20 Жовтень 2018, Київ 08:58\n17 Вересень 2009, 21:05\nПрацівник під'єднує до пристрою живлення електромобіль перед відкриттям 63-го Міжнародного автомобільного ярмароку у Франкфурті. Загалом на виставці представлені 781 авто (серед них близько 100 нових моделей) і автозапчастин від виробників з 30 країн\nНімеччина – У Франкфурті-на-Майні відкрився для широкої публіки найбільший у світі 63-й Міжнародний автомобільний ярмарок. Головними теми нинішнього автосалону, який відбувається кожний другий рік, – економність і екологія. У відкритті взяла участь канцлер Німеччини Анґела Меркель.\nНа найбільшому в світі автомобільному ярмарку раптом усі заговорили про електромобілі. Volkswagen і Daimler, Toyota і Renault – нині складно знайти виробника, який би не представляв свій власний електромобіль.\nДо екологічного та економічного мислення концерни підштовхують не лише клієнти, але й політики.\nЗаново винайти автомобіль\nКанцлер Німеччини Анґела Меркель, яка взяла участь у відкриті франкфуртського ярмарку, зокрема, закликала: «Звичайно виробники автомобілів працюють над покращенням екологічних якостей наших машин. Однак двигуни внутрішнього згорання наштовхуються на природні фізичні кордони. Тому зараз ідеться про те, щоб майже заново винайти автомобіль, розробити абсолютно нові технології приводу».\nСеред найцікавіших новинок ярмарку оглядачі називають міський електромобіль e-Up!, розроблений у конструкторському бюро Volkswagen, або Opel Ampera – електромобіль, що має також генератор, який приводиться в дію двигуном внутрішнього згорання після того, як енергія в батареях витратиться. А Renault привіз до Франкфурта відразу чотири електромобілі. На ярмарку можна побачити й потужні боліди від Audi та Daimler, які також працюють на електробатареях.\nТаким чином підтвердилися слова президента німецької Спілки автомобільної промисловості Маттіаса Віссманна, який ще перед відкриттям заявив: «Те, що ми пережили останнього разу, коли відбувся перший зелений автомобільний ярмарок, продовжиться й цього разу».\nВодночас критики зауважують, що переважно йдеться лише про концепції, мета яких заспокоїти погане сумління, оскільки концерни занадто пізно почали роботи ставку на нову техніку.\nДобре поставлене шоу\nФактом лишається те, що електромобілі, які справді кожному будуть по-кишені, з’являться не раніше, ніж через 10 років. «Ажіотаж навколо електромобілів – це добре поставлене самою промисловістю кліматичне шоу і не більше», – критикує, наприклад, газета Bild.\nЗа зволікання зі втіленням радикально нових екологічних технологій концернів тепер карає і сам ринок. Керівник європейського відділення американського концерну General Motors Карл-Петер Форстер змушений визнати, що в автомобільній галузі зараз спостерігається перерозподіл сил. «Прибутки роблять ті, хто володіє технологічним ноу-хау, а це фірми-постачальники комплектуючих частин», – сказав Форстер, виступаючи у Франкфурті-на-Майні. Як приклад, він назвав ситуацію навколо компанії Opel, яку купує німецько-австрійська фірма Magna, що спеціалізується, власне, не постачанні комплектуючих частин для автомобільної промисловості.\nУ Міжнародному автомобільному ярмарку у Франкфурті-на-Майні цього року бере участь 780 фірм, що на чверть менше, ніж минулого разу. Вони привезли із собою рівно 100 світових прем’єр, більше половини з яких належить німецьким автомобілебудівникам. Міжнародний автомобільний ярмарок у Франкфурті-на-Майні працюватиме до 27 вересня.


Авіаквитки Харків - Женева від 2 180 uah, купити дешево, ціна квитка, розклад літаків | eTickets.com.ua\nАвіаквитки Харків Женева від 2 180 uah\nЖенева → Харків\nКвитки на літак Україна Харків Женева Харків - Женева\nЗнайдіть дешеві авіаквитки з Харкова до Женеви на eTickets.com.ua за 3 хвилини. На сайті можна порівняти ціни на рейси серед авіакомпаній на цьому маршруті і купити квитки на літак вартістю від 2 180 UAH з датою вильоту 15 червня 2020. Ознайомитися з розкладом рейсів.\nЩоб знайти найдешевший квиток Харків - Женева в одну сторону, виберіть дату з найменшою ціною на календарі нижче і натисніть кнопку «Знайти квитки». Для пошуку авіаквитка туди і назад подивіться ціни на зворотний переліт, виберіть відповідну дату і запустіть пошук.\nКвитки на літак Харків - Женева (HRK - GVA)\nТаблиця допоможе забронювати недорогі авіаквитки Харків Женева на прямий рейс. Ціна найдешевшого авіаперельоту без пересадок від 2 180 uah, знайдено 5 днів назад, з вильотом 15 червня 2020.\nНайбільшою популярністю переліт Харків Женева користується в травні, серпні, вересні. У цей період середня вартість авіаквитків на регулярні та чартерні рейси становить від 2 687 uah. В низький сезон у січні, лютому, червні, авіакомпанії продають пільгові та гарячі квитки за цінами від 1 625 uah.\nАвіарейси Харків - Женева туди і назад\nКупити авіаквиток з Харкова до Женеви ви можете в обидві сторони від 5 079 uah* з вильотом 01 травня 2020 року і назад 07 травня 2020 року. Знайдено 1 день назад.\nWizz Air W6 2244 Денний рейс\nТуди 01.05.20 13:00, Пя\nНазад 07.05.20 14:05, Че\nЗнайти квитки від 5 079 uah\nПовний список авіарейсів допоможе вам зорієнтуватися, скільки вилітають і прибувають літаки з Харкова до Женеви. Ви можете уточнити також назви рейсів і авіакомпаній, час перельоту. Використовуйте календар на сьогодні і завтра або іншу дату, так як деякі рейси літають тільки в певні дні тижня.\nВідстань між Харковом і Женевою 2257 кілометрів (1402 миль). Літаки відправляються з Харкова з 13:00 до 18:55. Найшвидший прямий авіаквиток від авіакомпанії Белавиа з номером рейсу B2 836 летить 05:30 хвилин з вильотом з аеропорту Харків в 02:35 і прильотом в 08:05 в Женева. Даний рейс здійснюється на сучасному лайнері Embraer EMB 175.\nСкільки коштує квиток на літак з Харкова до Женеви?\nНайдешевший квиток Харків Женева в одну сторону коштує від 2 180 uah з вильотом 15 червня 2020\nТуди і назад коштує від 5 079 uah. Туди 01 травня 2020 року, назад 07 травня 2020 року\nЯкі авіакомпанії літають на марштуре Харків - Женева?\nЗ Харкова до Женеви без пересадок літає 0 авіакомпаній:\nЗ пересадками 4 авіакомпанії: Turkish Airlines, МАУ, Белавиа, Ryanair\nСкільки годин летіти з Харкова до Женеви?\nЧас польоту з Харкова до Женеви в середньому становить 03:32 хвилин.\nЯкі літаки літають до Женеви з Харкова?\nЗ Харкова до Женеви літає 7 моделей літаків. Які долають 2257 км. Найшвидший літак на даному маршруті Embraer EMB 175 від авіакомпанії Белавиа, летить 05:30 хвилин.\nПрямий рейс з Харкова до Женеви\nПереліт Харків - Женева обслуговують 0 авіакомпанії і лоукостери*. Більше всіх авіарейсів без пересадок здійснює авіакомпанія\nАвіаквитки на рейси з пересадкою з Харкова до Женеви ви можете купити у 4 авіакомпаній:\nНа авіасполученні Харків Женева виконують рейси 4 авіакомпаній, які використовують 7 марок літаків від величезних сучасних лайнерів до невеликих за місткістю бортів.\nАеропорти обслуговуючі маршрут. Полетіти до Женеви можна з 1 аеропорту Харкова. Літаки прилітаю в 1 аеропорт Женеви.\nХарків ~ 0.121 км.* від 1 624 uah\nЖенева ~ 4.304 км.* від 1 624 uah\nСписок міст на авіарейсах з Харкова з пересадкою. Найоптимальніший варіант долетіти через: Стамбул, Київ, Мінськ, Краків.\nСписок авіаквитків з Харкова в Швейцарію куплених на сайті eTickets.com.ua за останні 48 годин. Якщо знайшли цікаву пропозицію, не відкладайте покупку, ціни змінюються кожні 15 хвилин.


ГоловнаНовини Здоров'яНефролог назвав 3 прості звички для захисту нирок\nЧому для збереження здоров’я нирок потрібно знати рівень цукру в крові та артеріальний тиск, скільки потрібно ходити та що є, щоб захистити важливий орган? На ці запитання відповів нефролог Вернер Рігель. Крім очевидної поради уникати інфекції сечовивідних шляхів, лікар розповів про три корисні звички.\nЗа його словами, цукровий діабет та гіпертонія можуть спровокувати хвороби нирок. “От чому я завжди знаю свій рівень цукру в крові, рівень HbA1 [середній вміст цукру в крові за тривалий період. – ред.] і, звичайно ж, свій кров’яний тиск”, – пояснив Вернер Рігель. Як одна з важливих звичок для збереження здоров’я нирок він наголосив на необхідності проводити профілактику діабету та високого тиску, передає Focus.de.\nЧитайте також: Як щоденна чашка кави зміцнює здоров'я\nТакож потрібно приділяти увагу фізичній активності. Для нирок буде корисно щодня гуляти бодай по 30 хвилин, розповів нефролог. Він також радить по можливості дотримуватись правил десяти тисяч кроків на день.\nТретя проста звичка у тому, щоб харчуватися збалансовано. Правильна дієта допоможе захистити бруньки від хвороб. Вернер Рігель рекомендує вживати не дуже багато білка, мало солі, їсти рибу раз на тиждень і не шкодувати на себе фруктів та овочів. Крім того, не слід забувати і про водний баланс.\nОнкологія: ризик раку вдвічі вищий у пацієнтів з апное уві сні\nВизначено найкращий ранковий напій, який захищає від болів в спині\nВикликають метастази: вчені назвали схильних до особливо небезпечного виду раку\nОфісний планктон: до яких проблем зі здоров’ям призводить робота в офісі\n18:31 Названо 3 продукти для підвищення розумових здібностей\n21:49 Дієтологи вибрали найбільш корисний вид йогурту\n11:34 Пора в баню! 6 переваг гарячого повітря для здоров’я\n19:32 Дієтологиня розкрила важливий нюанс правильного харчування


Євхаристія. Таїнство Царства. Розділ «ВІД АВТОРА» | Читати наукові підручники онлайн\nЦя книжка – не підручник літургічного богослов’я й не наукове дослідження. Я писав її в ті рідкісні моменти, коли мав вільний час, часто перериваючись, і тепер, сполучаючи всі ці глави в одне ціле, я не претендую ні на повноту, ні на систематичність.\nЦя книжка – низка роздумів про Євхаристію. Ці роздуми, однак, породжені не ‘‘науковою проблематикою", а – нехай і невеликим, і обмеженим – досвідом. Понад тридцять років я служив Церкві – як священик, як викладач богослов’я, як душпастир і вчитель. І протягом цих тридцяти років мене ніколи не покидало основне зацікавлення Євхаристією, її місцем у Церкві, зацікавлення, яке з’явилося в юності й радістю наповнило моє життя.\nНа жаль, однак, не лише радістю. Бо що реальнішим ставав досвід самої Євхаристії, Божественної Літургії, Таїнства Христової перемоги та Його слави, то сильнішало відчуття своєрідної євхаристійної кризи в Церкві. У переданні Церкви нічого не змінилося, але змінилося сприйняття Євхаристії, її суті.\nСуть цієї кризи – невідповідність між тим, що здійснюють, та сприйняттям цих дій, їх переживанням. До певної міри ця криза завжди існувала в Церкві; життя Церкви, точніше, церковного народу, ніколи не було досконалим, ідеальним, але з часом вона перетворилася на певний хронічний, нормативний стан, на певну приховану "шизофренію". І ця "шизофренія" отруює Церкву, руйнує основу церковного життя.\nТим часом ми живемо, без перебільшення, в страшній і духовно небезпечній епосі. Вона страшна не лише ненавистю, роз’єднанням, кров’ю, але, передусім, повстанням проти Бога та Його Царства, яке кожного дня посилюється. Знову не Бог, а людина стала мірою всіх речей, знову не віра, а ідеологія, утопія визначають духовний стан світу. Західне християнство від якогось моменту немовби прийняло цю перспективу: майже миттєво виникло "богослов’я звільнення", економічні, політичні, психологічні питання замінили християнське бачення світу, служіння Богові. Світом гасають черниці, богослови, єрархи, захищаючи – від Бога? – якісь права, аборти й збочення, – і все в ім’я миру, згоди, об’єднання всіх воєдино.\nАле річ у тім, що не цей світ приніс і провістив нам Господь Ісус Христос. Багатьом, можливо, видасться дивним, що у відповідь на кризу я пропоную звернути увагу не на обговорення її складових елементів, а на Таїнство Євхаристії, на Церкву, яка живе цим таїнством. Так, я вірю, що саме тут, у цьому святая святих Церкви – джерело сподіваного відродження, в цьому сходженні Церкви до Господньої Трапези, в Його Царстві. І я вірю, як завжди вірила Церква, що починається це сходження з виходу з цього світу, перелюбного й грішного, з "відкладення всякої турботи". Не ідеологічна суєта й шум, а – дар неба, ось покликання Церкви у світі, ось джерело її служіння.\nЯ вірю, що з ласки Божої, Православ’я зберегло й крізь усі сторіччя пронесло це бачення, це розуміння Церкви, це знання, що "де Церква, там і Дух Святий і вся повнота благодати" (Іриней Ліонський, "Проти єресей". 4, 18). Але саме тому, що це так, ми, православні, маємо знайти в собі силу зануритися в це євхаристійне відродження Церкви. Йдеться не про "реформи", "пристосування", "модернізацію" тощо, навпаки, про повернення до того бачення, до того досвіду, яким від початку жила Церква.\nУ тому, щоби нагадати про це, й полягає мета книжки.\nВ нашій електронній бібліотеці ви можете безкоштовно і без реєстрації прочитати «Євхаристія. Таїнство Царства» автора Олександр Шмеман на телефоні, Android, iPhone, iPads. Зараз ви знаходитесь в розділі „ВІД АВТОРА“ на сторінці 1. Приємного читання.


Головна Новини International It Forum 2019\nЗапрошуємо Вас та членів Вашої команди приєднатися до International It Forum 2019, який пройде 27 вересня 2019 року у м. Запоріжжя.\nInternational IT Forum – масштабний івент, організований групою компаній Global Genesis на чолі з Артуром Гарсляном, за підтримки Офісу Президента України. Це офіційний захід міжнародного рівня, на якому безпосередніми ініціаторами та розробниками процесу діджиталізації в Україні буде презентовано бренд цифрової держави.\nДля кого захід? Для власників бізнесу, керівників та топ-менеджменту компаній, фахівців SMM, ІТ спеціалістів і проактивних мешканців міста. .\nЩо чекає на відвідувачів International IT Forum?\n- Велика сцена спікерів. Саме тут виступатимуть одинадцять мотиваційних спікерів світового та національного рівня, серед яких власники та топ-менеджери таких компаній як: Microsoft, rLoop, незалежна креативна компанія FEDORIV, іспанський стратап GLOVO, Uber, Art Nation та інші компанії, назви яких є символом беззаперечного успіху. До речі, одним з хедлайнерів International IT Forum буде Андрій Федорів, засновник незалежної креативної компанії FEDORIV. Більше про спікерів Ви можете побачити на сайті International It Forum 2019, який постійно оновлюється актуальною інформацією.\n- Мала сцена спікерів, де ми робимо акцент на змістовному пропрацюванні певної тематики – від смарт технологій у муніципальному управлінні до сучасних трендів у діджитал інструментах для малого і середнього бізнесу\n- Масштабна Expo зона, де будуть представлені найновіші розробки у сфері робототехніки, віртуальної та доповненої реальності, 3Д друку і навіть штучного інтелекту. Ознайомитися з експонатами можна на сайті.\nДля тих, хто бажає долучитися до якісного нетворкінгу, дізнатися можливості державно-приватного партнерства в межах діджиталізації України, отримати фідбек щодо можливостей та перспектив національного бізнесу – організатори підготували Панельну дискусію. Саме тут зберуться експерти для відкритого обговорення щодо досвіду інших країн, можливостей перетворення України на продуктову країну, партнерства між бізнесом та владою. Модератором панельної дискусії виступить Дмитро Прядко, заступник голови комітету з IT у Спілці Українських підприємців.\nСпеціально для Вас ми підготували приємну пропозицію: промокод на знижку для квитка Business Class, скориставшись яким, ви заощаджуєте 10% від вартості квитка та приєднуєтеся до наймасштабнішої події цієї осені у Південо-Східному регіоні України.\nЗамовити квиток: https://global-itf.net?ref=step\nВаш промокод: ITF2019_step_27092019\nДо зустрічі на International IT Forum!


План1 - Конспект лекій БЖД Цигода Владислав Станіславович\n2. Основні поняття та визначення в безпеці життєдіяльності\nУ всьому світі велика увага приділяється вивченню дисциплін, по в'язаних з питаннями безпеки. Згідно з Європейською програмою на вчання у сфері наук з ризиків «FORM-ОSE» науки про безпеку мають світоглядно-професійний характер. До них належать:\nНауки про безпеку мають спільні й окремі частини. Гуманітарні, природничі, інженерні науки, науки про людину та про суспільство є складовими галузі знань, яка називається безпекою життєдіяльності, своєрідним корінням генеалогічного дерева знань у сфері безпеки життєдіяльності. З цього коріння «проросли» екологічна культу ра, соціальна екологія та інші науки. Кроною цього дерева є охорона праці, гігієна праці, пожежна безпека, інженерна психологія, цивільна оборона, основи медичних знань, охорона навколишнього природного середовища, промислова екологія, соціальна й комунальна гігієна та багато інших дисциплін.\nНаука - це сфера людської діяльності, функціями якої є опрацювання і теоретичне систематизування об'єктивних знань про світ, а метою - опис, пояснення і передбачення процесів та явиш дійсності, що становлять предмет її вивчення, на основі законів, які вона відкриває. Кожна наука має власний методологічний апарат, структуру до сліджень, мову. Наука відрізняється від повсякденної свідомості тим, що теоретично обґрунтовує дійсність.\nВивчення дисципліни «Безпека життєдіяльності» розпочинається з назви, яку складають два слова«безпека» і «життєдіяльність». Спочатку розглянемо термін «життєдіяльність». Хоч поняття життєдіяльності існувало від початку існування люд ства, сам термін «життєдіяльність» порівняно новий. Він з'явився з появою пілотованої космонавтики, але сьогодні він все ширше використовується в усіх сферах: ми говоримо про життєдіяльність села, міста, району, навіть про життєдіяльність мікроорганізмів, хоч це, як буде видно з подальшого тексту, не зовсім правильно.\nЖиття є вищою формою існування матерії порівняно з іншими - фізичною, хімічною, енергетичною тощо.\nЖиття - це особлива форма руху матерії зі специфічним обмі ном речовин, самовідновленням, системним управлінням, самороз витком, фізичною і функціональною дискретністю живих істот і їх суспільних конгломератів.\nЗ цього досить складного визначення виведемо головне: життя мож на розглядати як послідовний, упорядкований обмін речовин і енергії. Невід'ємною властивістю всього живого є активність (миші, птахи, люди).\nДіяльність є специфічною людською формою активності, необхід ною умовою існування людського суспільства, зміст якої полягає в доцільній зміні та перетворенні в інтересах людини навколишнього середовища.\nЛюдська ак тивність має особливість, яка відрізняє її від активності решти живих організмів та істот. Ця особливість полягає в тому, що людина не тільки пристосовується до навколишнього середовища, а й трансформує його для задоволення власних потреб, активно взаємодіє з ним, завдяки чому і досягає свідомо поставленої мети, що виникла внаслідок прояву в неї певної потреби. Людина відчуває на собі вплив законів природного світу.\nНебезпека - це умова чи ситуація, яка існує в навколишньому середовищі і здатна призвести до небажаного вивільнення енергії, що може спричинити фізичну шкоду, поранення чи пошкодження.\nКожна людина відчуває небезпеку інтуїтивно і розуміє значення її по-своєму. Згідно з висновками експертів ООН, більшість людей пов'язують відчуття небезпеки з буденними проблемами й повсякчасними клопотами, а не ґрунтують його на побоюванні глобальних катастроф чи міжнародних конфліктів. Захист житла, робочого місця, достатку, здоров'я, довкілля - основні проблеми безпечного самопочуття людини. Відчуття небезпеки має також глибоко індивідуальний відтінок, який головним чином залежить від:\nТехногенні джерела небезпеки - це передусім небезпеки, пов'язані з використанням електричної енергії, хімічних речовин, різних видів випромінювання (іонізуючого, електромагнітного, акустичного), транспортних засобів, горючих, легкозаймистих і вибухонебезпечних речовин та матеріалів, процесів, що відбуваються при підвищених температурах та тиску, з експлуатацією підіймально-транспортного обладнання.\nДжерелами техногенних небезпек є всі небезпеки, пов'язані з впливом на людину об'єктів матеріально-культурного середовища. Наприклад, виведена людьми порода собак - бультер'єр, яка небезпечна не тільки для чужих людей, а навіть для свого господаря, виведені у військових лабораторіях бактерії, а також організми, створені методами генної інженерії. До соціальних джерел небезпек віднесено небезпеки, викликані низьким духовним та культурним рівнем людей. Це такі явища, як бродяжництво, проституція, п'янство, алкоголізм, злочинність, тощо. Першоджерелами цих небезпек є незадовільний матеріальний стан; погані умови проживання, революції, конфліктні ситуації на міжнаціональному, етнічному, расовому чи релігійному ґрунті.\nприродно-техногенні небезпеки - смог, кислотні дощі, пилові бурі, зменшення родючості ґрунтів, виникнення пустель та інші явища, спричинені людською діяльністю;\nВражаючий фактор - це чинник життєвого середовища, який за певних умов завдає шкоди як людям, так і системам життєзабезпечення людей, призводить до матеріальних збитків. За своїм походженням вражаючі фактори поділяються на: фізичні, в тому числі енергетичні (ударна повітряна чи водна хвиля, електромагнітне, акустичне, іонізуюче випромінювання, об'єкти, що рухаються з великою швидкістю або мають високу температуру тощо), хімічні (хімічні елементи, речовини та сполуки, що негативно впливають на організм людей, фауну та флору, викликають корозію, призводять до руйнації об'єктів життєвого середовища), біологічні (тварини, рослини, мікроорганізми), соціальні (збуджений натовп людей) та психофізіологічні.\nШкідливі - це чинники життєвого середовища, які призводять до погіршення самопочуття, зниження працездатності, захворювання і навіть до смерті як наслідку захворювання.\nНебезпечні - чинники життєвого середовища, які призводять до травм, опіків, обморожень, інших пошкоджень організму або окремих його органів і навіть до раптової смерті.\nПоділ на джерело небезпеки, небезпечну ситуацію та небезпечний фактор проводиться залежно від завдання, яке ставиться, передусім від рівня системи «людина-життєве середовище», якарозглядається. Наприклад, якщо для однієї конкретної особи або групи людей вражаючим фактором є осколки від вибуху бомби; падіння бомб (бомбування) є небезпечною ситуацією, а літак, з якого здійснюється бомбування, джерелом небезпеки, то для рівня країни чи регіону, в якому ведуться бойові дії, небезпечним фактором є бомби; поява літаків, що несуть бомби - це небезпечна ситуація, а джерелом небезпеки є війна.\nНебезпека, як правило, проявляється у визначеній просторовій області, яка отримала назвунебезпечна зона.


Вплив на олово домішок від постачальника Электровек-сталь / Evek\nГоловна Довідник Кольорові метали олово довідка Цікаве про олові\nВплив на олово домішок\nІсторія олова. Фізичні і механічні властивості.\nЩільність, питома теплоємність олова\nЧисте олово та його основні проблеми. Олов'яна чума\nКорозійні властивості олова\nУ застосуванні олова велике значення мають домішки сурми, міді, вісмуту, цинку, алюмінію, заліза, миш’яку і свинцю. Ці елементи не тільки впливають на фізико-хімічні властивості, але також мають властивість прискорювати або затримувати розвиток так званої олов’яної чуми.\nУ незначних кількостях свинець не знижує механічні властивості. Олово, використовуване у виробництві білої консервної жерсті, містить до 0,04% Pb. У виробництві высокооловянистых баббитов, які складаються більше ніж на 83% олова, щоб уникнути утворення помітного обсягу легкоплавкої евтектики, частка свинцю не повинна перевищувати 0,25%.\nЗнижує пластичні властивості сплаву і підвищує твердість. Звичайне вміст заліза в олові не сприяє порушенню його основних властивостей.\nЦинк і алюміній\nДані домішки в олово потрапляють у процесі рафінування. Із-за утворення тонких плівок, що складаються з оксидів цинку та алюмінію, які утримуються на поверхні олові, утруднене злиття крапель металу. Це помітно заважає використанню такого виду олова в паянні та лудінні. Домішки металевого цинку і алюмінію значно знижують загальну антикорозійну стійкість. У зв’язку з чим, утримання в олові цих металів строго лімітується (не більше 0,002%).\nУ невеликих кількостях мідь з оловом утворює евтектику (від 0,7 до 1% Cu) при температурі плавлення 227 °C. Виробництва більшої частини сплавів мінімальні домішки міді не шкодять. Але в підвищених концентраціях добавки міді до олова сильно знижують загальну корозійна стійкість.\nМиш’як сприяє значного погіршення пластичних властивостей металу, знижуючи його жидкотекучесть. Особливо він шкідливий в тому олові, яке призначене для виробництва консервної жерсті, а межа вмісту миш’яку в шарі полуди не повинно перевищувати 0,015%, інакше це може позначитися на зовнішньому вигляді, так і на характері його зламу, т. к. крихкість і твердість олова значно зростають.\nУ багатьох випадках вісмут — це шкідлива домішка для олова, і його зміст досить жорстко лімітується, незважаючи на те, що вісмут має цінну властивість. При його незначному вмісті в олові (менше 0,035%) запобігає перехід білого олова в сіре при низькій температурі.\nПрисутність в олові до 9% Sb сприяє утворенню твердих розчинів. Олово, зберігає здатність легко прокочуватися і куватися. Багато сплавів олова не сприймають присутність значної кількості сурми, що змушує регулювати її зміст відповідними стандартами.\nНа складі ТОВ «Электровек-сталь» представлений широкий асортимент виробів з кольорових металів. Поставляємо сертифіковану продукцію з олова і його сплавів, олов’яні припої, флюси і т. п. Ми цінуємо час своїх клієнтів, тому завжди готові допомогти з оптимальним вибором. До ваших послуг досвідчені менеджери-консультанти. Якість продукції гарантується суворим дотриманням норм виробництва. Терміни виконання замовлень мінімальні. Оптові покупці отримують пільгові знижки.


На скільки у Вінниці подорожчає проїзд у маршрутках — New News\nГлавная / Новости / На скільки у Вінниці подорожчає проїзд у маршрутках\nЧитайте также на NewNews: Минздрав объяснил, что будет с пациентам, которые все еще не выбрали семейного врача\n«На сьогоднішній день у нас складалась непроста ситуація на маршрутах міста. Уже 6 перевізників відмовились від маршрутів. Деякі перевізники не виїжджають на маршрут по тій причині, що немає коштів на заправку автомобілів та на зарплату водіїв. До речі, водії залишають свої робочі місця і виїжджають за кордон, бо ми не можемо заплатити їм нормальну зарплату. За нашими розрахунками, які ми подали ще в січні, оптимальною ціною за проїзд мали б бути 7,8 — 8 грн. Але просимо підняти хоча б до 6 грн», — висловився під час засідання виконкому Олександр Гота.


Незадекларований маєток та родинний бізнес житомирського голови СБУ\nДля початку варто звернутися до біографії Володимира Пахнюка. Родом керівник Управління Служби безпеки України (СБУ) Житомирської області з Рівненщини, з містечка Рокитне. Закінчивши у 1988 році військове училище, Володимир Васильович після служби в армії переходить працювати до органів державної безпеки України. У 2001 році випускається з Острозької академії, отримавши диплом юриста. З жовтня 2014 року призначений Указом Президента керівником СБУ в Житомирській області. Звітуючи про результати, досягнені за перший рік перебування на посаді, Володимир Пахнюк проголошував цей час, періодом безкомпромісної боротьби з корупцією.\nПроте ознайомитися з декларацією про доходи силовика, очолювана ним структура не забажала. Обласне управління, посилаючись на свій особливий статус, відмовило журналісту редакції газети «20 хвилин» у наданні копій запитаних документів. Лише після нашого звернення до центрального апарату СБУ інформація нарешті перестала бути секретною.\nТабл. №1: Декларація про майно, доходи і витрати голови СБУ Житомирської областіЗгідно з отриманими відомостями, Володимиру Пахнюку належать дві земельні ділянки, по 10 соток кожна, та частка в трикімнатній квартирі. Співвласницею помешкання значиться його дружина Олена Пахнюк, яка, до того ж, володіє нежитловим приміщенням, легковим авто та п’ятьма автобусами. Заробітна плата разом з допомогою у 2014 році у Володимира Пахнюка склала 149 тис. грн. Прибуток дружини посадовця від підприємницької діяльності становив 538 тис. грн. У минулому році вони заробили по 243,5 тис. грн та понад 1 млн грн відповідно (див. табл. №1).\nНачебто все майно та цінності, яким володіє родина, задекларовано. Однак, на превеликий жаль, це далеко не так.\nНовобудова в Києві, де сім’я Пахнюків приватизувала квартируОкрім батьків Володимира Пахнюк та Олени Пахнюк, третиною столичної квартири володіє їх син, відомий, вже колишній, український легкоатлет Петро Пахнюк. У 2013 році, будучи студентом Національної академії внутрішній справ, спочатку він стає одним з переможців всеукраїнської універсіади. Згодом срібним призером Всесвітньої універсіади в російській Казані. За високі спортивні результати Янукович нагороджує його орденом Данила Галицького.\nЦеремонія відкриття в 2015 році Перших Олімпійських ігор в Баку: джерело azertag.azВарто відзначити, що тамтешню Федерацію гімнастики очолює Перша леді Азербайджану Махрибан Алієва. Одночасно керуючи фондом Президента Гейдара Алієва, вона щедро витрачає величезні кошти на улюблену нею гімнастику. Спортсменам одразу ж дають квартиру, машину та щомісяця платять 3,5 тис дол. Оскільки син Пахнюка виграв для своєї «нової батьківщини» чотири срібні медалі, то за кожну з яких призначалася ще винагорода – близько 50 тис. дол. Для порівняння, «срібло» в скарбниці української команди оцінюють у 20 тис. грн.\nФото Петра Пахнюка з прапором Азейбарджану на Олімпійських іграх в РіоНатомість, наш легкоатлет Олег Верняєв, вигравши перше олімпійське золото, став справжнім героєм України. В інтерв’ю одному з виданьтренер олімпійця Геннадій Сартинський висловив своє ставлення до «перекуплених» українців:\n«Розумієте, за кордон їдуть по гроші. Там ти робоча сила і переважно не зможеш робити те, чого бажаєш. Я пів світу об’їздив. Минає місяць, півтора — така туга бере, що нічого вже не хочеш. Які там багатства ... Інший може, як то мовиться, за ложку меду і Батьківщину, і матір рідну, і все, що завгодно. Йому все одно, лише б добре платили. Я таких не осуджую, але знаю, що там, закордоном, ми завжди будемо чужинцями».\nНе менш цікавою є історія отримання очільником СБУ Житомирщини земельної ділянки поряд зі ставком в елітному районі села Софіївська Борщагівка під Києвом. Рішенням 38-ї сесії Софіївсько-Борщагівської ради 5-го скликання від 7 липня 2010 р. №17 Володимиру Васильовичу Пахнюку надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою відносно відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1014 га по вул. Васнецова,11.\nЗемля була виділена на сесії, де депутати навіть і не знали, за що вони голосують. Після чергових виборів у жовтні 2010 року новообраний сільський голова Юрій Денисенко на вимогу понад 500 мешканців села ініціював створення депутатської комісії з питань законності та доцільності роздавання землі у 2006-2010 роках.\nВ результаті перевірки депутати підготували звіт, який засвідчив численні порушення при відведенні земель. Окремим пунктом в ньому йдеться про надану Пахнюку земельну ділянку: «Вказані до попереднього висновку Держкомзему від 29.07.10 р. №12238 статті законів сільським головою Кремець С. В. навмисно не виконані, крім того, ні одна з сесій Софіївсько-Борщагівської сільської ради не вносила коригування в Генплан села відносно земель історико-культурного призначення, розташованих в районі ставку №10 річки Нивка.\nМал. №1: Земельна ділянка Володимира Пахнюка в Софіївській БорщагівціУ червні 2011 року наведений звіт депутатської комісії Софіївсько-Борщагівської сільської ради потрапляє в усі контролюючі служби: від прокуратури, МВС та СБУ до Адміністрації Президента України включно. Замість адекватної правової оцінки, в наступному місяці вся країна дізнається про рейдерське захоплення приміщення сільської ради. Безпосередню участь в цьому бере колишній губернатор Київщини Анатолій Присяжнюк через свого ставленика Олеся Кудрика, призначеного відтак головою Софіївсько-Борщагівської сільської ради.\nПри спробі відшукати в Єдиному реєстрі майнових та речових прав, описаної земельної ділянки Володимира Пахнюка не знаходимо. Лише після ретельного перегляду сусідніх з вулицею Васнецова ділянок нам пощастило віднайти її реальне місцезнаходження (див. мал. №1).\nОстанні приготування в маєтку Володимира ПахнюкаЯким було здивування побачити на ній величезний будинок та масивну огорожу, за якою ще більший маєток Маргарити Развадовської. Ділянку в 20 соток доньці народного депутата Віктора Развадовського надали, як і Володимиру Пахнюку, рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради.\nДостеменно не відомо, чи згадала Маргарита Вікторівна в декларації про свій шикарний будинок, коли працювала у Верховній Раді штатною помічницею свого батька. Однак її сусід, начальник СБУ в Житомирській області, в графі «Будинки» ані у 2014, ані у 2015 роках нічого не задекларував…\nПоліція намагається скласти на Володимира Пахнюка протокол про порушення правил дорожнього руху. Джерело: фото з fb.comВідсутність жодної згадки в поданих деклараціях про частки в створених дружиною підприємствах – причина того, що керівник СБУ цілком може стати фігурантом ще більшого скандалу. Мова йде про декілька фірм, створених у різний час безпосередньо Оленою Пахнюк з різними співзасновниками. У жовтні 2008 року в Рівному по вул. Остапа Вересая, 4 засновується «Транспортна компанія «Істок». Засновниками з рівними частками виступили Олена Пахнюк, Оксана Пахнюк та киянин Володимир Сізоненко.\nУ кінці вересня 2010 року за адресою власного помешкання в столиці Олена Пахнюк створює товариство «Транспортно-торгівельна компанія «Лайф». Нагадаємо, окрім частки в приватизованій столичній квартирі, дружина голови управління СБУ Житомирщини повністю володіє приміщенням площею 58,2 кв. м по вул. С. Бандери в Рівному. Саме тут зареєстрована філія вказаної транспортної компанії.\nПереобладнана в офіс квартира знаходиться у звичайній п’ятиповерхівці. Ми вирішили звернутися до Рівненської міської ради, намагаючись дізнатися більше про попередню історію приміщення. І знову черговий шок від отриманої відповіді! Виконавчий комітет міськради повідомив, що не видавав свідоцтво на право власності, вказане в Державному реєстрі як підстава для реєстрації за Оленою Пахнюк приміщення в Рівному (див. мал. №2).\nМал. №2: Відповідь від Рівненської міської ради щодо приміщення дружини голови СБУ ЖитомирщиниЦікаво, що «Транспортно-торгівельна компанія “Лайф”», як і Олена Пахнюк, давно володіє цілим рядом автобусних маршрутів. Згідно реєстру дозволів Державної служби України з безпеки на транспорті, в їх обслуговуванні знаходяться міжобласні перевезення зі столиці Києва до Рівного, Дубна, Почаєва та інших міст. Згідно витягу з електронного Реєстру транспортних засобів Управління безпеки дорожнього руху ДПД Національної поліції України, за компанією-перевізником не закріплено жодного автомобіля. Залишається тільки здогадуватися, чиї автобуси та на яких умовах реально перевозять пасажирів.\nНа цьому перелік заснованих підприємств талановитої бізнес-вумен не завершується. У квітні 2013 року одна за одною реєструються ще дві фірми. «Прописуються» вони за однаковою адресою та з мінімальним статутним фондом у 100 гривень. Головним видом діяльності товариства «Авто-Трансфер» є надання послуг таксі. Власниками в рівних частках є згадані вище Оксана та Олена Пахнюк. Співвласником наступної фірми «Авто-Лайф», окрім Олени Володимирівни, зазначено рівненчанина Сергія Алексієвця.\nФото житлового комплексу, який зводиться на місці реєстрації фірм Олени Пахнюк. Джерело: сайт ДК "Укрбуд"Розмістилися обидві організації на території колишнього столичного автотранспортного підприємства по вул. Кайсарова, 7/9, яка зараз активно забудовується черговим житловим комплексом. За цією ж адресою знаходиться фірма «Інвест-Проект», що в травні цього року через суд поновила раніше надане право забудови 1,69 га на Печерських пагорбах у Києві. До речі, як свідчить судове рішення, виграти справу товариству допомогла якраз СБУ, заздалегідь знявши арешт із земельної ділянки.\nЗа експертною думкою з приводу описаного приховування статків головою СБУ області редакція видання звернулася до політолога та багаторічного координатора громадського руху «Чесно» Володимира Піньковського: «Зайняття державницькою діяльністю на будь-яких посадах, будь то силові структури, органи місцевого самоврядування чи виконавчої влади, – це все вид бізнесу. Без легального вкладання коштів, без сплати податків та не утримуючи людей, але з колосальним потенціалом отримання прибутку.\nДо прикладу, перші особи в керівництві Житомира та області – все це люди з бізнесу, – продовжує експерт. – Чому вони пішли у владу – державу робити? Вони продовжують розвивати бізнес, забезпечуючи його зростання в геометричній прогресії. І всі справи, які ведуть дружина, донька, батьки, брат чи сестра, – не більш ніж прикриття, ширма, яка нікого не вражає.\nЗапроваджене на вимогу Євросоюзу з вересня цього року електронне декларування є одним з важливих чинників, що може це змінити. З 2017 року, приховуючи власне чи родинне майно, чиновник має бути звільненим. Ба більше – має бути притягнений до кримінальної відповідальності.\nЗа нинішньої реальності все це навряд чи буде ймовірним. Дуже й дуже сподіваюсь, що це працюватиме в майбутньому. Однак за умови нових підходів в управлінні державою та зміни філософії влади, яка наразі тотально комерціалізована.\nНа мою думку, зв’язок Володимир Пахнюк з сином Петром не переривав. Стосовно переходу Петра Пахнюка до легкоатлетичної збірної Азербайджану – вони прийняли спільне рішення. З морально-етичної точки зору – ганьба сину, що зрікся своєї Батьківщини, і ганьба батьку, який виховав такого сина».\nПопри неодноразові спроби, отримати офіційну позицію відомства або ж коментар Володимира Пахнюка так і не вдалося. Перед друком статті повторно було надіслане звернення з готовністю опублікувати позицію фігуранта розслідування. Зауважимо, що доступ до поданих всіма працівниками СБУ електронних декларацій, наразі не можливий і дозволяє очільнику обласного Управління залишати в таємниці власні статки та джерела їх набуття.\nДжерело статті: “http://antikor.com.ua/articles/136723-nezadeklarovanij_majetok_ta_rodinnij_biznes_hitomirsjkogo_golovi_sbu”


#ВчителіВажливі: Вчителька з Херсона, яка перетворює уроки на квести та віртуальні мандрівки — журнал | «Освіторія»\n#ВчителіВажливі: Вчителька з Херсона, яка перетворює уроки на квести та віртуальні мандрівки\n7 жовтня дізнаємось ім’я найкращого вчителя України. А поки знайомимо вас з ТОП-10 премії Global Teacher Prize Ukraine. Серед них Світлана Стельмах — вчителька правознавства, історії України та громадянської освіти з Херсона. Вона не боїться вчитися у своїх вихованців, опановуючи мистецтво селфі й фотошоп, а її учні влаштовують екологічні десанти та музичні флешмоби.\n«Випадково» залишилась у вчительській професії на 30 років\nУ 47-річної Світлани не було мрій про те, як стати супервчителькою. Вона бачила себе спортивним психологом і хотіла надихати українських спортсменів на перемоги. Проте до Харківського університету вступити їй не вдалося, тож прийняла запрошення стати «вчителькою на заміну» у сільській школі.\nПодумала тоді: «Це — максимум на півроку». Адже навіть української мови добре не знала, тож вчити її довелося… учням.\nТимчасовий підробіток непомітно перетворився на стиль життя: за 9 років Світлана закінчила педагогічний виш і стала заступницею директора.\nМаргрет Расфелд: «Виконавці наказів не можуть бути менеджерами змін»\nПісля переїзду до Херсона вона хотіла зробити паузу у вчителюванні, але доля знову розпорядилася інакше. Влаштовуючи сина до місцевої школи, пані Світлана й сама погодилась там стати вчителькою історії. І вперше працювала з дітками, що мали особливі освітні потреби та діагнози «педагогічна запущеність», ДЦП, аутизм, онкологічні захворювання. Світлана каже, що багато чого довелося вчитися заново.\n«Одного разу хлопчик з аутизмом виявив до мене агресію. Знаєте, що я відчула? Образу. Мовляв, так для нього стараюся, а що натомість? — каже претендентка на звання найкращого вчителя України. — І тільки згодом дізналась, що хлопчик так реагував на мій голос і червону помаду. Відчула шалений сором: у професії вчителя багато підводних каменів, а сам вчитель — мов серфінгіст на хвилі. Ніколи не знаєш, що подарує день».\n«Часто буває, що зі школи виходиш зморений, як шахтар після нічної зміни, але щасливий, як олімпійський чемпіон».\nНа уроках — квести та селфі з вчителем, дебати та створення реклами\nУ спілкуванні з дітьми в Херсонському академічному ліцеї Світлана дотримується методу ненасильницької комунікації. Вона переконана, що головна місія вчителя — не нашкодити дитині. Каже, що її учні в ліцеї дуже вмотивовані, тому пропонує уроки з елементами дебатів: це розвиває критичне та креативне мислення. Також її вихованці вчаться створювати, презентувати, а головне — реалізовувати бізнес-проекти. Перші зароблені гроші учні вкладають у благодійність.\nПідопічні Світлани Стельмах обожнюють, коли урок перетворюється на квест. Наприклад, до всесвітнього Дня Гідності і Свободи ліцеїсти отримали завдання через QR-коди. Їм треба було разом з друзями зняти відео флешмобу на тему «Гідність» та розмістити на Facebook під відповідним хештегом. А ще — взяти інтерв’ю в однокласника на тему «Що для тебе гідність?» та знайти вчителя-однодумця, розповісти йому про цей день і зробити з ним селфі на пам’ять.\nДевіз Світлани: «Робимо з учнями все цікаве та корисне», — від власної реклами та створення індивідуальних карт пам’яті до відеобуктрейлерів та лепбуків. Одне з останніх досягнень вчительки — проект разом із 8-класниками, який починався як історичне дослідження, а переріс у створення настільної інтерактивної гри «Патріот» для дорослих і дітей. Його зареєстрували на сайті стартапів України і зараз шукають меценатів.\nВчителька розповідає, що часто пояснює матеріал уроку з використанням ArtScribe і сама малює на дошці. А ще використовує різні техніки критичного мислення: «Дерево рішень», «6 мислячих капелюхів Едварда де Боно», «Кубування», «Асоціативний кущ», «Кероване читання з передбаченням». Прижилися й методи перевернутого класу та сторітелінгу за участю успішних українців. Час від часу пані педагог проводить уроки у форматі тренінгів. Вона й сама авторка тренінгу «Права дитини — права людини».\nНавчається в учнів, як фотошопити та робити суші\nЕкспериментів на уроках у Світлани було так багато, що накопичився досвід для проведення конференцій: вчителька розробила власні тренінги з інтегрального лідерства в освіті.\nСтельмах ініціювала музичний флешмоб до Дня Перемоги під вікнами шпиталю для ветеранів, що за станом здоров’я не змогли бути на урочистостях, а ще — низку екологічних десантів з прибирання міських парків і висаджування нових дерев.\n«А у своїх учнів я теж продовжую вчитися. Діти організовують майстер-класи з макіяжу, готування ролів та уроки з селфі й фотошопу. Мій вік змінився, а сучасним трендам треба відповідати!» — усміхається наша героїня.\nУсе починається з мотивації\nПерші уроки у вересні Світлана починає з мотиваційної тематики.\n«Я запитую в учнів, що їм необхідно знати і уміти, щоб стати успішними? Збираю їхні думки. А потім ми разом гуглимо компетенції ХХІ століття та обговорюємо, яких навичок чекають у працівників роботодавці. Дебатуємо, де можна ці навички отримати. На уроках працюємо над втіленням, виконуючи вправи на розвинення емоційного інтелекту, позитивного мислення, інтуїції, фінансової грамотності» — ділиться досвідом освітянка.\nЦікавий нюанс: у тестуванні щодо профорієнтації учнів учителька застосовує метод соціоніки.\nОрганізовує превентивні екскурсії… до слідчого ізолятора\nЗнаючи, що серед учнів є чимало хлопчаків-розбишак, схильних до скоєння злочинів (або тих, хто вже чинив правопорушення), Світлана Стельмах організувала нестандартну екскурсію до слідчого ізолятора.\n«Навіть у маршрутці вони співали «Золотиє купола», — журиться вчителька. — Видно було, що хлопців приваблює тюремна романтика. Але одразу ж після екскурсії до мене підійшов учень, який мав привід у міліцію, та запитав: «А ви залишилися б у в’язниці за 1 мільйон доларів на одну ніч?» Я подумала (про свою учительську зарплату, про рівень своєї витривалості) й чесно відповіла: «Так». А ось хлопець підозріло подивився на мене і сказав, що ні за що не залишився б. З того часу проблем з порядком стало в рази менше».\nРозвиток громадян світу\nСвітлана Стельмах викладає історію України в контексті світової історії. Крім «сухих» знань знайомить, наприклад, із кулінарними вподобаннями жителів тих країн, про які йдеться на уроці, а потім увесь клас переглядає онлайн-виставки тамтешніх музеїв.\nПроводить пані Світлана й уроки «Молодіжні субкультури», де вихованці навчаються толерантності. Діти з її класів беруть участь у міжнародних проектах і разом з улюбленою вчителькою подорожують Європою.\nglobal teacher pize ukraine Global Teacher Prize інновації в освіті\nОсвитория / Вчителям / Журнал / #ВчителіВажливі: Вчителька з Херсона, яка перетворює уроки на квести та віртуальні мандрівки


Керівники двох львівських підприємств не виплатили понад 2 млн зарплати своїм працівникам | Новини\nКерівники двох львівських підприємств не виплатили понад 2 млн зарплати своїм працівникам\n08:43, 5 квітня 2013 р.\nЗокрема, йдеться про ТзОВ «Західтрансбуд» та Львівську геологорозвідувальну експедицію ДП «Західукргеологія». Про це йдеться в повідомленні прокуратури Львова.\nЗазначимо, що борг із виплати заробітної плати у ТзОВ «Західтрансбуд» на даний час становить 1 млн. грн., а у ДП «Західукргеологія» - 1,2 млн.грн. Водночас понад 50 тис. грн. – заборгованість перед працівниками-інвалідами цього підприємства.\nЗа вказаними фактами прокуратурою Франківського району Львова зареєстровано два кримінальні провадження, розслідування в яких проводиться Франківським райвідділом міліції.\nВодночас, прокуратурою району з метою стягнення не виплаченої заробітної плати працівникам-інвалідам ДП «Західукргеологія» до суду подано 9 позовних заяв.


Франція стежить за експертизою в Грузії - Світ - TCH.ua\nФранція стежить за експертизою в Грузії\nСвіт 9 серпня 2007, 17:08\nФранція стежить за результатами моніторингу, який проводить ОБСЄ у зв'язку з ракетним обстрілом грузинської території.\nФранція уважно стежитиме за результатами моніторингу, який проводить ОБСЄ у зв'язку з повідомленням про ракетний обстріл грузинської території, і візьме участь в консультаціях Ради безпеки ООН з цього питання, заявив офіційний представник французького міністерства закордонних справ Х'ю Море.\n"Ми уважно відстежуватимемо результати цієї експертизи", - сказав він, додавши, що Франція "виражає свою заклопотаність новим етапом загострення російсько-грузинських відносин і закликає обидві країни до стриманості".\nНімеччина, у свою чергу, закликала Грузію і Росію до кінця розслідування вести себе стриманіше.\nГрузинська сторона стверджує, що російський літак в понеділок увечері порушив повітряний простір країни і скинув на населений пункт Цителубані в Горійськом районі керовану ракету, яка не вибухнула.\nВВС Росії категорично спростували твердження про порушення російськими літаками повітряного простору Грузії. За інформацією наглядових постів південно-осетинської сторони, невідомий літак вторгся в зону конфлікту в гірській частини Південної Осетії зі східного напряму, тобто з боку Грузії.\nСпостерігачі ООН по безпеці і взаємодії в Європі підтвердили, що літак, що скинув в понеділок увечері ракету на територію Грузії, прилетів з північно-східного кордону республіки.


Opinion | Гокінг залишив нас у чорній дірі, а сам ― до нових світів: головні уроки космічного Стівена\nВи перебуваєте:Головна»Особистість»Гокінг залишив нас у чорній дірі, а сам ― до нових світів: головні уроки космічного Стівена\nГокінг залишив нас у чорній дірі, а сам ― до нових світів: головні уроки космічного Стівена\n18 березня, 2018 0 Коментарів\nПрожити понад 50 років після фатального діагнозу «аміотрофічний склероз» — уже неабияка звитяга та медичне диво. Однак Стівен, здавалося, не просто не звертав уваги на свою хворобу, а й направив усю міць атлета-гребця у місце, яке до останніх днів працювало бездоганно, — його мозок. Прикутий до стільця, Гокінг побував у невагомості, знявся у Сімпсонах та був чи не першим атеїстом, перед яким на коліна встав сам Папа Римський. Opinion вирішив не просто згадати його біографію, а винести головні уроки, яких нам усім варто навчитися у зірки космічного масштабу.\nБути сильним (навіть якщо в тебе рухається лише один м’яз)\nГокінг дізнався про своє захворювання аміотрофічним склерозом ще за часів аспірантури в Оксфорді. 21-річному юнаку лікарі повідомили, що жити залишилося кілька років. Член університетської команди з греблі вже відчував слабкість у м’язах, тож він просто вмостився на підлозі та став чекати смерті. Побороти депресію хлопцю вдалося після візиту до лікарні. Там він побачив дитину з діагнозом лейкемія, яка вмирала. Стів зрозумів, що «бувають речі гірші за його хворобу», і повернувся до наукової діяльності. Думка, що смерть десь близько, ніколи не покидала вченого, тож він поставив собі за мету кожного дня йти до своєї цілі попри біль і непрацююче тіло.\n«Життя було б трагічним, якби не було кумедним. Мої очікування були зведені до нуля, коли мені був 21 рік. Відтоді все стало винагородою. Усе одно, яким би поганим життя не здавалося, завжди є щось, що ви можете зробити і досягти успіху. Допоки є життя, є надія», – казав Стівен Гокінг про свій фізичний стан.\nБути пристрасним (але знати межу)\nУ Стівена немає Нобелівської премії, але є троє дітей. Подейкують, що від смертельної хвороби його врятувало кохання. У 1965 році Стівен Гокінг одружився з університетською подругою Джейн Вайлд, яка народила йому двох синів і дочку. Він не міг тримати дітей на руках чи кататися з ними на велосипеді, однак у будинку Гокінгів завжди було весело: щотижня до них приходили вчені, й діти брали участь у «сімпозіумах на кухні».\n«Батько із друзями часто гамірно обговорювали якись дивні теми, які ми не розуміли. Однак жодних заборон на присутність дітей не було. Ми могли поставити будь-яке запитання. І вони завжди відповідали», – згадує Люсі Гокінг.\nСам вчений цілодобово займався розрахунками й написанням книг.\n«Хоча над моїм майбутнім нависла хмара, на свій подив я з’ясував, що тепер почав отримувати від життя більше задоволення, ніж раніше. Не можу сказати, що мій фізичний стан допомагає мені в роботі, але допомагає мені сконцентруватися на дослідженнях, уникаючи лекцій і нудних конференцій», – казав про свої наукові марафони Стівен.\nВарто зазначити, що таке захоплення наукою врешті-решт зруйнувало його шлюб. Він розійшовся із Джейн Вайлд, а вже за 5 років знов одружився вже зі своєю доглядачкою Елан Мейсон. Стосунки тривали 11 років, допоки Стівен не зрозумів, що єдина його пристрасть і кохання – наука.\nМріяти і не боятися визнавати помилки (навіть якщо ти – геній)\nВідомі риси характеру Гокінга – пристрасть до суперечок і мрійливість. Найвідоміше парі вченого з астрофізиком Кіпом Торном сталося у 1975 році. Стівен програв йому річну передплату на еротичний журнал «Пентхаус». Парі стосувалося природи космічного об’єкта Cygnus X-1: Торн вважав, що Cygnus X-1 – чорна діра, а Гокінг заперечував це, хоча навіть за його власними розрахунками об’єкт був саме чорною дірою. У 1990-му Гокінг визнав поразку та купив іншому вченому порновидання. А в 1997 році він вже сперечався з іншим астрофізиком Джоном Прескіллу щодо збереження інформації про матерії у чорній дірі. Гокінг визнав поразку у 2004-му і придбав переможцю бейсбольний довідник. У 2012 році році вчений програв 100 доларів Гордону Кейну з Університету Мічигану: Стівен стверджував, що бозон Хіггса (який іноді називають «частинкою Бога») так ніколи й не знайдуть, і виявився неправий.\nУсе життя Стівен мріяв полетіти в космос. У 2007 році 65-річний фізик відчув на собі стан невагомості: він вирушив у політ на літаку NASA KC-135. Під час польоту Гокінга відстебнули з його інвалідного крісла, і на кілька хвилин він опинився у невагомості. Вчений пізніше зазначав, що ніколи навіть не мріяв про щось подібне і відчув себе суперменом.\n«Якщо я і мрію вирушити в якусь подорож, то це місце точно знаходиться не на Землі, а в космосі. Якби я був кимось на кшталт Білла Гейтса, я б орендував космічний корабель. Це обійшлося б в якихось пару сотень мільйонів доларів», – жартома розповів про свої мрії Гокінг.\nДотримуватися своїх принципів (але поважати погляди інших)\nВід самої юності Гокінг був переконаним атеїстом. Він не просто не вірив у бога, а й часто використовував вислови інших великих вчених, аби «потролити» релігію. Однак його теорія «Великого вибуху» припала до смаку католицькій церкві, що шукала шляхи зближення із сучасним світом. Стівена запросили до Ватикану. Гокінг приїхав, і сам Папа Римський Павло VI встав на коліна перед вченим, аби нагородити його Золотою медаллю папи Пія XI – вищою церковною нагородою для молодих членів. Вчений-атеїст не став відмовлятися від зарахування до Папської академії наук. Однак пізніше все ж таки не утримався і «потролив» вірян.\n«Існує принципова різниця між релігією, яка ґрунтується на авторитеті, та наукою, яка базується на спостереженні та розумі. Наука переможе, бо вона працює. Немає потреби викликати Бога, щоб запалити та запустити Всесвіт», – сказав Стівен у 2010 році.\nУтім, це не завадило йому два роки тому зустрітися із Папою Франциском та кілька годин обговорювати теорію виникнення Всесвіту.\nЗрозуміти себе (для своєї ж користі)\nСвою фізичну ваду Стівен використав на користь науки. Дивак у біонічному кріслі привертав значно більше уваги, аніж звичайні вчені. Ще на самому початку свого космічного шляху Гокінг прийняв своє тіло, потім навіть навчився жартувати голосом робота синтезатора, що замінив йому власний голос. Він зрозумів й власну мету й суперздібність – розповідати про астрофізику так, аби її зрозуміли навіть діти.\n«Я хотів написати книгу, яка б продавалася в аеропортах. Мій менеджер сказав, що кожна формула зменшує продаж удвічі, тож я використав лише одну – ейнштейнівську E = mc², а історію створення Всесвіту виклав простими словами. Я навіть давав її читати своїм медсестрам. Здається, вони зрозуміли майже все. Книга розійшлася багатомільйонним накладом. Врешті-решт, я продав більше книжок про науку, аніж Мадонна – про секс», – зауважував Гокінг про свою книгу «Коротка історія часу».\nОкрім письменництва, фізик не цурався й озвучки свого образу в комедійних мультфільмах: Сімпсонах та Футурамі. Також він зіграв самого себе в серіалах «Теорія великого вибуху», «Стар Трек» та «Монті Пайтон».\nЯк справжній космічний об’єкт Стівен спочатку був частиною великої молекулярної хмари – виру всіх людей. Згодом він виокремився в окрему зірку, і його вага у Всесвіті тільки зростала. Розміри Гокінга в науці перевищували всі стандартні вимірювання, тож за всіма законами астрофізики він став тим, що вивчав все життя, – великою чорною дірою, яка містила в собі безліч інформації. Нам, звичайним смертним, варто лише сподіватися, що енергії від цього космічного тіла вистачить, аби в нашому світі народилася Наднова зоря, яка, як і Стів, запалить наші серця.\nвчений Костянтин Руль наука науковець Стівен Гокінг теорія чорних дір фізика\n27 грудня, 2019 2\nВчені наблизились до пояснення суті темної матерії


Рецепт: Сир в шоколаді\nДля справжніх і вишуканих гурманів представляємо рецепт «Сир в шоколаді» або як його ще називають «Італійські цукерки». Абсолютно невигадлива і проста закуска зажадає від вас мінімум часу і зусиль.\nПікантне поєднання солодко-гіркого чорного шоколаду зі смаком солонуватого сиру сподобається багатьом. Головне в цьому рецепті ? купити смачний шоколад і сир. Однак при виборі сиру, будьте уважні. Не купуйте жирні і вершкові сири, краще віддайте перевагу кисломолочним (сулугуні, фета, адигейський, бринза) або нежирним твердим сортам (эдамский, голландський).\nТрохи про користь сиру і гіркого шоколаду\nДо речі, парадокс, але дієтологи стверджують, що сир допомагає схуднути, особливо в області живота. У сирах міститься білок, який добре насичує, а відповідно і довше відчувається ситість. Крім цього, вчені вважають, що кальцій, який міститься в сирі, допомагає людському організму енергійніше спалювати калорії.\nПро шоколад, також існує протилежна думка. Багато хто вважає, що будь шоколад ? калорійна бомба. Проте все залежить від дози. Приміром, чорний шоколад ? це лідер за вмістом біофлавоноїдів і антиоксидантів. А, на думку американських вчених, ці компоненти можуть допомогти позбавитися від зайвих кілограмів. Тому якщо бажаєте схуднути, то вибирайте темний шоколад, в якому міститься великий відсоток какао (від 70 %), оскільки він найбільш корисний. Ну, а додатковий бонус ? гіркий смак чорного шоколаду контролює апетит.\nВиходячи з вищесказаного, можна зробити висновок, що при правильному і помірному споживанні італійських цукерок (сир в шоколаді) можна не тільки не додати об’єм в талії, але і скинути зайву вагу. Але, переїдати не варто!\nКалорійність на 100 г ? 240 ккал\nКількість штук? 30\nЧас приготування ? 10 хвилин на приготування і 45 хвилин на застигання шоколад\nІнгредієнти для сиру в шоколадіІнгредієнти:\nЧорний шоколад ? 50 г\nДерев’яні зубочистки або шпажки ? 30 шт.\nПриготування сиру в шоколаді\n1. Сир порізати кубиками розміром близько 1,5 см. Крупніше робити їх не варто, щоб цукерки виглядали акуратно.\n2. Кожен шматочок сиру нанизайте на шпажку або дерев’яну зубочистку.\n3. Чорний шоколад покладіть в ємність, яку встановіть на каструлю з водою, таким чином, щоб тара з шоколадом не торкалася води в каструлі. Таку конструкцію надішліть на вогонь. Шоколад на паровій бані поступово плавитися і розм’якшуватися.\n4. Коли консистенція шоколаду буде м’яка, беріть сир за зубочистку і занурюйте його в розтоплений шоколад. Покрутіть сиром, щоб він з усіх боків покрився шоколадом.\n5. Після встановіть зубочистки в шматок хліба, картоплі чи будь-якого іншого продукту. Можна ще ласощі покласти на пергамент для випічки або харчову фольгу. Переживати за те, що сир до них пристане, не варто, шоколад замерзне і легко від’єднається.\n6. Десерт відправте в холодильник на 40 хвилин, щоб застиг шоколад. Якщо у вас мало часу, то можете скористатися морозильною камерою. В ній шоколад застигне за 10?15 хвилин.\nПодавати десерт можна прямо на шпажках, оскільки з них найзручніше вживати цукерки.\nА ось і відео рецепт, як зробити шматочки пармезану в шоколаді:


Актори: Сем Вортінгтон, Ліам Нісон, Ральф Файнс, Джемма Артертон, Алекса Давалос, Мадс Міккелсен, Денні Гастон, Люк Еванс\nДивитись фільм «Битва титанів» (2010) онлайн безкоштовно\nВи знаходитесь на сторінці, де можете подивитися фільм онлайн «Битва титанів» (2010). Переглянути фільм «Битва титанів» онлайн Ви можете абсолютно безкоштовно на нашому сайті moviestape.net. Жанр фільму «Битва титанів» - Бойовики, Драма, Пригоди, Фентезі. Хочемо звернути увагу, що всі фільми онлайн у нас робочі, якщо раптом щось не працює - залиште коментар і ми обов'язково виправимо. Приємного перегляду!\nНа цій сторінці ви можете переглянути фільм Битва титанів онлайн. Ви хочете подивитись фільм Битва титанів онлайн - натисніть на плеєрі кнопку старт. Щоб не відчувати незручності під час перегляду фільму Битва титанів онлайн бажано наявність інтернет-каналу зі швидкістю близько 1 Мбіт/с. Даний фільм Битва титанів представлений на сайті лише з метою ознайомлення і з подальшим придбанням ліцензійного диску. Таким чином дивитися фільм Битва титанів на нашому кінопорталі є вибором людей, які не хочуть витрачати свій час на пошуки фільмів в інтернеті. Якщо ж фільм Битва титанів не відповідає його опису або виникли технічні проблеми при перегляді фільму - залиште свій коментар. Ще однією перевагою перегляду фільму Битва титанів онлайн на moviestape.net є наша абсолютна безкоштовність: дивіться фільми досхочу і у будь-який час.


Цей чоловік приваблює багатьох дівчат, адже він так симпатичний і надійний. А ще він веде здоровий спосіб життя, тому завжди у формі, займається спортом, любить подорожувати. Все це робить його привабливим і цікавим як чоловіка. Однак потрібно знати, як підштовхнути її до цього кроку, адже це земляний знак і він буде обов’язково аналізувати свою кохану, приміряючи їй образ своєї дружини.\nНа початку ваших відносин покажіть себе з кращого боку. Приховуйте свої недоліки, сміливо демонструйте йому свої достоїнства. Врахуйте, що після того, як пройде цукерково-букетний період і перша закоханість трохи стихне, ваш обранець буде все частіше і частіше вбачати у вашому характері різні недоліки. Аналітичний склад характеру дозволить йому відразу прикидати, наскільки довго він зможе миритися з тими чи іншими вашими звичками, тому вийти заміж за Діву з кожним роком буде все складніше і складніше. Він занадто сильно себе цінує, щоб, незважаючи на дрібні свої сумніви, кинутися з головою у вир сімейного життя.\nМорочите собі голову питанням, як вийти заміж за Діву? Кидайте це заняття, а також надії, що він сам зробить вам пропозицію найближчим часом. Кожного представника цього знаку слід обережно підводити до цієї думки в самому початку вашого знайомства, поки він ще толком не розглянув ваші недоліки. Малюйте йому всі позитивні сторони спільної з вами життя, при цьому максимально зберігайте свою загадковість, не слід відразу розкривати йому всі сторони свого характеру.\nЩоб не розчарувати його, необхідно самовдосконалюватися. Він дуже розумний, тому його обраниця повинна теж володіти широким кругозором. В цьому випадку він буде радий спілкуванню. Крім цього, потрібно бути ще і відмінною господинею, намагатися підтримати його в будь-яких справах. Така поведінка стане початком відмінних відносин, які при правильному поводженні дівчата плавно перейдуть у законний шлюб.\nПідштовхнути його до пропозиції можна, але для цього доведеться зачекати. У цей період потрібно буде відповідати його ідеалам, бути йому близькою по духу. Якщо ви впоралися з цим завданням, він обов’язково зробить пропозицію. З ним потрібно демонструвати тільки щирі почуття, викликати в нього довіру. Самовладання, уміння розуміти його таємний мову допоможуть зрозуміти, коли він буде готовий до пропозиції.\nЯкщо ви хочете стати дружиною цього чоловіка, не можна розповідати йому про своїх минулих романах. Вони глибоко його ранять, і відразу виженуть вас зі списку потенційних дружин. Також не можна демонструвати йому поганий настрій, так як це буде відсутністю гармонії у відносинах. Йому важливо домогтися гармонії, відчувати себе захищеною поруч з вами і давати вам натомість свою надійність. Вульгарна поведінка, помітний одяг також стають для нього причиною розриву.\nОтже, щоб одружити на собі цього чоловіка, необхідно бути терплячою, розуміє і уважною до його переживань. Тільки така дівчина може розраховувати на його взаємність. Якщо він побачить в ній союзника, відчує себе спокійно в її товаристві, то обов’язково зробить пропозицію. Не варто чекати останнього слова настільки швидко, йому потрібен час, тому терпіння і розуміння все, що ви можете зробити на цьому етапі.\nРішення пов’язати життя з однією жінкою дається чоловікові-Терезам з величезними труднощами, особливо якщо враховувати нерішучість представників цього знака і в інших питаннях. Будучи людиною справедливим, він намагається не образити кохану, але, з іншого боку, йому шкода втрачати свободу і можливість безкарно мати зв’язки з іншими жінками. Втім, другу проблему багато Ваги вирішують у свою користь, маючи коханок.\nТим не менш саме дружина буде головною людиною в його житті навіть при наявності дітей. Чоловіки-Терези надзвичайно потребують гармонійності сімейних відносин, підтримці будинку психологічно комфортною, теплої атмосфери, дуже всім цим дорожать і просто не можуть жити в інших умовах. Якщо дружина створює їх, то він порадує її чуйністю, постійною готовністю допомогти, ввічливістю, добротою. Правда, характер Ваг-чоловіки такий, що він не завжди хоче вникати в тонкощі душевного стану дружини, її проблеми і переживання. Від нього складно дочекатися щирого глибокого співчуття, але така натура цих людей.\nЧоловік Діва – Господар\nДля Терезів дуже важливо, щоб вдома панувала чистота не тільки моральна, але і чистота в буквальному сенсі слова. Дружині належить бути чудовою господинею, готової в будь-який момент гідно прийняти гостей, яких дуже любить її чоловік. Все в будинку Ваг повинне бути максимально комфортним. Як обнадіює гороскоп, Ваги-чоловік завжди допоможе в домашніх справах, але, швидше за все, його доведеться просити про це: чекати його ініціативи та ентузіазму можна дуже довго.\nЧоловік Діва – Батько\nВаги, як правило, не горять особливим бажанням завести спадкоємців, досить спокійно ставляться до факту появи дитини. Швидше, любов до дітей приходить до них поступово розпалюється до ступеня обожнювання. Чоловік-Терези намагається бути справедливим, якщо карає, то тільки “по заслугах” і пояснюючи чому. Батько такого знаку не стане тероризувати дітей тільки з-за поганого настрою і не дозволить цього зробити дружині. Діти також підпадають під його природна чарівність і вважають великим авторитетом.


Господарство доданої вартості\nРозташоване у Томаківському районі Дніпропетровської області Фермерське Господарство «Скорук» — унікальне в усіх відношеннях. Свого часу його заснувало подружжя Скоруків, які починали буквально з декількох паїв, отримавши кошти на обробіток землі під заставу власного будинку. Сьогодні тут обробляється понад 10 000 га полів, закладені сотні гектарів інтенсивних садів, виробляються борошно, крупи та макарони, випікається хліб…\nФГ «Скорук» є лідером за врожайністю зернових та технічних культур по регіону та загальноукраїнським лідером із вирощування садових культур. У господарстві збільшують площі під крапельне зрошення та сміливо впроваджують нові технології обробітку ґрунту. При цьому ФГ «Скорук» опікується інфраструктурою всіх населених пунктів, працюючи в яких, створює високооплачувані робочі місця та займається благодійними проєктами.\nМи приїздили сюди минулого року і спілкувалися з матір’ю нашого сьогоднішнього співрозмовника Максима Анатолійовича Скорука — Тамарою Олексіївною. Вже тоді звернули увагу на по-справжньому родинну атмосферу, що панує в господарстві. Тамара Олексіївна, незважаючи на сімейні та громадські обов’язки, повністю контролює напрям переробки продукції у господарстві. Водночас рослинництво та садівництво, а також усі організаційні питання — сфера відповідальності її сина Максима Скорука. Забігаючи наперед, скажемо, що ми були просто вражені кількагодинним спілкуванням із Максимом Анатолійовичем, адже багатопрофільні господарства з таким масштабом розвитку виробництва в Україні побачиш нечасто.\nВийти на технологію\nПоточний рік не дуже вдалий у плані погодних умов порівняно з іншими сезонами. Однак ми трохи випереджаємо сусідів завдяки впровадженню нових технологій. Ми 4-й рік працюємо за технологією обробітку ґрунту Strip-Till, точніше за її різновидом Pro-Till. Також активно використовуємо вертикальний обробіток ґрунту.\nNo-Till для нас не підходить, так само як і класичний Strip-Till, що передбачає обробіток смуг у рядках із широкими міжряддями. Натомість ми застосовуємо сівалки, що якісно рихлять ґрунт без втрати вологи і лишають солому на поверхні, закладаючи міндобрива нижче точки залягання насіння на 5–12 см. Ми ж розуміємо, що рослина живиться на початку з верхнього шару 10–12 см.\nРаніше ми не мали такої різноманітності у сівозміні. Оскільки кукурудза у цій місцевості практично не росте, бо на богарі виходить лише 40–50 ц/га. Ми накопичуємо на полі шар пожнивних залишків роками. Це дає змогу зберегти вологу в ґрунті на 10–14 днів довше і нормально відсіятися. До того ж у степових умовах сонце не так інтенсивно нагріває захищений ґрунт.\nНа деяких полях відсотків на 60 вже працюємо за цією технологією. Таким чином вдалося налагодити ефективний підхід до вирощування ріпаку. Ми всі знаємо, що солома пригнічує ріпак, тому фермери часто палять стерню, але це знищує біоту у верхньому шарі ґрунту. Натомість наша технологія дозволяє дістати вологу з нижніх шарів, щоб проросло насіння ріпаку, і відгорнути при цьому солому вбік.\nМи приділяємо багато уваги ефективності мінерального живлення та захисту посівів. Як свідчить наш досвід, не буває такого, щоб хоча б одна суперінноваційна технологія щороку давала прибавку до врожайності. Погода, на жаль, диктує свої умови. Тому наше завдання — напрацювати шаблонну усереднено ефективну технологію, яка буде давати стабільний результат із року в рік. Для цього потрібен комплексний підхід.\nУ цьому плані для мене особливо важливе партнерство з такою потужною компанією як «Ерідон». Ми співпрацюємо майже 10 років. Починали з невеликих обсягів, поступово придивлялися один до одного. Адже у сільському господарстві взаємовідносини закладаються мінімум на рік. Приказка, що весняний день цілий рік годує, виникла не на порожньому місці. Якщо не догледиш, то, наприклад, совка за одну ніч може з’їсти 200 га ріпаку…\nМи зупинилися на використанні ексклюзивних препаратів компанії «Ерідон» двох лінійок: IFAGRI та AVENTRO. До першої входять дійсно ефективні та помірні за ціною засоби захисту рослин — гербіциди, фунгіциди та інсектициди. Так, ми використовуємо: Гібкул, Кіллітоп, Букат, Гексамайт, Тайгедер, та інші. Серед швейцарських препаратів AVENTRO особливо хочу виділити МультиМастр, який підвищує ефективність гербіцидів. Також використовуємо Терра-Сорб комплекс, Термінатор Піни та Спрей-Ейд.\nЩоб проілюструвати характер нашої співпраці з компанією «Ерідон», достатньо сказати, що нині ми беремо у них 99% (!) усіх необхідних ресурсів для роботи. Все побудовано на довірі. Купуємо те, що запланували, щойно виникає якась нагальна потреба — препарат прибуває до нас настільки швидко, наскільки це можливо в принципі.\nМи ніколи не відмовляємося від кваліфікованих консультацій, особливо коли до нас у господарство приїжджають фахівці «Ерідон». Ми уважно вислуховуємо поради, але остаточне рішення завжди приймаємо самостійно.\nТак, минулого року ми майже повністю використали для мінерального живлення полів бельгійське добриво ROSAFERT (Росаферт) і загалом лишилися задоволені результатом. Лише підвела погода, оскільки було замало вологи. Це висуває особливі вимоги до внесення добрив. Ми вже зрозуміли, що потрібно обережно давати азот, який на посушливому фоні може попалити рослини, натомість фосфору та калію можна більше.\nХодімте до саду\nВпродовж майже трьох годин оглядин садового господарства ФГ «Скорук», ми впевнилися у тому, що для Максима Анатолійовича сади мають особливе значення, причому не лише з економічної точки зору. Адже це справжнє диво — створити тут, у посушливих степах, неподалік гірничо-промислової зони, рукотворну плодову оазу, організовану за найвищими європейськими стандартами. Це не просто потрібно вміти зробити — цього слід захотіти!\nСади — мрія мого покійного батька Анатолія… Довгий час це було неможливо втілити у життя, оскільки у Томаківському районі немає достатніх обсягів води. Нам вдалося налагодити її постачання з сусіднього району, і ми зробили це вперше за 30 років у нашому районі. Цього року запустили зрошення площею 443 га, а в найближчих планах — 540 га. Можна було б і більше, однак існують певні проблеми з окремими власниками паїв. «Фрегатами» поодинокі ділянки не перестрибнеш, тому робимо ставку на крапельне зрошення.\nВідповідно, 5 років тому ми почали закладати сади. Так, за площами під черешнею ми лідери по Україні, сьогодні у нас 145 га інтенсивних насаджень цієї культури. А ще 69 га яблуні, 55 га груші, персики, сливи, алича… Тут ми також тісно співпрацюємо з компанією «Ерідон», проте, як я вже казав, усі важливі рішення приймаємо самостійно. І цим істотно відрізняємося від західноєвропейських садівників, які ані кроку не ступлять без рекомендацій спеціалізованих наукових установ. Однак для нас така агротехнологічна підтримка дуже важлива. Нам привозять препарати, ми їх випробовуємо, закладаємо різні схеми, щоб особисто впевнитися в їх дієвості та ефективності.\nХоча чимало садівників та ягідників жаліються на нестачу працівників, у нас із цим все більшою мірою нормально. Як я кажу: був би врожай — робочі руки знайдемо. Поки встигаємо, головне — встановити гідну оплату. У нас люди заробляють до 1 000 гривень на день на черешні та яблуні, тому до Польщі вже не рвуться. Тим паче, що у наших садах сезон збирання врожаю розпочинається наприкінці травня і триває до кінця жовтня.\nВирощена продукція потрапляє до супермаркетів, гуртових покупців, на ринки. Але тільки зараз починаємо виходити на більш-менш високу врожайність, бо сади ще молоді. Ми заздалегідь побудували сучасне фруктосховище потужністю 2 300 т газового середовища, готуємо другий холодильник на 2 400 т.\nНа садівничі технології не шкодуємо ані грошей, ані зусиль. Ось, скажімо, «флагові» насадження черешні, нахилені майже до землі, ви не побачите більше ніде в Україні. Це передова італійська технологія, яку ми адаптували у нашій країні.\nДовести до ладу\nВід самого початку заснування господарства батько орієнтувався на те, щоб не просто продавати зерно, а створювати продукцію з доданою вартістю. Свого часу ми переробляли до 70% вирощеного зерна. Маємо власні млини, крупорушки, макаронні лінії, пекарні. Цим усім займається мама, Тамара Олексіївна. Готова продукція реалізується в роздрібних мережах.\nПланів розвитку у нас дуже багато, але першочергове завдання — довести до ладу, те що вже є. Тим паче, що погода диктує свої умови. Так, у 2012-му ми потрапили у таку саму посуху, яка цього року накрила Одеську область. Тому цьогоріч відразу відреагували на біду тамтешніх фермерів і разом із сусідами відвантажили по декілька тонн посівного матеріалу. Кожен дав скільки міг.\nРаніше у нас було 70–80 га овочевих культур: капусти, моркви тощо. Хотілося б розширити площі під городиною і зробити це за сучасними стандартами, з максимальним ступенем механізації. Але для цього потрібні серйозні капіталовкладення: сховища, комбайни, зрошення… Якби держава дала кредит під 2–3%, я би вже завтра почав це будувати. Натомість банки пропонують під 20%…\nТакож існують плани вирощувати гарбузове насіння та кондитерський соняшник: просмажувати, фасувати в пакетики і продавати за кордон. На це є попит в арабських країнах, гарбузове насіння дуже люблять у Великій Британії.\nМи вирощували рис на крапельному зрошенні та отримали врожай від 6,7 до 8 т/га. Хоча після нього дуже погано ростуть наступні культури. Крапельне зрошення будемо розвивати і надалі. Кукурудза на зрошенні навіть у поганий рік дає 100–105 ц/га. Були поля, які давали до 137 ц/га. Тому цей напрям для нас дуже важливий. У тому числі будемо сіяти кукурудзу для виробництва попкорну.\nЯк я вже казав, ситуація з кадрами зараз набагато краща. Раніше складно було знайти тверезого тракториста, а сьогодні люди думають головою, тим паче, що ми платимо не за день, а залежно від кількості зроблених гектарів, то ж є реальний стимул працювати.\nНамагаємося робити все для розвитку нашого краю. Окрім підтримки соціальної інфраструктури, значну увагу приділяємо розвитку спорту, передусім футболу. Наша команда ФГ «Скорук» виграла минулого року чемпіонат області та знову тримається на 1-му місці. У чемпіонаті України хочемо вийти з групи та грати у другій лізі. Приємно відчувати, що завдяки нашим зусиллям діти знову зацікавилися спортом. У нашій футбольній школі підростає нова зміна — хлопці віком 10–13 років, які, я впевнений, стануть гарними футболістами. Зі свого боку, я роблю все, аби вони розвивалися. Автобуси, амуніція, тренери — все є. Сподіваюся, за декілька років збудуємо власний сучасний стадіон.\nЯ хочу, щоб наша молодь мала гідне життя\nТамара Скорук активно займається громадською роботою, тому ми мали обмаль часу для спілкування. Тамара Олексіївна привітала читачів Landlord і побажала успіхів у всьому.\nНині дуже непрості часи, зокрема і для сільського господарства. Проте мій життєвий досвід свідчить, що легко не буває ніколи. Свого часу ми з чоловіком підіймали поля, не маючи абсолютно нічого. Але якщо ви чогось по-справжньому прагнете, то досягнете цього. Я щиро рада, що ми продовжуємо започатковану тоді справу і завдяки цьому маємо змогу підтримувати наш край, створювати робочі місця та нові виробництва. Я хочу, щоб наша молодь, наші діти та онуки мали гідне життя, мали майбутнє. Ми — працьовитий, добрий, розумний народ, і я переконана, що все в нашій країні буде добре. Головне — докладати для цього зусиль.\n— Я працюю із ФГ «Скорук» майже 10 років поспіль, і за цей час у нас склалися не просто ділові, а дружні стосунки. Хочу відзначити виняткову порядність керівника господарства, Максима Анатолійовича Скорука, який завжди виконує свої зобов’язання та повністю розраховується за отриману продукцію. Побудовані на глибокій довірі стосунки дають змогу вирішувати поточні питання майже миттєво, у телефонному режимі. Якщо ФГ «Скорук» терміново необхідні якість препарати, то вони їх відразу отримують.\nТакож ми докладаємо багато зусиль для того, щоб допомогти нашим партнерам у ФГ «Скорук» підібрати оптимальні препарати та добрива під їхню технологію вирощування різних культур. Це дає змогу і нам перевірити ефективність застосування тих чи інших продуктів на великих площах у товарних посівах. Наші технологи регулярно приїжджають до господарства і разом із Максимом Анатолійовичем розглядають різні агрономічні питання.\nЯ гадаю, що Максим Анатолійович задоволений співпрацею з компанією «Ерідон». Так, якщо 10 років тому наша співпраця із ФГ «Скорук» обчислювалася десятками тисяч гривень, то сьогодні ми закриваємо майже 100% їхної потреби у ЗЗР та добривах. До цього переліку входять не лише класичні продукти, але й наші позакореневі мікродобрива та стимулятори, правильне застосування яких дає змогу підвищити врожайність.


Як вибрати гарний спортивний костюм - Цікаві факти. Цікаве в світі.\nдодому Як вибрати гарний спортивний костюм\nЯк вибрати гарний спортивний костюм\nХочете подивитися, як річ на вас сидить, або порівняти два розміру.Чоловічі спортивні костюми – це запорука безпечної та ефективної тренування. Функціональність, практичність, надійність, комфорт – головні вимоги, які пред’являються до речей для занять спортом. Розрізняють наступні види :Літні моделі. Зазвичай в комплект входять шорти і майка. Виконують з вологопоглинальних, легенів, «дихаючи» тканин. Наприклад, мікрофібра, макромодель та інші. Також хочемо вам порекомендувати www.lavinashop.com.ua\nЗимові варіанти – це утеплена куртка і бруки утеплені. Використовуються сучасні, практичні, високоякісні мембранні тканини, які за рахунок багатошарової структури швидко випаровують накопичену вологу, зберігають тепло, перешкоджають перегріву. Демісезонні костюми складаються з сорочки, штанів і кофти. Будуть зручні як для занять в закритому приміщенні, так і надворі. Зазвичай виробники пропонують комплекти з курток з бруками. Поради щодо вибору: Головне правило – це комфорт. У спортивному костюмі повинно бути зручно. Так як костюми призначені для занять спортом, необхідно звернути увагу на матеріали. Не дивлячись на те, що краще є натуральні тканини, це спортивних костюмів не стосується. Наприклад, поліестер відрізняється високою гігроскопічністю, еластичністю і малою вагою. Крім цього, такі тканини набагато довговічніше натуральних і зберігають форму після тривалого використання. Наявність сітчастої підкладки забезпечує вентиляцію, допомагає швидше виводити непотрібну вологу. Якщо спортивний костюм вибирається не для занять спортом, а для прогулянок або заміського відпочинку, то більше уваги приділяється естетичним характеристикам.\nВи також можете перейти на мобільну версію сайту. Зазвичай в комплект входять шорти і майка. Наприклад, мікрофібра, макромодель та інші. Використовуються сучасні, практичні, високоякісні мембранні тканини, які за рахунок багатошарової структури швидко випаровують накопичену вологу, зберігають тепло, перешкоджають перегріву. Будуть зручні як для занять в закритому приміщенні, так і надворі. Зазвичай виробники пропонують комплекти з курток з бруками. У спортивному костюмі повинно бути зручно. Не дивлячись на те, що краще є натуральні тканини, це спортивних костюмів не стосується. Наприклад, поліестер відрізняється високою гігроскопічністю, еластичністю і малою вагою. Крім цього, такі тканини набагато довговічніше натуральних і зберігають форму після тривалого використання.


Андрій Малишко | Біографії\nз народнопоетичною творчістю, інтимним тоном звучання, навіть коли він говорить про світові, загальнолюдські проблеми. А ще – пісенністю своєї лірики, тим, що кожен її рядок бринить за камертоном української народної пісні. Звичайно, кожна людина, поет тим більше, формує себе сама. Та все ж і життя, особливо дитинство, де закладаються перші й найміцніші підвалини любові, духу, характеру людини, де батько з матір’ю, перші друзі, теж важить так багато в долі людській. Дитинство поета було важким, хоча й благополучним. З тісної селянської хати в невеликому селищі Обухові неподалік Києва, де народився\n14 листопада 1912 року, виніс він найперш незрадливу любов до рідної землі та матері, до рідної пісні та слова, промовленого “в колисці із лози, Щоб вічним окаянним боржником Його нести, страждати і любити”. У тій хатині почув він уперше і думи Шевченкові… Жилося родині Самійла Малишка не розкішне. Землі було дві десятини, а сім’я чималенька – тільки дітей одинадцятеро. Тож доводилося господареві і шевцювати, й на заробітки в Таврію ходити. От і малий Андрій пособляв чим міг. Ходив заможнішим по господарству помагати, грав на весіллях на гармонії, бо ж мав і талант музики. Підрісши, пішов у семирічку, потім навчався в медичному технікумі. Та кликали його інші мрії, жив у юнаковій душі потяг до прекрасного, до пісні, до поезії. Тож і привів він Малишка на літературний факультет Київського інституту народної освіти (тепер – Київський університет ім. Т. Шевченка), де взяв його під своє могутнє крило Максим Рильський, який там викладав і вів літературну студію. По закінченні ІНО деякий час молодий учитель викладає літературу в Овручі, на Житомирщині, пізніше працює в газеті “Радянське слово”. У 1934 – 1935рр. служить у армії, а потім переходить на творчу роботу. Потяг до творчості в Малишка прокинувся дуже рано і мав своєрідний характер. Мати поетова, Ївга Базилиха, як її звали “по-вулишному”, чудово співала. Андрій Самійлович в “Автобіографії” (1959р.) згадував, що її пісні врізалися в пам’ять на все життя. Тільки ж одне в них не задовольняло хлопця: сумні кінцівки. Не могло його чуле серце миритися з трагічною загибеллю козака, якому чорний ворон очі клює… І тоді Андрій перекомпоновував пісню по-своєму: ні, не вбито козака – поранено, вилікували його добрі люди, та й повернувся він додомоньку. А трохи пізніше почав і сам вірші складати, записувати до клейончатого зошита… Але батько, а був він людиною крутою, не вподобав синового захоплення. Та жага віршувати, творити не вщухала, і, власне, вона його й повела з Обухова до Києва. Перші друковані вірші студента А. Малишка побачили світ на сторінках журналу “Молодий більшовик” (тепер – “Дніпро”). А потім з’являється колективна збірка трьох авторів – “Дружба” (1935), і вже наступного року виходить книжка віршів “Батьківщина”, що засвідчила неабиякий талант молодого поета. Наступні збірки – “Лірика”, “З книги життя” (1938), “Народження синів” (1939) та інші – стали щабелями помітного творчого зростання. Тематика довоєнних творів різноманітна: праця хліборобів, події революції та громадянської війни, чудові пейзажні поезії, де картини природи гармонують з ліричним настроєм, з розквітом першого кохання (“Зимове”, “Пейзаж”, “Дощ упав на край широкий”). Героями творів Малишка є “хлібороби й сівачі”, прості робочі люди. Оживає в його творах й історична пам’ять народу. Постають із рядків циклу “Запорожці” славетні прадіди наші, які кров’ю своєю боронили рідний край від ворогів. Та це була тільки прелюдія. Патетичною симфонією, закличним звуком сурми лунає поезія А. Малишка в роки війни проти фашистських нападників. Для нього, як, власне, й для всієї літератури, це були роки високого злету. Тоді з’явились “Україна в огні” О. Довженка, “Слово про рідну матір” та “Жага” М. Рильського, “Любіть Україну” В. Сосюри. З-під пера А. Малишка вилилась пристрасна, пекуча й ніжна пісня любові до Вітчизни – “Україно моя”. Ще напередодні війни він написав чудову ліричну поезію “Червоновишневі зорі віщують погожий схід… “, де інтимне “ти може, мене й забула: не бачила стільки літ… ”\n– тісно переплелося із суворо-солдатським: “Друзі ідуть полками, і я серед них – сурмач”. Сином України, сурмачем, поетом і журналістом пішов А. Малишко на фронт. Як заклик до битви, як плач над розтерзаною Матір’ю-Батьківщиною зазвучали його збірки: “До бою вставайте”, “Понад пожари”, “Україно моя!”, “Битва”… І цикл “Україно моя” – чи не найсильніший з-поміж усіх, перейнятих болем та любов’ю до рідної землі могутніх творів його побратимів-поетів. Широкі епічні картини минулого й сучасного, пророчі візії майбутнього переплітаються з особистими спогадами й переживаннями поета. Романтична піднесеність і реалістична виразність, гнівна інвектива й ніжний ліризм утворюють широке багатобарвне художнє полотно вражаючої сили ніжності й любові: Україно моя, далі, грозами свіжо пропахлі, Польова моя мрійнице. Крапля у сонці з весла. Я віддам свою кров, свою силу і ніжність до краплі, Щоб з пожару ти встала, тополею в небо росла. Про силу впливу цієї поезії можна судити з листа Василя Стуса, який 13 грудня 1962р. писав Андрієві Малишку: “Я знаю, що заради щастя рідного народу я міг би всім пожертвувати, я знаю, що тут я вихований рідним духовним хлібом – “Жагою” М. Рильського, Вашим віршем “Батьківщино моя”. Може здивувати те, що Стус називає вірш дещо інакше – “Батьківщино моя”. Це вже справа рук компартійних цензурно-видавничих органів. У ті огненні роки вийшла-таки “Україно моя”, вийшла й покликала синів України до бою. А потім, після війни, схаменулися – а де ж тут “великий, єдиний”? І замість “Україно моя” з’явилось “Україно Радянська” або й просто – “Батьківщино”. Поет змушений був дописати строфу про “синів Росії”, з якими поряд стояли українці… А ще пізніше зазвучали й звинувачення в “українському буржуазному націоналізмі”. Хоча поет з пошаною й любов’ю ставився до всіх націй, включаючи й російську. Досить пригадати його поему “Прометей”, де поранений солдат-росіянин, порятований українською матір’ю, вчиться в Шевченкового Прометея мужності та незламності, а після того, як усе село, ризикуючи волею й життям, визнає його земляком, теж знаходить у собі сили віддати життя за рятівників. По війні поет інтенсивно працює, виходять – як відгомін війни – збірки “Ярославна” та “Чотири літа” (1946р.), а далі нові книги, в яких Малишко творить широку картину народного життя, змальовує простих трудівників – не як бездушних “гвинтиків”, а як неповторні творчі особистості, закохані в землю, працю на ній, звертається до минулого України. У збірці “Віщий голос” (1961р.) Малишко створює монументальний образ Тараса Шевченка, причому чує в вічному Кобзаревому голосі не тільки заклик “добре вигострить сокиру”, а й насамперед велику людську любов, яка й веде його в житті: Тож стільки треба таїть любові В своїй недолі, в солдатській скруті, І так затятись на віщім слові, Щоб з нього тліли й кайдани куті. З роками голос Андрія Малишка міцнів, наливався силою. Поет починає пильніше придивлятися до життя, глибше сягати в сутність складних вічних проблем, бачить загальнолюдське, йдучи “Дорогою під яворами”, як назвав він збірку (1964р.), що її певною мірою можна вважати етапною на творчому шляху, як і внутрішньо пов’язану з нею “Руту” (1966р.). У циклах “Пісня дороги”, “Пісня яворів”, “Сонети обухівської дороги” поет наче дорослим повертається в своє дитинство, з вершин життєвого досвіду і мудрості осмислює минуле й сучасне, розмірковує над майбутнім. Він замислюється над своїм корінням, у ряді “Сонетів обухівської дороги” це видно вже з їх назв: “Я з тих країв, де сині оболоні… “, “Я з тих країв, де за Дніпром кургани… “, “І ти з такого ж поля” та ін. У цих же збірках А. Малишко створив яскраву галерею поетичних портретів своїх учителів та друзів, які назвав піснями: “Пісня Тараса Шевченка”, “Пісня Максима Рильського”, такі ж пісні Остапа Вишні, Олександра Довженка, зокрема щире й тепле “Пісня Олександра Довженка”, близького друга, з яким Малишко ділив і хліб, і пісню, й життєві незгоди. Та й у вірші “Рядок про Довженка” (зб. “Прозорість”, 1962) у небагатьох словах розкрита й світова велич геніального письменника та кіномитця, і його страдницький життєвий шлях. Поглиблений філософський підхід Малишка до всього, що лягло йому на душу і перо, характерний для останніх збірок – “Синій літопис” (1968), “Серпень душі моєї” (1970), яка вийшла вже після смерті поета. Пристрасний лірик дещо поступається поетові-мислителеві, поетові-філософу, хоч лірична амплітуда віршів не спадає. Частіше трапляються характерні назви віршів: “Роздум”, “Медитація”, “Дума”, “Пам’ять”. Андрій Самійлович зосереджується на найскладніших філософських пр\nоблемах буття, дошукується першопричин, витоків усього, що діється у світі. У циклі віршів про складний, насичений болями, злочинами, війнами двадцятий вік поет-гуманіст із надією вдивляється в те, як він, цей жорстокий вік, “гойдає мільйони колисок, Щоб дітей не збудити”, закликає його прийти в світ орачем, а не будувати “тюрем за гратами”. Малишка завжди хвилювала проблема історичної пам’яті народу. Ряд поезій на цю тему – “В завійну ніч з незвіданих доріг… “, “Приходять предки, добрі і нехитрі… ” – здаються написаними у наші дні – настільки актуально вони звучать. Гостро, болісно відчуває поет свій, наш обов’язок перед далекими пращурами, котрих непокоїть, якими ми стали. – Чи ти не став розщепленим, як атом, Недовірком, схизматом чи прелатом, Ярижкою нікчемним, псом на влові? Дитино наша, ягодо з любові! Поет почуває свій борг перед минулим і майбутнім, перед усім, на світі сущим, – чорним хлібом і низенькою батьківською хатою, ручаєм і сосною, щастям закоханих… “А вже найбільше, чуєте ви, мамо, Я вам заборгував і не віддав Ні шеляга за перше рідне слово… ” – признається поет. Оцей мотив боргу, обов’язку перед цілим білим світом чи не найголосніше звучить у поезії останніх літ. Про це чудесна медитація – вірш “Роздум” (“Чи встигну я цей камінь обтесати”). Уже десь на останньому прузі замислився митець: а чи віддав я всі борги, “чи встигну я цей камінь обтесати?”, бо “поїзд мій вечірній у долині Не може довго ждати… ” А з каменя витесує він Людину – наче Бог творить Всесвіт. І ось “уже на камені засяли очі і налились блакиттю”, вже “уста людські жагою затремтіли і ожили… ” Та все одне – це ще мертвий камінь. Як же вдихнути в нього душу, життя? “Витесати слово хоч єдине і вкласти в очі, в губи кам’яні”, – ось чого домагається поет. Без мови все мертве. Без мови немає життя. Тож і любив Малишко рідну мову, рідне слово і пісню над усе. Цією любов’ю осяяна поезія останніх літ, де він якось по-новому осягнув їх суть і значення. Коли ще в довоєнні часи він бачив поета лише як “сурмача”, “правофлангового рядового, заспівувача першого” – і таке бачення все ж якось звужувало роль мистецтва, то у вірші “Поезія”, яким відкривається “Синій літопис” (1968), вона вже стає всеосяжною, набуває вселенського значення – “І чорним попелом, і паростю Стоїть одвічно коло хати”, її нічим не можна купити – “ні цвітом провесен, ані горлянкою, ні чином”, бо вона насамперед – “діло совісне”. Як поет-лірик, чиї вірші відзначаються надзвичайною музичністю, А. Малишко неминуче приходить до пісні. Власне, більшість творів його інтимної лірики – це пісні, покладені або ще не покладені на музику: “Ти мене накличешся ночами”, “Я тебе вимріяв, ніжну й жагучу… “, “Я забув, що й плачуть з поцілунку… ” Кохання – немов якась надприродна сила, яка все може, коли любиш і віриш: Крикну: прийди! – і прийдеш неминуче, Крикну: рятуй! – і воскресну в рятунку. Не диво, що багато Малишкових пісень стали воістину народними в найповнішому розумінні цього слова. І насамперед це – “Пісня про рушник”, яку народ усе-таки називає по-своєму, любовно “Рідна мати моя… ” Це – гідний пам’ятник Матері вкраїнській, який вдячний син звів на віки вічні. Ця пісня глибоко національна, її не можна адекватно перекласти іншою мовою, бо образність її тримається на вишиваному українському рушникові, з яким у нас пов’язано все – від народження до останнього шляху. Хто буде судженим дівчині? “- А хто теє відерце дістане, той зі мною на рушничок стане”. Рушниками перев’язували молодих, а коли у них син виростав, ішов у життєву дорогу – чи то добру, а чи й лиху, воєнну, – то ніс із собою материне благословення – рушник вишиваний… І нарешті – “рушниками, що надбала, спусти мене в яму”. І червоніє він на хресті над могилою… От тому й говорить поет, що на ньому оживає “все, знайоме до болю”, все життя, і пройдене, й те, яке ще судилося прожити. Спробуйте-но перекласти хоча б російською: “Песня о полотенце… ” Небагато у всій світовій літературі пісень, де так щиро й любовно возвеличено матір. У більшості пісень Малишка – роздуми над людською долею, оспівування найсвітлішого почуття кохання, живе краса природи, краса людини праці. Ось “Вогник”. Ліричний спогад про рідну хату, світло у її вікні, тополину під вікнами, а головне – батько й мати, “ота, що на світі одна”. Як багато говорить ця пісня вдячному серцю. Чудові ліричні пісні, створені здебільшого у співдружності з композитором Платоном Майбородою, супроводжували – та й зараз супроводжують – молодість цілих поколінь. “Ми підем, де трави похилі… “, “Київський вальс”, “Запливай же, роженько весела”, “Пісня про Київ” (“Білі каштани”\n), “Цвітуть осінні тихі небеса” (чудову музику до якої написав О. Білаш)… Зворушливою піснею “Вчителько моя” А. Малишко низько вклонився всьому вчительству за його многотрудну роботу. У піснях Андрія Самійловича такі скарби почуттів, буяння краси, тепло любові, що самі вони принесли б поетові безсмертну славу. І здається не випадковим, що й останнім твором поета, написаним у лікарні за тиждень до кончини 17 лютого 1970 року, була славнозвісна “Стежина” (“Чому, сказати, й сам не знаю… “), в якій він роздумує над людським життям, згадує рідну стежину, з якої воно починається, якій немає ні кінця, ні повороту, людина смертна, а народ живе вічно. Всеволод НЕДІЛЬКО Українське слово. – Т. 2. – К., 1994.\nВи зараз читаєте: Андрій Малишко\n« Тема кохання в творчості І. Франка. “Перехресні стежки”: еволюція почуття, авторське ставлення до проблеми\nАнтонич Богдан-Ігор – Вишні »


Як відрізнити зовнішню рекламу від вивіски | Курчин і Партнери\n» Як відрізнити зовнішню рекламу від звичайної вивіски?\nЮридичні відмінності між рекламою та вивіскою\n19 Лютий 2016, в 12:09\nВпевнені, чи не кожен другий підприємець стикався з подібною проблемою. На жаль, зважаючи на величезну кількість законодавчих прогалин громадяни не здатні самостійно відшукати відповідь на це питання. В такому випадку вам необхідно звернутися до грамотного юриста, який допоможе правильно визначити, до якої категорії відноситься ваша табличка.\nНагадаємо, Закон України «Про рекламу» встановлює, що будь-яка вивіска, яка розташовується за місцем розташування юридичної особи, відноситься до категорії зовнішньої реклами. Однак також слід враховувати положення ст. 7 вищевказаного Закону, згідно з якою рекламою не є розміщення інформації про виробника або реалізатора товару в місцях здійснення торгівлі, а також на інформаційних покажчиках або на самому товарі.\nТакож необхідно звернутися до норм Закону України «Про захист прав споживачів», в якому йдеться про те, що компетентний суб'єкт зобов'язаний проінформувати споживача, надати найбільш достовірну інформацію про підприємство. Державна служба з питань регуляторної політики в своїх роз'ясненнях також торкнулася цього питання і ухвалила, що, якщо на будівлі за місцем розташування господарюючого суб'єкта розміщена вивіска, яка містить тільки назву підприємства, які не розцінюється як реклама. Інша справа, якщо вона містить якісь гасла чи заклики.\nЯкщо ви не хочете платити зайвих грошей за рекламу, уважно проаналізуйте, що саме ви хочете отримати на майбутній вивісці своєї організації. Пам'ятайте, що за несанкціоновану рекламу передбачений штраф в розмірі ста НМДГ (1700 гривень). У разі якщо встановити вартість виготовлення реклами не вдалося, сума штрафу збільшується до трьохсот НМДГ (5100 гривень).\nДля того щоб уникнути проблем з розміщенням реклами в Києві обов'язково зверніться до наших юристів!\nВиберіть оцінкуGive Юридичні відмінності між рекламою та вивіскою 1/5Give Юридичні відмінності між рекламою та вивіскою 2/5Give Юридичні відмінності між рекламою та вивіскою 3/5Give Юридичні відмінності між рекламою та вивіскою 4/5Give Юридичні відмінності між рекламою та вивіскою 5/5


Поліцейські охорони Запоріжжя привітали своїх «підшефних» з Днем захисту дітей (ФОТО) - Національна поліція України Поліція охорони\nУ цей день у дитбудинку було шумно і весело! На свято прийшло багато гостей, батьків і родичів вихованців закладу. Цього року вихованці «Сонечка» підготували грандіозний концерт: танцювали, співали, грали. Протягом усього заходу у зворушливій та ніжній атмосфері не стихали аплодисменти. Дитяче свято було завзятим і цікавим, з сюрпризами та подарунками.\nГоловний лікар закладу Олена Лебедєва висловила слова подяки кожному зі спонсорів та гостей заходу, а співробітникам поліції охорони окремо: "Це дуже символічно, що у день захисту дітей до нас завітали наші захисники, наші охоронці. Кнопка виклику поліції, яку ви встановили нам безкоштовно, надасть нашим працівникам відчуття безпеки та впевненості у швидкій допомозі поліцейських у разі необхідності".\n- Діти сподіваються на нас, вони цілком і повністю довіряють нам, вони потребують нас і не зможуть без нас жити. Про це всім нам треба пам'ятати не тільки в перший день літа 1 червня, у міжнародний день захисту дітей, а ми повинні про це пам'ятати завжди, цілий рік. Давайте не розчаруємо їх дитячих надій, а допоможемо їм бути щасливими і коханими. Управління поліції охорони, в свою чергу, гарантує, що кожен маленький вихованець та такий чуйний персонал закладу з нашою охороною можуть почуватися в безпеці, - у своєму виступі перед присутніми наголосив начальник Управління поліції охорони Сергій Рубанов.\nПісля концерту всіх гостей та вихованців чекала цікава подорож на інклюзивний майданчик, де кожен зміг відвідати різноманітні майстер-класи, а у дитячому кафе дітей пригощали натуральними соками та смаколиками.