, підписаної 19 червня цього року між очолюваною ним організацією та Департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської облдержадміністрації, такі заходи вже планують. То ж попереду ще багато цікавих подій, які неодмінно сприятимуть налагодженню тісних дружніх зв'язків між Чернігово-Сіверщиною та Донбасом.


Нічний "кріт" - Piвнe-Paкуpc\n#Майстер своєї справи\nКопати колодязі - професія небезпечна\nЦими днями в селі Яворів, що на Івано-Франківщині, в колодязі через тріщину бетонного круга на глибині приблизно п’ятнадцять метрів засипало землею 57-річного чоловіка. Врятувати бідака не встигли - земля поховала його заживо...\nЇх називають “кротами” або ж просто - копачами колодязів. Дехто називає цих сміливих людей “нічними кротами”, бо ж копають вони колодязі переважно вночі... Професія рідкісна і небезпечна.\nЩо відчуває людина, перебуваючи на глибині п’ятдесят метрів під землею, що може трапитися з нею і скільки коштує облаштування на дачі колодязя, - про це у розмові з рівненським копачем - 28-річним Сергієм МАТВІЙЧУКОМ.\n...Сергій затишно вмостився на дивані у приймальні “Рівне-Ракурсу”. Молодий, симпатичний, урівноважений. Розповів, що разом із двома товаришами копає колодязі на території Рівненщини вже протягом п’яти років. На його рахунку - п’ятдесят криниць! Тому й не дивно, що вже давно здобув в області авторитет серед майстрів підкорення земних глибин.\n- Почав копати криниці після того, як мене попросили підмінити працівника, який під час копання криниці добряче напився і не міг продовжувати роботу, - пригадує Сергій. - Трапилося це тоді, коли я гостював у родича. Я впорався із завданням, і відтоді почав копати криниці сам, заробляючи цим на життя. Тепер працюю зі своєю командою - двома надійними чоловіками.\n- Але чи достатньо оплачується ця небезпечна робота?\n- Оплата - поняття відносне. Скажімо, в Росії за копання колодязів платять утричі більше. На Рівненщині виходить 120 гривень за круг. Враховуються особливості грунту, глибина копання. У середньому, в обласному центрі ми копаємо колодязі глибиною 15 метрів. Грунти в Рівному “м’які”, а от там, де трапляється крейда, камінь, дуже важко копати. Там, відповідно, й оплата вища.\n- Чому ви копаєте колодязі переважно вночі?\n- Тому що так спокійніше - цікаві люди не зазирають, не ставлять зайвих запитань. Адже варто відволіктися, і може трапитися непоправне (Сергію колись на голову впало відро, наповнене землею - авт.). Працюємо з ліхтарями, за будь-якої погоди та сезону. За дванадцять годин викопуємо криницю середньої глибини.\n- Що ви відчуваєте, перебуваючи під землею?\n- Відчуття не з приємних - тисне в грудях, важко дихати. Це пов’язано з різкою зміною тиску. А ще - психологічно важко: постійно відчуваєш напругу - адже в будь-який момент тебе може засмоктати плавун, якому достатньо лише кількох хвилин, аби “проковтнути” людину живцем.\nСергій зі своїми помічниками ще й досі користується вірним дідівським способом, шукаючи місце для копання криниці. Беруть два алюмінієві дроти, і методом біолокації досліджують територію. Де дроти схрестяться - там і копають.\nСьогодні рівненська команда копачів колодязів популярна не тільки в області.\nНаших хлопців запрошують копати криниці навіть на Закарпаття. Буває, як завітають в одне село, то працюють там кілька тижнів, переходячи від хати до хати.\nСкільки б науково-технічний прогрес не рухав світ уперед, а колодязі як копали пращурівським способом сотні років тому, так ще не одну тисячу копатимуть, доки існуватиме світ. Адже вода - це життя. А кринична - найкраща для людини!


Claw.ru | Исторические личности | Доля династії Романових | страница реферата 2 | Рефераты от А до Я\nClaw.ru | Исторические личности | Доля династії Романових\n| Теги реферата: скачать доклад бесплатно, продукт реферат\n| Добавил(а) на сайт: Озеров.\nПетро Олексійович, онук Петра I, вступив на престол за заповітом імператриці Єкатерини I. Вихованню й освіті Петра Олексійовича приділялося не особливо багато уваги. незабаром після смерті Єкатерини I на чолі вчителів молодого імператора став А.И.Остерман, якому допомагали академік\nГольдбах і архієпископ Феофан Прокопович. Щоб не загубити впливу при новому государі, Меншиков негайно обручив Петра зі своєю дочкою Марією і незабаром видалив від подвір'я неприємних йому осіб. Самовладдя і зарозумілість тимчасового правителя дратували багатьох придворних. Та й сам молодий імператор не любив Меншикова. Цим скористалися князі Довгорукі, що переконали Петра заарештувати Меншикова. Меншиков разом із сімейством був засланий у Сибір, а усе його майно було конфісковано. Так закінчилося його розпорядження державою. Петро II із своїми наближеними оселився в Москві і майже увесь час проводив на полюванні. Для зміцнення своєї влади при дворі 19 листопада 1729 року Довгорукі улаштували заручення Петра II із князівною Катрею Олексіївною Довгорукою. Петро II оголосив себе супротивником перетворень Петра I і ліквідував створені його дідом установи. Уся повнота влади перейшла до верховної таємної ради. Іноземні посли писали, що "усе в Росії в страшному безладді". верховна таємна рада збиралася рідко, а Петро II цілком віддавався розвагам і не піклувався про справи державні. У січні 1730 року імператор занедужав віспою і незабаром помер. З смертю Петра II припинився рід Романових по чоловічій лінії. Після смерті Петра II Верховна таємна рада обрала на престол дочку царя Іоанна V\nГанну Іоаннівну, удову герцога Курляндського.\n1.8 Ганна Іоанівна\nГанна Іоанівна була обрана на престол у січні 1730 року після того, як не залишивши заповіту помер від віспи імператор Петро II. З смертю Петра\nII, онука Петра Великого, припинилася чоловіча лінія вдома Романових.\nРосійський престол перейшов до нащадків царя Іоанна Олексійовича. обрання на престол старшої дочки царя Катрі, чоловіка принца Мекленбургського, було визнано незручним і на царство запросили другу дочку Іоанна Олексійовича, що герцогиню Курляндськую Ганну. При обранні на престол Ганна Іоанівна підписала "кондиції", пред'явлені їй Верховною таємною радою й обмежуючи її верховну владу. За планом, виробленому князем Д.М.Голіциним, у Верховній таємній раді обговорювався проект конституції, по якому імператриця могла розпоряджатися тільки своїм подвір'ям, а верховна влада повинна була належати Верховній таємній раді. Проте при вступі на престол Ганна розірвала підписані нею в Митаве "кондиції". Ганна Іоанівна не одержала належного виховання й освіти і все життя залишалася малограмотної. Її улюбленими розвагами були верхова їзда і полювання. Ганну Іоаннівну відрізняли досить грубі смаки - її веселили клоуни, а в театрі вона віддавала перевагу спектаклі з бійками. Прагнення до розкоші в імператриці прекрасно вживалось із неохайністю. Ставши імператрицею, Ганна почала піднімати іноземців і піддала опалі російську знати. Вся влада в країні фактично належала канцлеру Остерману і фавориту Ганни Эрнесту Іоганну\nБірону, викликаному нею з Курляндії. На чолі армії теж стояв німець - фельдмаршал Мініх. Верховна таємна рада була скасована. Інакомислення жорстоко переслідувалося: всіх осіб, що здавалися небезпечними, піддавали насильству або засилали в Сибір. Жорсткість кріпосного права і податкової політики у відношенні селян призвели до народних хвилювань і масової втечі селян, що розорилися, на околиці Росії. Утримання подвір'я обходилося в 5 разів дорожче, чим при Петрові I, незважаючи на те, що в казні не було грошей. Проте в сфері освіти відбулися деякі позитивні зміни: був заснований Сухопутний шляхетний кадетський корпус для дворян, при Сенаті було створене училище для готування чиновників, при Академії наук була відкрита семінарія на 35 юнаків. До цього ж часу відноситься більш правильний апарат пошт, а також створення поліції у великих містах.\nЗовнішня політика Росії після смерті Петра I надовго виявилася в руках барона А.И.Остермана. У 1734 році Росія вступила у військовий конфлікт із\nФранцією за "польську спадщина". Перемога Росії сприяла затвердженню на польському престолі короля Августа III. У 1735 році була почата війна з\nТуреччиною, що завершилася в 1739 році Бєлградським миром. Незважаючи на успіхи російської армії, Росія змушена була піти на серйозні поступки: вона одержала міцність Азов без зміцнень і без права тримати там гарнізон; Росія також не мала права тримати флот на Чорному морі. Війни, що Росія вела в царювання Ганни Іоанівни, не доставляли імперії вигод, хоча і піднімали її престиж у Європі. 17 жовтня 1740 року у віці 47 років Ганна Іоанівна померла. За заповітом імператриці престол після її царювання повинний був відійти нащадкам її сестри Єкатерини Мекленбургської, дочка якої Єлизавета-\nЄкатерина-Христина прийняла православ'я і була наречена Ганною. У 1740 році в Ганни Леопольдівни, виданої заміж за принца Брауншвейгського Антона-\nУльріха, народився син Іоанн. Незадовго до смерті імператриця Ганна\nІоанівна оголосила немовля спадкоємцем престолу. Регентом при Іоаннові вона призначила герцога Бірона.\n1.9 Іоанн VI Антонович\n1740 - 4.07.1764)\nІоанн Антонович, син принцеси Ганни Леопольдівни Мекленбургськой і принца Антона-Ульріха Брауншвейг-Люнебургського, був зведений на престол після смерті своєї двоюрідної бабки імператриці Ганни Іоаннівні. Регентом при імператорі Ганна Іоанівна призначила свого фаворита герцога Бірона. Під час свого недовгого правління, що продовжувалося менше місяця, Бірон зменшив розмір подушного податку, ввів обмеження розкоші в придворному побуті, видав маніфест про суворе дотримання законів. 9 листопада 1740 року в результаті двірського перевороту Бірон був заарештований і відправлений у заслання, а правителькою держави змовники проголосили матір імператора Ганну Леопольдівну. Через рік, у листопаді 1741 року, дочка\nПетра I Єлизавета Петрівна за підтримкою солдат і офіцерів Преображенського полка заарештувала правительку і її родину, у тому числі й однорічного імператора Іоанн VI. У 1744 році вся сім'я Ганни Леопольдівни була таємно заслана в Холмогори. Тут Іоанн провів біля 12 років у повній самітності.\nПроте в Холмогорах поповзли чутки про перебування в місті колишнього імператора й у 1756 році Іоанн Антонович був переведений у Шліссельбург і утримувався там в одиночному ув'язненні. Якимось образом він навчився грамоті і йому дозволили читати Біблію. Проте таємниця його перебування в міцності не збереглася. Після воцаріння Петра III положення нещасливого в'язня не змінилося. Єкатерина II, взойдя на престол, дала охороні Іоанн VI інструкцію схилити в'язня до прийняття чернечого сану. Але в липні 1764 року підпоручик Смоленська полку Василь Якович Мирович почав спробу звільнити Іоанн Антоновича і проголосити його імператором. Охорона, приставлена до в'язня, пручалася, але потім здалася, попередньо, по точній інструкції імператриці, вбивши Іоанна Антоновича. Після ретельного розслідування Мирович був страчений, а його тіло спалили разом з ешафотом.\nІмператора таємно поховали у фортечної стіни Шліссельбурга, а його могилу зрівняли з землею.\n1.10 Єлизавета Петрівна\nУ ніч на 25 листопада 1741 року за підтримкою гвардійських офіцерів дочка Петра I Єлизавета Петрівна учинила двірський переворот і була проголошена імператрицею. Єлизавета Петрівна була "розумної і доброї, але безладною і норовливою росіянкою баринею", що з'єднувала "нові європейські віяння" із "благочестивою вітчизняною старовиною" (В.О.Ключевський). Гарна, весела і безтурботна, Єлизавета Петрівна віддала своє серце придворному певчему з чернігівських козаків Олексієві Разумовському. Молва говорила, що\nОлексій Григорович Разумовський був таємно повінчаний із Єлизаветою\nПетрівною і почуття імператриці до нього залишалося незмінним до кінця її життя. Одним із перших дій нового уряду було запрошення з Голштінії племінника Єлизавети Петрівни Карла-Петра-Ульріха (майбутнього Петра III), сина Ганни Петрівни, що імператриця Єлизавета оголосила спадкоємцем престолу і великого князя Петром Федоровичем і змусила вивчати російську мову і православний катехізис. Внутрішня політика Єлизавети Петрівни носила більш реставраторський , ніж творчий характер. Єлизавета Петрівна мала намір повернутися до порядків Петра I, проте в управлінні державою не було визначеної програми, а ідеї Петра не завжди дотримувалися і не розвивалися. Проте при Єлизаветі Петрівні була відновлена національна гідність російського народу, була скасована страта. Сенат набув старого значення і після знищення Кабінету міністрів став вищим органом управління в державі: до адміністративно-судової сторони правління Сенату додалася і законодавча. Значення Синоду і духівництва при набожній імператриці зросло, посилено переслідувалися розкольники. Сенат піклувався про поширення православ'я, про забезпечення духівництва і монастирів, про поширення духовного освіти в народі. Великою проблемою був стан фінансів держави.\nПісля перебування у влади німецького уряду Росія не могла зводити кінці з кінцями у своєму господарстві. Комісія про комерцію створила ряд проектів для розвитку зовнішньої торгівлі. Купецтву, як і дворянству, держава відчинило дешевий кредит, учредив Позиковий і Державний банки. У справі торгівлі і промисловості йшов повільний, але постійний прогрес. У 1754 році\nСенат прийняв розроблене П.И.Шуваловим постанову про знищення внутрішніх митниць, що дало поштовх розвитку всеросійського ринку. Одночасно йшов розвиток системи монополій. Велася посилена політика по заселенню південних околиць, для чого запрошувались не інородці і іновери, а православні слов'яни-серби. При Єлизаветі Петрівні були реорганізовані військово- навчальні заклади. У 1744 році вийшов указ про розширення мережі початкових шкіл. Були відкриті перші в Росії гімназії - у Москві (1755 р.) і в Казані\n(1758 р.). У 1755 році И.И.Шувалов і М.В.Ломоносов заснували Московський університет. У 1756 році в Санкт-Петербурзі відкрився загальнодоступний театр. Чимало було прикладено зусиль для збору статистичних і географічних даних про Росії. У царювання Єлизавети Петрівни міжнародні позиції\nРосійської імперії значно зміцнилися. Російсько-шведський військовий конфлікт закінчився підписанням у 1743 році Абоського миру, по якому до\nРосії відійшла частина Південної Фінляндії. Війна за австрійську спадщину між пруським королем Фрідріхом II і Марією Терезією при сприянні Росії закінчилася перемогою Австрії і укладанням Ахенського миру (1748 р.), що забезпечив Марії Терезії імператорську корону. Росія взяла участь у\nСемирічній війні (1756-1763 р.) між Пруссією з однієї сторони й Австрією,\nФранцією і Росією з інший. У ході її російські війська двічі розбили непереможну колись армію Фрідріха II у боях при Гросс-Егерсдорфе (1757 р.). і при Кунерсдорфе (1759 р.). У 1760 році російський корпус зайняв столицю\nПруссії Берлін, а в 1761 році російські війська вдало діяли в східній частині Пруссії. Смерть Єлизавети Петрівни припинила участь російських у\nСемирічній війні. Єлизавета Петрівна померла 25 грудня 1761 року на 53 році життя. Вона похована в Петропавловськом соборі в Санкт-Петербурзі.\n1.11 Петро III Федорович\nПісля смерті імператриці Єлизавети Петрівни на російський престол зійшов Петро III. Він був онуком Петра I і онуком сестри Карла XII. До приїзду в Росію Карла-Петра-Ульріха Голштейн-Готторпського готували до шведського престолу і змушували учити лютеранський катехізис, шведський мову і латинську граматику. Ставши спадкоємцем російського престолу і великого князя Петром Федоровичем, він, за наказом імператриці Єлизавети, початків вивчати російську мову і православний катехізис. Петро Федорович майже не одержав освіти. Пригничуваний в усім він засвоїв дурні навички, став дратівливий і впертий, набув схильності брехати, а в Росії привчився ще і пити. Майже щодня він улаштовував гулянки в товаристві заїжджих співачок і акторок. У 14 років Петро був круглим неуком, і навіть Єлизавету\nПетрівну уразив своїм неуцтвом. Правда, у майбутнього імператора було захоплення - військова слава Фрідріха II. Проте це призвело Петра тільки до забавного пародіювання пруського героя і до простої гри в солдатики. 18 лютого 1762 року Петро III випустив Маніфест про надання "усьому російському шляхетному дворянству вільності і свободи", що скасовувала обов'язкову службу дворян, уведену Петром I. Під час семимісячного царювання Петра III було видано декілька важливих указів: про скасування\nТаємницею канцелярії, про дозвіл розкольникам, що бігли з Росії, повернутися на батьківщину. Ці укази проводилися наближеними Петра з розрахунку створити популярність імператору, що було необхідно, тому що самий Петро, немов навмисно, намагався озброїти проти себе всі класи й особливо духівництво. Петро III велів лишити в церквах тільки ікони Божої\nМатері і Рятівника, а священикам оббрити бороди і вдягатися подібно лютеранським пасторам. Правда, виконання цього наказу було затримано. Крім того, імператор став переробляти на пруський лад російську армію. Самий\nПетро говорив своїй дружині, що "негожий росіянам і росіяни негожі йому"1, і був переконаний, що загине в Росії. Петро III відмовився від участі\nРосії в Семирічній війні і від усіх російських завоювань у Пруссії. Цим він спас армію Фрідріха II від капітуляції. За свідченням сучасників, ремство був на Петра "усенародним". Невдоволення, що росте, у товаристві вилилося в новий заговір, що дозріла в гвардійському середовищі. Душею заговору була дружина Петра III імператриця Єкатерина Олексіївна. У числі змовників були брати Орлови, Олексій і Кирило Разумовські, графиня Єкатерина Дашкова. У червні 1762 року на вірність імператриці присягнули Ізмайловський і\nСеменовський полки. Єкатерина в супроводі гвардійців прибула в Казанський собор на Невськом, де і була проголошена самодержавною імператрицею. У цей же день у Зимовому палаці Єкатерини присягнули Сенат і Синод. Петро підписав своє зречення і був засланий у Ропшу, де утримувався під арештом.\nТам і відбувся "нещасливий випадок", що закінчився смертю Петра III. Так пояснив у своєму листі до Єкатерини смерть колишнього імператора граф\nОлексій Орлів. Пізніше з'ясувалося, що Петро III був убитий змовниками при мовчазній згоді своєї чоловіки. Трапилося це 6 липня 1762 року. Петро III був похований у Благовещенської церкви Олександро-Невської лаври. У 1796 році останки несчасного імператора були переховані в Петропавловськом соборі разом із труною Єкатерини II.\n1.12 Єкатерина II Олексіївна\nЄкатерина II вступила на престол у результаті двірського перевороту, скинув свого чоловіка імператора Петра III Федоровича Єкатерина від природи була обдарована великим розумом і сильним характером. Приїхавши в Росію, вона постаралася вивчити російську мову і звичаї країни, у якому їй стояло провести все життя. Єкатерина вивчила множину історичних і філософських праць і по праву вважалася однієї з найдосвідченіших жінок свого часу.\nІмператриця вела листування з Вольтером і французькими енциклопедистами, лишила "Записки", у яких розповіла про своє життя і діяльність. Єкатерина\nII ринулася усталити самодержавство, усунувши при цьому вплив вищої аристократії і гвардії. Так, наприклад, реформа Сенату, проведена в 1763 році, перетворила його з законодавчого в судово-надглядний орган. У 1768 році був створений Рад, що став згодом вищим консультативним і розпорядницьким органом при імператриці. У 1764 році була створена Комісія з упорядкування нового Укладення, у роботі якої брали участь дворяни, городяни, козацтво і державні селяни. Комісія у своїй діяльності повинна була керуватися "Наказом" імператриця, перейнятим духом французької просвітньої філософії XVIII сторіччя. "Наказ" був настільки ліберальний по своєму змісту, що навіть у Франції був прилічений до числа заборонених книг. Матеріали роботи Комісії в значній мірі визначили внутрішню політику правління Єкатерини II. У 1775 році Єкатерина видала "Установи для управління губерній", де головними принципами були зміцнення державного апарата на місцях і підвищення ролі місцевого дворянства. У 1785 році була видана "Жалувана грамота дворянству"1, де закріплювалися старі права і розширювалися привілеї дворянства. Посилення кріпосницького гніту призвело до того, що селянський рух, що наростав, перерос в селянську війну (1773-\n1775 р.) під предводительством Е.И.Пугачова, що завершився поразкою повстанців. В роки правління Єкатерини II починалися заходи, спрямовані на поліпшення медичної помочі. Кожне місто було зобов'язане мати лікарів для повітів, улаштовувати госпіталі і лікарні, заводити притулки для невигойно хворих і психічно хворих. У Москві (1763 р.) і Петербурзі (1767 р.) були відкриті Виховні будинки, у яких одержували освіти діти-підкидьки.\nІмператриця заклала основи жіночого освіти: у Петербурзі були засновані закриті інститути для дівиць-дворянок і для дівиць-городянок (1764 р.). У країні відчинилося декілька нових кадетських корпусів. У 1783 році була заснована Російська академія для вивчення рідної мови, президентом якого стала княгиня Є.Р.Дашкова. В зовнішній політика Єкатерина успадкувала дві головні проблеми - турецьку і польську. Перша зводилася до забезпечення виходу Росії до Чорного моря. У 1772-1774 р., у ході першої російсько- турецької війни російська армія одержала перемоги при Ларге і Кагуле і виграла Морський бій у Чесменській бухті. По мирному договорі з Туреччиною до Росії відійшли береги Чорного й Азовського морів і Туреччина визнала незалежність Криму, що остаточно приєднався до Росії в 1783 році.\nРосійський торговий флот одержав право вільного проходу через Босфор і\nДарданели, що мало величезне значення для торгівлі Росії. Друга російсько- турецька війна (1787-1791 р.) затвердила за Росією володіння Новоросією,\nКримом і фортецею Очаковом. У цей час польська погроза для Росії вже перестала існувати, але залишався невирішеним давню територіальну суперечку через Білорусії і Правобережної України. У 1769 році, після смерті польського короля Росія зуміла домогтися обрання на престол колишнього фаворита Єкатерини II Станіслава Понятовського, що відповідало російським політичним інтересам. Проте цьому заперечила Австрія, і тоді для примирення протилежних інтересів була висунута ідея про поділ Польщі. По першому поділі Польщі (1773 р.) Росія одержала Білорусію, по другому поділі (1793 р.) - Волинську, Подільську і Мінську губернії. Розпачлива спроба поляків відстояти свою політичну незалежність спричинила за собою в 1795 році третій і останній поділ Польщі. Росія одержала при цьому Литву і Курляндію.\nУ 1788-1790 р. Росія вела війну зі Швецією, викликану приєднанням Криму й зкінчившуюся безрезультатно. Єкатерина II продовжила зовнішню політику\nПетра Великого і зуміла учинити те, до чого сторіччями прагнули московські государі. Смерть застала її в той час, коли росіяни війська почали свій похід у Персію. Після правління Єкатерини II російській дипломатії прийшлося ставити собі нові задачі, тому що старі були вичерпані.\nЄкатерина II раптово померла 6 листопада 1796 року. Вона похована в\nПетропавловськом соборі в Санкт-Петербурзі.\n1.13 Павло I Петрович\nПавло Петрович, син імператора Петра III і імператриця Єкатерини\nII, вступив на престол 6 листопада 1796 року. Відібраний імператрицею\nЄлизаветою в батьків Павло виростив нервозним, вразливим, недовірливим і непомірно опришкуватим. Вже в юному віці в Павли стала з'являтися пристрасть до військових парадів і різних дрібниць військової служби.\nСпадкоємець престолу одержав гарну освіту. Проте Єкатерина II, що не припускала Павла до державних справ, подумувала передати престол його сину, великому князю Олександрові Павловичеві. Імператриця посилалася у своєму рішенні на круту вдачу і нездатність свого сина управляти державою, але зустріла протидію придворних. Ставши імператором, Павло, коронував останки Петра III імператорською короною і поховав Петра III і Єкатерину II в один день і з однаковими почестями. Першим урядовим актом великої важливості був акт про зміну престолонаслідства, установленого Петром I у\n1722 році. По новому указі престол повинний був переходити по праву\n"природному", тобто від батька до старшого сина. Вся політика нового імператора була спрямована на знищення всього того, що було зроблено його матір'ю. Майже всі укази Павла, що припускали викорінювання безладь у справах, лише порушували стару стрункість системи, створену при Єкатерині\nII. Так, відновивши колегії - установи, уже віджилі своє, Павло не зміг вдохнуть у них нове життя, і пізніше Олександр I замінив їх міністерствами.\nПроте внутрішня політика Павла I продовжувала курс Єкатерини II.\nНаляканий Великою французькою революцією, Павло проводив політику крайньої реакції. У країні була введена найсуворіша цензура, закриті приватні друкарні, заборонена ввіз іноземних книг. Павло обмежив дію "Жалуваної грамоти дворянству" (1785 р.), стискав місцеве управління. Дворяни і городяни знову стали піддаватися тілесним покаранням за карні злочини.\nПавло говорив: "У Росії великий тільки той, із ким я говорю, і тільки поки я з ним говорю". Імператор підписав указ, що забороняє продаж селян без землі. Рекомендувалася триденна панщина, селянам дозволялося подавати прохання і скарги. Павло I припинив війну з Персією. Він вийшов із коаліції проти Франції і спробував обмежити військові успіхи французів дипломатичним шляхом. Проте згодом йому прийшлося взяти участь у війнах проти Франції - спочатку на Іоничному морі (1799 р.), а потім у Північної\nІталії і Швейцарії (1799-1800 р.), де востаннє проявився геній великого російського полководця А.В.Суворова. У 1800 році почалося зближення Росії і\nФранції, обумовлене обопільною ворожнечею до Англії. Постійна недовірливість і підозрілість Павла I досягли до 1801 року крайнього ступеня, звертаючись навіть на члени його власної сім'ї. Багато царедворців вважали імператора Павла не зовсім нормальним. Восени 1800 року виникнула змова проти імператора, у якому брали участь наближені Павла і гвардійські офіцери. У ніч із 11 на 12 березня 1801 року змовники проникнули в\nМихайловський замок, де жив імператор, і убили його. Офіційне повідомлення говорило, що імператор помер від "апоплексичного удару".\n1.14 Олександр I Павлович\n1777 - 19.11.1825)\nОлександр I - старший син імператора Павла I і його другої дружини імператриці Марії Федорівни. Він вступив на престол після убивства свого батька в результаті змови. Вихованням Олександра займалася його бабка\nЄкатерина II, що підібрала вихователів і написала для нього спеціальне наставляння. Проте освіту великого князя не було завершено через раннє одруження. Перша половина царювання Олександра I пройшла під знаком помірно-ліберальних реформ. Імператор даровав свободу ув'язненим і засланим його батьком, видав указ про знищення катувань, відновив дію Жалуваних грамот 1785 року. Всі ці міри, а також особиста чарівність Олександра зробили його дуже популярним у російському суспільстві. У цей час були зроблені важливі перетворення й в адміністративній системі імперії: у 1802 році були засновані міністерства і Державна рада. У 1803 році був видано\nУказ про вільних хліборобів, по якому поміщикам дозволялося звільняти селян із землею по висновку обоюдноузгоджених умов. Проте помітного практичного значення цей указ не мав. У Росії в ці роки була створена система середніх і нижчих навчальних закладів, засновані Харківський, Казанський і\nСанкт-Петербургский університети. Після 1812 року на зміну\nМ.М.Сперанскому, що був статс-секретарем при дворі Олександра I, приходить реакційно настроєний граф А.А.Аракчеев, що призводить до змін у внутрішній політики. Відновляється право поміщиків засилати кріпосних без суду в\nСибір, створюються військові поселення. Закордонні походи 1813-1814 р. познайомили російських людей із західноєвропейським життям і політичними рухами в західному суспільстві. У Росії стали з'являтися різноманітні опозиційні гуртки як монархічного, так і вкрай республіканського толку.\nЗгодом частина з них перетворилася в таємні товариства, що виступають проти існуючого політичного устрою. В зовнішній політиці в першому десятилітті\nXIX сторіччя Росія лавірувала між Англією і Францією. У 1805-1807 р. Росія брала участь у війнах проти наполеонівської Франції, що закінчилися в 1807 році підписанням Тильзитського миру, по якому Олександр I визнав усі завоювання Наполеона й обидва імператори зобов'язалися бути союзниками при веденні військових дій. Але в 1810 році відношення між Росією і Францією прийняли відверто ворожий характер. Війна між Росією і Францією почалася влітку 1812 року. Російська армія, позбавив країну від загарбників, завершила звільнення Європи тріумфальним в'їздом у Париж. Війни, що успішно закінчилися, із Туреччиною (1806-1812 р.) і Швецією (1808-1809 р.) зміцнили міжнародне положення Росії. У царювання Олександра I до Росії були приєднані Грузія (1801 р.), Фінляндія (1809 р.), Бессарабія (1812 р.),\nАзербайджан (1813 р.). У 1825 році під час поїздки в Таганрог імператор\nОлександр I сильно застудився і 19 листопада 1825 року помер. Він похований у Петропавловськом соборі в Санкт-Петербурзі.\n1.15 Микола I Павлович\nРекомендуем скачать другие рефераты по теме: контрольная по физике, bestreferat ru.


Постраждалі від посухи фермери, тепер втрачають на форвардах — КУРКУЛЬ\nПостраждалі від посухи фермери тепер втрачають на форвардах\n9 жовтня 2020 4418 0\nФермери, які через посуху цього року отримали значно менший урожай, ніж планували, мають віддати трейдерам зерно за ціною, що не відповідає сьогоднішній ринковій його вартості. У цій ситуації багато хто з фермерів оголошує дефолт по контракту і відмовляється втрачати десятки доларів на кожній тонні. Про це повідомляє головний редактор онлайн-асистента для фермерів Kurkul.com Микола Сирота у матеріалі «Форварди летять в трубу ― чи буде дефолт по контрактах?».\nЗа його словами, посуха в Україні протягом 2020 року, яка почалася ще взимку, призвела до втрат урожаю пшениці, кукурудзи, соняшнику, які у багатьох регіонах були значними, а подекуди — катастрофічними. Особливо критичною була ситуація на півдні України, коли, за оцінками, понад 160 тис. га посівів просто висохли через нестачу вологи та критично високу температуру. Лише в Одеській області, яка є традиційно була в трійці лідерів за площами під зерновими культурами, втрати посівів сягнули 75%, а фермери почали рахувати багатомільйонні збитки. Зрозуміло, що виконати контракт неможливо, якщо ти фізично не маєш зерна, яке зобов’язувався поставити трейдеру.\nЧитайте також: В Україні створять реєстр недобросовісних контрагентів через дефолти на ринку зерна\n«Зараз ми маємо величезний розрив між ціною зерна у форвардних контрактах і спотовою ціною на ринку. Аграрії, які уклали у березні-квітні форварди за актуальною на той час ціною, зрозуміли що втрачають на кожній тонні до $30 і навіть більше, адже ринкові ціни восени виявились значно вищими», — говорить Микола Сирота.\nЗа його словами, небажання фермерів закривати контракти за ціною, нижчою від ринкової, можна зрозуміти. Тим більше, що дефіцит коштів був майже в усіх і цього, і минулого року — втрати від посухи, заморозків, буревіїв, несприятлива цінова кон’юктура 2019 року та інші фактори виснажили запаси аграріїв. Проте невиконання угод також обернеться значними збитками і штрафами.\n«Ці законтрактували більше, ніж виростили, вони недооцінили ризики. Але ми теж постраждали, ось по кукурудзі замість 9 т/га я збираю по 4. Це значний збиток. А стара ціна форварду не відіграє мінуси щодо врожаю», — говорить один з фермерів у Київській області.\n18 жовтня 354\nЕксперт назвав причини зниження врожайності кукурудзи в Україні\nМайже 90% зерна на експорт купують за форвардними контрактами\n2020-10-12 15:35:062020-10-09 11:30:302020-02-05 15:11:102017-06-29 11:30:37


На автобусній зупинці на Виноградівщині чоловік повалив жінку і відібрав у неї сумку, грабіжника затримали свідки (ФОТО) @ Закарпаття онлайн\nНа автобусній зупинці на Виноградівщині чоловік повалив жінку і відібрав у неї сумку, грабіжника затримали свідки (ФОТО)\nСпівробітники Виноградівського відділення поліції спільно з місцевими мешканцями села Букове Виноградівського району затримали підозрюваного у грабежі чоловіка. Зараз він перебуває під вартою.\nВчора ввечері, близько 18.40 години, на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що на автобусній зупинці у селі Букове Виноградівського району на жінку напав невідомий і викрав у неї жіночу сумку.\nНа місце злочину одразу прибули працівники групи реагування патрульної поліції та правоохоронці слідчо-оперативної групи відділення. Як з`ясували поліцейські, на 39-річну жінку, яка стояла на автобусній зупинці, напав чоловік, повалив її на землю і силою відібрав жіночу сумку. Двоє місцевих мешканців, які стали свідками пограбунку, наздогнали чоловіка і викликали поліцію.\nЗа фактом вчинення грабежу, поєднаного із застосуванням насильства, поліція розпочала слідство за ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України. Наразі проводиться комплекс слідчих дій з метою встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, повідомляють у відділі комунікації поліції Закарпатської області.\nТеги: сумка, грабіжник, свідки


Криворізьких фармацевтів у мерії привітали з професійним святом | РУДАНА\nГоловна » Новини » Криворізьких фармацевтів у мерії привітали з професійним святом\n20.09.19 - 10:44\nУже цієї суботи, 21 вересня, Україна відзначатиме День фармацевтичного працівника. Криворізьких фармацевтів з професійним святом привітали у мерії.\nНа сьогодні аптечна мережа міста включає 120 операторів фармацевтичного ринку різних форм власності, у яких працюють 291 аптека, 53 аптечні пункти та 2 аптечні склади. Окрім відпуску готових лікарських засобів, три аптеки, розташовані в нашому місті, здійснюють виготовлення ліків. Це дві аптеки КП «Фармація» та одна аптека ТОВ «Аптеки медичної академії».\nКриворізькі аптеки одними з перших в Україні взяли участь в державній програмі «Доступні ліки» і розпочали відпуск медикаментів за електронними рецептами. За цей час, станом на 1 вересня, виписали 135,5 тисячі електронних рецептів, за якими відпустили ліки за 116,5 тисячі рецептів на суму близько 5 мільйонів гривень. 9 травня в Кривому Розі було відпущено ліки за мільйонним електронним рецептом.\nКращим працівникам фармацевтичної галузі Юрій Вілкул вручив Почесні грамоти і грамоти виконкому міськради.\n«Хочу побажати усій вашій єдиній фармацевтичній родині відчуття причетності до благородної професії, міцного здоров’я та професійних успіхів. Незважаючи на відсутність фінансування, підприємство «Фармація» продовжувало забезпечувати препаратами інсуліну дітей, хворих на цукровий діабет. За що вам велика вдячність. Фармацевт – звучить гордо!" - відзначив мер.\nЗа державною програмою забезпечення інсуліном хворих на цукровий діабет, цього року виділили місту з держбюджету 14 мільйонів гривень, які використали в першому півріччі. Ситуація з цього питання склалася критична, і місто після багатьох звернень до вищих інстанцій було змушене здійснити певний перерозподіл коштів для забезпечення хворих інсуліном з вересня цього року.\nПобратимство онлайн. Мери Кривого Рогу та грузинського Руставі підписали угоду\nГендиректор Epic Sport США просуватиме кар’єру криворізького боксера-супертяжа Ігора Шевадзуцького\nФізіологія проти мистецтва? Криворожанка сходила в туалет прямо під стінами музичної школи\nнагородили фармацевтів у мерії


З 17 березня в Україні почали діяти нові штрафи за порушення правил дорожнього руху.\nЙде мова про такі порушення та розміри штрафів:\nя і збільшується відповідальність за керування авто напідпитку від 17 тисяч грн за перший випадок до 51 тис грн із позбавленням водійських прав на 10 років. За третій випадок – конфіскація авто;\n• посилюється кримінальна відповідальність за порушення ПДР, вчинене у стані алкогольного чи іншого сп’яніння, що спричинило тяжкі наслідки;\n• збільшується штраф за перевищення швидкості руху більш як на 50 км/год (з 510 до 3400 грн),\nза залишення місця ДТП – з 255 до 3400 грн із позбавленням права керування ТЗ на строк 1-2 роки або без такого;\n• збільшується штраф за керування або передачу керування ТЗ особою, яка не має права ним керувати, – з 510 до 3400 грн, а повторне протягом року – 40800 грн із позбавленням права керування ТЗ на строк від 5 до 7 років (можливе також оплатне вилучення ТЗ);\n• збільшується штраф за керування ТЗ особою, яка була позбавлена такого права, з 510 до 20 400 грн, а повторне протягом року – 40 800 грн із позбавленням права керування ТЗ на строк від 5 до 7 років (можливе також оплатне вилучення ТЗ).\nЗа непристебнутий пасок штраф 510 грн. Стільки ж доведеться заплатити за відсутність підсвітки номерного знака, розмову по телефону під час руху, проїзд на червоне світло.\nЯкщо ви не маєте при собі водійського посвідчення або воно не фіксується у телефонному додатку «Дія», то вам доведеться заплатити 425 грн.\nДо речі, за відсутність шолома при їзді на скутері вас теж оштрафують на 510 грн.\nЗа перехід дороги у невстановленому місці або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, чи порушення інших вимог правил дорожнього руху доведеться заплатити 255 грн (була 51 гривня).\nВелосипедистів за порушення правил дорожнього руху будуть карати штрафом у розмірі 340 грн.\nЗа вчинення цих правопорушень у стані алкогольного сп’яніння штраф збільшується до 680 грн. Якщо цими діями спричинено аварійну ситуацію – розмір штрафу зростає до 850 грн.


Успішність протоколу екстракорпорального запліднення залежить від правильності обраної лікарем тактики, а також від кожного з етапів цієї допоміжної репродуктивної методики. Найбільш хвилюючим для жінки і її доктора є етап, який настає вже після закінчення протоколу. Ембріони перенесені в порожнину матки. Залишається дочекатися, коли вони зможуть прикріпитися до епітелію. Тільки в цьому випадку процедура буде вважатися успішною.\nНа який день зазвичай відбувається імплантація після ЕКЗ і від чого ці терміни можуть залежати, ми розповімо в цій статті.\nІмплантація – особливості процесу\nПри природному зачатті запліднена в день овуляції або добою пізніше яйцеклітина починає переміщатися по фаллопієвій трубі від місця, де відбулася зустріч зі сперматозоїдом в маткову порожнину, в якій малюкові належить рости і розвиватися протягом дев’яти календарних місяців. Це «подорож» триває від 7 до 10 діб. В середньому на 8-9 день після овуляції відбувається імплантація плодового яйця.\nВесь процес регулюється гормонами, що виробляються в організмі жінки для підтримки вагітності. Зокрема, прогестерон готує ендометрій до імплантації, робить тканини більш пухкими, а судини більш проникними. Коли бластоциста опуститься, вона повинна пройти два процесу – спочатку відбувається адгезія (припипание оболонки плодового яйце до стінки матки), а потім – інвазія (впровадження в ендометрій). Плодове яйце завдяки хориону починає отримувати кисень і поживні речовини з материнської крові, кровоносних судин функціонального шару матки. З цього моменту вагітність вважається такою, що відбулася.\nПри заплідненні в протоколі ЕКО процес злиття ооцита і сперматозоїда відбувається поза материнського організму, і багато залежить від того, наскільки добре буде готовий ендометрію до імплантації і від того, наскільки точний час виберуть лікарі для переносу ембріонів в організм жінки.\nСам процес імплантації після ЕКЗ нічим не відрізняється від процесу, описаного вище, характерного для природного зачаття. Але ось терміни імплантації можуть бути дещо іншими.\nДокладніше про вибір дня для переносу ембріонів ви дізнаєтеся, переглянувши наступне відео.\nДля підвищення результативності протоколу лікарі намагаються зробити перенос в період так званого “вікна імплантації” – проміжку часу, коли ендометрій матки максимально готовий прийняти бластоцисти. Найчастіше це вікно випадає на 20-22 день менструального циклу. Проте залежно від типу протоколу цей термін може бути зрушений на раніше або пізніше. Зазвичай ембріон прикріплюється на 6-10 день після перенесення, однак може бути і раннє прикріплення – на 3-4 добу або пізніше прикріплення – на 11-12 день.\nСлід зазначити, що при природному зачатті сам процес імплантації триває близько 40 годин. За цей час плодове яйце встигає пройти обидві стадії імплантації. Після ЕКЗ процес більш довгий – на адгезію та інвазію потрібно деколи до 3 діб.\nПісля підсадки ембріонів-трехневок в середньому імплантаційний процес починається через 3-4 доби. П’ятиденні ембріони зазвичай раніше починають імплантуватися – вони можуть приступити до цього вже через кілька годин після проведення процедури перенесення. Після криопереноса може бути трохи більш пізня імплантація.\nОзнаки і симптоми прикріплення\nСпецифічних ознак імплантація не має, в більшості випадків жінка нічого не відчуває і не здогадується про те, коли саме ембріони почали впроваджуватися в стінку матки. У деяких жінок після природного зачаття спостерігається так зване імплантанційне кровотеча, пов’язана з порушенням ендометрію матки при інвазії. Це проявляється нетиповими коричневими, рожевими, кремовими виділеннями. Виділення убогі і швидко проходять.\nПісля ЕКЗ у багатьох жінок, які проходили стимульований протокол, виділення присутні, але не відрізняються від звичайних в середині циклу, а тому помітити імплантанційне кровотеча буде практично неможливо.\nДеякі жінки відзначають, що після імплантації змінюється настрій, самопочуття, з’являється сонливість, підвищується апетит, а також може підніматися температура тіла. Відчуття ці суб’єктивні і не можуть вважатися клінічним ознакою.\nНасправді істотно вплинути на можливість імплантації після підсадки жінка не може. Для того щоб гормональний фон максимально відповідав природному у другій фазі циклу, їй призначають препарати прогестерону. І це єдиний спосіб зробити вагітність більш імовірним.\nКрім цього, жінці рекомендується дотримуватися певні правила після підсадки ембріонів – не приймати гарячу ванну, не плавати, не пити будь-які ліки без дозволу лікаря, не піднімати важких предметів, обмежити фізичні навантаження, особливо пов’язані зі стрибками і різкими нахилами тулуба.\nЖінці необхідно відмовитися від будь-яких дієт, харчуватися збалансовано. В перші дві доби краще дотримувати постільний або напівпостільний режим.


Розклад навчальних програм місто Львів - Logos Kids Academy\n5-7 років 8-10 років 11-13 років 13-16 років\nРозробка чат ботів на Python\nОснови веб-розробки та дизайну\nСтворення веб-сайтів на WordPress\nЩо говорять діти про навчання в Logos Kids Academy\nЗ якого віку можна починати вивчати програмування?\nНавчання на даних курсах розраховане для дітей та підлітків віком від 5 до 16 років\nЯкі базові знання потрібні для навчання на цих курсах?\nДля навчання на курсах програмування для дітей достатньо володіти комп'ютером на рівні користувача, вміти читати. Знання з англійської мови будуть лише допомагати.\nУсі наші викладачі – це практикуючі спеціалісти у галузі ІТ. З дітьми будуть працювати спеціалісти ІТ-галузі, які крім професійних навичок та досвіду, володіють знаннями з педагогіки, психології та виховання.\nКому варто вивчати програмування?\nУ цифрову епоху володіти хоча б базовими знаннями з інформаційних технологій повинен кожен. І не важливо, чи в майбутньому ваша дитина буде генієм програмування чи музикантом, або ж медиком. Програмування вчить дитину мислити, а це одна з ключових практичних навичок, яка потрібна кожній людині для успішного майбутнього.\nЧому вам варто обрати Logos Kids Academy?\nФормувати нове покоління програмістів потрібно уже сьогодні. "Заразити" дітей програмуванням – найважливіше завдання для усіх викладачів в LOGOS KIDS ACADEMY. Ми показуємо, що програмування – це не щось космічне і неосяжне для дітей. Ми навчаємо розвивати командну роботу і взаємодопомогу, а також уміння досягати результату.\nКлієнтський сервіс: (067) 99-11-990\nЯкий курс підходить вашій дитині? Безкоштовний тест! →\nВідгуки про навчання в Logos Kids Academy →\nЗапис на день відкритих дверей для батьків та дітей →


Гороскоп на тиждень для всіх знаків зодіаку: на кого чекає успіх, кохання, гроші та здоров'я\nАстролог Ігор Нехаєв у "Сніданок.Вихідний" розповів, кому пощастить у коханні, а на кого чекає успіх, міцне здоров'я та гроші.\nМісяць нині спадаючий, а це значить, що дуже сприятливо завершувати усі розпочаті справи. Віддавати борги, наводити лад у домі, позбутися якихось непотрібних речей. В цілому, варто переосмислити своє життя. Це час підведення підсумків та збору урожаю. Кому цього тижня пощастить у коханні, з грошима, а на кого чекає успіх та міцне здоров’я – розказує астролог Ігор Нехаєв у "Сніданку. Вихідний".\nЯкому знаку зодіаку пощастить в коханні?\nДля Дів цей період дуже сприятливий. Є шанс зустріти другу половинку, виразити любов до своїх дітей, приділити увагу питанню народження дітей. Дівам цього тижня потрібно бути обережними у своїх висловлюваннях та проявляти чуйність до своїх близьких. На вас чекає цікава робота та успіх у кар’єрі.\nДля Стрільців нове знайомство може перерости у шлюб. Також. На Стрільців чекає успіх у бізнес-партнерстві зі своєю другою половинкою. Можна розпочинати спільні проєкти. Є шанс піклуватись про інших, когось захистити. Це дуже сприятливий період. Також, це хороший період проявити любов до себе: правильне харчування та детоксикація організму.\nДля Риб цього тижня можлива романтична зустріч чи знайомство з впливовою особою. Потрібно звернути увагу та приймати підтримку від мами. Можливі дальні подорожі чи отримання прибутку з-за кордону. Проявиться інтерес до психології та сфери релігії.\nНа які знаки зодіаку чекає успіх?\nДля Близнюків це буде дуже вдалий тиждень, на них чекає успіх у бізнесі, творчості, удача в сфері нерухомості, туризму, готельної справи. Можливі непередбачувані поїздки та подорожі. У Близнюків може виникнути інтерес до літератури, віршування та езотерики.\nНа Левів чекає матеріальне процвітання та впізнаваність в суспільстві. Буде бажання змінити сферу своєї діяльності та зайняти керівну посаду. Буде інтерес до активних видів спорту, однак треба бути обережними, бо можливі травми.\nДля Терезів це буде досить успішний період. У них зараз є достатньо сили, стійкості, на них чекає успіх у сфері адвокатської практики, прояв своїх миротворчих здібностей. Варто звернути увагу на партнерські стосунки та на спілкування зі своєю мамою.\nТельцям варто подбати про своє здоров’я: дієта та правильне харчування додадуть вам сил. Варто приділити увагу своїм близьким та проявити терпіння та розуміння до своїх партнерів.\nДля Скорпіонів прийшов час подбати про здоров’я своєї другої половинки. Треба берегти свою нервову систему, оскільки можливі розгубленість та стурбованість. Вам, звісно, допоможуть спокій та усамітнення. Не давайте іншим знецінювати себе. Успіх чекає на вас за кордоном. Якщо є така можливість.\nВодоліям варто звернути увагу на здоров’я їх дітей. У Водоліїв зараз період, коли вони прагнуть до усамітнення та бажання змінити своє місце проживання. Треба звернути більше уваги на своїх батьків, підтримати їх. Благо принесе їм благодійність та соціально-гуманітарна діяльність.\nЯкому знаку зодіаку пощастить з грошима?\nНа Овнів цього тижня чекає матеріальне зростання, удача в кар’єрі та співробітництві зі своїми партнерами, досягнення у змаганнях та спорті. Є можливість проявити свої лідерські якості. Для Овнів це період активності.\nДля Раків цей період сприятливий для вкладення своїх коштів в покупку власного житла чи витратити свої гроші на захопливу подорож. Можливе весілля, а також народження братів і сестер. З’явиться здібність викладати і навчати дітей.\nДля Козерогів цей тиждень буде успішний для роботи з інвестиціями, страхуванням та фондами. Також може виникнути інтерес до діяльності у банківській сфері, буде успіх у кар’єрі, слава та визнання. Цього тижня Козероги можуть придбати власну нерухомість.\nЧого варто чекати від цієї осені, дивіться коментар астролога:


СПА басейни, Київ: ціни від виробника | Блакитна Лагуна\n+380 (67) 155 02 **\nПоказати телефон +380 (67) 155 02 02\nДовжина 720 см\nГлибина 128 см\nЦіна під ключ: 32000 $\nДовжина 708 см\nЦіна під ключ: 31000 $\nДовжина 580 см\nЦіна під ключ: 23500 $\nДовжина 380 см\nГлибина 116 см\nЦіна під ключ: 23000 $\nДовжина 540 см\nЦіна під ключ: 27000 $\nДовжина 590 см\nЦіна під ключ: 24500 $\nЦіна під ключ: 21000 $\nГлибина 126/152 см\nЦіна під ключ: 21200 $\nЦіна під ключ: 17000 $\nДовжина 305 см\nЦіна під ключ: 13000 $\nЦіна під ключ: 18500 $\nЦіна під ключ: 12200 $\nДовжина 274 см\nЦіна під ключ: 11000 $\nЦіна під ключ: 10500 $\nДовжина 243 см\nЦіна під ключ: 10700 $\nЦіна під ключ: 9500 $\nЦіна під ключ: 10100 $\nЦіна під ключ: 9400 $\nСкільки коштує гідромасажний басейн?\nМи виробляємо СПА-басейни у Києві «під ключ» та реалізуємо їх без посередників та переплат. Вартість залежить від габаритів та складності конструкції чаші, кількості функцій, типу та числа форсунок, додаткових опцій.\nЯк доглядати за spa-басейном?\nВикористовуйте спеціальні засоби очищення для чаші басейну, мийте фільтр-картридж по мірі його забруднення, регулярно змінюйте елементи системи фільтрації, щоб продовжити термін служби форсунок. Не використовуйте мильну воду та засоби для душу у басейні.\nЯкі особливості установки басейну зі СПА потрібно знати?\nДля вуличного монтажу знадобиться рівна основа. Бажано залити бетонний фундамент товщиною 15 см. У середньому басейн споживає 6 кВт, тому йому потрібна достатня електрична потужність. Для оптимальної теплоізоляції використовуйте повне та часткове запінювання під чашею басейну або відбиваючий тепловий бар'єр (RTB).\nЯкими додатковими функціями може бути обладнаний басейн?\nГідромасажні басейни, крім численних форсунок, обладнують системами хромо- та світлотерапії, світлодіодним підсвічуванням, озонаторами, системами дезінфекції. Для додаткового комфорту в них встановлюють аудіосистеми та мультимедійні центри, Bluetooth та Wi-Fi-модулі.\nСПА-басейн — обов'язковий елемент зони релаксу на дачы або заміському будинку. Це складна інженерна система із замкнутим циклом очищення води та підігрівом. Вона справляє м'який механічний вплив на тіло водно-повітряними потоками, що б'ють із форсунок під тиском. В результаті досягається оздоровлюючий та релаксаційний ефект, знімається м'язова напруга.\nНа відміну від гідромасажних ванн, всі СПА-басейни обладнані системами водоочищення, мають функції водного масажу, прогрівання організму та механізми впливу на м'язовий та опорно-руховий апарат. Ергономічний дизайн, оптимізований масажний простір, велика кількість форсунок, системи дезінфекції, підігріву та фільтрації води — важливі складові якісного гідромасажного басейну.\nРозібратися у різноманітності моделей різних цінових категорій непросто. Всі сучасні басейни комплектуються провідними та бездротовими системами керування, а тому їхню роботу можна контролювати з пульта або смартфона. Достатньо визначитися з потенційною частотою використання, місцем розміщення та набором функцій басейну, щоб переходити до замовлення.\nФорсунки — ключовий елемент басейну зі спа. Вони можуть поступово масажувати одну точку (прямоструменеві) або створювати пульсуючий потік (динамічні). За типом дії вони поділяються на:\nаеромасажні — пропускають тонкі струмені повітря, які під водою перетворюються на бульбашки;\nгідромасажні — подають струмені води під тиском;\nкомбіновані — поєднують дві попередні опції.\nНезважаючи на те, що гідромасажні басейни зі SPA-ефектом випускаються в різних цінових категоріях, моделі економ-класу відрізняються лише обмеженим набором функцій, але не низькою якістю. Це переважно водойми у базовій комплектації та з невеликою кількістю прямоструменевих форсунок. У них є лише функції підігріву, фільтрації води та гідромасажу.\nSPA-басейни бізнес та преміум-класу — моделі, які можуть бути встановлені в приміщенні та на вулиці, оснащені великою кількістю функцій та динамічними форсунками. У басейнах топової комплектації можуть використовуватись музичні системи, водоспади, різнокольорове підсвічування, засоби ароматерапії.\nТри причини купити СПА-басейн\nКупити СПА-басейн слід власникам заміських будинків, таунхаусів та дач. Без нього не вдасться обладнати по-справжньому комфортну wellness-зону.\nБасейн зі СПА — ідеальне місце для релаксу в колі близьких, друзів та коханих. Він стане місцем тяжіння для кожного члена родини. Встановивши його на ділянці, можна буде милуватися зоряним небом або західом сонця, проводячи час у теплому вирі струменів і бульбашок.\nЯкісні SPA-басейни впливають на організм механічною та температурною дією. М'які хвилі, теплі потоки та потужний тиск води знімають втому та біль у м'язах, прискорюють кровообіг, розширюють кровоносні судини. Особливо корисні СПА-комплекси вагітним та людям похилого віку.\nРегулярно використовуючи SPA-басейн, можна покращити стан шкіри, нігтів та волосся, оптимізувати роботу імунної та нервової системи, підняти настрій, усунути наслідки стресів. Вода, що пройшла систему фільтрації та озонування, має омолоджуючий та оздоровчий ефект.\nСПА-басейни від «Блакитна Лагуна»\nКомпанія «Блакитна Лагуна» — піонер у галузі виробництва басейнів в Україні. Ми пропонуємо стильні та надійні СПА-басейни «під ключ». Ця послуга включає доставку, монтаж та підключення всіх систем гідромасажних басейнів. Кожен із них — вершина технічної та дизайнерської думки. Конструкції доповнені вбудованими сходами для спуску у воду, спеціальними місцями-лежаками, форсунками двох типів, системами фільтрації та підігріву води, спеціальними опціями для додаткового комфорту. На всю продукцію поширюється сервісне обслуговування та гарантія.\nСофіївська Борщагівка, Мала кільцева 4а, офіс 39\n+380 (67) 155 02 02


Лялька Rainbow high Джейд з аксесуарами (569664) купити в Києві, Україні за вигідною ціною | 【Будинок іграшок】\nМагазин іграшок / Ляльки та пупси / Ляльки / Лялька Rainbow high Джейд з аксесуара...\nКод товару: 554630\nТовар бренду Rainbow high\nЛялька «Джейд» від бренду «Rainbow high» – стильна модна іграшка для вашої дівчинки.\nІгровий комплект виготовлений з якісних сертифікованих матеріалів (пластик, вініл, текстиль).\nДжейд — сучасна модниця, яка одягнена в модний одяг зеленого кольору. Яскрава зовнішність, блискучі виразні очі, довге пишне волосся, щира посмішка роблять ляльку неповторною. У ляльки рухаються і згинаються руки й ноги.\n2 пари взуття;\nшорти з принтом;\nКолекція «Rainbow high» складається з 6-ти чарівних подружок. Збери їх всіх!\nДівчинка буде розвивати дрібну моторику, уяву, фантазію, навички колекціонування і грати в сюжетно-рольові ігри з Джейд.\nЛялька від бренду «Rainbow high» рекомендована для дівчаток від 6-ти років.\nРозмір пакунку 30,48 x 30,48 x 8,13 см\nРозмір іграшки 27 см


Андрій Федорів у МІМ-Київ: Стратегії диференціації на висококонкурентних ринках — МІМ-Київ\nГоловна / Випускникам / Події / Технології управління 2.0. / Андрій Федорів у МІМ-Київ: Стратегії диференціації на висококонкурентних ринках\nЗахід пройде у форматі «Технології управління 2.0».\nСпікер – Андрій Федорів, власник і директор маркетингової компанії fedorіv.com.\n17 квітня, середа, 19:00, Бізнес-школа МІМ-Київ.\nТема: Стратегії диференціації на висококонкурентних ринках\nСучасний світ глобальний. Як ніколи працює принцип «відрізняйся або вмри». Тільки потрібно точно знати, як відрізнятися. Андрій ділиться досвідом створення крутих брендів і розповідає, як створюються стратегії, що дійсно працюють. Зустріч надає можливість подивитися на свій бізнес свіжим поглядом і отримати натхнення.\nАндрій Федорів – засновник і директор маркетингової компанії fedorіv.com.\nУ сфері комунікацій з 1995 року, у маркетингу – з 1998-го. 5 років досвіду в топ-менеджменті міжнародних агентств Adell Saatchі & Saatchі, BATES Ukraіne, «Відео Интернешнл Київ», 7 років досвіду управління власним бізнесом – спеціалізованими рекламними агенствами (серед яких креативне бюро Sahar і дизайн-бюро Karandash). З 2005 року викладає маркетинг у Києво-Могилянській бізнес-школі. З 2012-го є головою правління Всеукраїнської рекламної коаліції.\nУ 2013 році видає FATHER – журнал про маркетинг, творчість, інвестиції.\nФотографії з події можна переглянути за посиланням.\nЗараз активно готує видання першої книги про маркетинг.