Земля під мораторієм: кому це вигідно\nВ Україні вже 15 років триває дискусія – варто чи ні дозволити селянам вільно розпоряджатися своєю землею. Чому досі в нашій країні не запрацював ринок землі, хто в цьому зацікавлений і як йдуть справи в цьому питанні у європейських сусідів.\nПрем’єр-міністр Арсеній Яценюк у ході виїзного засідання уряду в Полтаві в кінці вересня – за 100 днів до зняття мораторію на продаж сільхозземель заявив, що наша країна не зможе запустити повноцінний ринок землі з 2016 року, аргументуючи це недосконалим законодавством, а також побоюваннями з приводу «розбазарювання» українських земель. «При існуючій законодавчій базі у нас з 2016 року запрацює не ринок землі, а базар землі, – сказав Яценюк. – Нам треба виробляти економічну і політичну позицію з цього питання. Я перший, хто зацікавлений в інвестиціях в агросектор, але допустити розбазарювання і розпродаж землі, що б з’явилися лендлорди, ми не маємо права».\nВін доручив Міністерству економічного розвитку і торгівлі спільно з Міністерством аграрної політики і продовольства, а також Державній службі Геокадастр сформувати пакет законопроектів, що сприяють запуску земельного ринку.\nПоряд з розробкою законопроектів Яценюк доручив нарешті завершити розпочату кілька років тому інвентаризацію земель, а також провести переговори з можливими інвесторами та громадськістю, щоб з’ясувати найбільш гострі і болючі питання земельних відносин. «Пакет законів і формування реальної бази для повноцінного ринку земельних відносин – і тільки після цього ми впроваджуємо ринок. Іншого виходу немає », – упевнений глава уряду.\nКрім того, прем’єр підтримав ініціативу Служби Геокадастр провести експеримент публічного продажу державних земель сільськогосподарського призначення на аукціонах. «До зняття мораторію вам потрібно провести експеримент, який я категорично підтримую – виборчий експеримент з приводу публічного та прозорого продажу державних земель на аукціонах. Ми побачимо і ринкову кон’юнктуру, і механізм, і вартість», – зазначив Яценюк.\nВін підкреслив, що земля – невідновний ресурс, який можна «тільки втратити». «Саме тому я звертаю увагу, що ключовий національний актив України – це земля», – резюмував глава уряду.\nТим часом, через два тижні після доручень прем’єр-міністра, зареєстрованих у Верховній Раді законопроектів, які дозволили б вирішити земельну проблему, ми так і не побачили. А представники профільного відомства – Державного агентства з питань геодезії, картографії та кадастру України, які, здавалося б, повинні бути найбільш зацікавлені в якнайшвидшому проведенні земельної реформи, навіть приблизно не можуть сказати, коли пакет відповідних документів буде внесено на розгляд до парламенту.\nЯк розповіли УНІАН у Державній службі Геокадастр, на сьогоднішній день після «кардинальних» змін проект Закону «Про обіг земель сільськогосподарського призначення» в черговий раз був переданий на розгляд Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. У випадку, якщо внесені правки будуть схвалені, він з’явиться у ВР.\nОсь такі поки новини щодо просування земельної реформи, яка вже 15 років все ніяк не може стартувати в Україні.\nВперше мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення був введений з 1 січня 2002 року, з набуттям чинності Земельним кодексом, як тимчасовий захід. Планувалося, що мораторій проіснує до 2005 року, але його потім не один раз пролонгували. Скасувати мораторій планувалося з прийняттям законів про ринок землі і про державний земельний кадастр. І якщо перший документ досі розробляється, то другий був прийнятий в 2011 році, але вступ його в силу перенесли на 1 січня 2013 року, як і термін скасування мораторію. Але вже через рік, у грудні 2012 року, набув чинності Закон «Про внесення змін до Земельного кодексу України», який продовжив мораторій на купівлю-продаж земель сільськогосподарського призначення до 1 січня 2016 року.\nНаприкінці березня поточного року президент України Петро Порошенко закликав політичні сили та громадськість обговорити питання формування ринку землі, так як скасування мораторію на продаж земель сільгосппризначення є однією з вимог ключового кредитора України – Міжнародного валютного фонду та прописана в коаліційній угоді.\nЕксперти розділилися в думці – одні вважають, що продовження мораторію не виправдано і призведе до ще більшої тінізації земельних відносин, інші вказують, що скасування мораторію призведе до обезземелення селян і скупці паїв зарубіжними інвесторами та вітчизняними олігархами.\nОдин з головних аргументів, які вже багато років наводять противники скасування мораторію, – мовляв, прийдуть олігархи і скуплять всю українську землю. Однак багато експертів земельній галузі не згодні з цією думкою як з нормативно-правової точки зору, так і з точки зору бажання селян продавати свою землю.\nЯк зазначає член правління Спілки землевпорядників України, доктор економічних наук Андрій Мартин, на сьогоднішній день продати землю готові лише 10-15% населення, і то ця цифра обумовлена виключно великою кількістю нереалізованого пропозиції на ринку, яке накопичилося за 15 років дії мораторію.\n«Щороку на ринку нерухомості беруть участь 2% всієї нерухомості. Але оскільки штучно стримували ринковий оборот, домоглися того, що вже 10-15% готові продати свої землі », – сказав Мартин, зазначивши, що продати свою землю у разі запуску ринку землі селяни змогли б за ціною близько 20 тис. грн за гектар. За словами експерта, виходячи з розміру середнього паю в 4 гектара, сума, яку отримали б вони, була б достатньо істотною.\nПрезидент асоціації «Земельна спілка України» Андрій Кошиль також вважає, що масового розпродажу землі в результаті зняття мораторію не буде.\n«Ми проводили експеримент, скільки селян готові продати землю, чи дійсно це масове явище і яку ціну вони хочуть … Кількість дзвінків було невелике, і ті люди, які дзвонили, називали ціну від 50 до 100 дол. за сотку. Якщо перевести це на гектар, то це від 5 до 10 тис. дол. Дуже мало людей, яких обставини підштовхують до того, щоб продати землю дешево. Але й вони не готові продати її за 300 дол. за гектар. Можливо, є крайні випадки, але цей ринок сильно переоцінений з точки зору можливостей продажу », – зазначив Кошиль.\nКрім того, на думку експертів, побоювання Яценюка з приводу появи «лендлордів» – олігархів, які можуть вийти на ринок і скупити велику кількість земельних паїв за безцінь, не зовсім відповідають реальності. Великим іноземним інвесторам або агрохолдингам просто невигідно купувати крихітні ділянки селян.\n«Пай в 4 гектара, а це – середній розмір по Україні, мало цікавить будь-якого інвестора, особливо якщо він знаходиться посередині поля і до нього важко організувати під’їзд», – пояснив Кошиль.\nДійсно, великі компанії не цікавляться невеликими паями. Купивши одну таку ділянку, їм доведеться домовлятися з власниками сусідніх двох, трьох, десяти паїв. Це – занадто непередбачуваний для бізнесу шлях.\nЩоб зняти озвучені ризики, необхідно відповідне законодавство, яке зробить ринок землі прозорим, а селян – захищеними в правовому полі.\nЯк зазначив помічник-консультанта Комітету Верховної Ради з питань аграрної політики та земельних відносин Сергій Біленко, проблеми із земельною законодавчою базою є, але вони ніяк не пов’язані з мораторієм.\n«У земельному законодавстві, дійсно, є дуже багато проблем, які потрібно закривати, але вони абсолютно не пов’язані з мораторієм», – вважає Біленко, підкресливши, що основне завдання уряду – прописати правила таким чином, щоб земля концентрувалася в руках українців. З ним згоден і Мартин.\n«Набувачами земель сільгосппризначення необхідно встановити тільки громадян України. У такому випадку ми будемо стимулювати індивідуальне фермерство і створювати необхідні умови, при яких ренту, головну вигоду, отримуватимуть українці, а не іноземці. Для цього ніяких суттєвих змін до законодавства не треба. У земельному кодексі є чудова стаття, яка називається «Покупці земель сільськогосподарського призначення», все що потрібно зробити – це прописати один абзац, хто може купувати сільгоспземлі в нашій країні і що робити в тих випадках, якщо іноземець отримав у власність ділянку ».\nДо речі, в останній редакції закону про ринок землі (опублікована була в 2013 році) виписано, що закордонним компаніям, а також підприємствам з іноземним капіталом заборонено мати у власності сільськогосподарські землі на території України. Зараз уряд готує нову редакцію закону, можливо, це правило в ній збережеться. Крім того, щоб посилити економічний суверенітет нашої країни в питанні продовольства, фахівці земельній галузі пропонують обмежити можливість придбання земель юридичним особам, оскільки ними завжди можна завуалювати кінцевих бенефіціарів за кордоном.\n«Найжахливіше, що рішення про те, треба чи не треба селянам продавати або відчужувати їх майно, приймають не самі селяни, а за них це рішення намагаються прийняти політики», – зазначив Мартин, додавши, що сьогодні близько 15% населення є власниками земельних паїв, які отримали в результаті поділу колишніх колгоспів, і ці люди повністю позбавлені можливості розпоряджатися своїм нерухомим майном.\nКому все це вигідно\nГоловними лобістами збереження дії мораторію на відчуження сільськогосподарських земель на сьогоднішній день є великі сільськогосподарські компанії і агробізнес в цілому, вважають експерти.\nАгрохолдинги просто не хочуть відмовлятися від вигоди – гектар землі у селян можна орендувати, в кращому випадку, за 300-400 грн на рік. А якщо мораторій скасують, то ціни скоригуються і орендні ставки можуть зрости в рази.\n«Орендні ставки на землю, м’яко кажучи, дуже і дуже невисокі. Якщо штучно обмежити попит на землю, то при наявності пропозиції ціна впаде. Не буде перебільшенням сказати, що в основному оренда в Україні становить кілька сотень гривень за гектар», – розповів заступник декана з міжнародних зв’язків юридичного факультету Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, доктор юридичних наук, професор, адвокат Анатолій Мірошниченко.\nПрезидент асоціації «Український клуб аграрного бізнесу» Алекс Ліссітса вважає, що побоювання щодо скуповування земель агрохолдингами, які часто озвучують противники відкриття ринку землі, безпідставні – великі агрокомпанії, як і інший бізнес, переживають не найкращі часи і відчувають дефіцит оборотних коштів. Вони, в першу чергу, думають про забезпечення своєї операційної діяльності. Саме тому більшість сільгоспвиробників виступають за продовження мораторію на продаж сільгоспземель.\nАле підвищення орендних ставок на землю, що неодмінно станеться після зняття мораторію, – не єдина проблема, яку побоюється агробізнес. На думку Біленко, ще одна річ, яку боїться агробізнес, – хаос, який буде неминучий протягом перших двох років після відкриття ринку.\n«На жаль, у нас маса помилок в кадастрі, у нас маса питань з колективною формою власності на землю, маса землі, що не оформлена та ін. Зараз всі ці проблеми законсервовані, бо земля не продається і всім не особливо хочеться вирішувати дані питання », – зазначає Біленко, підкреслюючи, що в будь-якому випадку Україні доведеться зіткнутися з зазначеними проблемами, і вони абсолютно не пов’язані зі зняттям мораторію.\nНезважаючи на те, що у Верховній Раді досі немає однозначної думки з приводу скасування мораторію, більшість членів парламентського Комітету аграрної політики та земельних відносин виступають за продовження заборони на продаж сільгоспземель і «професійну» підготовку законодавчої бази.\nЗа словами заступника голови профільного комітету Олександра Бакуменка, селяни повинні користуватися своїм конституційним правом – розпоряджатися своєю землею. «Коли ми відпрацюємо це питання з усім аграрним співтовариством, вислухаємо думку всіх експертів, то однозначно ринок землі повинен бути введений. Україна, напевно, остання країна, в якій немає ринку землі », – зазначає Бакуменко.\nНа його думку, поки парламентарії не підготують відповідні законопроекти, мораторій знімати не можна.\nПри цьому він уточнив, що навіть якщо в кінці цього року мораторій буде скасовано, продати землю у селян все одно не вийде. Щоб ринок землі запрацював обов’язковою умовою є ухвалення закону «Про обіг земель сільськогосподарського призначення». «Зараз найбільш правильне рішення відкатати пілотні проекти на державних землях в різних регіонах», – вважає парламентарій.\nПоділяє думку Бакуменко і його колега по комітету Іван Мірошніченко, якої вважає, що зараз найголовніше завдання – розробити рівні умови для всіх учасників створюваного ринку землі.\n«Для нас найважливішим є забезпечення прав та інтересів наших громадян – українських землевласників, які в 90-х роках отримали земельні ділянки сільськогосподарського призначення – паї, проте, як і тоді, так і зараз не отримали від держави й самі не мають необхідних фінансових ресурсів для відкриття власного агробізнесу, а через відсутність ринку землі ще й позбавлені можливості їх залучення », – говорить Мірошниченко.\nНа його думку, члени комітету єдині в тому, що для відкриття ринку землі необхідно: завершити інвентаризацію та розмежування земель сільськогосподарського призначення державної, комунальної та приватної власності, провести загальнонаціональну нормативно-грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення, удосконалити процедуру реєстрації земель, а також заповнити Державний земельний кадастр.\n«Тільки після цього стане можливим предметний розгляд питання ринку землі та безпосередні напрацювання відповідного закону. Але головне завдання – одночасно з відкриттям ринку землі запровадити дієві механізми фінансової підтримки саме українських громадян – власників землі для створення ними малих і середніх фермерських господарств », – підкреслює Мірошниченко.\nНа думку членів профільного комітету, швидше за все, в кінці року Верховною Радою буде прийнято рішення про продовження мораторію, але не надовго. Хоча, навряд чи державі вдасться незабаром вирішити проблему інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, яка, за словами глави агентства Держгеокадастра Максима Мартинюка, чи не сьогоднішній день реалізована на 11% (!). Щоб її завершити необхідно десь взяти 2,5 млрд грн …\nМільярди в тіні\nКрім перерахованих, є ще одна гостра проблема – близько 6 млн гектарів землі, що належить селянам, по суті, не включені в економічний оборот. За даними асоціації «Український клуб аграрного бізнесу», збитки держави від тіньових схем в аграрному секторі в 2014 році склали близько 20 млрд грн. Тим часом, в асоціації відзначають, що уряд, замість того, щоб боротися тінізацією, не залишає спроб податкового тиску на виробників агропродукції.\n«Зараз гостро стоїть питання наповнення бюджету для забезпечення нормального функціонування держави і виконання вимог міжнародних кредиторів. Але замість проведення обіцяних реформ, усунення корупції та виведення економіки з тіні, уряд намагається покрити дефіцит бюджету за рахунок збільшення податкового тиску на сільське господарство », – зазначає експерт аграрних ринків УКАБ Віталій Кордиш.\nЯк результат – сільгоспвиробники виступають проти лібералізації земельних відносин, використовують різні тіньові схеми, щоб погасити фінансові зобов’язання. Однією з таких схем є так звані договори про спільного обробітку землі, які укладаються між держустановами, які володіють землями, і агрохолдингами, фермерами, а також іншими сільгоспвиробниками. У підсумку, держава недоотримує земельний податок, так як збір в цьому випадку сплачують держустанови за фіксованою ставкою – 1% від нормативно-грошової оцінки землі. Але якби земля була передана в оренду, то ставка була б мінімум 5%.\nЗа підрахунками голови державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Максима Мартинюка, втрати місцевих бюджетів через тіньового обороту землі, в цілому по країні, складають 2 млрд грн щорічно. «Якщо врахувати, що оренда 1 гектара землі коштує приблизно 1 тис. грн, а в тіні перебуває близько 2 млн гектар, то втрати місцевих бюджетів складають близько 2 млрд грн», – пояснив підрахунки Мартинюк.\nУ Європі ринок землі – невід’ємна частина розвитку економіки. Але грунтується він на зваженому і чіткому законодавстві. Прикладом країни з найбільш розвиненим законодавством у цій галузі є Данія. У цій країні виписані чіткі вимоги як до орендаря, так і до покупця. Наприклад, при купівлі землі і від орендаря потрібно забезпечення збереження землі в сільськогосподарському виробництві. Закон вимагає від фермера гідного ведення сільського господарства. З метою боротьби зі створенням латифундій закон встановлює верхню межу землекористування – своєю власною і орендованій – в 150 га сільгоспугідь. Виключення робляться лише в тому випадку, якщо фермер зможе довести, що внаслідок специфіки його виробництва йому потрібно більше землі і ніхто з навколишніх селян буде протестувати проти цього.\nОрендар, також як і покупець, повинен прожити в сільській місцевості не менше 8 років. Якщо ж розмір ферми буде перевищувати 30 га, то він повинен довести свою професійну кваліфікацію, мати досвід роботи в сільському господарстві і відповідну освіту. Купівля землі забороняється, якщо ця операція є засобом розміщення капіталу або ціна землі не відповідає її реальній вартості.\nЮридичні особи не мають право на купівлю сільськогосподарських угідь, так само як вони не мають права і на оренду. Це право надається тільки фізичним особам, які вже вели сільськогосподарське виробництво, мають відповідну кваліфікацію та беруть на себе зобов’язання безпосередньо займатися сільським господарством протягом тривалого часу.\nУ Німеччині підтримується постійний контроль за якими змінами власності або оренди сільгоспугідь. Перехід прав на будь сільськогосподарські угіддя вимагає спеціального дозволу, заборонено зайву концентрацію землі (максимально від 400 до 500 га). Що стосується оренди землі, то на неї поширюються ті ж обмеження, що і на покупку. В цілому законодавство забороняє вилучення сільськогосподарських земель на несільськогосподарські цілі.\nУ Швейцарії основне правило ринку землі – вона повинна належати тільки тому, хто її обробляє.\nУ Норвегії головне також збереження селянського господарства. Основні правила – збереження фермерства, при цьому орієнтація йде на фермера-власника землі. Тому законодавство обмежує можливість дроблення ділянок, оренда ж регламентується законом і місцевою владою.\nУ Франції протягом більше 30 років існує складна система контролю ринку землі. Закон вимагає дозволу влади при будь-якому акті купівлі-продажу землі або здачі її в оренду. При видачі дозволу на земельну операцію виходять з принципу – чи відповідає дана угода принципом «сімейної ферми з особистою відповідальністю».\nВисновок напрошується один – в Україні повинен працювати ринок землі, як і в усьому цивілізованому світі. При цьому головне завдання держави встановити чіткі рамкові умови діяльності на ньому і жорстко контролювати їх виконання.


(Рецензія на твір: Ілюзії, автор: Олена )\nНе знаю як хто, але видаватися за свої власні кошти - це повний абсурд, як на мене. Мені і в голову би не прийшло не те, що заробляти своїм хоббі, але ще й платити за те, щоб люди тебе читали. Ганьбою би, мабуть, провалилася крізь землю. Слава Богу, існує інтернет - вільна і всім доступна мережа. Ну, і цей сайт, звісно. Хочеш - читай, не хочеш - і на тому спасибі. Але не знаю, може, я й не права. Може, вкладати власні кошти у самвидав - це єдиний спосіб, як пробитися в літературі і творити так сказати "мистецтво". Але перш, ніж вступати у таку авантюру, треба самого себе чесно запитати: а чи буде комусь твоє "творєніє" цікавим, корисним, чи допоможе чимось іншій людині. Люди зараз витрачають страшенні гроші за декілька тих примарних миттєвостей дозвілля, та чи це доцільно? Взагалі, наскільки є доцільним і як співвідносяться між собою чистий бізнес та мистецтво? Як шоу-бізнес? Зараз його стільки, що вибирай-не хочу. А стосовно самого героя твору. Гадаю, що набагато краще сказати людині правду. Займатися творчістю ж можна як захоплення, на чистому ентузіазмі, якщо вже так душа людини до того спрямована. І попри те заробляти собі на життя іншим способом - як усі нормальні люди. Просто не розумію такої професії - письменник. Бо то не професія, а покликання душі, талант, дар від Бога (звісно, це стосується тих, хто справді талановитий). А в кого цього таланту нема - краще гірка правда, ніж цолодка брехня.\nДякую, Елен, за твір, у котрому є над чим задуматися, особливо тим, які ставлять собі за мету досягти таким чином популярності і слави. Але ніщо не є таким швидкоминучим і сумнівним, як слава. Але у сьогоднішньому світі "селебрітіз" вона є головним мірилом, на жаль.\nМені теж здається, що свобода творчості - це головне. Пані Віко, дуже добре, що нам з Вами не потрібна ось та химерна слава і її супутні атрибути. А якщо розглядати письменництво як професію, то й тут, як в будь-якій професії, існують кар’єристи, котрі прагнуть стати нааайкращими. Іноді, слідкуючи за якимись там уявними рейтингами і йдучи на повідку у видавництва, починають надавати перевагу кількості, а не якості. А є ті, хто просто отримує задоволення від своєї роботи і йому байдуже, на першому він зараз місці чи останньому.\nА щодо нормальності, то ми самі вигадуємо собі певні норми поведінки і життя. І чесно намагаємося їх дотримуватись, часто від цього страждаючи.\nЗ найкращими побажаннями, Елен.\nНі-ні, Ви не відхилилися від теми. Знаю, що багато творчих людей починало зі самвидаву і письменництво стало для них "хлібом насущним". Це їхнє, звісно, право. Я говорю за себе і тільки за себе, ні закого іншого не розписуюся. Чому така категорична щодо письменської "професійності"? Бо боюся втратити в собі найголовніше - отой запал, ентузіазм, бо ж коли моє задоволення від писанння повернеться до мене боком можливості заробітку - і я на такий заробіток, припустимо, звикну, почнеться звичайна рутина, трудівщина, гонитва за заробітком і сенсаційністю. А я цього не хочу для себе, бо це би просто вбило усілякі мої творчі намагання, і як наслідок би призвело до депресії.. навіщо це мені? Постійно вишуковувати теми для написання, потіти над, наприклад, сюжетом, фабулою, гнатися за "оригінальнюстю", аби люди це захотіли купувати, дотримуватися термінів "здачі" чергового опусу видавництву, бо є контракт і ти мусиш його виконати, мучитися та змагатися з конкуренцією, заздрощі, що хтось успішніший, контролювати постійно різні періодичні видання, де про тебе як автора щось згадали чи взагалі собака не гавкнув і т.д. і т.п. і повно ще усіляких факторів, які зможуть максимально отруїти життя. Ні, не для мене таке письменське життя, бо в такому випадку я би втратила найголовніше - свободу та радість від писання. А якщо хтось інший собі вибрав такий шлях - причомуж нелегкий з оглядом на оцю "зворотню сторону медалі" цієї професії - то його щаслива/чи нещаслива доля, його вибір.\nМоже, проблема просто в тім, що початківці, які бачать успіх та славу інших літераторів, і самі собі також бажають, гадаючи, що так легко пробитися. І між письменською братією є свої лоббістські структури, свої замкнені кола, куди нікого нового не впустять - а з такими справді нелегко воювати. І це стосується не лише України. Але як кажу - кожен сам собі вибирає свій шлях. Я собі знаю своє - ось і все, що я цим хотіла сказати.\nА стосовно "нормальності", то я б Елен, би так за оцей вислів не чіплялася. Ми обидві, сподіваюся, добре розуміємо, що я під цим словом мала на увазі. Психологією захоплююся, але для того, щоб зрозуміти, що кожна людина - це унікат, індивідуальність, оригінал не треба вже й такого великого розуму.\nПС: а щодо вдосконалювання хоббі, то я з Вами на "всі сто" згідна.\n© Viktoria Jichova, 23-10-2014\nПані Віко, дякую за відгук! Приємно, що ми з Вами сходимося на думці, що правда завжди краща. А щодо видання творів власним коштом, то тут я б не була такою категоричною. Не все, що друкується за власні гроші є поганим. Багато визнаних майстрів слова (не тільки вітчизняних, але й іноземних) починали із самвидаву. А тепер видаються великими накладами. Їм вдалося перетворити своє хоббі на професію. І в цьому немає нічого поганого.\nПані Віко, сподіваюся, Ви не образитесь, але я трішки не згодна із реченням:" І попри те заробляти собі на життя іншим способом - як усі нормальні люди." Здається, психологія вже давно відмовилась від такого поняття як "нормальність". Надто вже воно химерне. Ніхто не зміг встановити критеріїв тієї нормальності, як не намагалися.\nПисьменництво може бути лише хоббі, але і в хоббі хочеться вдосконалюватись. Поганий той солдат, котрий не бажає стати генералом. А щоб розвиватися, потрібно мати вдосталь вільного часу. Калька годин у вихідні або після напруженого робочого дня вистачить лише геніям, людям із яскраво вираженими літературними здібностями. Решті потрібно працювати. Довго і важко. На що часто просто бракує часу. Виходить таке собі замкнене коло. Тому вторчі люди і намагаються максимально наблизити свою основну роботу до хоббі. Думаю, це і був би ідеальний варіант.\nВибачте, що трішки відхилилася від основної теми твору. З найкращими побажаннями, Елен.\nЗгенеровано за 0.63729500770569 сек.


Оновлено: 12.01.2017 - 09:38\nПро це Українським Новинам повідомила прес-служба відомства.\n“У новорічний період 2016-2017 державні лісогосподарські підприємства, які входять в сферу управління Держлісагентства, реалізували 510,9 тис. Хвойних дерев на загальну суму 26,9 млн гривень”, – повідомила прес-служба.\nПри цьому, згідно з інформацією на сайті відомства, держлісгоспи Полтавської області, наприклад, реалізували 74,136 тис. Дерев, ціна стартувала від 41 гривні; Житомирської області – 42 тис., Кіровоградській – 26,5 тис., Волинській області – 70 тис. Дерев.\nЗа даними відомства, в попередньому сезоні 2015-2016 було реалізовано 550 тис. Новорічних дерев.


Обдарованих дітей Бахмута привітали з Новорічними святами | Сайт Бахмутської міської ради\nНовий рік – час коли здійснюється мрії та бажання. Напередодні Новорічних свят, вже третій рік поспіль, за ініціативою та під патронатом міського голови Олексія Реви в розважальному центрі «Перемога» пройшло новорічне свято для обдарованих дітей Бахмута.\n300 обдарованих дітей отримали особисті запрошення від Бахмутського міського голови на свято «Новорічна мільтфеєрія», де вони мали змогу відпочити, розважитись та насолодитися святковими смаколиками.\nОбдаровані діти – це імідж нашого міста, його гордість, саме тому вони заслуговують похвали. На святі були представники інтелектуальної, творчої та спортивної обдарованості, переможці міських, обласних та Всеукраїнських олімпіад і конкурсів з різних предметів, представники Малої академії наук, творчо-обдаровані діти, чемпіони з різних видів спорту.\nВ центрі «Победа» на дітей чекали привітання з наступаючим Новим Роком, ігри, конкурси та солодкі подарунки. А наприкінці вітань та розважальної програми діти поринули у дивовижний світ новорічного мультфільму «Грінч».


ГОЛОВНА > Водовідведення\nПоштова адреса: просп. Алішера Навої, буд.1, м. Київ,Україна, 02125\nКислий Микола Іванович - заступник генерального директора ПАТ «АК «Київводоканал» – директор департаменту експлуатації каналізаційного господарства.\nСамко Віктор Васильович – перший заступник директора департаменту – начальник управління експлуатації каналізаційних мереж і насосних станцій\nСічкар Павло Георгійович – заступник директора департаменту експлуатації каналізаційного господарства з загальних питань.\nПрийом громадян з особистих питань заступником генерального директора – директором ДЕКГ Кислим М.І.\nЗливні пункти приймання рідких побутових відходів:\nДетальніше про роботу зливних пунктів та умови скиду РПВ (укладення договорів) можна дізнатись за телефоном: 541-96-89 (просп. Алішера Навої, 1).\nОсновними функціями і завданнями департаменту є прийом, перекачування, очищення і відведення стічних вод, та підтримка належної санітарно-екологічної обстановки у місті Києві.\nДепартамент експлуатації каналізаційного господарства був створений у 2002 р.\nДо складу департаменту входять: Управління експлуатації каналізаційних мереж і насосних станцій та Бортницька станція аерації.\nЕксплуатаційні підрозділи, що входять до структури департаменту забезпечують належний рівень функціонування каналізаційного господарства, яке має розгалужену мережу колекторів діаметром від 100 мм до 3100 мм, загальною довжиною 2700 км. На деяких ділянках каналізаційні колектори закладені на глибині понад 90 м, що можна порівняти із глибиною метрополітену. Перекачування стічних вод забезпечують 34 каналізаційні насосні станції (31 у складі УЕКМ і НС та 3 БСА).\nБортницька станція аерації складається з 3-х блоків, які було побудовано відповідно у 1965, 1975 та 1985 роках. Їхня сумарна потужність дозволяє очищати 1 800 000 м3 стічних вод за добу. Наразі фактично надходять на очистку від 700 тис. до 1 млн м3 стоків на добу\nСтатистику аварійно-відновлюваних робіт, які здійсює Управління, можна переглянути у розділі "Статистичні дані".


Настільна Лупа з Led Підсвічуванням Brighter Перегляду: продаж, ціна у Одесі. збільшувальне скло від "Оптовый интернет-магазин bestmarket" - 1400425181\nНастільна Лупа з Led Підсвічуванням Brighter Перегляду\nНастільна Лупа з Led Підсвічуванням Brighter ПереглядуВ наявності\nНе напружуйте очі на дрібній друку - замість цього ви легко насолоджуєтеся улюбленими книгами і захопленнями із зручною стоїть окремо світлодіодним підсвічуванням Reading Brighter View.\nРучка гучного зв'язку збільшує об'єкт до трьох разів, роблячи друк більш великої, мобільні відео більш чіткими і складні завдання набагато простіше! Більше не потрібно вгадувати при заселенні голок або читання текстових повідомлень. Екстра-великий екран допомагає сфокусуватися на предметі. Зручна вбудована світлодіодне підсвічування забезпечує миттєве, рівномірне освітлення.\nЛупа Brighter Viewer ідеально підходить для читання докладних графіків, рецептів чи ярликів. Для додаткового зручності елемент вільно повертається на 180 градусів, тому ви можете позиціонувати оптимальний кут для будь-якої задачі. Дивіться більше і яскравіше за допомогою універсальної лупи Brighter Viewer.\nВеликий збільшує екран дозволяє сфокусуватися на всіляких об'єктах;\nЛегко регулюється в необхідне положення;\n3-х кратне збільшення.\nРозмір екрану: 7.5 "x 7.5";\n3-х кратне збільшення;\nМатеріал лінзи: пластик;\nУніверсальна лупа Brighter Viewer.


Українські медики-добровольці прибули в Італію - Стоп політичній корупції\nСеред українських медиків, які протягом двох тижнів виконуватимуть роботу в Італії, – анестезіологи, реаніматологи, інфекціоністів, терапевти, а також медичні сестри.\nЛітак із 20 українськими медиками-добровольцями в суботу, 4 квітня, прибув до Італії, повідомило посольство України в Італії. Українські фахівці упродовж двох тижнів надаватимуть допомогу хворим на COVID-19.\n“Зустріли українських медиків-волонтерів разом з главою МЗС Італії Луїджі Ді Майо і керівництвом регіону Марке, в лікарнях якого вони надаватимуть допомогу хворим коронавірусом. Дорогі італійські друзі, в цей складний момент Україна з вами!” – йдеться в повідомленні посольства на сторінці у соцмережі Facebook.\nМіністр внутрішніх справ України Арсен Аваков перед відправленням літака з Києва вказав на важливіть цієї місії і для України. “В Італії працюють багато українців, за неофіційними даними, близько 100 із них перебувають у реанімації. Допомагаючи Італії, ми допоможемо собі. І дуже важливо: українські фахівці отримають безцінний досвід лікування коронавірусу”, – заявив Аваков.\nЗа словами заступника глави МВС Антона Геращенка, українські медики в Італії мають вивчити досвід боротьби з коронавірусом, а також вести навчальні трансляції через “Zoom” для тисячі українських лікарів-інфекціоністів та епідеміологів. “А потім, через два тижні, коли в Україні очікується пік епідемії, наші медики повернуться і використають отриманий в Італії досвід для порятунку життів українців”, – додав заступник міністра.\nЯк повідомлялося, 3 квітня президент України Володимир Зеленський доручив Кабінету Міністрів забезпечити надання Італії гуманітарної допомоги. Окрім бригади медиків, Україна має намір за кілька днів поставити до Італії в рамках гуманітарної допомоги для боротьби з коронавірусом медичні спиртові дезінфектори.


Для конвертації ключа необхідно завантажити дистрибутив програми KeyConverter і встановити її на комп'ютер. Ця схема завжди працює справно, однак, іноді при конвертації конвертер видає помилку:\nВиникла помилка під час конвертації ключа ЕЦП.\nНевірний пароль чи ключ пошкоджений.\nЗвичайно, ця помилка виникає, коли користувач вводить невірний пароль або ключ пошкоджено.\nАле в цьому випадку пароль ключа на 100% вірний і ключ не пошкоджений (M.E.Doc його прекрасно бачить і використовує).\nРішення: необхідно замінити кілька файлів в каталозі установки KeyConverter. Для цього:\nЗавантажуємо: Keyconverter виправлені файли\nВідкриваємо архів і розпаковуємо його в папку з програмою KeyConverter (наприклад "C:\_Users\_User1\_Downloads\_KeyConverter" ) із заміною файлів.\nПісля заміни файлів ключ конвертується успішно


Прокурори визначилися з покаранням для вбивць Макар - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Життя — 30 жовтня 2012, 13:50\nОдному з обвинувачених загрожує довічне.\nСьогодні, 30 жовтня, у справі Оксани Макар почалися судові дебати, під час яких державне обвинувачення висловило свою позицію з приводу застосування кримінального закону і міри покарання щодо кожного підсудного.\nДержавне обвинувачення просить суд засудити одного з обвинувачених у вбивстві зі зґвалтуванням Оксани Макар, яке нещодавно трапилося в Миколаєві, до довічного ув'язнення, а ще двох до 14 і 15 років позбавлення волі, йдеться в повідомленні прес-служби Генеральної прокуратури.\nПрокуратура вважає таке покарання об'єктивними з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних, що характеризують особистості підсудних, і ролі кожного з них під час вчинення злочину.\nНагадаємо, 2 з 3 підсудних повністю заперечують свою провину в скоєнні вбивства зі зґвалтуванням Макар, іще один підсудний тільки частково визнає спробу вбивства.\nКримінальну справу розглядають стосовно Євгeнія Kpacнoщокa, Apтeма Пoгocянa та Maкcимa Пpиcяжнюкa. Всіх трьох звинувачують у cкоєнні злочинів, пеpeдбачениx пyнктaми 4, 10, 12 ч. 2 cтaтті 115, ч. 4 cтaтті 152 Кримінального кoдeкcу Укpaїни. Євгенію Краснощоку, кpім циx двоx cтaтeй, закидають іще і ч. 3 cтaтті 153 КК Укpaїни (Hacильcтвeннe задоволення статевої приcтpacті в збочениx фopмax).\n9 березня в Миколаєві троє молодих людей заманили на квартиру 18-річну Оксану Макар, зґвалтували її, а потім намагалися спалити живцем. На покинутій будові Оксану знайшов випадковий перехожий. Близько трьох тижнів медики боролися за життя дівчини, але 29 березня вона померла в Донецькому опіковому центрі.\nТемы: Миколаїв, Генпрокуратура, згвалтування, покарання


У Москві скоєно напад на інкасаторів - Korrespondent.net\nУ Москві скоєно напад на інкасаторів\n27 червня 2008, 00:51\nНа південному сході Москви було вчинено напад на інкасаторів комерційного банку Російський стандарт.\nІнкасатор Михайло Кочетков був убитий на місці. Його колега Олексій Кроц отримав тяжкі поранення і в стані коми був госпіталізований.\nНа місці події працює оперативно-слідча група. Співробітники міліції і слідчого управління з'ясовують обставини, проводять опитування свідків, передає ІТАР-ТАРС.\nЗа словами очевидців, грабіжники сховалися на автомашині BMW чорного кольору, для її розшуку в місті був оголошений міліційний спецплан Вулкан-5.\n"Він зазвичай застосовується для розшуку і затримання особливо небезпечних озброєних злочинців", - повідомив співбесідник агентства. За його словами, прикмети підозрюваних передані на всі пости міліції. Втім, потім стало відомо, що машину, на якій сховалися зловмисники, вони спалили.\nНапад був скоєний біля будинку 33 по вулиці Трохимова. В цей час все патріотично налаштоване населення столиці стежило за футбольним матчем Росія - Іспанія на Чемпіонаті Європи. На вулицях практично нікого не було.\nМашину, на якій сховалися після нападу, злочинці кинули і підпалили на Новоостапівській вулиці на пересіченні з першим Дубровським проїздом. З вогнем прибулі пожежники впоралися швидко, зараз машина оглядається. Викрадених інкасаторських сумок в ній немає, міліційні патрулі прочісують довколишні двори. Пошуки тих, що сховалися ведуться також за допомогою службових собак.\nЯк повідомляє ІТАР-ТАРС із посиланням на своє джерело, викрадено декілька мільйонів рублів. Видно, злочинцям було заздалегідь відомо про час і маршрут перевезення грошей. Вони влаштували засідку біля комерційного банку на вулиці Трохимова і, коли інкасатори вийшли з машини і пішли в будівлю, відкрили по ним стрілянину.\nЯк повідомлялося, минулого року в ході перестрілки в центрі Москви був убитий інкасатор.\nЗа матеріалами РИА Новости, NEWSru.com, Интерфакс, Вести.ru