Батурин. Національний історико-культурний заповідник "Гетьманська столиця"\n» Батурин. Національний історико-культурний заповідник "Гетьманська столиця"\nЗі встановленням незалежності України повертаються із забуття імена та події, що мали доленосний вплив на історію України, на формування національної свідомості. Одне із провідних місць у цьому списку займає Батурин - славна гетьманська столиця Дем’яна Многогрішного, Івана Самойловича, Івана Мазепи, Кирила Розумовського.\nВ імперські часи заборона всього, що підкреслювало автентичність України розповсюдилась, як жорстке табу, на вивчення історії Батурина. Лише проголошення незалежності відкрило цю можливість. З метою збереження пам’ятних місць, пов’язаних з історією українського козацтва та гетьманства, Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 1993 року № 445 комплекс пам’яток Батурина оголошено державним історико-культурним заповідником “Гетьманська столиця”, що стало першим кроком у встановленні історичної справедливості по відношенню до Батурина. До складу заповідника увійшло тридцять дев׳ять об׳єктів – унікальних пам׳яток історії, архітектури, археології та природи доби Гетьманщини. Охоронні зони заповідника - 57 га. Державні акти на право постійного користування земельними ділянками оформлені на сім ділянок загальною площею 28,8 га\nЗаповіднику „Гетьманська столиця” належить провідна роль в збереженні унікальних пам’яток Батурина, в вивченні та популяризації історії Гетьманщини. Заповідник „Гетьманська столиця” є одним із тих ланцюжків, де свято бережуть і намагаються донести до кожного силу і цінності, які має Батурин.\nКнига відгуків сповнена щирих слів : „ Святе місце ”, „ Святиня української самоусвідомленості ” , „ Трагедія Батурина стала початком відродження України ”, „ Велична, цікава та надзвичайно повчальна історія Батурина ”, „Батурин - це особливе місце, де можна доторкнутися до історії”.\nЗаповідник є помітним історичним центром. З 1997 року, не дивлячись на багато організаційних труднощів - відсутність у заповідника приміщення, транспорту, на початку - відсутність досвіду, заповідник “Гетьманська столиця” щорічно організовує Батуринські читання, в рамках яких проводились:\n- міжнародна україно-румунська археологічна конференція (липень 1997 р.) ,\n- наукова конференція, присвячена 270-річниці з дня народження\nК. Розумовського (травень 1998 р.) - матеріали конференції були надруковані у журналі “Сіверянський літопис”,\n- наукова конференція з нагоди 290-річниці з дня народження гетьмана\nІ. Мазепи (жовтень 1999 р.),\n- міжнародна наукова конференція присвячена 225-річниці з дня народження видатного українського пасічника П. Прокоповича. Проводилась разом з інститутом бджільництва ім. П. Прокоповича, (серпень, 2000 р.),\n- міжнародна наукова конференція “Кирило Розумовський – останній гетьман України” з нагоди 275-річниці з дня народження та 200-річниці смерті К.Г.Розумовського (травень, 2003 р.),\n- міжнародна наукова конференція до 10 - річниці з дня заснування заповідника та 295-річниці з дня смерті гетьмана І.С.Мазепи. (травень 2004 р.),\n- наукова конференція присвячена 230 – річниці з дня народження П.Прокоповича (червень 2005 року).\n- наукова конференція „Культурно-релігійний розвиток Гетьманщини кінця 17 – початку 18 ст” (вересень 2006 року).\nКонференції 2003, 2004, 2005, 2006 років готувались і проводились у тісній співпраці з деканом історичного факультету ЧДПУ ім. Т.Шевченка Коваленком О.Б. З кожним роком рівень підготовки конференцій підвищується - були підготовлені і вийшли друком збірники матеріалів конференцій 2004, 2005, 2006 років, які, наряду із чисельними путівниками, буклетами, статтями, є своєрідним звітом про проведену наукову роботу науковців заповідника. Організація та проведення конференцій значно розширило коло нашого спілкування і зайвий раз переконало спільноту в тому, що заповідник не рядовий музейний заклад і має великі перспективи для розвитку.\nОдним із основних завдань покладених на заповідник, згідно його статуту, є збирання та збереження. Хоча всі оригінальні експонати розосереджені по колекціях - музейних, приватних, кошти на придбання експонатів не виділяються, досвід заповідника „Гетьманська столиця” останніх років показав, що в цьому напрямку є великі перспективи.\nВ силу зрозумілих причин з Батурина було вивезено все, що хоч чимось нагадувало про Івана Мазепу. Експонати „Батуринської тематики” розсіяні по музеях світу. Колекція заповідника нараховує нечисленні оригінальні експонати доби Гетьманщини. Заповідник не успадкував жодної колекції, жодного, навіть невеликого, зібрання. Патріотизм, невтомність, оптимізм захоплених музейних працівників є запорукою успіху в справі формування музейного зібрання. Колекція, яку маємо сьогодні, сформована працею всього колективу. Нам є чим пишатися. Примножити і збагатити музейну колекцію стало потребою всього музейного колективу.\nВ 2002 році ми переглянули свою позицію в питанні збирання експонатів і одностайно вирішили - формування колекції першочергове завдання, на ряду з питанням реставрації пам’яток. Мали місце в колективі і скептичні настрої - як же без коштів ми справимось з цим завданням? Та переміг оптимізм і ми разом взялися до роботи: склали план дій та, найперше, встановили норму збору експонатів для всіх співробітників - від директора до підсобного працівника.\nНапрямки, які ми визначили як основні в питанні поповнення фондової колекції це - археологічні розкопки, етнографічні експедиції, широка співпраця з усіма регіонами, організація та проведення акцій „Подаруй експонат”.\nСаме дирекція заповідника, відразу ж після створення в 1994 році, стала ініціатором проведення археологічних досліджень Батурина, які розпочались в 1995 році. Наукові співробітники „Гетьманської столиці” здійснюють нагляд за проведенням всіх земляних робіт на території селища та є активними учасниками археологічних експедицій. Все це приносить безцінні експонати, які заслуговують на особливу увагу. За десять років до фондів заповідника надійшло 11627 археологічних знахідок.\nОрганізація широкомасштабних етнографічних експедицій по збору експонатів - це вибір всього колективу нашого заповідника, який з усією відповідальністю ставиться до основного завдання своєї роботи. Етнографічні експедиції систематично проводимо в теплий період року. На велосипедах групою до 10 чоловік, щоб максимально охопити село, по завчасно наміченому маршруту, ми об’їхали всі села в околицях Батурина. Силою доброго слова нам вдається переконати людей і тому експонати, які зібрані в ході експедицій - зібрані або безкоштовно, або за дуже символічну плату. Значна частина зібраного - це предмети декоративно-прикладного мистецтва - український народний одяг, розмаїття рушників – цієї душі народу, предмети побуту, меблі, дзеркала, стільці, столи, крісла, світлини. Паралельно іде щоденний збір експонатів по Батурину - не має такого дня, щоб хтось із співробітників не здав до фондів предмета старовини.\nПлідно співпрацюємо з цілим рядом організацій. З Національним банком активізували відносини з 2002 року – знайшли потрібні слова і як результат - зформована колекція срібних ювілейних монет. Керівництво Нацбанку підтримало ініціативу заповідника щодо випуску серії срібних пам’ятних монет „Гетьманські столиці України” – першою в цій серії стала монета „Батурин - гетьманська столиця” карбована в 2005 році, в 2006 році карбована монета „Чигирин”.\nВ 2004 році ми налагодили співпрацю з Державною службою контролю над переміщенням культурних цінностей через державний кордон України - за два роки з Бориспільської, Київської регіональної, Ягодинської митниць нам передали 943 музейні предмети.\nНалагоджується співпраця з Національною спілкою художників - на звернення дирекції заповідника Спілка передала до фондів заповідника роботи відомих майстрів. В 2006 році за ініціативою заповідника\n„Гетьманська столиця”, яку підтримав віце – прем’єр міністр України з гуманітарних питань Кириленко В.А., ІV пленер Національної спілки художніх майстрів України пройшов в Батурині, що дасть можливість поповнити фонди роботами українських художників на батуринську тематику.\nХочу відмітити з якою теплотою відгукнулась на наші звернення УПППЗ „Укрпошта” - її Чернігівське відділення та видавництво „Марка України”. За 2003 – 2005 роки з їх допомогою ми зформували філателістичну колекцію в кількості 1241 одиниць, яка налічує і унікальні екземпляри. З ініціативи заповідника впродовж 2003-2006 років випускались конверти з зображенням батуриських пам’яток.\nВ 2005 році колекція художніх творів роботи відомих українських митців була передана „Гетьманській столиці” за розпорядженням Міністерства культури та туризму України із фондів Дирекції художніх виставок України\nВ 2004 році колектив заповідника започаткував проведення щорічних акцій „Подаруй Батуринському заповіднику експонат”. За підтримки Бахмацької районної адміністрації стала акцією районного масштабу. Наступного року, за наполегливості колективу, акція стала загальноукраїнською. 18 травня 2005 року в Міжнародний день музеїв, в Києві, в Палаці мистецтв „Український дім” Батуринський державний історико-культурний заповідник „Гетьманська столиця” оголосив про початок акції „Подаруй Батуринському заповіднику експонат”. Акція проходила в декілька етапів і закінчилась оголошенням результатів 13 листопада, в День пам’яті жертв Батурина. В той день, в який 297 років тому, в 1708 році, Батурин приніс себе в жертву незалежності України перебуваючи на самому піку свого розвитку. Ми провели велику рекламну компанію Акції через ЗМІ та відвідувачів заповідника, виготовили запрошення до участі в Акції, особисто звернулись до сотень людей і отримали прекрасний результат - за час проведення акції до фондів заповідника надійшло 1 164 експонати. В день оголошення результатів Акції заповіднику подарували унікальну картину, перемовини за яку тривали більше двох років - „Різня в Батурині 1708 року”, художника Андрія Івахненка. Для „Гетьманської столиці” цю картину він імені міжнародного благодійного фонду „Україна 3000” придбав Косинський Михайло із Миколаївської області. Як не складно та ми прийняли одностайне рішення - проводити аналогічні акції щорічно - з 18 травня по 13 листопада.\nВ усі часи формування колекції державних музеїв забезпечувалось державою - матеріально та ініціативної працею музейних працівників.\nЗаповідник „ Гетьманська столиця ”, який вже працює 11 років формує колекцію лише завдячуючи невтомним, енергійним працівникам - щороку з 2002 року ми описуємо одну тисячу експонатів, а збираємо, не враховуючи археологічних знахідок, набагато більше.\nМузейні працівники Батурина саме ті люди, які весь час, не покладаючи рук, не дивлячись на несприятливість політичної ситуації, з величезним патріотизмом та любов’ю до України, несли батуринську правду до людей - писали, говорили і були почуті. Прем’єр - міністр України Віктор Андрійович Ющенко став першим можновладцем, який реально перейнявся питанням відродження Батурина - в 2002 році під його керівництвом, з метою занесення Батурина на гідне місце в ряд історичних місць України, була розроблена Комплексна програма збереження пам’яток заповідника „Гетьманська столиця” і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури смт Батурина, реалізація якої розпочалась в 2003 році. Наступного ж року роботи по Програмі фактично призупинились - кошти з держбюджету не були виділені і знову Батурин став заручником політичної ситуації.\nПісля візиту до Батурина 11 березня 2005 року Президента України Віктора Андрійовича Ющенка, який вже п’ять років послідовно відроджує історію та пам’ятки Гетьманської столиці, розпочалися масштабні реставраційні роботи на пам’ятках Батуринського історико – культурного заповідника „Гетьманська столиця”. За ініціативою та безпосередньою участю співробітників заповідника розробляються проекти: створення мережі музеїв - в палаці гетьмана України Кирила Розумовського буде створено Музеї Гетьманської Слави, де цілком закономірно та історично обгрунтовано буде представлено один із найвідповідальніших періодів історії України - добу Гетьманщини - її становлення, розвиток та ліквідацію; Музей археології Батурина в приміщенні\nВоскресенської церковно-приходської школи; Будинок – музей Генерального судді Лівобережної України Василя Кочубея в Будинку Генерального судді Василя Кочубея; Музей бджільництва ім. П.Прокоповича з діючою пасікою на подвір’ї; музеєфікації та реконструкція пам’яток археології - Цитадель, Гончарівка; створення комплексу „ Батуринська фортеця в мініатюрі ” на площі перед Музеєм археології Батурина, що поряд з територією батуринської Цитаделі. На базі заповідника буде створена постійнодіюча археологічна експедиція науковців України та світу - самі розкопки надзвичайно цікавий об’єкт туристичного показу.\nРеставрація окремих пам'яток не вирішить проблеми туризму. І тому в ході реставрації передбачено: облаштування сучасного готельного комплексу, який би задовольнив потреби вибагливих, і не дуже, туристів, створення зони охоронюваного ландшафту і використання його як зони відпочинку - будівництво на березі р. Сейм Будинку відпочинку, туристичних баз\n( невеликих - які б задовольняли потреби водного та зеленого туризму), будівництво на березі озера Шовковиця ( води якого лікувальні\nдля очей ) санаторію; відновлення промислів, які були розвинуті в гетьманському Батурині, виготовлення сувенірної продукції прямо на очах туристів та її реалізація.\nЗаповідник "Гетьманська столиця"\nАдреса: 16512, Чернігівська обл., Бахмацький р-н, м. Батурин, вул. Гетьманська, 74.\nЧас роботи музеїв заповідника: з 10.00 до 18.00, вихідний - понеділок\nТел.: +38(04635)48008, тел./факс: +38(04635)48437\n#Теґі: Гетьманська столиця, батурин\nДодано: 03-Вер-08 03:07 | Автор: Майшев


Подробиці війни в Сирії - Політика - TCH.ua\nПолітика 16 лютого 2016, 03:59\nРішенням сирійської кризи можуть стати угода про примирення, яка буде досягнута на місцевому рівні.\nПрезидент Сирії Башар Асад припустив, що під час перемир'я сторони можуть використовувати зброю.\nЗа словами Асада, головна мета перемир'я - не дати посилити свої позиції терористичним організаціям.\nПеремир'я в Сирії не означає, що сторони конфлікту відмовляться від використання зброї, заявив Башар Асад в інтерв'ю сирійському телебаченню. Досягти подібного протягом тижня майже неможливо, зауважив він.\n"Пересування зброї, обладнання або терористів або зміцнення позицій, які не будуть дозволені", - пояснив Асад.\nНа його думку, рішенням сирійської кризи можуть стати угоди про примирення, які будуть досягнуті на місцевому рівні.\nЗауважимо, що на конференції в Мюнхені наприкінці минулого тижня було досягнуто згоди про перемир'я в Сирії. Згідно з цими домовленостями, в країні протягом тижня повинен бути припинений вогонь.\nЧитайте також: Асад хоче повернути Сирію під контроль\nВідеоУ Сирії під російські бомбардування потрапила дитяча лікарня\nВ Україні стартує перевірка суддів на фаховість і чистоту сумління


П'ять міфів Петербурга » Українські реферати\nП'ять міфів Петербурга\nПід всі часи Петербург будувався з оглядкою - на "золотий вік", на певну ідею, концепцію. Він завжди намагався втілити якийсь ідеал, що лежав частіше в минулому ніж у майбутньому. Уявлення про Петербурзі, його за висловом Анциферова "міф" складався і під впливом цих ідей і під впливом всього комплексу популярних і модних в різні епохи умонастроїв. Скажімо, ансамблевий принцип ампіру, випливав з ідей освіченого абсолютизму, але ставлення до самого Просвітництва і абсолютизму з часом змінювалося. Отже, для дешифрування семантики міста нам необхідно зрозуміти і на які зразки орієнтувалися ці будинки, інтер'єр, парк або містобудівна прийом і те, як сприймала ці зразки і що стояв за ним шлейф асоціацій кожна наступна епоха. Перелічимо основні ідеї та зразки і породжують ними міфи. Барочний і класицистичний Петербург. Від Петра до Миколи I архітектура Петербурга втілювала ідеї величі Російської імперії, розриву з старомосковській "дикістю", прогресу, порядку, закону. Література XYIII-перше третини XIX століття від Прокоповича до Батюшкова сприймала цей комлекс ідей прямо і в загальному розділяла їх. Місто побудований з чистого листа, уособлення майбуття Росії сприймався в дусі ідей прогресу і Просвітництва. Петро оптимістично топтав змію і виправдано піднімав Росію на диби. З часів пушкінського "Мідного вершника" і аж до початку XX століття ставлення до імператорської Росії і до її державному засновнику різко змінюється. І західники і слов'янофіли вважають Петербург втіленням ладу заснованого на свавілля над людською особою. Для слов'янофілів важлива ще й культурна чужість Росії постпетровской культури та архітектури цих, словами Достоєвського, "язичницьких храмів у чухонскіх болотах". У результаті класичний Петербург сприймається як бездушне збіговисько казарм і палаців - щось глибоко формальне, неоригінальні, другосортне. Це відчуття міста пропагується "володарями дум" від Гоголя і Лермонтова до Достоєвського і Салтикова-Щедріна. Воно триває в XX столітті у символістів - перш за все у Блока, але й у Анненського ( "потопити чи нас шведи забули"). У творчості архітекторів, починаючи з Тона, відчувається бажання якомога далі піти від традицій класицизму і ампіру, вони ніби соромляться петербурзького "золотого століття". Стасов пропагує "геніального" Макарова, впроваджує в зодчество міста давньоруський елемент. Міріскусснікі і акмеїстів бачать у "жовтизни урядових будівель" вже не тільки і не стільки втілення Росії відкритої на Захід, скільки пам'ятник блискучого "золотого століття" російської культури. Петербурзька архітектура сприймається як еталон, зразок для наслідування і стилізації. За радянських час вивчення класичної Петербурга стає на деякий час однієї з небагатьох легально можливих у Ленінграді форм ностальгії за старим Петербургу. "Літній сад", "Царське село", "Мийка, 12" стають поняттями-символами. Від Анциферова і Яцевич до Грабаря, Аркін і Грімма книги місцевих краєзнавців та істориків архітектури несуть зашифроване послання про імперське минуле. З іншого боку офіційна пізньо - сталінська Росія черпає в класицистичній Петербурзі якусь модель для запозичення етикету, архітектурних форм, геополітичних ідей. З 1950-х років інтерес до класичного Петербургу витісняється двома іншими міфами про Петербург сріблястого століття і про Петербург Достоєвського (тільки декабристської міф у брежнєвське час звернений власне до "золотого століття"). Увага до класики в середині 1990-х пов'язане з кон'юнктурою міжнародного антикварного ринку, де завжди котирувався "імперський" стиль.\nАрхітектура періоду еклектики сприймалася більшістю сучасників і нащадків як потворна і випадкова. Це відношення переважало серед більшості мистецтвознавців, та й городян. Мабуть тільки Добужинский побачив своєрідну красу брандмауерів і дворів-колодязів. Переоцінка міста середини XIX століття сприяли "Петербург Достоєвського" Н. П. Анциферова і "Північна елегія" Анни Ахматової. З кінця 1950-х років інтерес до творчості Достоєвського набуває все більш широкий характер "Ідіот" в БДТ; сенсаційний успіх ілюстрацій Іллі Глазунова). До того ж при всій невигадливість рядовий "штукатурної" архітектури еклектики вона виглядала людяною і різноманітної на тлі архітектури хрущовсько-брежнєвської. У міських пейзажах "лівого ЛОСХА" (Пакулін, Крестовский), фотомистецтві (перш за все у Бориса Смелова) Петербург Достоєвського постає як-б Петербургом par exellence. Видається, що потенціал міфу Петербурга Достоєвського не вичерпаний, і коли-небудь Казанська і Ливарна частини стануть такими ж модними у рафінованих знавців як Петроградська сторона Захоплення "нової Америкою", рідкісне для російської культури удволетворенія цим, було частково властиво, самому першому ядру петербурзьких пассеістов - міріскусснікам і акмеїстів. Свідчення цього, скажімо, книга Г. Лукомського "Новий Петербург". Але справжній міф про 1913 рік був створений в постреволюційній час справжніми і внутрішніми емігрантами. І для Ахматової, Мандельштама, Анциферова, Голлербаха і для Г. Іванова, Одоевцевой, Оцупа "блискучий Сант-Петербург" стає своєрідним град Кітеж, втіленням втраченої Росії. Саме полузапретная інформація про передреволюційної столиці-її ринках, журналах, архітекторів, храмах, звичаях стає онтологічної основою позднепетербургского міфу 1920-90-х років. Свого апогею любов до акмеїзму, модерну, неокласика досягає в 1970-80 роки. Після цього міф, що став ядром ідеології петербурзького регіоналізму, швидко опошляти і стає частиною місцевої масової культури.\nцільного міфу про Ленінград у більшовиків не було. Рання версія (до середини 1920-х) років виходила з ідеї Петрограда як четвертого Рима, міста в якому почалася світова революція. Ленін ставав в ряд з Костянтином і Петром. Москва в майбутньому повинна була залишатися столицею Української РСР, Петербург столицею всесвітнього СРСР, місцем розташування Комінтерну, голова якого, Григорій Зінов'єв саме тут мав свою ставку. Кіровський і раннеждановскій міф -- Ленінград, колиска трьох революцій, місто особливий, але все ж явно другим в СРСР. Рудименти петроградського і петербурзького міфу вважалися політично небезпечними. При всій своїй відмінності "Дело краєзнавців" і "Дело ленінградського центру "були спрямовані проти місцевого регіоналізму. У повоєнний час з'являється "блокадний міф", який доповнює Кіровсько-Жданівський (Кіров після загибелі стає місцевошанованих комуністичним святим, потіснивши Урицького, Володарського та інших Крунштернов, воскових, Толмачова, Скороходова). І Кіров і особливо блокада стають частиною народного ленінградського міфу. Можливо репресії 1947-49 року проти вихідців з Смольного з одного боку, і письменників з іншого, пов'язані з потенційними небезпеками, які відчувала в цьому міфі вище керівництво країни. У пострадянський час поступово створюється міф романівсько-ходиревскій, що має дві інкорнаціі - комуністичну і позапартійної-ностальгічесукую. У першій - Ленінград, місто де без затримок платили пенсії, діти їздили до піонерських таборів, не було бандитів і жебраків, комсомол відрізнявся бойовитість, будувалося муніципальне житло. У другому варіанті - радянський Ленінград місто особливої духовної культури, місто Мравінського, Товстоногова, Акімова, справжньої культури, самий рафінований місто СРСР (звідси ідея "культурної столиці"). Ну і нарешті ленінградський неофіційний міф. Ленінград - місто Бродського, Довлатова, "Сайгон", Гребенщикова, Науменко, Цоя, "Митьков", "системи" - столиця неофіційною Росії. Всі п'ять петербурзьких міфів мають властивості породжувати актуальну культуру. Це не означає, що інші міфеми не можуть бути і не будуть використані в подальшому.


Україна та Росія найбільше постраждають від кризи - Погляди - TCH.ua\nПогляди 19 грудня 2008, 16:24\nА от поляки впевнені, що Європа захистить їх від негативних економічних впливів.\nРосія стоїть на порозі рецесії та соціальних потрясінь. Те ж саме можна сказати про Україну. Ніщо не вказує на те, щоб світова криза сповільнилася. Тому майбутній рік мине під знаком плачу й скреготу зубами.\nНайбільше їх буде чутно із-за польського східного кордону. Росія заплатить за своє нахабство, Україна - за політичний хаос і нездатність створити нормальні державні структури. А Польща оцінить достоїнства візової стіни, зведеної Шенгеном.\nДо недавніх пір Москва епатувала направо й наліво своєю могутністю, її військові кораблі вперше за два десятки років плавають, назло Америці, по Карибському морю. Путін навчив росіян думати про себе, як про народ, до якого слід ставитися особливо, пробуджував імперські мрії. Все це луснуло, як повітряна куля. Вистачило перших труднощів на світових ринках і падіння цін на нафту.\nОдним із чинників нашої кризи є політична нестабільність\nУ Росії відзначено 8-відсоткове падіння промислового виробництва, їй загрожують 10% безробіття і зупинка зростання ВВП, навіть до нульового рівня. Якщо розвинені економіки на Заході затягнуть пасок, але переживуть таке падіння, то країна Путіна - ні. Російський експорт - це, у переважній більшості, сировина, головним чином, газ, нафта й метали. Через кризу масштабних економіки світу купують їх менше, ніж зазвичай.\nЦя тенденція утримається на довгі роки, а може й залишиться назавжди. Світ вийде з кризи зміненим, реформам піддадуться не лише фінанси, але й економіка. Захід почне економити, відкриє альтернативні напрями постачань, зробить ставку на відновлювані джерела енергії. Це удар в саме серце Росії.\nМосква вже зараз проїдає свої валютні резерви. Оптимісти стверджують, що вони закінчаться в 2012 році, песимісти - що вже в 2009. Колапс російської держави і соціальні бунти - це реальна перспектива. Росіяни підтримують нинішній режим до тих пір, поки він дозволяє їм жити краще. Однією імперською ідеєю не наїсися.\nУкраїна у ще важчому положенні. Немає ані розвиненої, диверсифікованої економіки, ані енергоресурсів. Наступного року її ВВП може зменшитися навіть на чверть. В України немає резервів, які вона могла б кинути на стіл, щоб зупинити падіння хоча б на декілька місяців. Їй не вистачає політичної еліти, яка здатна протистояти кризі, мало того - її підточує нерозв'язаний політичний конфлікт, у неї досі немає ні однорідної зовнішньої політики, ні сильної, спільної національної самосвідомості, яка об'єднувала б схід і захід країни.\nА в Україні вже почалися антикризові страйки\nЗі сходу віє холодом. Цього разу це не морозний подих старої або відродженої імперії, це вітер хаосу.\nПублікація Dziennik, Польща, ИноСМИ.Ru.


Як складно жити! - Salfetki\nдодому Робота Як складно жити!\nКоли мені розповідають казки про можливості прекрасною безхмарного життя без яких би то не було проблем, я завжди сумніваюся. Це, на мій погляд, неможливо. Навіть овоч гине без сонця і води. Що вже казати про людину. Він влаштований так, що безперервно потребує. Його бажання постійно ростуть, змінюються, коригуються, і життя незмінно входить у зіткнення з його непомірно зростаючими запитами.\nЄ закономірність: чим менше бажань, тим легше з ними впоратися. Висновок практично філософський. Але я хочу розповісти не про це. А про долю своїх подруг, погляди яких на життя радикально відрізняються. Вони, можна сказати, виробили для себе цілу життєву філософію, яка засудила їх до певної моделі існування.\nЯка з них вірна, судити не мені. Може бути, і ніяка. Я лише можу висловити свою думку на цей рахунок. У будь-якому випадку воно виявиться суб’єктивним.\nЩо ж це за життєві філософії?\nКар’єра – це головне!\nЗ юності Марина була стурбована тим, щоб отримати гарну освіту і відповідно побудувати вдалу кар’єру. «Кар’єра вирішує все», – сказала вона і віддалася її будівництва вся з усіма своїми манатками. Вона і правда, заробила тоді гастрит і довго лікувалася. Але отримала диплом з відзнакою. Всілякі курси, вебінари, семінари та інша освітня петрушка повністю заповнили її життя. Ми заздрили Марині. Вона була цілеспрямованим, впевненим у собі людиною, чітко знала, чого хоче, до чого прагне, про що мріє. Вона постійно десь пропадала, була постійно зайнята і з великим трудом вибиралася на зустріч з нами, щоб розповісти про свої успіхи. Спочатку вони були непомітні, тому що починати блискучу кар’єру довелося, як усім, з невеликою погано оплачуваній посаді помічника менеджера. Але незабаром справи пішли в гору. З’явилися гроші, і вона могла дозволити собі відпочити десь далеко від батьківщини, зробити шикарний ремонт і згодом навіть купити будинок. Вона говорила, що відчуває себе людиною, якій багато доступно. Але, коли я запрошувала її побродити по магазинах, вона завжди відмовлялася, посилаючись на брак часу. Так, у неї були гроші, але вона не могла поїхати в подорож більше, ніж на пару днів, весь час була в стані якогось нового проекту, запуску стартапу), а потім його просування, успішного завершення, виправлення і т. д. і т. п. І так до нескінченності. Вона була незамінна і пишалася цим. Її не відпускали ні на секунду і висмоктували з неї всі соки. І коли я говорила про необхідність особистого життя, відпочинку і відволікання від постійної гонки, вона тільки посміхалася у відповідь, кажучи, що я нічого не розумію в житті.\nВдале заміжжя вирішує все!\nОлена вибрала собі іншу життєву філософію. Вона не сбиралась напружуватися і самостійно будувати кар’єру. Їй здавалося це втомлює і занадто важко для її розслабленого мозку. Навчалася Олена середньо, зірок з неба не хапала. Роботу шукала здебільшого таку, щоб поменше напружуватися. Всю свою енергію вона витрачала на пошуки підходящого партнера. Вимоги були дуже високі. А так як конкуренція на ринку наречених була зашкалює, доводилося докладати чимало зусиль для того, щоб завжди виглядати шикарно. Вона ніколи не виходила на вулицю не нафарбована, і де ми не перебували, завжди ментально оцінювала обстановку, розставляла тактичні пастки і будувала стратегічні плани завоювання уваги. Багато чоловік одразу відчували себе об’єктом полювання та линяли при першому зручному випадку. Але деякі і траплялися. Втім, в основному дрібна рибка з яскравою лускою, яку моя Олена прекрасна іноді плутали з золотими рибками. Велика здобич їй траплялася рідко, тому що була обережна і навчена, мабуть, гірким досвідом спілкування з дівчатами мисливицями, начебто моєї подруги. Вся життя Оленки підкорилася поліпшення і прикрасі себе коханої. Виглядає вона, звичайно, вражаюче. І ми всі трохи заздримо їй, тому що мужики, дивлячись на неї, закінчуються слиною. Та й жінки спокійно дивитися не можуть. У тридцять вона зробила першу пластику і вийшла, нарешті заміж. Як їй здавалося, дуже вдало…\nВалити треба з цієї країни!\nЗвичайно, непатріотично і грубо, зате чесно. Світлана вважає, що ловити тут нічого ні в кар’єрі, ні в заміжжі. Що жити гідно, щасливо і просто нормально можна лише за кордоном. Вона схиблена на подорожах. І з тих пір, як влаштувалася в туристичну компанію, тільки тим і займалася, що подорожувала на халяву. Іноді і за свій рахунок, звісно, але рідше. Світла була переконана, що еміграція вирішить всі її проблеми: і брак грошей на ті ж подорожі, і особисту невлаштованість, і необхідність спілкування з родичами, які, за її словами, «просто вже дістали». Вона довго вибирала, куди саме переїде на ПМЖ. Величезний вибір буквально зводив її з розуму. Завжди знаходилися якісь «але» проти Америки, Канади, Австралії, Франції, Англії… То мова не той, то наявність змій у вентиляційних трубах, то віддаленість, то близькість, клімат, то рівень життя. Нарешті, вона вибрала Ісландію. І два роки марила цією країною, заочно вивчивши її вздовж і впоперек. Як саме виїхати – теж питання нериторичне. Потрібні кошти, хоча б мінімальні, потрібно знання мови, законів, особливостей. Але це мало зупиняло искательницу пригод на свої другі дев’яносто. Найголовніше, їй зовсім не хотілося нічого будувати тут: ні кар’єри, ні особисте життя, ні житло, ні відносини. Тут вже спочатку вважалося збитковим і не вартим уваги.\nГоловне нічого не планувати!\nМіла ірраціонал. Вона ненавидить будувати плани і живе так, як доведеться і як вийде. Вона вічно щось придумує, складає, шукає і радіє, як дитина, якщо їй вдається сфотографувати равлика. Вона може поділитися цією приголомшливою новиною в шість годин ранку, зовсім випустивши з виду, що ти вчора клацала по клавішах до трьох годин ночі і відповідно, дуже хочеш спати. Міла ідеалістка, вірить в любов і дружбу і плаче від перегляду «Віднесених вітром». Нам вона здається трохи дивною, тому що у неї завжди гарний настрій, навіть якщо на вулиці мерзенний дощ і всі суглоби співають реквієм по літу. Вона любить театр, постійно подумки зависає в хмарах і таємно пише вірші. Ми ставимося до неї поблажливо, вважаючи чудна, розсіяної і зовсім не пристосованої до життя. Здається, у неї немає якоїсь певної мети в житті. Вона просто живе, як уміє. І радіє з того, що має. Закінчив філфак, Міла пішла працювати в школу. Спочатку це було для неї нестерпно важко, особливо тому, що потрібно було складати плани і чітко слідувати їм і шкільною програмою, дотримуючись стандартів освіти. Їй і самій завжди важко давалася дисципліна, тому домогтися слухняності від учнів було надзвичайно важко, а часом просто неможливо. «Важкий випадок», — дружно вирішили ми і дивувалися, чому вона досі стирчить у школі і не підшукає собі щось більш спокійне і відповідне її розхристаною натурі.\nНавіщо я вам все це розповідаю? Мені хочеться зрозуміти, яка ж з філософій вірна і чи можна її застосувати до мого власного життя. Мені здається, мої подруги частково тікають від життя, прикриваючись від неї своїми щитами: одна – зайнятістю і кар’єрою, друга – вдалим заміжжям, третя – міфом про благополуччя в Ісландії, четверта – ідеалізмом і романтичної нісенітницею.\nВам хотілося б дізнатися, чим закінчилася (точніше, поки ще не закінчилася, а продовжується) історія кожної з них?\nІ до чого вони прийшли в п’ятдесят…\n• Марина досягла бажаного успіху, зараз вона співвласник великого торгового холдингу. Успішна бізнес-вумен. Вона має свій будинок , яхту, собаку і коханця, який молодший за неї на 20 років. Він симпатичний, але явний альфонс. І вона це прекрасно розуміє, знаходячи навіть якусь пікантність. Дітей завести так і не вдалося. Брати чужих – вона не вирішується. І все частіше подумує про те, щоб купити будиночок десь у Норвегії чи Данії, втекти від усіх і загубитися серед благополучних данців. Але поки це тільки мрії. Тому що кинути бізнес Марина не може, вона розуміє, що стала його рабинею.\n• Олена-прекрасна вийшла заміж вже в третій раз. Всі шлюби були вдалими, і що їй вдалося відсудити у колишніх чоловіків. У кого – частина нерухомості, у кого-то транспортний засіб. Третій чоловік – німець. Педантичний і дуже нудний. Але багатий і добрий. Вона тихо його ненавидять, але терпить. Вже 10 років. Він забезпечує її дітей від перших двох шлюбів і ніколи не наполягав на народження третьої дитини.\n• Світла, мріяла про Ісландії, зараз мешкає у Нью-Йорку, десь недалеко від Брайтон-Біч. І переїжджати не збирається. Вона працює касиром в парку розваг, а пам’ятається, колись непогано малювала. Ми спілкуємося з нею через скайп, і я отримую вичерпну інформацію про наших быдловатых співвітчизників-емігрантів, хот-догах і її удовлетворенном самолюбстві. Що за ним ховається, не знаю. Хіба тепер вона мені розкаже всю правду. На Брайтон-Біч, за сюжетом, завжди гарна погода. А може, вона й справді щаслива?\n• Міла так і працює вчителем літератури в звичайній школі з маленькою зарплатою і великим головним болем, нервуванням і плинністю. У неї є свій кабінет, обладнаний інтерактивною дошкою і комп’ютером, ціла шафа наочних посібників і книг, якими вона дуже дорожить і гордиться. Учні бувають різні. Є й ті, які займають призові місця на Олімпіадах і ходять до неї додому на чай. Є – формені негідники. У Міли двоє дітей і чоловік, звичайний інженер-будівельник. Заробляє теж небагато. Але їм, здається, вистачає. Раз у п’ять років вони вибираються в Європу. Були в Празі, Відні, навіть у Парижі. Сміються, що тепер можна і вмирати. На Брайтон-Біч, вони, звичайно, не гуляють, все більше вздовж річки Смородини, що тече неподалік від їх дачі. Я люблю до них приїжджати. Начебто животіють, грошей ні шиша, а завжди пригостять чимось смачненьким. У них Ігор іноді справжні кулінарні шедеври готує з найпростіших продуктів.\nНаївшись і наслухавшись смішних історій про школу і дітей, я часто їду додому і думав про долю своїх подруг. Кому з них живеться краще всіх? І хто по-справжньому щасливий? Я навіть не знаю…\nпопередня стаття8 березня – День здійснення бажань.\nнаступна статтяХліб викликає хронічну втому.


Правильний сніданок. Поради дієтолога | JCrocus - журнал про життя та для життя\nПереглядів - 6500\nНапевно, мало хто замислюється над тим, яким має бути правильний сніданок, що мусить входити до його складу обов"язково, та від чого варто було б відмовитися. Сьогодні ми спробуємо дати відповіді на всі ці запитання, поспілкувавшись із дієтологом Світланою Давидовою.\nНайважливіший прийомом їжі – це сніданок. Поживний, добре збалансований ранковий прийом їжі запустить метаболізм і додасть енергії. Безумовно, правильний сніданок корисний для організму. Це відомо всім, проте мало хто дійсно знає, із чого повинен складатися корисний сніданок для правильного початку дня!\nСніданок повинен включати продукти, як мінімум, трьох харчових груп із чотирьох можливих. Поживність ранкового прийому їжі має становити чверть або навіть третину від денної норми. Якщо виходить так, що сніданок – це ваш єдиний прийом їжі вдома, він мусить містити достатню кількість клітковини, вітамінів і мінералів.\nБуде чудово, якщо у ваш щоденний сніданок входитимуть овочі або фрукти у вигляді свіжих соків, салати, натуральні плоди. Кращі ранкові напої – сік, молоко, кефір або йогурт. Можна випити склянку молока зниженої жирності, який-небудь кисло-молочний напій або молочний коктейль. Якщо ви не можете відмовитися від кави, обирайте заварну і не надто міцну, а від розчинної краще взагалі відмовитися. Але не забувайте, що не можна пити натщесерце міцний чай або каву, оскільки ці напої – потужні стимулятори шлункової секреції. Якщо регулярно отримувати порцію кофеїну або таніну на голодний шлунок, можна спровокувати захворювання шлунково-кишкового тракту.\nМаксимальне почуття ситості дають каші, мюслі, хліб грубого помелу, банан – це так звані повільні вуглеводи, на розщеплення яких організм витрачає багато часу. Споживаючи що-небудь із цього списку на сніданок, ви не встигнете зголодніти до обіду. Однак хочу відразу вас застерегти: каші швидкого приготування проходять додаткову технологічну обробку. Механічним способом із них «видаляють» більшу частину вітамінів. Краще обирати прості каші. Між іншим, вівсянка дрібного помелу (можна звичайний геркулес подрібнити у блендері), якщо попередньо залити її гарячою водою, вариться всього 3 хвилини.\nБілковою складовою сніданку можуть бути яйця або шматочок відварного м'яса, птиці чи риба. Це набагато корисніше, ніж улюблена всіма ковбаса і шинка.\nБажано, щоб сніданок був не надто гарячим (температура не вище 30-40 ° С), оскільки така їжа погано засвоюється організмом. Бутерброд із ковбасою або тост із джемом – це теж не кращий варіант, як і круасан, щедро намащений вершковим маслом. Якщо ви не можете обійтися без варення, солодощів чи вершкового масла, то хоча б обмежте їх споживання. Використовуйте їх не замість сніданку, а як десерт.\nЧи треба пити воду за годину до сніданку?\nНеобхідно випивати склянку води приблизно за одну годину до сніданку (можна за 30 хв.). Вода «промиває» шлунково-кишковий тракт, активізує його і готує до роботи. Також ця кількість рідини усуває брак вологи після довгої перерви на сон.\nЧи можна споживати на сніданок м'ясо?\nМожна споживати на сніданок м'ясо. Протеїни, які містяться у ньому, переробляються повільно. Енергія витрачається повільніше, а отже, її вистачає на довгий час. Звичайно, якщо ви замість кави з'їсте величезний шматок м'яса, то ви навряд чи відразу відчуєте прилив енергії, проте запас сил в організмі буде відновлено. Аналогічна ситуація і з рибою. Якщо вас чекає важкий робочий день, то краще з'їсти шматок риби, ніж макарони або хліб.\nА як щодо фруктів на сніданок?\nНеобхідно пам'ятати, що свіжий фрукт, – відмінний «замінник» десерту. Наприклад, хочете з'їсти вранці щось солодке – оберіть правильні фрукти: сушені фініки, інжир або курагу.\nА от замінювати фрукти соками не варто, навіть якщо це фреш. Сік з пакета містить занадто велику кількість цукру, а фреш, до складу якого входять вітаміни, не містить клітковини, яка необхідна для травлення. Щоб уникнути бродіння у шлунково-кишковому травному тракті, фрукти треба їсти за 30 хв. до сніданку або через годину-півтори після нього.\nЗдоровим людям, які не мають серйозних проблем зі шлунком, ягоди і фрукти краще їсти у перерві між їжею, наприклад, через годину після сніданку чи обіду. Людям із поганим травленням і зниженою кислотністю шлункового соку – приблизно за 30 хвилин до сніданку. А от тим, у кого підвищена кислотність, деякі фрукти потрібно вживати вкрай обережно це, до прикладу, смородина, вишні та кислі яблука. Якщо вже й вживати їх, то лише через 20-30 хвилин після їжі. Інакше фруктові кислоти підвищать і без того високу кислотність шлунку, а це – пряма дорога до загострення гастриту і виразки.\nГотуйте лише правильні та смачні сніданки і будьте здорові!


Добровільний продаж. Редукціон. Комплекс, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вулиця Сормівська, 6 - setam.net.ua\nДобровільний продаж. Редукціон. Комплекс, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вулиця Сормівська, 6\nНомер лоту: 488685\nДата закінчення подання заявок: 11 Серпня 2021 09:00\nСтартова ціна: 3 404 800.00 грн.\nГранична вартість: 340 480.00 грн.\nГарантійний внесок: 34 048.00 грн.\nКрок аукціону: 34 048.00 грн.\nДонецька обл., м. Маріуполь, вулиця Сормівська, 6\nДата публікації: 23 Липня 2021 11:16\nЗ можливістю зниження початкової вартості до граничного рівня, що становить 340 480 (Триста сорок тисяч чотириста вісімдесят) грн, 00 коп.\nКомплекс, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вулиця Сормівська, 6.\nЗагальна площа 3404,8 кв.м.; - основна будівля (будівля адміністративно-побутового корпусу), підвал, прибудови, А-3, А/п, П-1, З-1, М-1, загальна площа 2531,4 кв.м.; - основна будівля, Б-1, загальна площа 9,0 кв.м.; - основна будівля, В-1, загальна площа 47,7 кв.м.; - основна будівля, Г-1, загальна площа 95,3 кв.м.; - основна будівля, Д-1, загальна площа 181,1 кв.м.; - основна будівля, Е-1, загальна площа 52,3 кв.м.; - основна будівля, Р-1, загальна площа 158,9 кв.м.; - основна будівля, С-1, загальна площа 33,2 кв.м.; - основна будівля, Т-1, загальна площа 78,9 кв.м.; - основна будівля, прибудова, У-1, У1-1, загальна площа 109,1 кв.м.; - основна будівля, Ф-1, загальна площа 48,4 кв.м.; - основна будівля, Ч-1, загальна площа 44,9 кв.м.; - основна будівля, майданчик, Щ-1, щ, загальна площа 10,1 кв.м.; - основна будівля, Ц-1, загальна площа 4,5 кв.м.; - навіс, Ж-1; - навіс, Х-1; - навіс, Н-1.\nРеєстраційний номер лота: 488685\nУчасник 1\tВідхилено - несплата гарантійного внеску 24 Липня 2021 22:23:58\nКонтактні дані особи для ознайомлення з майном: Дмитро Федорович, 050-392-56-58\nДля участі в електронних торгах, необхідно: 1.Зареєструватися в системі; 2. Подати заявку на участь в електронних торгах з особистого кабінету учасника торгів. 3.Сплатити гарантійний внесок. Розмір гарантійного внеску становить 1 % від стартової ціни лоту. Винагорода організатору не входить у ціну продажу і сплачується окремо. Винагорода організатора 1 %. 4.При реалізації зобов'язань надати організатору документи (свідоцтво і ліцензія) в письмовій формі завірені належним чином печаткою і підписом керівника, що підтверджують статус фінансової установи.\nМихалевич Дмитро Федорович


Полтавська ОДА: вулицю Шевченка у Полтаві треба розвантажити - 0532.ua\nПолтавська ОДА: вулицю Шевченка у Полтаві треба розвантажити\n10:34, 16 жовтня 2013 р.\nДиректор департаменту транспорту та інфраструктури Полтавської ОДА прокоментував ситуацію із завантаженістю автотранспортом однієї з центральних вулиць\nДиректор департаменту транспорту та інфраструктури облдержадміністрації Віктор Шадчнєв, відповідаючи на питання журналістів, порушив тему перевантаження центральної частини міста. Зокрема, це вулиця Шевченка в районі колгоспного ринку. Вирішення проблеми чиновник бачить у перенесенні зупинки приміського транспорту.\n— Ніде в Європі, куди зараз прямує країна, немає такого, щоб приміський транспорт зупинявся в центрі міста. Я розумію, що багато людей звикли доїжджати зі своїх сіл одразу в центр Полтави, але це сильно утруднює автомобільний рух на центральних вулицях. Проїзд у приміському транспорті вже і так зменшили на 2 гривні, то приміські жителі можуть їх витратити на проїзд містом. Треба поважати і не створювати зайвих труднощів полтавцям, які регулярно проїжджають у центрі. Мені, зокрема, ніде машину припаркувати поблизу ринку.\nНа питання журналістів щодо АС-2, де директор працює касиром, Віктор Миколайович зазначив, що це був тимчасовий «кадровий голод», а тепер автостанція повністю укомплектована і щодня пропускає не менше 700 рейсів.\nТакож він обіцяв якнайшвидше вирішити проблему зупинки приміського транспорту на Шевченка, де на одній з платформ люди змушені очікувати свій транспорт на проїжджій частині.


Російська мрія “повоювати” з американцями за Крим збувається – Військовий навігатор України\nВ ході захоплення Криму кремлівська пропаганда вселяла населенню, що Москва веде війну проти США, а не проти “братскава” українського народу. Російське керівництво, сп’яніле анексією, наполегливо домагалося жорсткого протистояння з американцями. Через чотири роки Кремль таку конфронтацію отримав.\nДиректор ЦРУ Майк Помпео, який претендує на посаду Державного секретаря США, заявив на слуханнях у Сенаті, що не визнає російську анексію Криму. “Я буду битися, щоб цього не сталося. Це рішення президента, але так, такий крок був би абсолютно неприйнятним”, – сказав американський чиновник. Глава розвідувального відомства заявив, що підтримує надання Україні летальної зброї і погоджується з тим, що санкції проти Росії через її агресію в Україні повинні залишатися в силі, поки Москва не припинить агресію і не виконає Мінські домовленості.\nЯкщо перевести політичну дискусію на “звичайний” мову, то в Сенаті Майку Помпео поставили запитання: “Чий Крим?”. Тема анексованого півострова входить до переліку “лакмусових” питань для американського істеблішменту. І це дуже погана новина для російського керівництва і особисто президента Владіміра Путіна. Іронія ситуації в тому, що Кремль, починаючи з весни 2014 року, наполегливо домагався саме такого розвитку подій. Захоплення українського півострова, спроби створення “Новоросії” та подальшу ліквідацію української державності Москва пояснювала необхідністю захисту від США і НАТО. Росіянам, які мріють про велич “русского міра”, було заявлено, що вони воюють не з “якоюсь там Україною”, а зі світовим гегемоном в особі Сполучених Штатів. Насправді, ніякої війни з американцями в Кремлі не планували. Більш того, вони боялися такого розвитку подій. Сам факт того, що Путін відверто брехав з приводу Криму, кілька разів “змінював свідчення”, говорить про те, що в березні 2014 року росіяни побоювалися різкої реакції Вашингтона. Вони прикрилися кримською “самообороною” на той випадок, якщо американці і європейці відразу перейдуть від консультацій до дій.\nНа початку анексії Вашингтон і Брюссель вибрали дещо “м’який” варіант: санкції були введені проти олігархів з найближчого оточення Путіна. Російська економіка в цілому не постраждала. Чому було обрано саме такий варіант – тема для окремої розмови. Коротко можна зазначити, що американці намагалися зберегти єдність з європейцями, а в Євросоюзі далеко не всі хотіли йти на конфлікт з Москвою. Більш того, частина європейських еліт була готова закрити очі на Крим, як раніше вони закрили очі на кремлівські витівки в Грузії. Тому навесні 2014 року було прийнято компромісне рішення: ввести косметичні санкції і далі стежити за розвитком подій, паралельно виробляючи спільний план дій.\nРосійська влада розцінили таку “нерішучість” як запрошення до подальшої агресії. Причини неадекватної оцінки ситуації, на думку деяких російських експертів, полягають в тому, що кремлівське начальство мислить, як “підлітки з підворіття”. Мовляв, є американські і європейські “простаки”, а є круті московські хлопці, які можуть Крим хвацько “віджати”, частину Донбасу окупувати, Сирію розбомбити, в іноземні вибори втрутитися тощо. При цьому на всі претензії можна відповідати “нас там нєт” або “нічєво нє дакажітє!”. Типова поведінка міських напівкримінальних субкультур. Влада і особисто Путін відрізали собі дорогу до будь-якого компромісу. У США і ЄС безліч разів переконувалися, що в Кремлі сидять абсолютно недоговороздатності персонажі. Питання не в тому, обдурять росіяни чи ні, а в тому, коли вони це зроблять.\nСхоже, історія з отруєнням в Солсбері колишнього російського розвідника Сєргєя Скрипаля та його дочки Юлії, а також хімічна атака в сирійській Думі стали останньою краплею. Далі ситуація може розвиватися за таким сценарієм. Спочатку росіян попросять піти з Сирії. Якщо вони стануть опиратися – отримають чергову порцію жорстких санкцій. Днями влада США показала, що трапиться з російською економікою, якщо Кремль і далі буде вести себе по-хамськи. Потім росіянам запропонують залишити окуповані райони Донбасу. У казки про “нас там нєт” вже ніхто не вірить. Москва не зможе нескінченно довго блокувати процес, зловживаючи правом вето в Радбезі ООН. Є законні підстави, щоб обмежити її можливості. У частині 3 статті 27 п’ятого розділу Статуту ООН зазначено, що “сторона, котра бере участь в суперечці, повинна утриматися від голосування” в Радбезі при прийнятті рішення. Український МЗС звернув на це увагу. Російські дипломати у відповідь влаштували істерику, звинувативши Київ і Захід в тому, що ті нібито хочуть “розвалити” систему міжнародних відносин.\nУ Москві нервують, тому що розуміють: російська економіка стоїть на краю прірви; прикривати сирійського диктатора Башара Асада і фейкові “республіки” Донбасу нескінченно довго не вийде. Їх все одно доведеться здати, але заковика в тому, що на Заході Путіну ніхто не вірить і не боїться. Американці і європейці дружно проігнорували його недавні ядерні погрози. Отже, всі спроби виторгувати собі якийсь втішний приз у вигляді Криму свідомо приречені на провал. Після Сирії і Донбасу настане черга анексованого півострова, з якого і почалася політична “війна” Москви проти Заходу. На той час російська економіка буде голосно тріщати під вантажем санкцій, а військові погрози Кремля зможуть викликати лише посмішку: в Кремлі ж мріяли “паваєвать” з американцями за Крим. Тепер їх мрія збулася.\nСергій Стельмах, кримський політоглядач (ім’я та прізвище автора змінені з метою безпеки)\n*Інформація публікується з відкритих джерел. https://ru.krymr.com/\nTags:анексія Криму Крим Росія США


Експорт харчової продукції повинен відповідати тренду екологізації - ХАРЧОВІ ТЕХНОЛОГІЇ\nЕкспорт харчової продукції повинен відповідати тренду екологізації\nЛип 28 10:40, 2021 snb 85 екологізація, експорт, Зелений курс, харчова продукція\nУкраїнський експорт харчової продукції повинен відповідати екологічним трендам. Така думка голови «Української асоціації бізнесу та торгівлі» Дмитра Лося.\nЗагальносвітовий тренд в експорті, який повинна враховувати Україна\n“Україна, як і інші країни-учасниці «Европейського зеленого курсу», перебуває у пошуках рішення щодо збалансованої системи фінансування усіх необхідних змін, які стосуються екологізації продукції АПК.\nТаку заяву зробив голова «Української асоціації бізнесу та торгівлі» (UBTA) Дмитро Лось під час публічного обговорення у рамках діалогу «Трансформація продовольчих систем: український контекст» на тему: «Дружнє до навколишнього середовища виробництво».\nЗа його словами, питання екологізації продукції вже виросло з локальноєвропейської дискусії до всесвітнього масштабу. Тому можна зробити висновок: куди б Україна як країна-експортер не прямувала, практично всюди на нашу продукцію будуть очікувати нові норми та правила.\n«Ці правила будуть стосуватися гуманного ставлення до тварин, а також упаковки, норм виробництва і навіть шляхів доставки товару. Тому зараз дуже важливо підготуватися до змін, яких уникнути буде неможиво.\nАле яким чином будуть фінансуватися ті зміни, які вимагає виробництво під час адаптації до імплементації «Зеленого курсу» . Це питання український бізнес достатньо чітко ставить вже сьогодні», — зазначив Дмитро Лось.\nУмови політики екологізації слід адаптувати до українських реалій\nКліматичні зміни, які останнім часом досить помітні в Україні та у світі, пов’язані з досисть активною експлуатацією природних ресурсів людиною. Під егідою Міністерства аграрної політики і продовольства України, Міністерства економіки України та за підтримки Продовольчої та Сільськогосподарської організації ООН створено програму заходів «Національні діалоги». Завдання програми — окреслити потенціал країни та виклики щодо розвитку продовольчих систем в Україні у контексті світових трендів.\nЗа словами координатора FAO UN із зв’язків з Урядом і донорами в Україні Михайла Малкова, для України дуже важливо долучитися до ініціативи «Європейського зеленого курсу». Саме цей напрям є загальносвітовим трендом. Тут слід врахувати, що ми маємо позитивні напрацювання та унікальну специфіку. Тому умови цієї політики повинні бути не скопійованими, а адаптованими до українських реалій.\nЧитайте також: Продукція, вигтовлена в інноваційних термокамерах AUTOTHERM – не тільки вільна від бензопірену, безпечна для людини та для навколишнього середовища, в якому вона живе.


У людський мозок можна "завантажувати" несправжні спогади та видаляти їх - Новини Здоров’я\nУ людський мозок можна "завантажувати" несправжні спогади та видаляти їх\n24 березня 2021 , 15:07 - Читать новость на русском\nЯк працюють помилкові спогади / Кадр з фільму "Той, хто біжить по лезу 2049"\nГрупа вчених провела експерименти над людською пам'яттю. Дослідники виявили, що людям можна як і насаджувати помилкові спогади, так і стирати їх.\nПомилкові спогади – це спогади про місця або події, яких ніколи не було. Попередні дослідження показали, що помилкові спогади можуть виникати природним чином через сигнали, які розум використовує для створення спогадів про події, що могли статися, але не сталося.\nТакож попередні дослідження показали, що за допомогою певних психологічних прийомів можна насаджувати помилкові спогади інших людей. Такі методи іноді використовують у кримінальних процесах, аби підштовхнути можливих свідків до спогадів про речі, яких не відбувалося.\nПід час нового дослідження вчені спробували нав'язати помилкові спогади 52 добровольцям. Для цього психологи вигадали правдоподібні історії з дитинства учасників і змішали їх з подіями, які відбулися насправді.\nПотім дослідники підтвердили помилкові спогади, попросивши батьків добровольців заявити, що вони таки були.\nВпродовж декількох сеансів багато добровольців прийшли до висновку, що розповіді були правдою. А деякі навіть почали їх "розвивати" у власних спогадах.\nЯ дослідники стирали помилкові спогади зі свідомості добровольців\nУчасників попросили визначити джерело спогаду.\nПотім вчені пояснили добровольцям, що іноді можуть виникати помилкові спогади, особливо, якщо людей просять згадати їх кілька разів.\nПісля декількох сеансів дослідники виявили, що добровольці почали втрачати спогади, які вони створили про неправдиву подію.\nЗгодом вчені запросили тих самих добровольців через рік і виявили, що 74% тих, хто створив помилкові спогади, втратили їх або просто перестали в них вірити.\nПсихологія Здоров'я Новини Здоров’я Новини Здоров’я дослідження Мозок Новини про психологію


16 грудня у міській раді відбулось засідання координаційної ради при міському голові з питань національно-культурних товариств м. Вінниці, де було підведено підсумки їх діяльності та сформовано перелік питань, які стосуються організаційної та культурної роботи національних меншин.\nСеред наболілих питань, які піднімались учасниками засідання, була проблема зависокої орендної плати приміщень, де розташовані національно-культурні товариства. Деякі з них таких приміщень не мають взагалі. Мер підтримав ідею створення Центру національних спільнот на другому поверсі кінотеатру «Родина», який дотепер не використовувався. Залишилось з'ясувати, в якому стані це приміщення.\nУпродовж року представники 25 національно-культурних товариств Вінниці брали активну участь у проведенні загальноміських свят та культурних заходів, проводили різноманітні виставки та фестивалі національних культур тощо. Крім того, за ініціативою представників національних меншин та за підтримки міського голови Володимира Гройсмана, у Вінниці встановлювались пам'ятні барельєфи видатним особистостям, які зробили вагомий внесок в історію нашого краю.\nДо 65-річниці Дня Перемоги голова Вінницької обласної організації «Російсько-український культурно-просвітницький центр «Співвітчизники»» Олег Кадочніков запропонував встановити ще один барельєф російському письменнику-фронтовику Віктору Астаф'єву, який брав активну участь у визволенні Вінниці під час Великої Вітчизняної війни. Очільник міста Володимир Гройсман підтримав цю пропозицію, а також ідею щодо здійснення пільгових телефонних розмов та поштових послуг до Дня Перемоги вінницьким ветеранам. Мер також погодився із пропозицією вивчення російської мови у дошкільних навчальних закладах та читання російських казок, якщо батьки матимуть на те бажання. І навів приклад СЗОШ №12, де з ініціативи батьків цьогоріч для учнів було введено гурткові заняття з вивчення польської мови.


Побили та зачинили в підвалі: поліція Буковини розслідує розбійний напад на подружжя - відео | Новини\nСьогодні, 20 листопада, двоє невідомих проникли у житло подружжя та вчинили розбійний напад, вимагаючи кошти.\nНа спецлінію «102» надійшло повідомлення від голови Луковецької сільської ради, що двоє невідомих осіб в масках проникли до житла 53-річного чоловіка та 55-річної дружини села Луковиця Глибоцького району Чернівецької області застосовавши фізичну силу вимагали у потерпілих грошові кошти.\nПобивши власника та його дружину, яку в подальшому зачинили у підвалі, зловмисники пригрожували йому та почали вимагати гроші. Чоловіку вдалося втекти та покликати на допомогу. У цей час нападники не заволодівши цінними речами та коштами з місця події зникли.\nНа місце події одразу виїхало керівництво обласного управління Нацполіції, слідчо-оперативні групи ГУНП та Глибоцького відділення поліції, управління карного розшуку, кінологи, а також криміналістична лабораторія. Поліцейські відпрацьовують район вчинення злочину. Проводиться огляд місця події, подворовий обхід прилеглої території, встановлюються й опитуються можливі свідки та очевидці.\nНа пошуки зловмисників орієнтовано особовий склад усіх підрозділів поліції області. Потерпілих доставлено до лікарні швидкої медичної допомоги міста Чернівці з тілесними ушкодженнями. За вказаним фактом слідчі внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 3 статті 187 (Розбій) Кримінального кодексу України.\nЧитайте також: який сьогодні день: факти про 20 листопада для буковинців.\n#поліція #порушення #зловмисники #крадіжка #розбій


Авіакомпанії, що пропонують квитки на рейси до аеропорту Юма Інтернешнл\nНижче наведено список авіакомпаній, що здійснюють рейси до аеропорту Юма Інтернешнл. Тут можна переглянути інформацію про маршрути авіакомпаній, що здійснюють рейси до аеропорту Юма Інтернешнл, порівняти ціни бюджетних і традиційних авіакомпаній, що виконують авіаперевезення до аеропорту Юма Інтернешнл, та забронювати авіаквитки, клацнувши на посилання нижче\nЗа допомогою служби Skyscanner також можна знайти найдешевші авіаквитки до аеропорту Юма Інтернешнл (із сотень авіакомпаній, включаючи Delta, American Airlines, United) без вказання конкретних дат і пунктів призначення. Саме тому це найзручніший веб-сайт для пошуку дешевих квитків для вашої подорожі.\nЩоб забронювати дешевий квиток до Юма Інтернешнл, виберіть потрібний рейс у списку рейсів до аеропорту Юма Інтернешнл нижче або клацніть на посилання збоку на сторінці, щоб переглянути додаткові відомості про рейс. Щоб почати новий пошук авіаквитків, скористайтесь елементами керування вище.\nЦіни на квитки до Юма Інтернешнл\nДешеві авіаквитки до Юма Інтернешнл\nДешеві авіаквитки з Юма Інтернешнл\nАеропорт міста Юма Інтернешнл


2. Особливі умови діяльності органів внутрішніх справ в умовах надзвичайної обстановки : Теорія управління в органах внутрішніх справ : Библиотека моих книг\n2. Особливі умови діяльності органів внутрішніх справ в умовах надзвичайної обстановки\nЦілий ряд вчених, які вивчають питання діяльності органів внутрішніх справ у умовах надзвичайної обстановки надають наукове обґрунтоване формулювання надзвичайної обстановки для органів внутрішніх справ. Це така обстановка, при якій виникають явища та випадки соціального (криміногенного і некриміногенного) природного, біологічного, техногенного іншого походження, характеризуються працівниками за ступенем загрози для умов громадського життя.\nТакій обстановці властиві певні ознаки:\n- порушується нормальний (звичний) ритм життя конкретної території;\n- створюється загроза порушення громадського порядку та громадської безпеки;\n- виникає загроза для життя багатьох людей та їх загибель;\n- заподіюються (чи може бути заподіяна) шкода державним органам, а також особам та майновим інтересам громадян;\n- створюються сприятливі умови для активізації злочинних елементів;\n- може виникнути загроза цілісності конституційного ладу та суверенітету України.\nПоняття надзвичайної обстановки для органів внутрішніх справ слід розглядати у співвідношенні з поняттям особливих умов діяльності органів внутрішніх справ, які виникають унаслідок такої обстановки, оскільки вони невіддільні.\nОсобливі умови для органів внутрішніх справ — це такі умови, при яких виникає вкрай необхідна потреба здійснення правового, організаційного, тактичного та іншого характеру, їх ресурсного забезпечення з тим, щоб в нормальний час та з меншими витратами нормалізувати надзвичайну обстановку.\nПри вирішенні цих питань необхідно:\n- спеціальне нормативне регулювання та розподіл повноважень;\n- встановлення спеціального правового режиму;\n- створення нових структурних утворень;\n- залучення додаткових сил та засобів;\n- створення більш досконалих систем спеціального управління та зв’язку;\n- проведення за необхідності спеціальних операцій.\nЯкщо ознаки надзвичайної обстановки не потребують більш розширеного тлумачення, то розгляд питання особливих умов діяльності органів внутрішніх справ потребують визначення деяких деталей.\n1. Соціальне нормативне регулювання та розподіл повноважень\nНа випадок виникнення чи наступу надзвичайної обстановки, викликаної причинами соціального (кримінального та некримінального), природного, біологічного, техногенного та іншого характеру вищими законодавчими органами державної влади України видані законодавчі та нормативні акти, або при необхідності вносяться ті чи інші зміни. Нині це регламентовано відповідними законами, постановами Кабінету Міністрів України, наказами МВС України про діяльність органів внутрішніх справ в особливих умовах.\n1) Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 р.;\n2) Закон України «Про правовий режим надзвичайного стану» від\n3) Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від\n4) Закон України «Про оперативно-розшукову діяльність» від 18.02.1992 р.;\n5) Закон України «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру» від 08.06.2000 р.;\n6) Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб»\n7) Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про оборону України» від 05.10.2000 р.;\n8) Постанова Кабінету Міністрів України від 15.07.1998 р. № 1099 «Про порядок класифікації надзвичайний ситуацій»;\n9) наказ МВС України № 1268 від 07.12.2002 р. «Про затвердження Постанови про оперативний штаб МВС України та складу оперативного штабу»;\n10) наказ МВС № 230 дек від 27.04.2001 р. «Про затвердження Постанови про заходи органів, підрозділів внутрішніх справ, частин ВВ щодо розшуку і затриманню озброєних та інших злочинців, які становлять підвищену суспільну небезпеку»;\n11) наказ МВС України № 443 від 31.05.1999 р. «Про затвердження постанови про дії ОВС при ліквідації масових безпорядків».\nНаявна нормативна база, дозволяє на законодавчі базі розробити необхідні документи, готувати до дій особовий склад, діяти при ліквіда\nції наслідків надзвичайних ситуацій і мати відповідний правовий захист учасників цих дій.\nНормативні відомчі документи МВС регламентують діяльність різних апаратів ОВС, стройових та спеціальних підрозділів міліції, внутрішніх військ, учбових закладів системи МВС України.\nУ таких документах МВС розподіляє повноваження підрозділів органів внутрішніх справ з тим, щоб уникнути їх дублювання, неякісного та несвоєчасного виконання.\n2. Особливості, що пов’язані зі спеціальним правовим режимом\nПри окремих випадках надзвичайної обстановки встановлюється\nспеціальний правовий режим. Це робиться для відновлення порушеного громадського порядку, захисту населення і його здоров’я, надання допомоги потерпілим та забезпечення необхідних умов для переходу до нормального життя.\nСпеціальний правовий режим встановлюється державою виданням спеціальних нормативних актів, пов’язаних з особливостями тієї чи іншої надзвичайної обстановки. Управлінська діяльність органів внутрішніх справ здійснюється в суворій відповідності з цими документами та включає в себе перелік спеціальних нормативних заходів, спрямованих на виконання завдань, що позначені в правових документах цього періоду.\n3. Створення нових інструктивних утворень\nДля забезпечення готовності та ефективності дій органів внутрішніх справ у особливих умовах створюються додатково штатні та позаштатні структурні утворення, зведені підрозділи для безпосередніх дій.\nСтворюються, як правило, спеціальні зведені позаштатні загони, угру- пування яких комплектується особовим складом органів внутрішніх справ, внутрішніх військ, учбових закладів системи МВС України. В основі нових структурних утворень — оперативне шикування, бойовий порядок особового складу при ліквідації наслідків надзвичайної ситуації. Відповідними наказами МВС України визначаються ці елементи, їх склад, екіпіровка і завдання.\n4. Залучення додаткових сил та засобів\nДля успішного вирішення завдань, що виникають у надзвичайній обстановці, залучаються сили та засоби сусідніх, а в містах — всіх органів внутрішніх справ, внутрішніх військ, учбових закладів системи МВС України, громадськості, а в випадках визначених Законами України — підрозділи і загони МНС, підрозділи і частини Збройних сил й інших структурних підрозділів, їх кількість визначається згідно з попередніми розрахунками та заздалегідь погоджується.\n5. Створення більш досконалих систем спеціального управління та зв’язку\nДля забезпечення ефективних дій органів внутрішніх справ у надзвичайній обстановці, управління силами і засобами, координації дій всіх сил, які залучаються до ліквідації її наслідків, створюються спеціальні пункти управління (оперативні штаби), наказами МВС визначається порядок їх роботи, функції, права та обов’язки при управління силами та засобами. Встановлюється особлива система зв’язку з застосуванням наявних і додаткових технічних засобів.\n6. Проведення за необхідності спеціальних операцій\nПри ліквідації надзвичайних ситуацій викликаних соціальними явищами криміногенного характеру, та відповідності до нормативних документів МВС можуть проводитись спеціальні операції. Зміст спеціальних операцій, підготовка сил і засобів, тактика дій елементів бойового порядку (груп оперативного шикування) визначаються відповідними документами за тою чи іншою надзвичайною обстановкою.\nІз розглянутих вище питань можна визначити основні завдання органів внутрішніх справ при діях в особливих умовах.\nВиходячи з Положення про МВС України від 24.12.2001 р. і Закону України «Про міліцію» та іншого законодавства основними завданнями ОВС в особливих умовах є:\n1) організація і здійснення заходів щодо врятування людей, охорона їхньої безпеки, забезпечення громадського порядку, збереження майна в разі стихійного лиха, аварій, пожеж, катастроф та ліквідація їх наслідків;\n2) участь у проведенні карантинних заходів під час епідемій і епізоотій;\n3) забезпечення громадського порядку під час проведення масових заходів;\n4) участь в ліквідації наслідків на об’єктах, що охороняються МВС;\n5) ліквідації масових заворушень в населених пунктах і участь в ліквідації масових заворушень в закладах виконання покарання або ізоляторах тимчасового затримання органів внутрішніх справ;\n6) участь у визволенні захоплених заручників злочинними угрупованнями або злочинцями;\n7) забезпечення високої бойової та мобілізаційної здатності ОВС, військ для участі в забезпечення режиму воєнного та надзвичайного станів у разі його оголошення на території України або в окремих місцях;\n8) участь у територіальній обороні в районах розміщення об’єктів, які охороняються.


Афіша Visti.news 29.08.2018\nЮвілей — це не просто свято, а й привід підбити підсумки та розпочати щось нове. На 90-й сезон у Харківської філармонії заплановано чимало концертів і проектів, а також — відкриття великого залу, реконструкція якого триває вже понад 10 років.\nВідкриватиме концертний сезон симфонічний оркестр 4 вересня. Для цієї події програма підібрана ефектна й зі смаком: вперше у Харкові прозвучить Симфонія №1 Ігоря Стравінського. Це ранній твір композитора, який не часто можна почути не лише на українських, але й на світових сценах.\nСимфонія №1 написана 25-річним композитором в 1907 році й стала його першим твором для симфонічного оркестру. За словами музикознавців, в ній ще немає зухвалих модерністських пошуків, притаманних творчості Стравінського, проте помітний вплив Чайковського й Римського-Корсакова. Твір мелодійний, виразний і класичний за своїм стилем.\nНа відкритті сезону в Харківській філармонії виступатиме піаніст Віталій Самошко — харків’янина, який давно проживає в Бельгії. Він — єдиний український музикант, що став переможцем конкурсу королеви Єлизавети. Такий успіх можна порівняти з отриманням премії «Оскар» для кінематографістів.\nСамошко виконає Третій концерт Рахманінова для фортепіано з оркестром. Саме цей твір — з глибокою та зрілою рахманіновською лірикою у поєднанні з напруженими драматичними контрастами — приніс перемогу молодому піаністові під час конкурсу королеви Єлизавети в 1999 році.\nНаступного дня, 5 вересня, Харківська філармонія пропонує взяти участь у майстер-класі: французький композитор і піаніст Фабріс Ульрі поділиться з музикантами та усіма охочими особисто розробленою методикою імпровізації. Вхід на захід вільний, Ульрі працюватиме з перекладачем.\nДиректор Харківської філармонії Юрій Янко обіцяє багато цікавого в новому концертному сезоні. «Світ довкола нас стрімко змінюється, й ми теж повинні крокувати вперед», — вважає маестро. Серед таких кроків є проекти філармонії, пов’язані з синтезом мистецтв. Зокрема, 7 вересня відбудеться концерт 100 років кіномузики, на якому лунатимуть мелодії з фільмів у виконанні симфонічного оркестру, а також демонструватимуть одну зі стрічок німого кіно у супроводі тапера. Вже не перший рік відображатиме в музиці те, що відбувається на екрані, піаніст і композитор Володимир Соляников.\nНа цьому «Кіно в філармонії» не закінчується. У суботу, 22 вересня, вперше на сцені філармонії поєднають музику, кіно та театр. На глядачів чекає прем’єра фільму «Сторонній» за однойменним романом А. Камю, гра акторів «Театру на Жуках» та виступ симфонічного оркестру.\nСинтез мистецтв, а також зухвалі експерименти стали візитівкою фестивалю «Імпреза». Проект, який з’явився у Харківській філармонії всього півтора роки тому, вільно поєднує в концертах, наприклад, сучасну хореографію та музику Бароко, вірші Жадана з «Історією солдата» Стравінського, пропонує зустрічі з сучасними композиторами (Алла Загайкевич, Олександр Маноцков). Проходитиме фестиваль і в новому сезоні.\nМинулого року Харківська філармонія розпочала цикл концертів-лекцій музикознавиці Любові Морозової. Вже 29 вересня Юлія Ніколаєвська підхопить починання і презентує авторський цикл «Piano 119: гід по фортепіанній музиці ХХ-ХХI століть». Перший концерт циклу присвячено початку ХХ століття (1900-1930 рр.). В програмі — ключові твори для фортепіано цього періоду.\nЗазначимо, що 15 вересня у філармонії проходитиме проект «Ніч історії Харкова». «Будемо приймати гостей. Усі наші служби й усі співробітники будуть робити так, щоб кожен відчував себе комфортно під час «Ночі історії Харкова» й інших заходів», — підкреслив Юрій Янко. Він нагадав, що через реконструкцію змінилося місце входу до органної зали та кас — потрібно пройти повз звичний вхід для відвідувачів та обійти будівлю філармонії справа за вказівниками.\nАртистки хору міланської опери La Scala дадуть благодійний концерт у ХНАТОБі під час трієнале «4 Блок» та Дантеfest2018 (25.04)\nПрем’єра в ХНАТОБі! 2 дні на великій сцені славетні “Паяци”\nУ Харкові ARTEM PIVOVAROV виступить у клубі Місто (15.06)\nУ Харкові поставили захоплюючу виставу для дітей “Тараканище” (10.03)\nГрупа OPEN KIDS у Харкові представляє яскраве вокально-танцювальне шоу\nЛегенда світового року, група NAZARETH у Харкові (10.04)


Види тлумачення норм міжнародного права <!-header->\nГоловна Міжнародне Застосування норм міжнародного права Види тлумачення норм міжнародного права\nВиди тлумачення норм міжнародного права\nВиди тлумачення прийнято розрізняти по суб'єктах тлумачення. Найбільш авторитетним автентичне тлумачення є, тобто таке, що здійснюється самими сторонами. Його результати мають таку ж силу, як і сама норма; вони оформляються у ясно вираженому вигляді (договір, декларація, комюніке) або знаходять відображення в узгодженої практиці.\nВсі важливішими суб'єктами тлумачення виступають міжнародні органи та організації. Серед них судові органи - Міжнародного Суду ООН, арбітражі. Нерідко в самих договорах міститься постанову про те, що в разі суперечки про розуміння договору він передається на розгляд суду або арбітражу.\nСудове тлумачення є обов'язковим лише для сторін і тільки у даній справі. Проте тлумачення, що здійснюється таким органом, як Міжнародного Суду, активно використовується як додатковий засіб тлумачення в міжнародній практиці.\nОсобливо значна діяльність інтерпретаційні організацій по відношенню до власних статутів. Вона дозволяє пристосовувати ці акти до новим умовам. Посадовці міжнародних організацій підкреслюють значення такого роду тлумачень. Вельми показово в цьому плані прийняття Генеральною Асамблеєю ООН у 1970 р. Декларації про принципи міжнародного права, які стосуються дружніх відносин між державами відповідно до Статуту ООН. Формально це був акт тлумачення принципів Статуту та фактично найважливіший після прийняття Статуту крок у розвитку змісту основ міжнародного права. Свою юридичну силу положення цієї декларації набули лише в результаті подальшого визнання за ними такої державами, тобто в якості норм звичаєвого права.\nТенденція до вдосконалення положень Статуту ООН у останні роки отримала подальший розвиток. Досить вказати на факт такий, як установу Радою Безпеки міжнародних кримінальних трибуналів, що аж ніяк не передбачено Статутом. Проте Рада ухвалила статути трибуналів, а держави мовчки з цим погодилися.\nІнтерпретаційні діяльність організацій вносить нові суттєві моменти в механізм функціонування міжнародного права. Рішення, що приймаються акти сприяють досягненню однаковості в розумінні норм. Тлумачення здійснюється на постійній основі, регулярно, за участі великої кількості держав. Результати мають авторитетом як беруть участь держав, так й самій організації. Тому перед нами - нова тлумачення процедура, яка має велику силу впливу на міжнародне право.\nТлумачення, що здійснюється державами, що а також міжнародними органами та організаціями, які називають офіційним тлумаченням. Його різновидами є також нормативне та казуальне тлумачення. Нормативне тлумачення стосується загального змісту норми і відноситься до всіх випадків її застосування. Казуальне тлумачення з'ясовує зміст норми стосовно до конкретного випадку. Вже Ми зустрічалися і з таким виглядом тлумаченням, як нормативно-рекомендаційний, під яким розуміється загальне тлумачення норм, що здійснюється міжнародними органами та організаціями за допомогою резолюцій, що володіють силою рекомендацій.\nКрім офіційної існує неофіційне тлумачення та, суб'єктами якого можуть бути громадські, політичні організації, журналісти та ін Особливою різновидністю неофіційного тлумачення є тлумачення доктринальне, здійснюване вченими та їх організаціями. Його вплив на практику визначається обгрунтованістю наукової аналізу, включаючи узагальнення практики. Досвід показує, що результати тлумачення доктрини досить активно використовуються країнами, міжнародними органами та організаціями.\nЦя роль доктрини тлумачення знайшла відображення в Статуті Міжнародного Суду ООН, де говориться, що Суд застосовує "доктрини найбільш кваліфікованих фахівців з публічного права різних націй як допоміжний засіб для визначення правових норм" (ст. 38, d).\nОсобливим авторитетом користується доктринальних тлумачень, що здійснюється міжнародними науковими організаціями, такими як Асоціація міжнародного права й Інститут міжнародного права.


Перес Шимон. Дрібних мрій не буває : про сміливість, уяву та становлення сучасного Ізраїлю\nЦе історія про становлення справжнього лідера. Вона навчає сміливості й готовності ухвалювати складні рішення, спираючись на принципи й цінності. Учить не боятись мріяти, створювати і досягати поставлених цілей. Надихає долати труднощі, хай якими нестерпними вони здаватимуться.\n«Нам потрібне покоління, яке розглядатиме лідерство як благородну справу, визначену не особистими амбіціями, а мораллю – і закликом служити. Нам потрібні лідери, які вірять, що світ можна змінити не вбивством і стріляниною, а творчістю і змаганням... Я сповнений надії, бо вважаю, що це покоління вже на підході, саме в цей момент воно вже ходить Землею» — Шимон Перес, один із лідерів Держави Ізраїль.\nШимон Перес легко і з гумором відкриває душу, підсумовуючи свої здобутки і здобутки Ізраїлю в розвитку авіаційної й аерокосмічної сфер, мистецтві перемовин із європейськими й азійськими урядами, спробі подолати тероризм на Близькому Сході й у світі.\nЗусиллями цієї людини й постала Держава Ізраїль з найліпшою у світі медициною і кількістю стартапів, що перевищує їх число навіть у Кремнієвій долині. І хоч мрії й мають свою ціну, та все одно Перес чимдуж мріяв і вірив у чудо. І воно справдилося, бо дрібних мрій не буває.


Автор: Пользователь скрыл имя, 28 Февраля 2013 в 21:06, контрольная работа\nТекстильними нитками називають отримувані з волокон гнучкі, міцні тіла з малими поперчнимі розмірами і невизначено великою довжиною. В залежності від способу здобуття всі текстильні нитки можна підрозділити : непряднє і пряденє(пряжа). Непрядні нитки бувають у вигляді монониток, комплексних, текстурованих, фасонних ниток.\n1.Tекстильні нитки: коротка технологія одержання, класифікація, основні показники їхньої будови й властивостей.\n2.Асортимент та властивості нетканих матеріалів.\n3.Будова та топографія шкури.\nСкачать полностью (46.82 Кб) Сколько стоит заказать работу?\n— 49.83 Кб (Скачать)\nМіністерство освіти і науки , молоді та спорту\nТоварознавство швейних виробів\nКомплексною називають ниткою, що складається з двох або декількох елементарних ниток, сполучених між собою скручуванням або склеюванням. Одиночна нитка, котра не ділиться у повздовжньому напрямі без руйнування і може бути безпосередньо використана у виробництві текстильних виробів, називається монониткою. Фасонні нитки - нитки, що має місцеві зміни стуктури, що періодично повторюються, за рахунок спеціальних обробок, це петлі, вузлики. Великий інтерес для текстильного виробництва представляють текстуровані нитки – видозмінена нитка, за рахунок додаткових обробок для підвищення пружності і розтяжності.\nЦі нитки характеризуються великою звитістю, мякістю і високою пружністю. Всі текстльні нитки класифікуються за призначенням – для ткацького, трикотажного, ниткового, гардиновий –тюльового, килимового виробництва. По оздобленню вибілені, забарвлені, блискучі, матовані, муліне(багатониткова нитка з різнозабарвними нитками). По скручуванні - на нитки пологі(слабкі), крепові(високі), муслінові(середні), москрепові крутці(нитка, що складається з двох ниток- пологої і крепової).) По розтяжності – на високо-(більше 100 %- еластик), мало-(до 100% - мерон, акон) і нерозтяжні(таслан, аерон).\nВластивості текстильних ниток значною мірою залежать від ступеня їх скрученості. У процесі скручення нитки змінюють її геометричні параметри, які враховуються при технологічних розрахунках. Важливим є точне та спрощене визначення укручення (усадки при скручуванні) та коефіцієнта укручення текстильних ниток .Структура текстильних ниток визначається розташуванням та особливостями зв’язку їх складових елементів (волокон, елементарних ниток, первинних ниток тощо). Укручення текстильних ниток при скручуванні та коефіцієнт укручення є суттєвими параметрами при виконанні заправних розрахунків на прядильному та крутильному устаткуванні.\nТак як всі текстильні нитки образуються з текстильних волокон в свою чергу текстильні волокна поділяють на типи:\nПервинні — отримують безпосередньо на прядильних машинах. До них відносять пряжу та комплексні нитки. Пряжа утворюється скручуванням декількох комплексних волокон. Вона буває простою (звичайною) та фасонною. Звичайну пряжу виробляють з одного вида волокна (бавовна, льон і т.д.). Фасонну (змішану) пряжу виробляють з суміші натуральних і штучних волокон різних видів. Якщо пряжу виготовляють з штапельного волокна, то обов'язково вказують вид волокна (пряжа штапельна ацетатна, пряжа штапельна віскозна тощо).\nВторинні отримують переробкою первинних ниток. Нитка буває крученою та трощеною. Кручену нитку отримують скручуванням двох або більше комплексних волокон, пряж або їх комбінацій . Якщо вона складається з ниток звичайної пряжі, то її називають крученою пряжею. Якщо вона складається з комплексних ниток, то її називають комплексною ниткою. За способом виробництва кручені нитки бувають одно — і багатоскрученими. Односкручені нитки отримують скручуванням на крутильних машинах зразу всіх волокон або пряж. Багатоскручені нитки отримують скручуванням спочатку тільки частини складених волокон або пряж. Потім ці утворення складають і знову скручують. Текстуровані (високооб'ємні) нитки мають особливу структуру, що підвищує питомий об'єм або здатність розтягуватись (хеланка, еластик, рілон, таслан тощо). Трощену нитку отримують складанням 2-З не скручених між собою волокон.\nЗагальноприйнятими ознаками класифікації волокон є їх походження та хімічний склад, згідно з цим текстильні волокна поділяються на натуральні та хімічні.\nДо натуральних відносять волокна, які формуються в природі без безпосередньої участі людини і складаються в основному їх органічних гетероланцюгових природних високомолекулярних сполук.\nДо хімічних відносять волокна, що виробляються в заводських умовах і складаються в основному з органічних гетероланцюгових і карбоцепні синтетичних високомолекулярних з'єднань і дуже невелика частина - їх природних неорганічних сполук.\nНатуральні волокна бувають органічні та неорганічні. До органічних належать рослинні волокна – насіннєві та плодові (бавовна, кокосові); стеблові (льон, конопля, джут, кенаф); листкові (сизаль, маніла, агава); і тваринні волокна – волосяний покрив (вовна овеча, козяча та верблюжа); виділені залозами (шовк тутового, дубового шовкопряда). До неорганічних – з гірських порід (азбест). Хімічні волокна поділяються на органічні та неорганічні. До органічних належать штучні волокна – целюлозні та ефіроцелюлозні (віскозні, мідно-аміачні та ацетатні); білкові (казеїнов, соєво-бобові). До неорганічних штучних волокон – силікатні (скляні); металеві (золоті, срібні, мідні, алюмінієві). До органічних належать синтетичні волокна – поліамідні (капрон, амід, енант); поліефірні (лавсан); поліакрилнітрильні (нітрон); полівінілхлоридні (ПВХ, хлорин); полівінілспиртові (вінол); поліуретанові (спандекс); поліолефінові (поліетиленові, поліпропіленові).\nБудова і властивості волокон.\nВластивості волокон залежать від їх будови. Всі текстильні волокна належать до високо-молекулярних сполук. Макромолекула полімеру складається з великої кількості однакових чи різних багаторазово повторюваних елементарних ланок, з’єднаних у ланцюг основними хімічними зв’язками головних валентностей. Існує три види структури макромолекул: лінійна, розгалужена, просторова.\nПриродне волокно бавовни має лінійну структуру макромолекул, волокна вовни (білок-каротин) мають сітчасту структуру. У вовні макромолекули кератину менш орієнтовані і більш зігнуті, що зумовлює меншу міцність і більшу розтяжність волокна.\nХімічні волокна здебільшого мають лінійну або розгалужену структуру. Властивості текстильних волокон поділяються на геометричні, механічні, гігієнічні та хімічні. До основних геометричних властивостей волокон належать лінійна густина, довжина, хвилястість або звитість.\nЛінійна густина (товщина) волокна Т-текс характеризується масою, яка припадає на одиницю довжини волокна. Лінійну густину волокна записують у мілітексах (мтекс), декатексах (дтекс). Що менша лінійна густина, то тонше волокно і відповідно менший його поперечний переріз. Довжина волокна характеризується найбільшою відстанню між його кінцями в розправленому вигляді й вимірюється в міліметрах, сантиметрах, метрах, кілометрах. Самі найкоротші волокна це бавовняний пух, а найдовші – натуральні шовкові волокна. Довжина штучних і синтетичних може бути довільною. Від довжини волокон залежать спосіб прядіння, товщина та міцність одержаної пряжі. З довгих волокон виробляється тонка і гладенька пряжа, а з коротких волокон виробляється товста пухка пряжа.\nХвилястість, або звитість, волокон є їх позитивною властивістю, вона може бути плоскою і спіралеподібною. Натуральні волокна (вовна, бавовна) мають природну звитість, хімічним волокнам звитість надається спеціально під час їх виготовлення для збільшення чіпкості, розтяжності, об’ємності. Пряжа, виготовлена зі звитих волокон, міцніша, ніж пряжа з гладких волокон. До механічних властивостей волокон належать міцність, подовження, стійкість до тертя, витривалість, довговічність. Міцність волокон характеризується розривним навантаженням, тобто, найбільшим зусиллям, яке витримує волокно в момент розриву. Що більше навантаження витримує волокно, то воно міцніше.\nПодовження волокон виникає під дією навантаження (без доведення волокна до розриву). Тертя волокна до волокна і різних твердих предметів супроводжується зменшенням його маси, розщепленням волокна, його розривом. Оцінюють стійкість до тертя кількість циклів тертя до повного зношування зразка. Витривалість волокон визначають шляхом багаторазових згинань, розтягувань і характеризують кількістю циклів, під час яких волокно руйнується, або кількістю подвійних згинань, які волокно витримує до руйнування.\nБавовна. Для отримання волокна бавовни культивують однорічну рослину. При достиганні утворюються коробочки заповнені насінням покритим волокнами. Волокно бавовни разом з насінням називають бавовною — сирцем.\nЛуб'яні волокна розташовані пучками в корі льону, коноплі та інших рослин. Для обробки волокон від кори рослини повинні пройти тривалу природну мочку, потім піддаються тепловій або хімічній обробці, потім їх мнуть і після цього піддають тіпання. Цей процес є дуже складним і тривалим.\nШовк-сирець (некручений) одержують після розмотування філаментних ниток з коконів. Оскільки коконова нитка, яка утворює кожний кокон, дуже тонка, шовк-сирець (Grege) утворюється за рахунок з"єднання декількох філаментних ниток (звичайно від 4 до 20) у процесі кокономотання; ці філаменти зливаються між собою під час розмотування завдяки клейкій речовині (серецину), якою вони покриті.\nВовна, що зістригається з тварин (овеча, козяча), що вичісується (козяча)або яка збирається при линянні (верблюжа), називається натуральною; яка знімається зі шкір убитих тварин – заводською; одержувана шляхом розробки вовняного дрантя.\nХімічні штапельні волокна звичайно виробляються продавлюванням крізь філь’єри, які мають велику кількість отворів (іноді декілька тисяч); нитки з великої кількості філь’єр потім збираються разом у вигляді джгута. Такий джгут може бути витягнутим, а потім розрізаним на короткі відрізки, зразу ж або після того, як він пройде різні процеси (промивання, вибілювання, фарбування і т.ін.), знаходячись у формі джгута. Волокна розрізаються на відрізки довжиною від 25 мм до 180 мм; їхня довжина залежить від типу хімічного волокна, типу виробленої пряжі та природи будь-яких інших волокон, з якими вони повинні змішуватися.\nОсновні матеріали для вироблення цих ниток, як правило, походять з вугілля, з продуктів перегонки нафти або з натурального газу. Ці речовини виробляються полімеризацією шляхом розплавлення або розчинення у відповідному розчиннику, а потім формуються у волокна продавлюванням крізь фільтри (струменями) у повітряне середовище або у відповідну коагулювальну ванну, де вони твердіють при охолодженні або випаровуванні розчинника; або осідають з розчину у вигляді елементарних ниток\nНеткані матеріали, полотна та вироби, виготовлені з волокон, ниток або інших видів матеріалів (текстильних і сполучень їх з нетекстильними, наприклад плівками) без застосування прядіння і ткацтва.\nУ швейній промисловості поряд із тканими широко використовують неткані матеріали, які виробляють безпосередньо з текстильних волокон або з системи ниток. Виробництво тканиноподібних матеріалів - нетканих полотен - розвивається швидкими темпами і дає відповідний економічний ефект. Основою нетканих полотен являються волокнисті полотна, шари ниток, тканина розрідженої структури, трикотажні полотна і різні комбінації цих матеріалів. Крім того, в якості елементів основи полотна можуть бути використані текстильні матеріали, полімерні плівки, сітки. Часто для підвищення міцності волокнистого полотна на його поверхні або між шарами розміщують каркас в вигляді поперечної системи ниток; сітки із ниток основи і піткання, складених один на одного; розрідженої тканини; полімерної плівки.\nДля виробництва нетканих матеріалів придатні волокна натуральні, хімічні, відходи текстильної, трикотажної, швейної промисловості, відходи споживання (зі зношених текстильних виробів).\nСполучними речовинами є еластомери, термопластичні й термоактивні полімери, а при виготовленні в'язально-прошивних матеріалів – бавовняна пряжа, комплексні нитки звичайні й текстуровані.\nНеткані матеріали побутового призначення є хорошими замінниками тканин прокладкових, одягових, утеплювальних, рушникових, білизняних тощо.\nКласифікація нетканих текстильних матеріалів\n1. Розрізняють неткані матеріали:\n· типу тканин (холстопрошивні, ниткопрошивні, тканинопрошівние, голкопробивні, клеєні, комбіновані)\nза волокнистим складом\n· материали для взуття\n· основа для штучної шкіри\n· скріплені механічним способом: прошивним, голкопробивним, валяльним;\n· комбінованим способом;\n· волокна, спрямовані в один бік\n· з перехресними волокнами\n· з хаотичним розміщенням волокон\n· з комбінованим розміщенням волокон\n· тканино-прошивні полотна\n· гладкофарбовані (однотонні)\n· з начосом;\nВластивості нетканих матеріалів залежать від їхньої структури і способу виробництва, природи сировини. Неткані матеріали виробляють з натуральних (бавовняних, льняних, вовняних) і хімічних ( віскозних, поліефірних, поліамідних, поліакрилонітрильні, поліпропіленових) волокон, а також вторинної волокнистої сировини (волокна, регенеровані з клаптя і ганчір'я) і коротко-волокнистих відходів хімічної та інших галузей промисловості.\nФізико - хімічні способи скріплення волокнистої основи у виробництві нетканих матеріалів найпоширеніші; їх застосовують для отримання клеєних нетканих матеріалів. Волокна (нитки) в полотні скріплюються в єдину систему сполучним засобом внаслідок адгезійної взаємодії на кордони контакту сполучик волокно (нитка). Як зв'язуючі використовують еластомери, термопластичні і термореактивні полімери у вигляді дисперсій, розчинів, аерозолів, порошків, легкоплавких і бікомпонентних волокон. Іноді сполучні засоби не використовують; в цьому випадку основу нетканих матеріалів піддають спеціальної обробці (тепловій, хімічними реагентами, газами), що приводить до зниження плинності полімеру, з якого виготовлені волокна (нитки) волокнистої основи, або до появи "липкості" на їх поверхні в результаті набухання, пластифікації, що сприяє скріплення волокон у місцях їх контакту.\nИнформация о работе Tекстильні нитки


Як приготувати стейк: Поради щодо приготування стейка\nПоєднавши багаторічний досвід роботи в Kaserol, шеф-кухар Іхсан Мерсін пояснив це вам.\nОдного разу перетворюють найкраще приготовлене м’ясо. - начальник Іхсан Мерсін\nЯк любитель червоного м’яса, я можу сказати, що з’їсти хороший стейк і легко, і складно. Незважаючи на те, що зовні це виглядає як простий процес приготування їжі, коли ти в нього вникаєш, десятки операцій, які доводиться розв’язувати, як у математиці, об’єднуються, і ти або стаєш успішним, або залишаєш стіл незадоволеним їжею, яку ти їси. Як шеф-кухар, друга ситуація, яку я ніколи не прийму, я не можу прийняти.\n"Краще приготовлене м’ясо колись перевертається". # касерол # стейк # червоне м'ясо # їжа # харчовий порно # Ускудар # Стамбул # бонфіл\nФото, яким поділився Kaserol (@kaserol) (26 травня 2015 р. О 15:05 PDT)\nПерш ніж розпочати, що потрібно для приготування хорошого стейка, я хочу пояснити речення, яке я написав у наступному абзаці, дуже невеликим анекдотом.\nУ математиці існують перестановки та комбінації. Коротко пояснити поєднання; Ви хочете приготувати фруктовий салат з полуницею, бананами та ківі. Не має значення, в якому порядку ви подрібнюєте полуницю, банан або ківі. Який би фрукт ви нарізали першим, з часом ви зможете з’їсти фруктовий салат.\nАле! Приготування м’яса - це все перестановка. Все дуже важливо, все в порядку. Якщо елемент змінює своє місце, навіть не щиро прощатися з м’ясом, яке ви вибрали з великими мріями.\nТепер, коли я переплутав голови, я можу пояснити 10 золотих правил і ці важливі трюки для приготування хорошого стейка!\nВсе починається з: вибору м’яса\nПовний золотий перетин # казерол # ребро # денєменлазім # goldenratio # харчовий газм # харчовий порно # гриль # Ускудар #istanbul # смачний\nФото, яким поділився Kaserol (@kaserol) (26 травня 2015 р. О 03:51 PDT)\nТвоя плоть не повинна бути ні занадто товстою, ні занадто тонкою. Як я вже згадував у своїй статті про мариновані соуси, а товщина м’яса становить від 2 до 2,5 см, ви, безумовно, повинні віддавати перевагу відпочиваючому м’ясу.\nДуже важливо: маринування\nНе соромтеся запитувати у своєму місті, чи м’ясо відпочило. Якщо м’ясо, яке ви купуєте, відпочило, пропустіть цей пункт, але якщо він трохи твердий, не забудьте вибрати маринований соус, який відповідає вашому смаку, і добре замаринувати.\nСпокійно: не треба поспішати\nНе поспішайте перед тим, як готувати м’ясо. Вийнявши м’ясо з холодильника, дайте йому відпочити приблизно 1 годину, дайте йому охолонути до кімнатної температури.\nЯк варіант: морська сіль і перець.\nМи залишаємо коментар вам # Казерол # стейк # яловичина # ребро # кейкік # біберіє # свіже # м'ясо # тазекік # їжа # харчова любов # харчовий порно # харчовий коханець\nФото, яким поділився Kaserol (@kaserol) (13 жовтня 2014 р. О 20:35 PDT)\nЯкщо ви не маринували своє м'ясо, просто додайте морську сіль з обох боків, а за бажанням збийте трохи чорного перцю і почекайте близько 5 хвилин.\nКлючовий момент: ми нагріваємо чавунну каструлю\nВиберіть товсту чавунну каструлю і поверніть дно печі на найвищу. Нехай ваша каструля горить терміном кухня. Поклавши м’ясо на сковороду, тримайте його при найвищій температурі.\nНайкраще варене м’ясо колись перетворювалося на м’ясо\nПоклавши м’ясо на сковороду, не перетворюйте його, як смаження, а запечатуйте м’ясо.\nДодайте смаку: Смакуйте своє м’ясо\nПовернувши м’ясо один раз, залийте м’ясо і сковороду свіжим зеленим чебрецем. Нехай він злегка випустить свій аромат. За бажанням ви можете додати м’ясу додатковий смак, використовуючи шматочок вершкового масла.\nЦе дуже важливо: Яким має бути ваше м’ясо?\nАнатомія червоного м’яса Давайте познайомимось із ступенем приготування червоного м’яса: зверху вниз відповідно; Легко приготовлений - рідкісний: внутрішня температура 52-55 ° C Маленький середній приготовлений - середній рідкісний: внутрішня температура 55-60 ° C середній запечений - середній: внутрішня температура 60-65 ° C середній добре пропечений - середній колодязь: внутрішня температура 65-69 ° C Добре зроблено - Здорово: Температура всередині 71 + ° C # касерол # стейк # неприємність # м'ясо # харчовий газм # харчовий порно # смачний # добре зроблено # рідкісні # кулінарія # кухар\nФото, яким поділився Іхсан Мерсін (@ihsanmersin) (23 травня 2015 року о 08:47 за PDT)\nМенш зварена (рідкісна) внутрішня температура 52-55 ° C\nПоклавши м’ясо на гриль / сковороду, готуйте першу сторону 1 хвилину, а іншу сторону - 1 хвилину. Загальний час варіння 2,5 хвилини.\nТрохи середньо зварена (середньо рідкісна) внутрішня температура 55-60 ° C\nВипікайте першу сторону 3 хвилини, а другу сторону 3 хвилини. Приблизний загальний час приготування становить 6 хвилин.\nСередньо запечена (середня) внутрішня температура 60-65 ° C\nВипікайте першу сторону 4 хвилини, а другу - 4 хвилини. Загальний час варіння близько 8 хвилин\nВнутрішня температура середньої ями 65-69 ° C\nПершу сторону варимо 5-5,5 хвилин, а іншу - близько 5 хвилин. Загальний час приготування становить 10-11 хвилин.\nДобре виконано (Добре зроблено) Внутрішня температура 71 + ° C\nГотуйте першу сторону м’яса 7-8 хвилин, а другу сторону 7 хвилин. Загальний час варіння - 14-15 хвилин.\nТримайся: Останні 3 хвилини!\nВийнявши м’ясо з каструлі, дайте йому відпочити ще приблизно 2-3 хвилини. Бо навіть якщо внутрішню температуру м’яса видалити з сковороди, його температура зросте на 3-5 ° С. Відпочинок приготовленого м’яса зменшить його напругу.\nСмачна порада: трохи нагрійте тарілку\nТаким чином ви запобігнете випаровуванню, спричиненому контакту м’яса з холодною плитою.