Етіологія і патогенез метаболічного синдрому: На початку третього тисячоліття для людства, подолав на - - - Медична Бібліотека на medbib.in.ua\nНа початку третього тисячоліття для людства, подолав протягом багатовікової історії епідемії життєво небезпечних інфекцій, на 1-е місце за актуальності серед усіх причин захворюваності та смертності вийшла проблема серцево-судинних захворювань. Значну роль у цьому відіграла модифікація способу життя, пов'язана з обмеженням фізичної активності, підвищенням калорійності харчових продуктів і невпинним зростанням емоційно-стресових навантажень. Все це потенціювало основні модифікуються фактори ризику виникнення серцево-судинних захворювань, що стали негативним надбанням прогресу, такі як: підвищення артеріального тиску, дисліпідемії, цукровий діабет і ожиріння. З 1988 р. після Бантінговской лекції G.Reaven взаємозалежне поєднання даних патологій прийнято позначати єдиним терміном «метаболічний синдром Х».\nОсновна ідея створення концепції метаболічного синдрому полягає у виділенні популяції пацієнтів з високим кардіоваскулярним ризиком, у яких проведення профілактичних заходів, що включають модифікацію способу життя та застосування адекватних лікарських засобів може значимо вплинути на основні показники здоров'я. Виділення пацієнтів з метаболічним синдромом має також велике клінічне значення, оскільки, з одного боку, цей стан є оборотним, тобто при відповідному лікуванні можна домогтися зникнення або, принаймні, зменшення вираженості основних його проявів, з іншого - воно передує виникненню такої патології , як цукровий діабет II типу та атеросклероз, що нерозривно пов'язано з підвищенням смертності в популяції.\nКлючовим моментом формування метаболічного синдрому є інсулінорезистентність, яка запускає порочне коло симптомів, що приводять у результаті до появи важких серцево-судинних ускладнень - ІМ, мозкового інсульту і недостатності кровообігу. Водночас інсулінорезистентність не виникає спонтанно, а, за сучасними уявленнями, який ініціює моментом як інсулінорезистентності, так і всього метаболічного каскаду найчастіше служить ожиріння, яке, в свою чергу, призводить до розвитку АГ і здатне викликати зниження чутливості периферичних тканин до інсуліну та подальше накопичення надмірної маси тіла. Вірогідність розвитку АГ і всієї серцево-судинної патології у осіб з надлишковою масою тіла на 50% вище, ніж в осіб з нормальною масою тіла за даними Фремінгемського дослідження. Згідно з критеріями ВООЗ, виявлення і визначення ступеня надлишкової маси тіла виробляється за ІМТ, в нормі становить 18,5-24,9 кг/м2. Існують переконливі відомості про те, що ожиріння може з'явитися як незалежним фактором ризику, так і обтяжливим моментом, значно погіршує перебіг і прогноз як АГ, так і ІХС. Відзначено, що ризик розвитку кардіоваскулярної і загальної смертності підвищується навіть при досягненні меж верхньої межі норми маси тіла. За результатами дослідження здоров'я медичних сестер (Nurses Health Study), у жінок, ІМТ яких знаходився в межах верхніх меж норми (від 23 до 24,9), відзначали в 2 рази вищий ризик розвитку ІХС, ніж у їхніх колег з ІМТ менше 21 кг/м2.\nВстановлено, що у хворих на АГ з ожирінням ризик розвитку ІХС підвищений у 2-3 рази, а ризик інсульту - в 7 разів. За результатами Фремингемского дослідження відзначено, що як САД, так і ДАТ підвищувався в середньому на 1 мм рт.ст при збільшенні маси тіла на 1 кг.\nСтупінь кардіоваскулярного ризику при ожирінні залежить від розподілу жирової тканини в організмі і значно вище при так званому центральному чи андроїдному типі, тобто при розташуванні жиру переважно в області тулуба в порівнянні з стегнами і сідницями. У пацієнтів з ожирінням відзначають збільшення серцевого викиду з метою заповнення зрослих метаболічних потреб, яке досягається не за рахунок підвищення ЧСС, а за рахунок збільшення ударного об'єму. Високий серцевий викид веде до розвитку ексцентричної ГЛШ та діастолічної дисфункції. Якщо ж потовщення стінки шлуночка відбувається несинхронно з дилатацією його порожнини, то створюються умови для формування систолічної дисфункції з подальшим розвитком кардіоміопатії ожиріння і застійної СН на тлі збільшення внутрішньосудинного об'єму. Передування або приєднання до клінічної картині АГ збільшує прогресування структурно-функціональних порушень в міокарді. Формування ж ГЛШ є самостійним предиктором розвитку раптової смерті, причому, за даними Фремінгемського дослідження, половина чоловіків старше 45 років з ЕКГ-ознаками ГЛШ вмирала в наступні 8 років.\nВідомо, що адипоцити вісцеральної жирової тканини секретують вільні жирні кислоти, що потрапляють в ворітну вену печінки. Високі концентрації вільних жирних кислот пригнічують поглинання інсуліну печінкою, що призводить до гіперінсулінемії і відносній інсулінорезистентності, що поєднується з гіперглікемією і гіпертрігліцірідеміей. У свою чергу, гіперінсулінемія призводить до розвитку АГ за допомогою посилення реабсорбції натрію в нефронах і затримки рідини; стимуляції САС; підвищення вмісту внутрішньоклітинного кальцію і ремоделювання артерій з потовщенням їх медії. Відповідно до сучасних уявлень, об'єднуючою основою всіх проявів метаболічного синдрому є первинна інсулінорезистентність і супутня системна гіперінсулінемія. При цьому інсулінорезистентність - це зниження реакції інсулінчувствітельних тканин на інсулін при його достатньої концентрації. Наявність цукрового діабету значно посилює патогенний вплив основних факторів ризику і пред'являє більш жорсткі вимоги до максимально допустимим величинам АД, з іншого боку, контроль АТ, гіперліпідемії і гіперглікемії позитивно відбивається на прогнозі життя хворого.\nЯк уже згадувалося, найбільш патогенним у розвитку метаболічного синдрому є абдомінальний тип ожиріння. КТ і МРТ дозволили вивчити особливості розподілу жиру при абдомінальному ожирінні. На підставі отриманих даних жирову тканину поділяють на висцеральную (інтраабдомінальними) і підшкірну. Саме підвищення кількості вісцерального жиру, як правило, поєднується з гиперинсулинемией, інсулінорезистентністю, АГ і ліпідними порушеннями.\nБудова вісцеральної жирової тканини характеризується морфологічними і функціональними особливостями. Інтраабдомінальні адипоцити мають велику щільність р-адренорецепторів, кортикостероїдних та андрогенних рецепторів і відносно меншу щільність а2-адренорецепторів та рецепторів до інсуліну. Це визначає високу чутливість вісцеральної жирової тканини до ліполітичних дії катехоламінів і низьку - до антіліполітіческому дії інсуліну. Інтенсивний ліполіз в інтраабдомінальних адипоцитах призводить до вивільнення великої кількості вільних жирних кислот, які надходять по ворітної вени в печінку, а потім у системний кровотік. Печінка піддається потужному і постійному впливу вільних жирних кислот, що призводить до цілого ряду метаболічних порушень, розвивається інсулінорезистентність, а потім системна гіперінсулінемія.\nВільні жирні кислоти в печінці утилізуються двома шляхами: або активують глюконеогенез, сприяючи збільшенню продукції глюкози і зниження активності фосфатіділнозітол-3-кінази інсулінового рецептора, порушуючи транспорт глюкози всередину клітин, що призводить до розвитку гіперглікемії (ефект ліпотоксічності); або використовуються для синтезу ТГ. Характер розподілу жирової тканини оцінюють за допомогою відношення об'єму талії до об'єму стегон (ОТ / ОС) пацієнта, виміряних за допомогою сантиметрової стрічки. При наявності абдомінального ожиріння цей показник перевищує 1,0 у чоловіків і 0,8 у жінок. Розподіл жирової тканини в тілі людини схильне генетичному контролю.\nВиникаюча завдяки надмірного накопичення адіпозной тканини інсулінорезистентність служить сполучною ланкою між ожирінням, порушенням толерантності до глюкози, АГ і дисліпідемією.\nСлід вказати, що схильність до інсулінорезистентності - це історично сформований механізм адаптації організму людини до зміни зовнішніх умов для підтримки енергетичного балансу і нормального функціонування всіх органів і систем. Для пояснення цієї генетичної схильності до інсулінорезистентності Г № е1 в 1962 р. висунув теорію бережливого генотипу. Відповідно до цієї теорії організм людини в часи благополуччя і достатку в харчуванні накопичував жири і вуглеводи, а в періоди дефіциту їжі зберігав нормогликемию і більш економно витрачав енергію за рахунок зниження рівня утилізації глюкози в м'язової тканини, посилення глюконеогенезу і липогенеза. Таким чином, інсулінорезистентність сприяла виживанню людини в періоди голоду. Інсулінорезистентність протягом певного часу підтримує організм у стані між здоров'ям і хворобою. Однак сьогодні в умовах гіподинамії та хронічного переїдання жирів, а також за наявності інших несприятливих факторів, цей механізм стає патологічним і призводить до розвитку цукрового діабету II типу, АГ, атеросклерозу (Himsworth H., 1936; Reaven G., 1988; Warram J. і співавт., 1990).\nУ сучасній літературі прийнято вказувати, що в 1988 р. G. Reaven ввів термін «синдром Х» або «метаболічний синдром», критерії якого були уточнені в 2001 р. в рекомендаціях Національного інституту здоров'я США, і який нерідко називають також смертельним квартетом, оскільки він має на увазі:\nОднак розгляд проблеми метаболічного синдрому почалося значно раніше. У 1966 р. J. Camus запропонував проаналізувати взаємозв'язок між розвитком гіперліпідемії, цукрового діабету II типу та подагри. Подібний вид порушень обміну він назвав метаболічний трісіндром (trisyndrome metabolique). У 1968 р. Н. Mehnert і Н. Kuhlmann описали взаємозв'язок факторів, що призводять до обмінних порушень при АГ та цукровому діабеті, і ввели поняття «синдром достатку». Пізніше, в 1980 р., М. Henefeld і W. Leonhardt подібний вид порушень стали описувати як метаболічний синдром. А вже наприкінці 1980-х років кілька авторів (Christlieb AR et al., 1985; Modan М. et al., 1985; Landsberg L., 1986; Ferranini Е. et al., 1987; Lithell Н. et al., 1988) незалежно один від одного відзначили взаємозв'язок між розвитком у пацієнтів артеріальної гіпертонії, гіперліпідемії, інсулінорезистентності та ожиріння.\nІ лише в 1988 р. G. Reaven у своїй Бантінговской лекції, згодом опублікованій в журналі «Diabetes», запропонував термін «синдром X», в який включав тканинну інсулінорезистентність, гіперінсулінемію, порушення толерантності до глюкози, гіпертригліцеридемії, зниження ХС ЛПВЩ і АГ. Після чого в 1989 р. N. Kaplan показав, що у більшості пацієнтів з цим синдромом відзначають центральне ожиріння, а для розгорнутої клінічної картини даного виду метаболічних порушень запропонував термін «смертельний квартет» (ожиріння, АГ, цукровий діабет, гіпертригліцеридемія). Пізніше було виявлено цілу низку станів, які асоціюються з синдромом інсулінорезистентності: ГЛШ з порушенням діастолічної дисфункції, підвищення внутрішньосудинної згортання крові та ін В даний час найбільш вживаним терміном є «метаболічний синдром». Враховуючи провідний патогенетичний механізм його розвитку, нерідко як синонім використовують термін «синдром інсулінорезистентності».\nЗолотим стандартом виявлення інсулінорезистентності є еуглікеміческая клемп-методика з використанням біостатора. Суть її полягає в тому, що пацієнтові в вену одночасно вводять розчини глюкози та інсуліну. Причому кількість інсуліну постійне, а глюкози - змінюється для того, щоб підтримувати певний (нормальний) рівень глюкози в крові. Значення введеної глюкози оцінюють в динаміці. Швидкість введення глюкози відображає біологічну ефективність інсуліну. Визначення інсулінорезистентності цим методом можливо лише за наявності відповідного обладнання. Непрямими показниками інсулінорезистентності можна вважати:\n- рівень базальної інсулінеміі;\n- індекс Саго - відношення глюкози (ммоль / л) до рівня інсуліну натще (мед / мл) в нормі перевищує 0,33;\n- критерій Нота - (інсулін натще (мед / мл) тлюкоза натще (ммоль / л): 22,5) в нормі не перевищує 2,77.\nM.N. Duncan і співавтори встановили, що також можна використовувати індекс інсулінорезистентності=(глікемія натще) - (базальний рівень імунореактивного інсуліну): 25.\nПідвищений надходження вільних жирних кислот у печінку та інсулінорезистентність гепатоцитів призводять до підвищення синтезу ТГ і ЛПДНЩ. При інсулінорезистентності знижується активність ліпопротеідліпази, яка контролюється інсуліном. Виникає характерний тип дисліпідемії, пов'язаний з вісцеральним ожирінням: підвищення концентрації ЛПДНЩ і ТГ, зниження концентрації ЛПВЩ і збільшення кількості дрібних щільних частинок ЛПНЩ. Таким чином, ожиріння та інсулінорезистентність сприяють розвитку порушень ліпідного профілю, які поряд з гіперглікемією і гіпертензією призводять до більш раннього і швидкого розвитку атеросклерозу у хворих з порушеннями вуглеводного обміну і вісцеральним ожирінням.\nЗа результатами Фремінгемського дослідження, збільшення маси тіла на 10% супроводжувалося підвищенням концентрації холестерину в плазмі крові на 0,3 ммоль / л.\nВодночас, сама концепція метаболічного синдрому як кластера факторів ризику цукрового діабету та кардіоваскулярних захворювань зазнала за минулі роки ряд еволюційних перетворень. До 2005 р. згідно з рекомендаціями АНА та Європейського товариства кардіологів, верифікацію метаболічного синдрому виробляли відповідно до критеріїв, викладених в 2001 р. у програмі АТР-Ш. Однак отримані останнім часом дані внесли істотні корективи в профілактичну концепцію метаболічного синдрому. Нова редакція визначення метаболічного синдрому була представлена ??в квітні 2005 р. на I Міжнародному конгресі з предіабету і метаболічного синдрому в Берліні, що проводився Міжнародною федерацією по цукровому діабету і на 75-му конгресі Європейського товариства з атеросклерозу в Празі.\nОсновною мотивацією для висунення нового консенсусу з метаболічного синдрому стало бажання примирити фахівців з різними точками зору; визначити об'єднаний робочий діагностичний алгоритм і підкреслити ті області, де більше необхідно накопичення наукових знань. Принципово новою позицією було затвердження абдомінального ожиріння як основного критерію діагностики метаболічного синдрому з жорсткістю нормативних параметрів об'єму талії (<94 см для чоловіків і <80 см для жінок), ЛПВЩ (<0,9 ммоль / л для чоловіків і <1,1 ммоль / л для жінок) і гіперглікемії натще (> 5,6 ммоль / л). При цьому ще раз було підкреслено, що макросудинних ускладнення (ІХС, ІМ, церебральний інсульт) є головною причиною смерті хворих з метаболічним синдромом і цукровим діабетом. Ризик розвитку смерті хворого з метаболічним синдромом без клінічних проявів коронарної недостатності внаслідок основних серцево-судинних ускладнень такий же, як у хворих, які раніше перенесли ІМ без метаболічного синдрому на момент включення в дослідження. Крім того, ще раз була підкреслена необхідність адекватності вибору патогенетично обгрунтованого антигіпертензивного лікування, здатного захистити органи-мішені, оскільки саме контроль АТ є першорядним завданням для терапії даного контингенту хворих, дозволяючи на 51% зменшити кількість основних кардіоваскулярних подій, в той час як контроль гіперліпідемії знижує ризик смерті від ІХС - на 36%, а корекція рівня гіперглікемії може знизити частоту розвитку ІМ тільки на 16%.\nСлід зазначити, що єдиної концепції метаболічного синдрому для осіб чоловічої і жіночої статі не існує, оскільки формування метаболічного синдрому у чоловіків перебуває в прямій залежності від вираженості абдомінального ожиріння, а у жінок така залежність від ожиріння з'являється тільки з настанням менопаузи і гіпоестрогенемії. Менопаузальний метаболічний синдром ми свідомо виділяємо тому, що 50% пацієнтів з АГ складають жінки в період менопаузи, частота виявлення цукрового діабету II типу у жінок 40-50 років - 3-5%, а у віці 60 років - 10-20%, то є з віком прогресують порушення вуглеводного обміну.\nРізниця ступеня ризику виникнення фатальних серцево-судинних захворювань знайшло своє відображення в системі SCORE, презентованої ще в 2003 р. на конгресі Європейського товариства кардіологів. Воно свідчить про те, що у чоловіків серцево-судинні захворювання починають прогресувати з досягненням 40-річного віку, тоді як у жінок така закономірність виникає лише з досягненням віку 50-55 років і настанням менопаузи.\nУ дослідженні DECODE встановлено, що підвищення артеріального тиску і порушення чутливості до інсуліну підвищують ризик розвитку серцево-судинних захворювань у жінок в постменопаузі навіть при незначних змінах АТ і чутливості до інсуліну. Найбільш уразливий період перехідного віку жінок - пременопауза, тобто початковий період зниження функції яєчників (в основному у віці старше 45 років і до настання менопаузи), що супроводжується критичним зниженням рівня естрогенів. Реалізація дефіциту естрогенів в період менопаузи включає вплив на метаболізм ліпопротеїнів, прямий вплив на біохімічні процеси в стінці судин через специфічні рецептори до естрогенів, а також опосередкований вплив через метаболізм глюкози, інсуліну, гомоцистеїну, систему гемостазу і т.д.\nЛогічним продовженням таких поглядів стала презентація гіпотези про гендерну відмінність в патогенезі метаболічного синдрому у чоловіків і жінок в рамках секційних засідань «Жінки в серці» у вересні 2005 р. на черговому Конгресі європейського товариства кардіологів. Основна ідея цієї гіпотези базується на постулаті про те, що у чоловіків провідним предиктором метаболічного синдрому є абдомінальне ожиріння незалежно від віку; у жінок основні пускові механізми формування метаболічного синдрому - цукровий діабет і менопауза. Висловлена ??думка про те, що менопауза - це природна модель імунорезистентність стану та ендотеліальної дисфункції.\nІнформація, релевантна "Етіологія і патогенез метаболічного синдрому"


25 цікавих штучок із сірникових коробок - Як зробити в домашніх умовах\n25 цікавих штучок із сірникових коробок\nНещодавно ми розповідали, скільки красивих речей можна зробити зі звичайних прищіпок. І виявилося, це не єдиний побутовий предмет, з яким можна знайти оригінальне застосування. У цій збірці вас чекає 25 красивих і корисних штучок із сірникових коробок.\nЩоб змайструвати цей мініатюрний валізу в ретро-стилі, потрібна щільна коричневий папір (двох відтінків), порожній сірникову коробку і веселенькі картинки (це будуть «значки»). Обклеюємо коробок папером, робимо ручку, «ремені» і прикрашаємо ретро- «значками» — чемодан готовий.\nХочете здивувати і порадувати близьких? Тоді зробіть їм в подарунок ось такий мініатюрний фотоальбом. Для цього вам знадобляться: сірникову коробку, клей, фарби, листівки або скрап-папір, ножиці, пензлики і, звичайно ж, маленькі фотографії. Отдекоріруйте коробок і вкладіть в нього мініатюрну ширму з фотознімків. Такий альбом можна завжди носити у серця — в нагрудній кишені.\nЗа тим же принципом можна зробити книжку-малятко. Роздрукуйте коротенькі казки, придумайте ілюстрації, зробіть ширму і наклейте її в коробок. Можливо, така незвичайна форма пробудить в дитині інтерес до читання.\nЗ 7 порожніх сірникових коробок можна зробити цього симпатичного жирафа. Потрібно всього лише виготовити каркас, обклеїти його папером і прикрасити. Це відмінна ідея для спільної творчості з дітьми.\nІз сірникових коробок можна зробити не тільки жирафа, а й цілий зоопарк. Візьміть чотири коробка, пофарбуйте їх в сірий (бегемот), помаранчевий (лев), світло-і темно-коричневий кольори (ведмідь і ослик). Зверху приклейте відповідні мордочки. У вас вийде яскравий і самобутній подарунок для малюка.\nВизнаватися в любові можна (і потрібно!) Не тільки 14 лютого, а цілий рік. Тим більше це так просто: взяти сірникову коробку, обклеїти його красивою папером, прикріпити пару сердечок — і готово. Всередину до того ж можна (і потрібно!) Покласти що-небудь смачненьке — вийде дуже солодке визнання.\nНа Новий рік, а також будь-яке інше свято можна зробити ось таку яскраву гірлянду з сюрпризами. Виріжте з глянцевого паперу зірочки і приклейте до них сірникові коробки з солодощами, горіхами та іншими смаколиками.\nВ Америці і Європі напередодні новорічних свят прийнято робити, так звані, різдвяні календарі (Advent calendar). Це своєрідна листівка, що складається з 24 «кишеньок» (по числу днів до Різдва). Усередині цих футлярчики — солодощі, маленькі подарунки, записки з біблійними цитатами або просто добрими словами. У день відкривають по одному сюрпризу, заряджаючи таким чином передсвятковий настрій. Ви теж можете зробити такий календар. Простий, але дуже красивий спосіб — мозаїка із сірникових коробок.\nЯлинкові іграшки у вигляді різдвяних оленів і Санти-Клауса — це сірникові коробки, обклеєні папером, з пиками з фетру. Якщо проявити фантазію, то на вашій ялинці можуть також з'явитися Снігуронька, Сніговик і інші новорічні персонажі.\nУ такій оригінальній коробочці можна подарувати колечко, сережки або інші «дрібниці». І ще невідомо, що буде цінніше, — коробочка або її вміст. Адже, як відомо, найкращий подарунок — зроблений своїми руками. Щоб перетворити сірникову коробку в оригінальну упаковку, потрібна скрап-папір та інші декоративні елементи, а також ваша фантазія.\nХлопчикам, напевно, сподобається ідея зробити літак своїми руками. Для цього будуть потрібні коробочка з під сірників і кольоровий картон. З картону потрібно вирізати заготовки: дві широких смужки, одна довга вужче і дві вузьких маленьких. А далі, як то кажуть, справа техніки.\nЩе одна «чоловіча» іграшка — роботи із сірникових коробок. При цьому коробки використовуються, як деталі конструктора. Щоб вийшов справжній Iron Man, головне правильно склеїти і розфарбувати.\nДля дівчаток можна зробити шикарну лялькові меблі. Трохи фантазії, і сірі сірникові коробки перетворюються у вишукані тумбочки і письмові столи. Докладний майстер-клас ви знайдете, перейшовши за посиланням нижче.\nКомп'ютерний стіл для ляльки\nЖодна сучасна жінка не обійдеться без комп'ютера, тому в ляльковому будиночку вашої дочки просто необхідний комп'ютерний стіл. На допомогу знову прийдуть сірникові коробки. Склейте їх так, щоб вийшов стіл з висувними ящиками, і задекоріруйте його на свій смак. «Комп'ютер», до речі, теж можна зробити з коробка.\nІз сірникових коробок можна зробити не тільки лялькові меблі, а й самих ляльок.Для цього на етикетці потрібно намалювати або зробити в техніці скрапбукінгу маленьку дівчинку, при цьому сірники, що стирчать з відкритого коробка, гратимуть роль її ніжок.\nКоробочки для конфетті\nВлаштувати свято — це просто. Один з рецептів відмінної вечірки — це сірникові коробки + конфетті. Задекоріруйте коробочки яскравішою і насипте в них конфетті — буде зручно зберігати і використовувати.\nЯкщо сірникові коробки (вірніше їх «висувну» частина) склеїти між собою, зробити осередки різного розміру, пофарбувати їх або зробити декупаж, наклеїти всередину фотографії, прикрасити квітами та іншими декоративними елементами, то вийде дуже оригінальне і красиве панно. Докладний майстер-клас ви знайдете нижче. Але пам'ятайте: сенс будь-якого туторіал не в тому, щоб повторити його, а в тому, щоб надихнутися на власну творчість.\nРоздрукуйте красиву картинку, наклейте її на «полотно» із сірникових коробок, а потім акуратно розріжте по контуру кожної коробочки, щоб вийшли деталі пазла. Таким чином можна зробити також фотопазл — відмінний подарунок для близьких.\nСірникові коробки можуть служити не тільки розважальною, а й освітньої мети. Так, якщо замість етикеток наклеїти зображення різних тварин з їх назвами, то вийдуть своєрідні «кубики». Зрозуміло, тематика може бути будь-який — фрукти, кольору, професії і т.д.\nДитяча розвиваюча гра\nЩе одна корисна для розвитку дитини гра називається «Хто де живе?». І її теж можна змайструвати в домашніх умовах за допомогою сірникових коробок. Для цього на етикетку потрібно наклеїти картинку з місцем проживання того чи іншого тваринного (наприклад, акваріум), а всередині коробка — з самим тваринам (рибка). Завдяки цьому малюк швидко і легко запам'ятає, хто де живе.\nРахунок і азбука\nЩоб дитина швидко вивчив цифри і алфавіт, спробуйте запропонувати йому такі «рахунки» і «абетку». На сірникових коробках напишіть 1, 2, 3, 4 і т.д., а всередину покладіть стільки сірників, скільки написано на коробочці; або напишіть літери, а всередину наклейте картинки зі словами, що починаються з цих букв.\nГолландський дизайнер-ілюстратор Кім Веллінг (Kim Velling) упевнений, що, щоб підняти настрій людині, досить одного доброго слова або усмішки. Але як бути, якщо нікого немає поруч? Зробити «коробочку натхнення» — вважає Кім.Це звичайний сірникову коробку, всередині якого підбадьорлива або напуття записка і мила картинка. Можна носити його з собою і в будь-який момент, діставши з кишені, поліпшити собі настрій.\nЗа допомогою сірникових коробок і красивою паперу можна зробити оригінальні рассадочние картки для гостей на весіллі. Все що, для цього потрібно, — роздрукувати імена запрошених і обклеїти коробки. Гості зможуть забрати сірники з собою, такий сувенір буде ще довго нагадувати їм про вашому торжестві.\nБонбоньєрка — це така гарна коробочка, в яку кладуть сувеніри та маленькі сюрпризи для гостей на весіллях, ювілеях, іменинах чи інших урочистостях. Спочатку в якості наповнення таких коробочок використовувалися цукерки (навіть слово «бонбоньєрки» походить від французького «bonbon» — «цукерка»). Але зараз всередину кладуть все що завгодно: від брелоків до аромамасел. Зробити бонбоньєрку, як бачите, просто, можна всього лише прикрасити звичайний сірникову коробку.\nВідразу і не скажеш, що ці елегантні шкатулки у вигляді комодів зроблені з банальних сірникових коробок. Тим не менш, це так. Технологія їх створення з одного боку проста, а з іншого потребує чимало фантазії і посидючості. Але, погодьтеся, результат вартий того — красиво і функціонально. У таких скриньках можна зберігати прикраси, скріпки і інші дрібниці.\nДайджест Інфіяа в Telegram\nplista під статтею\nНове відео на каналі:\nAlfred — сервіс, який позбавить вас від поїздок в автосервіс\nВ кінці матеріалу — промокод на хорошу знижку.\nВсе про шенгенську візу: що це, навіщо вона потрібна і як її отримати\nСпойлер: є лайфхакерскій спосіб позбавити вас від біганини з папірцями.\nРозумний валізу Bluesmart важко втратити, легко знайти і навіть можна забути\nКрутий валізу з функціями гаджета.\nXvida — бездротова зарядка для будинку, автомобіля і офісу\nІ більше ніяких проводів.\nBobby — рюкзак, якому не страшні кишенькові злодії\nЗа збереження своїх речей можна більше не переживати.\nКонструктор Solar — 14 роботів в одній коробці\nНабір для терплячих моделістів, який вчить концентруватися і розбиратися в кресленнях.\nЯк правильно управляти грошима: лайфхак для тих, хто хоче заробити\nЦя нейронна мережа перетворює звичайне Селфі в 3D-модель\n13 речей, яких ви боїтеся абсолютно даремно\nМочіть манту і цілуйтеся з ким хочете.\nTelegram-бот WMAP допоможе дізнатися пароль від найближчої бездротової точки\nТепер вам не потрібно постійно дізнаватися у співробітників кафе паролі від Wi-Fi.\n5 порад тим, хто тільки починає свою кар'єру\nПоради, які допоможуть не шкодувати про втрачені можливості в майбутньому.\nЯк сучасний спосіб життя шкодить нашому здоров'ю\nТі, хто регулярно працює ночами, схильні до високого ризику депресії, ожиріння, діабету і раку.\nЯк позбутися від кошмарів: 6 речей, на які треба звернути увагу\nМучать погані сни? Перевірте, чи не грішіть ви речами з цього списку.\nДля тих, хто любить захоплюючі, але правдиві історії.\nЯк встановити Windows 10 на смартфон з ОС Windows Phone?


ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ГЕРМЕС-АГРО — Код ЄДРПОУ 31498153\n25.05.2001 (18 років 7 місяців)\nАдреса: 54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Заводський район, ВУЛИЦЯ РОБОЧА, будинок 2-А\nУчасники та бенефіціари 31498153\n25.05.2001 Змінився розмір статутного капіталу 11 800 грн.\n25.05.2001 Змінилася адреса М.МИКОЛАЇВ, ЗАВОДСЬКИЙ Р-Н ВУЛ. РОБОЧА БУД. 2А\nОтримайте ключову інформацію про бізнес "ГЕРМЕС-АГРО". Повноцінне досьє про бізнес допоможе засновнику бізнесу в аналізі, співпрацювати з постачальником або краще не зв'язуватися. Ці відомості зберігаються в держреєстрі. Таку інформацію отримують за допомогою ІПН компанії 31498153.\nЗа кодом компанії, що називається номер запису в ЄДР, можна дізнатися, в якому місті знаходиться цей контрагент - для "ГЕРМЕС-АГРО" це Миколаїв, в нашому каталозі на літеру Г. Юридична адреса компанії 54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Заводський район, ВУЛИЦЯ РОБОЧА, будинок 2-А, а також більш докладні відомості можна отримати в повній версії нашого сервісу. За номером EГР в нашій базі містяться дані про власників і тих, хто має право підпису, прізвища, імена та по батькові цих суб’єктів правової діяльності. Ключові особи цієї компанії - , а також засновники . У повній версії системи знаходяться судові рішення по цій компанії, дані з податкового реєстру і статутний капітал компанії. Форма власності компанії – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ Дивіться інші компанії в Миколаїв або в каталозі на букву Г\nПП "ОФІС ПАРТНЕР"\nПП ПРИВАТНА ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "НІКОТЕРМ"


Виявилося, що люди схильні публікувати особисті тексти зі смартфонів частіше, ніж з комп'ютерів\nГоловна/Людина/Виявилося, що люди схильні публікувати особисті тексти зі смартфонів частіше, ніж з комп’ютерів\nЦифрова сироватка правди: як смартфони «розводять» на відвертість?\nАналіз тисяч повідомлень у соціальних мережах показав, що люди набагато частіше розкривають особисті факти про себе, публікуючи контент за допомогою смартфона, а не стаціонарного комп’ютера. Дослідники назвали дві причини підвищеної відвертості власників смартфонів і попередили про її можливі наслідки.\nСоціальні мережі подарували мільйонам людей право безперешкодно висловлювати свою думку. У деяких випадках твіт або пост в Instagram, що містить особисту оцінку того, що відбувається у світі і житті автора, цікаво читати, а огляд мандрівника на YouTube корисно подивитися перед поїздкою. Але в більшості випадків, соціальні мережі потрібні людям, щоб поділитися подіями а-ля «Останній дзвінок» або «Відпустку на морі» і виплеснути емоції, а також ненадовго відчути себе визнаним експертом, залишаючи коментар «на тему».\nКонтент соціальних мереж створюється від першої особи і містить факти про автора: від місця роботи, складу сім’ї та району проживання до рівня заробітку і переваг в їжі. Вчені з Університету Пенсільванії в дослідженні, опублікованому в Journal of Marketing, показали, що більше особистої інформації містить контент, що публікується за допомогою смартфонів.\nВ роботі було проаналізовано майже 370 тисяч твітів і більше 10 тисяч оглядів ресторанів на сайті TripAdvisor.com, відправлених в міжнародну павутину зі смартфонів і комп’ютерів. За допомогою автоматизованих інструментів обробки тексту та за участю соціологів дослідники підтвердили свою здогадку. «Смартфонний» контент містив більше особистих даних про користувачів, що його публікували.\nУ чому ж причини підвищеної довіри до девайсів? Автори роботи запропонували два можливих пояснення, одне з яких може здатися трохи дивним на перший погляд, — це форма смартфона і звичка використовувати телефон для спілкування.\nЕкран навіть найбільшої «лопати» набагато менше, ніж монітор стаціонарного комп’ютера. Як це пов’язано з бажанням розповісти про себе зайвого в Інтернеті? Невеликий розмір робочої області смартфона, на думку вчених, змушує людини зосередитися на виконанні завдання — написати гнівний твіт з приводу коронавіруса або нової провокаційної сукні колеги. Думки про безпеку при цьому відходять на другий план, а різні спливаючі повідомлення ігноруються.\nАле головним залишається емоційний фактор. Смартфон асоціюється з комфортом, який ми відчуваємо при спілкуванні з близькими, друзями або хоча б знайомими нам людьми. Ілюзія безпеки на підсвідомому рівні знижує пильність користувача, і він може на емоціях поділитися в соцмережі юридичними подробицями розлучення, які адвокат дружини, що читає твіттер, із задоволенням використовує в суді.\nДослідники радять бути більш обережними тим, хто віддає перевагу виплеснути емоції, друкуючи на цифровій клавіатурі кишенькового девайса чергове текстове послання. Навпаки, роботодавцям, що відстежує інтернет-активність найманців по контенту в соцмережах, рекомендують звернути увагу на ті пости, що підлеглі опублікували зі смартфона.


Стайня на асфальті | Газета «День»\n65-річний фермер Микола Пономарьов господарює майже в центрі Полтави й мріє про власний іподром\n6 квітня, 2006 - 00:00\nМИКОЛА ПОНОМАРЬОВ ТЕПЕР ГОСПОДАРЮЄ НА СВОЇЙ ЗЕМЛІ\nНемолодий уже, 50-річний Микола Григорович започаткував у 1990-му свою ферму. «Ферма» прикметна тим, що розташована у 15 хвилинах ходьби від однієї з центральних вулиць Полтави. Це був дивний експеримент: розводити породистих рисаків практично в межах 300-тисячного міста... Тоді, щоправда, це започатковано було ще не «куркулем» і не «фермером» Пономарьовим, а конюхом фірми «Наталка». Часи були радянські й про можливість введення приватної власності в країні говорили пошепки. Новобудова майбутнього фермера з’явилась на землях Полтавського сільськогосподарського технікуму. А після завершення будівництва стайні М. Пономарьов її викупив, став хазяїном господарства «Ямський двір». Це вже був останній рік горбачовської перебудови, на горизонті замаячили нові часи. А далі почалися в новоспеченого фермера перші негаразди. На думку самого Миколи Григоровича, всьому причиною людська заздрість. За роки господарювання конюхом «Наталки», а потім вільним фермером у нього, в «Ямському дворі», практично одразу з’явилось десятеро відбірних коней, чотири телички, телята, поросята, бички (кількість худоби, щоправда, варіювалася роками). Купив собі також старенький «ЗІЛ», а потім два трактори (новi), пересувний вагон будинок, карету, фаетон,два причепи, різний реманент. Словом, його господарство на очах міцніло, розросталося, й усе завдяки праці, головним чином, одного М. Пономарьова. Як тут не позаздрити?\nПросто вражають митарства М. Пономарьова по різних чиновних інституціях Полтави з однією лише метою — узаконити в приватну власність землю під збудованим! Стайня, сараї, загони для худоби — все це заробив й спорудив власними руками, земельне ж питання лишалося відкритим. Технікум міг відібрати в нього все в будь який момент. Айшов уже на дворі 1996(!) рік.\n«Кажуть, що моє питання здатна вирішити тільки Верховна Рада. Отже, цілий наш парламент має займатись проблемою однієї стайні?» — це сказано було тоді, 1996 го. Минали роки, але ситуація не змінювалася.\nВін неодноразово за весь цей час доходив до відчаю. «Заробив» інфаркт, ледь не помер, на якійсь секунді лікарі констатували зупинку серця... Відкачали. «Плани були райдужні, коли починав. Ось ми з вами їхали садом i бачили землю, захаращену сміттям та гноєм (його вивозять люди із сусіднього м’ясокомбінату). Якби цю ділянку землі розчистити! Влаштував би тут іподром, навчав би діток у школі верхової їзди».\nПоступово М.Пономарьов мрії про іподром полишив. Тепер живе посезонними клопотами, худобину майже всю розпродав, йому хоча б зиму перезимувати. Питання власності на землю він, щоправда, розв’язав. Аж 2005 року! Підписали йому необхідний документ тільки тоді, коли в справу втрутилася обласна прокуратура. Вся заковика була, бачте, в тому, що дивак фермер хотів господарювати в межах міста, а не в угіддях сусіднього села. Своє дивацтво він пояснює просто: по перше, звик саме до цієї землі. По друге, брати в оренду велику ділянку — значить, не бути господарем тієї землі, а маленьку не хоче. Досі хотів і не перестане хотіти бути ВЛАСНИКОМ!\nУ його сьогоднішні 65 років уже непросто порядкувати на землі.\n— Кілька років тому невдало впав із коня й зламав ключицю. Не стільки травма завдала болю й незручності, скільки вимушена бездіяльність. Адже я не можу без роботи не те що цілого дня! Навіть якщо кілька годин перебуваю десь поза фермою, то починаю непокоїтися... Господарство моє то збільшувалося, то зменшувалося. Не полишаю надію втілити в реальність мрію: організувати для дітей школу верхової їзди.\n— А у вас ця школа фактично існувала всі ці роки! Скільки дітлахів ви привчили доглядати за цими шляхетними тваринами!\n— Але ж я хотів, щоб все було офіційно затверджено й підтримано... Та й залишилося в мене на сьогодні всього три жеребці, утримувати більше мені вже важкувато. Крім коней, маю ще елітних голубів та симпатичних японської декоративної породи курочок. Це для душі, не заради хліба насущного. І хоч нині вже можна сказати, що «вітер, нарешті, дме мені в спину», тобто посадові особи мені вже допомагають, та життя тим часом минає. Шукаю людину, молодшу за мене, яка б змогла потягнути фермерське господарство. Здається, знайшов такого. Тямущий мужик... А то вже дійшло діло до того, що не знав, на кого полишу свою стайню. А спонсором мого фермерського господарства ледь не стала одна 89 річна бабуся з Харкова, уявіть собі! Десь у газеті про мене прочитала й надіслала листа, мовляв, у захваті від того, що я роблю! Потім переказом одержав від неї ж трохи грошей. Це мене так розчулило, що я спеціально з’їздив у Харків, щоб подякувати тій добрій пані...\nВіталій ЦЕБРІЙ. Фото автора


Водні рослини » Українські реферати\nВодні рослини, фотосинтезуючі організми, життєвий цикл яких протікає в частково або повністю зануреному у воду стані. Розміри їх варіюють від мікроскопічних (одноклітинні форми) до порівняно великих (т.зв. макрофітів), як, наприклад, у латаття, і навіть гігантських, як у деяких бурих водоростей, що досягають у довжину 30 м.\nІ за формою зростання, і за своєю систематичної приналежності водні рослини вельми різноманітні - вони присутні в будь-якій основній групі рослин і фотосинтезуючих протистов. Мікроскопічні водні рослини представлені водоростями (). До водоростям ж належать і найбільші морські види. У прісних водах більшість водних рослин - покритонасінні, хоча там же представлені й інші таксономічні групи (мохи, печеночнікі, папоротніковідние і т.д.).\nВодні рослини - основні продуценти водних екосистем: без них не могли б існувати водні тварини. У ході фотосинтезу вони не тільки утворюють органічні речовини, але і виділяють в навколишнє середовище кисень, який аерується воду і використовується для дихання рибами та іншими мешканцями водойм. Поглинаючи розчинені мінеральні речовини, водні рослини сприяють самоочищення басейнів. Нарешті, вони дають притулок і їжу багатьом водним комахам та іншим дрібним тваринам, які, у свою чергу, служать кормом для риб. Деякі види риб, зокрема із загону коропоподібних, живляться безпосередньо макрофітів. Насіння, плоди та бульби багатьох водних рослин є їжею для ссавців і птахів, а деякі дрібні водні рослини (на кшталт ряски) заковтується птахами цілком. Зарості очерету, очерету та інших рослин служать для прибережних птахів і ссавців надійним притулком.\nВодні макрофітів за формою росту діляться на чотири основні групи: 1) свободноплавающіе на поверхні або в глибині стоячої води; 2) вкорінені з плаваючими на поверхні листям; 3) вкорінені або прикріплені до дна, всі частини яких, іноді крім генеративних, знаходяться під водою; 4) полупогруженние вкорінені рослини типу очерету, в яких стебла і часто листя піднімаються над водою. Втім, чіткої межі між цими групами немає, а деякі рослини переходять з однієї в іншу в залежності від стадії розвитку.\nОскільки для росту коренів необхідний кисень, а донні грунти їм бідні, тіло багатьох водних рослин пронизане губчастої воздухопроводящей тканиною - аеренхімой. У неї надходять утворюється при фотосинтезі кисень і повітря, що проникає в підводні й повітряні частини рослини.\nПоширення і життєві потреби. Водні рослини поширені дуже широко. Деякі їх види зустрічаються майже по всій земній кулі; відомі групи близькоспоріднених форм, що заміщають один одного в різних частинах світу. Цілком імовірно, що таке широке поширення обумовлено перенесенням їх насіння та інших репродуктивних структур птахами.\nБагато водні рослини здатні, змінивши форму росту, пристосуватися до різних умов середовища, наприклад до життя поза води на сирій грунті. Так, у що вирощується в акваріумі стрілолист (Sagittaria) листя м'які і стрічкоподібними, а на болотах вони утворюють жорсткі черешки і нагадують наконечник стріли платівки.\nВ Водночас у будь-якому місцеперебувань для нормального розвитку виду необхідні певні умови: той чи інший хімічний склад води, її температура, тип субстрату і т.п. Більшість водних рослин найкраще росте в стоячій або повільно поточної воді, проте деякі, наприклад з роду Podostemon, зустрічаються тільки в місцях з швидкою течією.\nХімічний склад води. За вимогами до хімічного складу води можна виділити чотири групи водних рослин: 1) види, що виростають в м'яких, нейтральних або злегка кислих водах, звичайних для областей, де мало вапняку; 2) види прісних вод, багатих карбонатом кальцію; 3) види опріснених морських і лужних (багатих сульфатами) вод аридних областей; 4) морські види. Деякі широко поширені водні рослини добре ростуть при різному хімічному складі води, інші - тільки при строго певному. Наприклад, Phyllospadix зустрічається тільки в морській воді, Ruppia - Тільки в солонуватою або лужний, багато рдесника (Potamogeton) вважають за краще воду, багату вапном, а більшість полушніков, або Шильников (Isoetes), виростає тільки в м'якій болотної воді.\nТемпература води. Це теж важливий фактор. Є види, мешкають тільки в тропічних областях, тоді як інші ростуть лише у помірному кліматі.\nПотреби в поживних речовинах. Свободноплавающіе рослини, наприклад ряска та водні папороті, отримують необхідні для харчування солі безпосередньо з води, однак більшість водних рослин, по крайней мірою частково, витягує їх з донної грунту і найкраще розвивається на родючому, багатому органікою субстраті. На бідних грунтах, наприклад на піску, зростання багатьох видів пригнічується, і деякі водні рослини, зокрема стрілолист (Sagittaria) і Echinodorus, в цих умовах залишаються на ювенільної стадії, що часто використовується акваріумістів. Для нормального розвитку водним рослинам необхідно також адекватне освітлення.\nтаксономічних груп водних рослин. Покритонасінні (квіткові). До цієї групи відноситься безліч водних, а також земноводних, тобто здатних переносити тимчасове затоплення, макрофітів. Більшість з них входить до 10 родин однодольних (що мають одну сім'ядолі і, як правило, паралельне жилкування листя); зовні вони часто нагадують злаки, навіть якщо ними не є. Це наступні сімейства: рогозовие (Typhaceae), ежеголовніковие (Sparganiaceae), рдестовие (Potamogetonaceae), Частухові (Alismataceae), водокрасовие (Hydrocharitaceae), злаки (Gramineae), осокові (Cyperaceae), аронніковие (Araceae), Ряскова (Lemnaceae) і Ситникова (Juncaceae). Серед дводольних (у них дві сім'ядолі і звичайно сітчасте жилкування листя) найбільше водних рослин в родинах Лютикова (Ranunculaceae), кувшінкових (Nymphaeaceae), сланоягоднікових (Haloragaceae) і пузирчаткових (Lentibulariaceae).\nВ деяких місцях водні рослини відносяться до домінант рослинного покриву. Так, на озерному мілководді часто в масі розростаються рдесника, ряска може покрити собою всю поверхню багатих поживними речовинами ставків, солерос (Salicornia) нерідко переважає на заливаються морським припливом низовинах, а на прісних болотах звичайні густі зарості очерету, осок, очерету та рогозу. У деяких дрібних болотах на півночі США канадський рис утворює суцільні травостою, нагадують посіви пшениці, а на півдні країни в аналогічних місцепроживання процвітають водяний гіацинт і очереднопильнік філоксеровий.\nМохи і печеночнікі. Мохи інтенсивно розвиваються в стоячих водах, утворюючи т.зв. мохові болота. У Північній Америці до листостеблових мохів і близькою до них групі печеночніков відноситься всього бл. 20 прісноводних видів рослин. Найвідоміший з них - мох Fontinalis, часто зустрічається на затоплених деревах у прозорих річках. Його м'які прямостоячі стеблинки покриті безліччю дрібних і тонких трикутних листя. Іноді його розводять в акваріумах, особливо якщо хочуть стимулювати розмноження риб. У моху Drepanocladus пагони сланкі, буруваті. Він росте на мілководдях під очеретом і осокою. Його дрібні листя на кінцях стеблинок серповидно вигнуті. З печеночніков в стоячих водоймах звичайна річчя водна (Riccia fluitans), що росте у вигляді заплутаної маси зелених вільчаті розгалужених ниток.\nВодорості. Не рахуючи мікроскопічних форм і морських макрофітів, звичайними в цій групі є Лучице, або харові (Characeae), широко представлені в прісних водоймах. Види роду Chara з прямостоячим «стеблинкою» нагадують маленьку ялинку. Їх пахнуть рибою клітини часто інкрустовані карбонатом кальцію. Близький рід Nitella зростає головним чином у м'якій воді (іноді розлучається в акваріумах). Його «паростки» м'які, тонкі, вільчаті розгалужені.\nПапороті та близькі до них групи. Мешканці вод серед цих рослин, розмножуватися не насінням, а суперечками, представлені різними життєвими формами. Дрібні папороті Azolla і Salvinia вільно плавають на поверхні стоячих водойм. У першого роду листя у вигляді перекриваються лусочок, а у другому - еліптичні, неперекривающіеся і опушені жорсткими волосками. Іноді Azolla розростається по всій поверхні ставків; восени її втечі червоніють. Salvinia відбувається з теплих регіонів планети, і деякі її види, інтродуковані в США, засмічують водоймища. Цей папороть часто розводять в акваріумах і декоративних басейнах. Полушнік, або Шильников (Isoetes), - на вид непомітну, дереново, що нагадує осоку рослина; воно розвивається під водою на грубозернистий субстраті в озерах з піщаним, кам'янистим або скелястим дном, іноді утворюючи цілі підводні луки. Полушнік близький до дерев роду Sigillaria, що росли на болотах в кам'яновугільному періоді: як і у них, його суперечки розвиваються в ямках біля основи листя. Хвощ річковий (Equisetum fluviatile) - теж близьке до папоротям рослина з древньою родоводу. У нього трубчасті стебла та відходять від вузлів колотівками гілочок; на вершині стебла дозріває бурий, схожий на шишку колосок з суперечками.\nЕкономічні аспекти. Одні водні рослини цінуються як сільськогосподарські культури, інші - як види, що забезпечують середу перебування для риб та інших водних тварин, проте бурхливий розвиток деяких з них може ускладнювати судноплавство, рибальство і зрошення.\nСільськогосподарські культури. Одна з провідних продовольчих культур у світі - рис (Oryza) - являє собою водний злак. Північноамериканські індіанці використовували в їжу також зерно канадського рису, що відноситься до іншого роду злаків, який зараз продається як делікатес, зазвичай подається з дичиною. Як пряної зелені використовують і жеруха лікарську, що росте в холодних струмках і за їх берегів. Особливо багато водних рослин знає китайська кулінарія; в їх числі - багаті крохмалем бульби стрілолист і Болотниця (сітняга), рогаті плоди водяного горіха (чиліма), кореневища лотоса і т.д. Деякі племена вживають в їжу пилок і крохмалисті кореневища рогозу.\nВиди рдесника - прекрасний корм для водоплавних птахів: бульбами і насінням цих рослин харчуються, наприклад, качки. До інших цінних кормів для пернатих відносяться очерет і канадський рис. Лосі поїдають листя латаття та інших водних рослин, а бобри - їх м'ясисті кореневища. Багаті крохмалем кореневища рогозу і бульби стрілолист служать їжею для ондатри. Хороший грубий корм для великої рогатої худоби дають пагони Ситникова, осокових і т.п.\nАкваріумні види. Багато водні рослини, особливо невеликі, вирощують в акваріумах для прикраси і збагачення води киснем. У підігрівається воді добре себе почувають рослини теплих широт, зокрема Elodea (Anacharis), деякі види Echinodorus з Південної Америки, Cryptocorne з тропічної Азії, види Aponogeton з Мадагаскару, з Африки і тропічної Азії та види Vallisneria з Південної Європи. З північноамериканських водних рослин у акваріумах часто розводять кубушку (Nuphar), стрілолист, роголістнік, Елоді канадську, кабомбу, болотоцветнік ямчатий, уруть, ряску і пухирчатка. Для успішного зростання всіх цих рослин потрібно достатньо світла - сонячного або штучного. Однак занадто сильне висвітлення загрожує бурхливим розвитком водоростей, які замутняют воду.\nДекоративні рослини для відкритих водойм. Деякі водні рослини чудово прикрашають ставки і декоративні басейни. Часто для цього використовують латаття різних кольорів і розмірів, лотос, уруть, Елоді, папірус і водяний гіацинт. Зростанню їх краще за все сприяє родюча донна грунт.\nбур'янисті рослини. Рдесника, роголістнік, уруть, елодея, ряска, очереднопильнік філоксеровий, кубушки і латаття можуть стати справжніми бур'янами. З вкоріненим видами борються, зрізаючи їх під водою або драгіруя дно водойм тросом.\nДеякі водні рослини стають особливо агресивними при інтродукції в нові країни. Так, елодея канадська (Elodea canadensis), випадково завезена в Європу більше ста років тому, незабаром після цього стала серйозною перешкодою для річкового судноплавства. Свободноплавающій водяний гіацинт (Eichhornia) з Південної Америки створив аналогічну проблему на півдні США, а водяний горіх з Азії - на сході країни. Рдесника кучерявий (Potamogeton crispus) був інтродукований до Північної Америку з Європи як цінна рослина для рибоводних ставків, але, розмножуючись тут у багатьох водоймах, він іноді витісняє не менш цінні місцеві види. На сході США і Канади загрозливо швидко розширюється ареал Сусак зонтичного (Butomus umbellatus), що потрапив туди також з Європи. Водні рослини часто засмічують зрошувальні канали, причому, якщо підводні види сповільнюють струм води, то полупогруженние викликають прямі її втрати внаслідок випаровування своїми повітряними частинами - стеблами і листям.


Причастя — Міжнародний фестиваль документального кіно про права людини Docudays UA\nКоли старші не можуть впоратись, діти мають дорослішати швидше. Олі 14 і вона доглядає за своїм неповносправним татом, аутичним братиком і мамою, яка живе окремо від них і ледь вчуває телефонний дзвінок. Найдужче вона хоче об’єднати родину, але ніяк не вдається – наче зламаний телек. Вона живе з надією повернути маму додому. Перше причастя її 13-річного брата Нікодима – це привід для сімейної зустрічі. Оля цілком відповідальна за підготовку ідеального сімейного свята. Фільм розкриває красу знедолених, силу слабких і потребу змін, коли вони здаються неможливими. Це пришвидшене дорослішання вчить нас тому, що невдачі минають. Особливо, коли йдеться про любов.\nРежисерська робота: Анна Замецька\nПродюсування: Анна Видра, Анна Замецька, Зузанна Круль\nОператорська робота: Малґожата Шилак\nМонтаж: Агнєшка Глинська, Войцех Янас, Анна Замецька\nЗвук: Анна Рок, Катажина Щерба\nCAT&Docs, Catherine Le Clef [email protected], Maelle Guenegues, [email protected], www.catndocs.com\nАнна Замецька живе і працює у Варшаві. Вона вивчала журналістику, антропологію та фотографію у Варшаві та Копенгагені. Вона також пройшла документальну програму Dok Pro у Школі Вайди. «Причастя» – її перша повнометражна робота.


poradi.ru » Будинок і родина » Профілі для світлодіодних стрічок: види і установка\nВпровадження світлодіодних LED-ламп в інтер`єри будинків і квартир, комерційних установ та виробничих об`єктів радикально змінило уявлення як про технології освітлення, так і про декоративного підсвічування зокрема. На даний момент особливо популярний формат світлодіодних стрічок, які фіксуються за допомогою спеціальних профілів. Функцію підсвічування і освітлення беруть на себе безпосередньо LED-світильники, а профілі для світлодіодних стрічок виступають допоміжним елементом, який забезпечує захист і полегшує кріплення.\nХоча якість освітлення і силовий потенціал світлодіодів значно розширює сферу їх застосування, естетичні достоїнства підсвічування частіше стають критеріями вибору даної світлотехніки. Але якщо з технологіями LED-освітлення росіяни давно знайомі, то фурнітура, додаткові компоненти і профілі для світлодіодних стрічок все ще викликають питання в процесі вибору.\nСвітлодіодні стрічки як такі широко застосовуються в приватному порядку, а також при оформленні комерційних будівель і приміщень. У ландшафтному дизайні їх використовують при освітленні фасадів і доріжок, а в інтер`єрі LED-світильниками декорують робочі зони, місця відпочинку, меблі та інші об`єкти. Іноді світлодіодні стрічки застосовують для підсвічування салонів, вітрин, басейнів і стійок ресепшн.\nЯкщо планується інтеграція елемента в умовах підвищеної вологості або з ризиком пошкодження, то слід використовувати вологозахисний алюмінієвий профіль для світлодіодної стрічки, який відрізняється довговічністю і зносостійкістю. В інших випадках можна обмежитися і моделями з полікарбонату, але одне можна сказати точно - без застосування спеціальної панелі успішний і якісний монтаж світлодіодних стрічок неможливий.\nРізновиди профілів за формою\nЗалежно від місця фіксації, дизайнерської задумки і характеристик самої стрічки підбирається профіль певного перерізу і форми. Найбільш поширені прямокутні моделі. Це класичний виразний профіль для світлодіодної стрічки, який в деяких виконаннях має спеціальну поличку для фрезерування. Круглі версії можна віднести до універсальних - вони комбінуються зі світильниками в будь-яких позиціях з можливістю реалізації трекової системи. Модифікація такої системи є панель із закругленими краями - монтується за накладною техніці.\nДо менш популярним відносяться профілі складних форм, трикутні і високоміцні пристрої, розраховані на установку в підлогове покриття. Вони використовуються там, де не підходить стандартний профіль для світлодіодної стрічки. Кутовий тип, зокрема, забезпечить розміщення світлодіодів під нахилом до поверхні.\nЗростає і популярність підвісних моделей - вони нікуди не вписуються і зовсім позбавлені необхідності механічної фіксації. Завдяки спеціальним канатикаспинного такі панелі утримуються на вазі, забезпечуючи яскравий і оригінальний дизайнерський ефект.\nПрофілі з алюмінію є прикладом поєднання двох сучасних технологій - світлодіодним і анодованого сплаву. Таке рішення дозволило збільшити функціональність підсвічування і надійність кріплення пристрою. Високоміцний алюмінієвий профіль для світлодіодної стрічки дозволяє монтувати прилади в стіни, підлогу основи, стелі і різні конструкції без ризику механічного пошкодження. Крім того, панелі доповнюються спеціальними аксесуарами у вигляді заглушок, фіксаторів і власників.\nЯк і в інших випадках порівняння конструкцій з синтетичних матеріалів і металу, перші виграють завдяки ціні. Однак пластиковий профіль для світлодіодної стрічки дає і інші переваги. Це в першу чергу еластичність і різноманітність фактурних рішень. Полікарбонат для таких панелей випускається в матовому і прозорому виконаннях, що розширює декоративні можливості LED-підсвічування.\nЗдавалося б, тільки алюмінієві конструкції зможуть забезпечувати надійність світильників при установці на фасадах і оформленні архітектурних об`єктів поза приміщенням. Анодована основа справляється і з кліматичними впливами, і успішно протистоїть випадковим фізичних навантажень. Проте пластиковий профіль для світлодіодної стрічки також відрізняється стійкістю до різних впливів навколишнього середовища.\nПрофілі накладного типу\nПрофілі можна кріпити різними способами. Широкі можливості монтажу обумовлені функціональністю самих стрічок і конструктивними характеристиками панелей. Накладні, т. Е. Універсальні профілі для світлодіодних стрічок мають форму «П». У таких виробах передбачена можливість накладки спеціального екрану, що дозволяє регулювати ступінь розсіювання. Профілі накладного типу використовують в монтажі окремих елементів інтер`єрного оздоблення та вітрин.\nМоделі цієї категорії принципово відрізняються від накладних аналогів. По-перше, це можливість маскування конструкції в стіновий, стельової або іншій ніші. Розміщуючи профіль вбудовується для світлодіодної стрічки на поверхні, можна мінімізувати виступ елемента освітлення. По-друге, і це швидше відноситься до мінусів, використання врізних панелей можливо тільки у випадках, якщо це дозволяє місце інтеграції. Тобто поверхня повинна спочатку мати відповідний паз, в якому розміщується профіль зі світлодіодним начинкою.\nПоряд з технологічністю світлодіодних стрічок і профілів для їх монтажу, виробники враховують і зручність установки. Для цього передбачається клейка покриття, що дозволяє без праці зафіксувати профілі для світлодіодних стрічок на будь-якій поверхні. Наклеювати можна тільки один раз, тому спочатку слід уважно підготувати місце установки і сам виріб.\nНастінна або стельова поверхня не повинна мати дефектів і забруднень. Її бажано обробити розчинником з ефектом знежирення. Якщо планується наклеювати стрічку на бетон або гіпсокартон, то без вирівнює шпаклівки і зачистки теж не обійтися. Це підвищить надійність, з якої буде закріплений профіль для світлодіодної стрічки. Кутовий варіант панелі особливо вимогливий до характеристик поверхонь, так як він монтується за методом плінтуса, але у верхній частині.\nВ ході приклеювання важливо уникнути вигинів радіусом від 2 см, особливо у випадку з пластиковим профілем. Всі маніпуляції зі стрічкою слід виконувати обережно - це відкрита частина з діодами, пошкодження яких неприпустимо. Розміщення цього компонента проводиться по мітках відповідно до параметрів профілю. В крайньому випадку можлива спайка окремих ділянок.


У чому різниця між чоловіком і жінкою? : Римо-католицький душпастирський осередок Святого Івана Павла ІІ, м. Львів, Україна\nБіблійне коло: читаємо та розмовляємо про Біблію.\nЩоп’ятниці о 19:30. Долучитись за посиланням 👉 https://zoom.us/join.\nID для введення: 272 777 000\nТема цієї п’ятниці: “Чоловіком і жінкою створив їх. У чому різниця?”


читається, що школярам потрібна глюкоза для поліпшення роботи головного мозку. Це так, але мова йде не про сахарі з солодких продуктів, а про складних вуглеводах. Саме тому краще годувати дитину вранці вуглеводними продуктами.\nКращий сніданок для школяра - каші або макарони, стверджує дієтолог Катерина Бєлова.\nВ школу дитині краще дати бутерброд із зернового хліба зі шматочком сиру, шинки і овочами. Замість соків, які містять багато цукру, покладіть в портфель школяреві фрукти. А якщо у дитини буде можливість нормально поїсти, то не забудьте про салат.\nПрофесор Ігор Кінь з НДІ харчування РАМН додає, що школяр повинен з'їдати хоча б один фрукт і пару овочів у день. Також він радить дати дитині з собою йогурт, кефір або кисле молоко.\nЗ початком навчального року кількість червоного м'яса в раціоні харчування дитини потрібно зменшити, а ось кількість риби і морепродуктів - збільшити.\nЗразкове меню школяра молодшого віку може виглядати приблизно так:\n1-й сніданок: каша (овочеве блюдо); кава (чай, молоко).\n2-й сніданок: яєчне (сирні) страва; кава (чай, молоко).\nОбід: салат; перша страва; страва з м'яса (птиці, риби); гарнір; напій.\nВ якості першої страви дитині-школяру можна приготувати бульйон (курячий, м'ясний, рибний); супи на цих бульйонах, заправлені овочами, крупами, кльоцками, галушками; вегетаріанські супи, супи молочні, фруктові. Другим блюдом можуть бути котлети, биточки, тюфтельки, різні тушковані овочі з м'ясом, рибою, птицею, всілякі запіканки, запечена риба, птиця, тушковане м'ясо, азу, гуляш, бефстроганов.\nПолуденок: кефір (молоко); печиво або хлібці з цільних злаків; свіжі фрукти.\nВечеря: овочеве (сирні) блюдо або каша; молоко (кефір).\nПри побудові раціону харчування дітей необхідно стежити за правильним розподілом продуктів протягом доби. Продукти, багаті білком, особливо в поєднанні з жиром, довше затримуються в шлунку і потребують для перетравлення значно більшої кількості травних соків. Крім того, м'ясні продукти багаті екстрактивними азотистими речовинами, які збуджують центральну нервову систему і такий вечеря може призводити до неспокійного сну дитини, або взагалі, до безсоння. Тому страви з м'яса, риби, яєць треба використати в першу половину дня, а молочно-рослинні страви, які перетравлюються значно легше, – на вечерю, так як вночі під час сну процеси травлення сповільнюються.\nОсобливу увагу в харчуванні школяра потрібно приділяти білкової складової раціону, при цьому на частку білків тваринного походження має припадати не менше 60%. Потребам зростаючого дитячого організму найбільшою мірою відповідає молочний білок, у зв'язку з чим молоко і молочні продукти розглядають як обов'язковий, не підлягає заміні продукт дитячого харчування. Для дітей шкільного віку добова норма молока (кефіру та ін) — 500 мл Слід враховувати, що 100 г молока відповідає 12 г сухого молока або 25 г згущеного. Віддавати перевагу краще збагаченим молочних продуктів – з додаванням вітамінів, йодованого білка, лактулози, біфідобактерій. До речі, кип'ятіння молока знижує її біологічну цінність (руйнуються амінокислоти), краще пити пастеризоване і ультрапастеризоване молоко. Школярам рекомендуються молочні продукти зі зниженою жирністю: у них стільки ж кальцію і білка, як і в жирних продуктах, і ступінь їх засвоєння краще.\nНайважливішими ростовими амінокислотами є лізин, триптофан і гістидин, тому важливо, щоб в раціоні школяра були їх джерела — м'ясо, риба, яйця, сир, сир, кальмари, бобові.\nРаціонально вживати м'ясо (птицю) 2-3 рази на тиждень, чергуючи його з рибою. При цьому краще готувати страви з філе яловичини, телятини, нежирної свинини у відвареному і запеченому вигляді. Школярам, особливо молодшого віку, варто обмежувати смажене, копчене, ковбасні вироби (останні багаті сіллю, «прихованими» жирами і містять нітрит натрію). Перед готуванням з м'яса краще обрізати видимий жир і знімати шкіру з птиці.\nІ, якщо смажите м'ясо дитині, то краще це робити на сковороді з гратами, щоб жир стікав на сковороду або після смажіння викладайте продукт на чисту серветку для вбирання надлишків жиру. Охолоджуйте супи і рагу, а потім видалити затверділий на поверхні жир. Важливою перевагою м'яса є велика кількість у ньому легкозасвоюваного заліза (на відміну від заліза овочів і фруктів), яке особливо необхідно дівчаток-старшокласниць, інакше зростає ризик розвитку залізодефіцитної анемії. Ще одним обов'язковим білковим продуктом у раціоні школяра є риба. Білки риб розщеплюються травними ферментами швидше і легше, ніж білки яловичини, оскільки не містять сполучнотканинних білків (еластину). Риба багата високоцінними 3-омега жирними кислотами, вітамінами С, А, групи В, мінеральними речовинами K, S, P, J, Zn, Fe, Cu та ін В рибі багато метіоніну, який покращує правильне засвоєння (а не накопичення) жирів.\nШколярам слід обмежувати в харчуванні солону, консервовану, в'ялену, копчену рибу, оскільки вона багата солями сечової кислоти і натрієм, що може сприяти захворювання суглобів і розвитку гіпертонічної хвороби у дитини. Віддавати перевагу слід морської риби і морепродуктів (якщо немає у дитини алергії), так як вони джерело йоду, який необхідний для поліпшення інтелектуального розвитку школяра та профілактики зобу. До речі, в якості додаткового джерела йоду спробуйте подрібнити на кавомолці суху морську капусту і додавати її замість солі в страви. При приготуванні риби, щоб знищити специфічний запах (чого так не люблять багато дітей) камбали, тріски, палтуса та інших морських риб при варінні в бульйон, крім коріння і цибулі, добре додати огірковий розсіл (½– 1 склянка на 1 л води). А для усунення запаху при смаженні риби потрібно на сковороду у в олію покласти кілька скибочок очищеного сирого картоплі.\nЯкщо ваша дитина обирає страви з яєць, то, щоб не перевантажувати його організм холестерином (до речі, рекомендована кількість яєць не більше 4-5 штук на тиждень), можна при приготуванні яєчних страв використовувати замість 1 цілого яйця - 2 яєчних білка (а жовтки можна заморозити і використовувати при випічці).\nВажливим доповненням білкової частини раціону школяра є бобові і горіхи. З собою школяреві можна завжди мати в портфелі для «експрес-перекус» пакетик горіхів і сухофруктів.\nОптимальним в раціоні школяра має бути зміст жиру. Недолік жирів може приводити до зниження імунітету, а надлишок — до порушення обміну речовин, погіршення засвоєння білка, розладу травлення.\nКращими джерелами вуглеводів у харчуванні школярів є фрукти, овочі та каші. Щодня на столі повинні бути фрукти і овочі зеленого, жовтого (оранжевого), червоного (бордового) кольору, тоді в організм дитини будуть надходити майже всі необхідні організму вітаміни, мікроелементи і біологічно активні речовини (індол, поліфеноли, лікопін, хлорофіл та ін, які і надають той чи інший колір рослині і при цьому виконують важливі функції в організмі). В цілому, школяр повинен вживати не менше 400 г овочів і фруктів на день. З м'ясними та рибними стравами в якості гарніру дитині краще давати соковиті овочі: салат, шпинат, мангольд (листовий буряк), всі види капусти, спаржу, кабачки, гарбуз, цибуля, редис, огірки. До речі, всіма улюблений салат зі свіжих огірків і помідорів не є еталоном оптимального поєднання з тієї причини, що аскорбінова кислота, якої багаті томати, легко руйнується ферментом аскорбатоксидазой, яка виходить з нарізаних огірків. В крайньому випадку, цей салат потрібно готувати на один прийом їжі і відразу його з'їдати.\nОбов'язково потрібно контролювати споживання дитиною кондитерських виробів і булочок (часто діти купують їх під час перерв і по дорозі зі школи): надлишковий вміст їх в раціоні може сприяти розвитку порушення обміну речовин, що призводить до алергії, цукрового діабету та ожиріння.\nЩоб процеси травлення у школяра проходили без напруги, потрібно враховувати деякі фактори. Так, доведено сповільнює дію жиру на шлункову секрецію (особливо баранячого жиру і маргарину). При цьому сповільнюється переварювання білка на 2 години і більше. Уповільнює вплив жиру на шлункову секрецію можна усунути, споживаючи велику кількість зелених овочів, краще сирих. Особливо ефективною в цьому відношенні сира капуста. З цієї причини з сиром, м'ясом і горіхами добре поєднуються зелені овочі. Також знижує інтенсивність перетравлення їжі звичка дитини запивати блюдо водою — при цьому розбавляється шлунковий сік і знижується концентрація травних ферментів, що також подовжує і ускладнює травлення.\nСпособи, які допоможуть перейти на правильне харчування\nТоп-7 природних антидепресантів\nСпособи підвищити вміст білка в дієті для схуднення


На Дніпропетровщині в’язень виправного центру створив «інтернет-магазин»\nКіберполіція Дніпропетровщини спільно зі слідчими поліції регіону припинила злочинну діяльність інтернет-шахрая. Правоохоронці встановили, що до таких дій причетний 29-річний місцевий мешканець. Чоловік вже неодноразово був засуджений та наразі відбуває покарання за шахрайство у виправному центрі.\nФігурант з мобільного телефону створив на платформі оголошень інтернет-магазин. До купівлі пропонував побутову техніку за зниженими цінами. Обов’язковою умовою була передплата половини або повної вартості. Однак після сплати покупці ніякого товару не отримували.\nУ ході досудового розслідування встановлено, що таким чином зловмисник ошукав понад 200 осіб.\nЧоловікові оголошено про підозру у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 (шахрайство) Кримінального кодексу України. Йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.\nТакож правоохоронці клопотатимуть про відшкодування потерпілим завданої шкоди у розмірі 400 тисяч гривень.\nНа «гарячу лінію» онлайн-платформи «Допомога поруч» вже звернулися майже півтисячі мешканців Дніпропетровщини. Ці люди потребують підтримки небайдужих, які можуть придбати для них продукти харчування та гігієни. Як зробити добру справу, розповіла директор департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації Олена Кришень.\n«На «гарячу лінію» проєкту «Допомога поруч» звертаються люди, які опинилися у скруті – одинокі мешканці області з інвалідністю, пенсіонери, батьки, які виховують дитину самі. Вони потребують нашої підтримки. Бажаючим зробити добру справу, потрібно зайти на онлайн-платформу, натиснути на розділ «Потреби», там обрати Дніпропетровську область. Зі списку відібрати, що саме та у якій кількості можете придбати. Далі слід зателефонувати за номером (056) 720 94 48», – пояснила Олена Кришень.\nАби допомогти, можна придбати крупи, макарони, сіль, цукор, консерви, підгузки, шампунь та ін.


Епіфаній провів святкову літургію у Покровському храмі Броварів – ФОТО | Трибуна Бровари\nПерехід:Головна»Репортажі»Епіфаній провів святкову літургію у Покровському храмі Броварів – ФОТО\nЕпіфаній провів святкову літургію у Покровському храмі Броварів – ФОТО\nВід Дмитро Карпій дата Квітень 20, 2019 0 Comments\nМитрополит Київський і всієї України, предстоятель новоствореної Православної церкви України Епіфаній сьогодні провів божественну літургію у Броварах. На службу в Покровському храмі прийшло багато вірян, які заповнили будівлю вщерть. Під час богослужіння Епіфаній привітав людей зі святом воскресіння Святого Лазаря, а також нагородив головним убором нового настоятеля тепер уже української церкви в Погребах – отця Олександра.\nДо головного храму Православної церкви України на Броварщині Епіфаній прибув о 9-ій ранку. Зустріли його з хлібом-сіллю. Митрополит довго не затримувався надворі, одразу попрямував до храму, де вже чекали віряни.\nУ храмі Епіфанія перевдягли в біле\nУчасть у службі брав новопризначений настоятель храму в Погребах, який нещодавно перейшов із московського патріархату до Православної церкви України – отець Олександр. Під час дійства Епіфаній вдягнув на панотця новий головний убір. Як згодом пояснив нашим журналістам керівник Броварського благочиння отець Михаїл, це було нагородження настоятелі до свята Великодня.\nСлужба Божа тривала понад дві години. Священнослужителі читали різних текстів, прославляли Господа, читали молитов за Україну, її владу і військо та просили у Всевишнього захисту від навали чужинців. З-поміж іншого, служителі храму зачитали історію про Святого Лазаря, якого Христос, за біблійними писаннями, воскресив на 4-ий день після смерті.\nОтець Олександр також читав молитов під час служби\nСаме сьогодні, у переддень Вербної неділі, православні святкують воскресіння Святого Лазаря. У своїй промові Епіфаній головним чином згадав про ці події. Окрім того, керівник української церкви наголосив на важливості дотримуватися посту в ці дні – перш за все внутрішнього посту, духовного.\nПісля служби Епіфаній покинув храм через головні ворота. Уздовж шляху на нього чекали віряни, які просили благословення.\nЕпіфаній з отцем Михаїлом\nБіля храму вірянам роздавали пісні пряники та воду.\nПривітати керівника Православної церкви України прийшли також керівництво міста і району, в тому числі міський голова Ігор Сапожко та очільник Броварської державної районної адміністрації Микола Клименко.\nБровари візит Епіфаній новини Покровський храм ПЦУ репортаж служба Божа церква\nЗустріч «гостей»: проти партії Шарія вийшли місцеві патріоти. ФОТО


Профспілка СумДУ компенсує вартість оздоровчих путівок\nЧетвер, 03 липня 2014, 18:15\nОднією із соціальних програм Сумського державного університету є допомога на відпочинок та оздоровлення науково-педагогічних, педагогічних працівників та співробітників. Компенсація здійснюється на путівки як у межах України, так і за кордоном. Сума відшкодування складає 500 гривень на працівника та 400 гривень на дитину до 16 років.\nДля отримання коштів необхідно по закінченню оздоровлення подати заяву до профспілкової організації СумДУ. До заяви додається оригінал квитанції про оплату за путівку та копію путівки / договору. Якщо разом із батьками відпочивала дитина, це має бути зазначено в путівці.\nКрім того, одним із соціальних кроків СумДУ в цьому році є додаткова програма допомоги на оздоровлення співробітників: за рахунок власних коштів введено матеріальну допомогу працівникам університету в розмірі 500 гривень.


ЖК Тульський квартал | Нерухомість від забудовників\nЖК Тульський квартал\nАдреса вул. Руднева-Тульська\nОпис ЖК Тульський квартал\nЗдача 3 корпусу - I кв. 2014\nЗдача 4 корпусу - IIIкв. 2014\nЗдача 5 корпусу - Iкв. 2015\nНовий мікрорайон "Тульський квартал" знаходиться в одному з найбільш густонаселених районів Севастополя. Купити квартиру в цьому будинку зможуть більшість городян і гостей міста завдяки вигідним умовам розстрочки і дуже толерантною ціною квадратного метра.\nВсі квартири тут мають зручне планування, автономне опалення, а також можливість перепланування та об'єднання. На ваш вибір представлені популярні в Севастополі одно- і двокімнатні квартири, купити які можна в розстрочку або по 100% - й оплаі. Кожна квартира обладнана лічильниками газу, води та електрики, металопластиковими трубами опалення та водопостачання, а також двоконтурним газовим котлом і склопакетами.\nУ безпосередній близькості від житлового комплексу розташований найбільший торгово-розважальний центр (Муссон) в Севастополі, де можна купити в нову квартиру все необхідне: електронну та побутову техніку, меблі, продукти харчування та багато іншого.\nЖК Тульський квартал на карті\nХід будівництва ЖК Тульський квартал


Механізм підвищення температури запускається в разі порушення рівноваги між процесом теплоутворення (теплопродукцией) і процесом повернення цього тепла в навколишнє середовище (тепловіддачею). До порушення рівноваги можуть призвести різні чинники, як внутрішні, так і зовнішні.\nУ кота висока температура\nУ кота температура 40 ° С\nУ кота температура вище 40 - 41 ° С\nЦе може бути наслідком теплового удару стався через перегрівання організму. Температура в подібній ситуації може досягти 41 ° С і більше. Спровокувати підвищення температури може і проникнення в організм збудника інфекції. У цьому випадку підвищення температури є захисно-пристосувальної реакцією. Нетривалий підвищення температури без будь-яких видимих причин цілком ймовірно є наслідком стресу (переїзд на дачу, зміна житла, поїздка на транспорті). Якщо стресовий фактор виключений, а температура серйозно підвищена - пора бити тривогу. У кота температура, що робити?\nДля початку слід уважно оглянути кішку, згадати, що відбувалося з нею в останні дні. Можливо, вдасться таким чином встановити причину зростання температури, виявити ознаки будь-якого захворювання. Як би там не було, а візит до лікаря в цій ситуації не завадить.\nСитуація вимагає якнайшвидшого звернення за медичною допомогою. Власник хворої кішки повинен знати, що підвищення температури тіла тварини вище 40,5 ° С провокує втрату його організмом, рідини, відсутність або зниження апетиту, загальне пригнічення і все це в супроводі прискореного дихання і серцебиття. При температурі перевищує 41,1 ° С організм критично втрачає рідину, можливі загрозливі порушення роботи внутрішніх органів і набряк головного мозку. спостерігаються:\nпорушення ритму серцевих скорочень,\nпожовтіння слизової оболонки рота і кон`юнктиви очей,\nкрововиливи на шкірі,\nкровотечі з кишечника.\nБудь-яке, з перерахованих вище ускладнень в найкоротші терміни здатне призвести до смерті кішки.\nНа внутрішню поверхню стегон і на шию тварини можна покласти лід, якщо немає льоду - змочувати шерсть хворої кішки прохолодною водою. Невеликими порціями давати тварині пити. За більш радикальним лікуванням краще все-таки звернутися до фахівця.\nІ ще, багато хто питає, як виміряти коту температуру? Для цього на кінчик термометра наноситься трохи дитячого крему або вазеліну, після чого термометр приблизно на 2-2,5 см. Вводиться тварині в пряму кишку. Після трьох хвилин термометр можна витягувати. До речі, низька температура у кота, тобто його нормальна температура коливається в межах 38,5-39,5 ° С.\nСкільки тримається температура при орви?\nЗнижена температура у дитини: чи треба бити на сполох?\nwithinua.ru » Зроби сам » У кота температура, що робити?


Чичен-Іца – це не просто місто на території Мексики.\nНасамперед, це історичне надбання всього людства, один з найдивовижніших і загадкових міст- пам’ятників стародавніх цивілізацій.\nПоселення Чичен-Іца було засновано плем’ям майя ще до приходу на мексиканську територію іспанців. У дослівному перекладі назва міста означає «місцевість біля колодязя племені Іца».\nСьогодні Чичен-Іца – це одна з найбільших археологічних зон в Мексиці. Вона входить в число Семи Чудес Світу (з 2005 року), є об’єктом Всесвітньої Спадщини ЮНЕСКО.\nЦікавий факт – на відміну від інших стародавніх поселень, в більшості своїй до наших днів що не збереглися, Чичен-Іца дійшла до нас у практично непошкодженому вигляді: збереглися храми, базари, палаци, майданчики для гри в м’яч (їх там ні багато ні мало, а цілих 7!) і навіть піраміди.\nНайбільша піраміда називається «El Castillo» (ісп. «замок»). До її вершині ведуть 365 сходинок – по 91 з кожного боку.\nТут, в Чичен-Іца, знаходиться найвідоміша і великий майданчик для гри в м’яч.\nЇї довжина складає близько 150 метрів. До речі, правила у гри були дивовижні і навіть моторошні. 7 гравців повинні були прокинути каучуковий м’яч через кам’яні кільця, розташовані в 8 метрах від землі. При цьому торкатися м’яча можна було чим завгодно, але не руками і не ногами. Переможені гравці приносилися в жертву. Іноді їх навіть не вбивали, а відрубували голови, які вішали на спеціальні жердини.\nТоп 11 найбільш загадкових пам'яток і руїн у світі.


Що чекає світ після коронавірусу | Економічна правда\nЩо чекає світ після коронавірусу\nПоширення COVID-19 – майже безпрецедентний випадок в історії світової цивілізації. Чи відмовляться жителі планети від звичного стилю життя та ведення бізнесу?\nСереда, 25 березня 2020, 12:50\nініціатор інвестиційного об'єднання Land Club, президент асоціації "Український клуб аграрного бізнесу", генеральний директор агрокомпанії ІМК\nЯким буде світ після коронавірусу? Як швидко відновиться економіка? Ці питання хвилюють усіх світових економістів.\nПоширення коронавірусної інфекції COVID-19 – майже безпрецедентний випадок в історії світової цивілізації.\nОстанній раз світ стикнувся з подібними проблемами під час епідемії іспанського грипу, яка сто років тому паралізувала світ.\nТоді, за різними оцінками, людство втратило від 20 до 50 млн осіб, а перехворіло до 400 млн людей планети.\nЯкими були наслідки іспанського грипу? Надзвичайно серйозними!\nЗвісно, можна довго дискутувати, що порівнювати "іспанку" з коронавірусом – не дуже коректно, що багато змінилося з того часу, зокрема, зазнала суттєвих змін система охорони здоров’я тощо.\nАле я б радив усім повернутися на сто років назад і подивитися, чим усе закінчилося…\nА закінчилося тим, що більшість країн почали перейматися протекціонізмом і закривати кордони.\nЗакривати кордони як для переміщення товарів, так і для переміщення людей. Насамперед Америка, яка тривалий час була відкрита для еміграції, закрила кордони для жителів багатьох країн світу.\nТе ж саме стосувалося і руху товарів. На території Німеччини виникла абсолютно нова держава — Веймарська республіка, яка потім переросла у Третій рейх.\nЗагалом багато країн мали відмовитися від того стилю життя та ведення бізнесу, які були їм притаманні раніше.\nЧи матимемо ми подібний сценарій після спаду поширення COVID-19? Спрогнозувати складно.\nТа очевидно, що багато політиків і економістів побоюються саме такого сценарію розвитку подій, адже неспроста генеральний секретар ООН Антоніу Гутерріш нещодавно звернувся до лідерів країн "Великої двадцятки" у зв'язку з глобальною пандемією коронавірусу.\nЯк Україні подолати коронакризу з найменшими втратами для добробуту: заява економістів\nГутерріш запропонував виробити скоординований підхід до зниження загрози зараження і виділення трильйонних пакетів допомоги для міжнародної економіки.\nУвага! Фокус саме на скоординованих діях, а не уособлених для кожної окремої країни.\nВін також нагадав про необхідність надати допомогу країнам, що розвиваються, які можуть серйозно постраждати від епідемії коронавірусу та закликав скасувати різні тарифи та мита, а також санкції, раніше введені проти деяких країн.\nТаке скасування санкцій дозволить забезпечити доступ людей до продуктів харчування, медикаментів і медичної допомоги, необхідної їм для боротьби з коронавірусом.\nЗрозуміли можливі наслідки протекціонізму і закриття кордонів, очевидно, також у Німеччині.\nТому уряд країни відправив медобладнання до Італії, незважаючи на заборону експорту медпрепаратів та обладнання, а багато німецьких федеральних земель надають лікарні для хворих із Італії, показуючи таким чином європейську єдність.\nЧитаючи світові новини та аналізуючи ситуацію в Україні, варто нам усім подумати над тими п’ятьма питаннями, які сьогодні крутяться і в мене в голові, і в головах інших світових економістів.\nПерше. Як швидко закінчиться карантин загалом у світі й в Україні зокрема? Як швидко ми оговтаємося після цього карантину економічно (рік, два чи більше)?\nІ якщо у Європі, США, Китаї існують захисні механізми і фінансова подушка є надзвичайно сильною, то у нас цього немає.\nТа очевидним для всіх нас вкотре став той факт, що за 30 років знущання над системою охорони здоров’я, повного дерибану державних коштів і небажання реформувати державу та економіку, медицину та освіту ми стоїмо за крок від прірви. І штовхнути нас туди може коронавірус.\nТому логічно виникає друге питання: чи ми самі будемо концентруватися на боротьбі з коронавірусною хворобою та економічними наслідками, чи відкриємося і підемо назустріч співпраці з МВФ та іншими міжнародними організаціями, які можуть допомогти?\nВід цього залежатиме, яким чином розвиватиметься економіка України не лише цього року, а й наступні мінімум п’ять років.\nТретє. Яким чином ми забезпечимо робочими місцями людей, які повернулися з-за кордону під час шаленої фінансової кризи, яка накриє Україну найближчі місяці?\nОчевидним є той факт, що найближчим часом кордони в ЄС для нерезидентів будуть закриті, й нам потрібно думати, чим нагодувати наших громадян, аби запобігти масовим соціальним конфліктам та мародерству.\nДержава має підтримати усіх і, відповідно, забезпечити хоча б мінімальними доходами усіх українців.\nЯким чином це зробити, треба сідати і спільно державі, бізнесу та громадськості приймати рішення, розуміючи, що часу в нас небагато.\nЧетверте. Яким чином відновити економіку, яка вже зараз лежить? Що має стати тим драйвером зростання? Яким чином відбудувати нові процеси, щоб відбудувати нову державу?\nІ тут треба приймати абсолютно нестандартні й очевидно непрості для керівництва держави та суспільства рішення на кшталт легалізації казино та марихуани.\nПовне перезавантаження трудового та податкового законодавства. Я вже не кажу про ринок землі сільськогосподарського призначення. Чи готові ми до цього?\nП’яте. Як зможемо ми перемогти популізм і середньовіччя в головах більшості населення?\nТут відповідь очевидна. Нам потрібна повноцінна реформа системи освіти та науки. І потрібна не завтра, а вже зараз.\nНеобхідно саме під час карантину напрацювати основні елементи цієї реформи і шляхи її запровадження!\nСподіваюся, ми всі замислимося над цими питаннями і зрозуміємо, що дійсно, як і в самій Україні, так і в головах має бути порядок.\nНе має бути шарахання від крайнощі до крайнощі й не має бути місця для тих мрійників, які думають, що можна побудувати державу за два дні, лише дивлячись телевізор.\nНещодавно з’явилася інформація, що уряд створив незалежну платформу для аналізу ситуації та моделювання розвитку економіки після кризи.\nВважаю, що це абсолютно правильне, хоч і запізніле рішення!\nкоронавірус криза Україна світ\nІталія відкривається для українських туристів 23 лютого 2022, 18:50\nЄС вирішив відкритися для туристів, вакцинованих китайською вакциною CoronaVac 22 лютого 2022, 20:15\n"Тисяча за вакцинацію": скільки підлітків уже скористались програмою і на що витратили 11 лютого 2022, 13:55\nКоли вигідніше прострочити кредит, ніж платити відсотки\nЩо змінить рішення Конституційного Суду у справі про постдефолтні проценти для банківського сектору та позичальників.\nрадниця LCF Law Group, керівниця судової практики\nЗемля – новий інвестиційний інструмент\n16 квітня 2021, 08:12\n16 жовтня 2020, 08:16\nМінагро: без бюджету чи без сенсу?\n5 жовтня 2020, 08:14


Перший запис свого блогу я би хотіла присвятити тому, ким є репетитор.\nПідготовка до ЗНО, без сумніву, - один з найтяжчих періодів у житті учня. Це безсонні ночі, страх, паніка і невпевненість у своїх знаннях та силах. І в цьому сумбурному потоці дитині важко зосередитися і структуровано йти до своєї мети, тобто жаданого складання ЗНО на 200 балів. І тут у житті дитини з'являється той, хто у мріях абітурієнта і його батьків постає чарівником, гарантією вступу на омріяний бюджет - репетитор.\nЗ мого досвіду можу надати таку класифікацію репетиторів:\n1) "енциклопедія" - той учитель, який намагється дати учню якнайбільше інформації. Він забиваає голову майбутнього абітурієнта купою непотрібного, того, чого навіть немає в програмі ЗНО. Характеризується гарним знанням свого предмету, але невмілою подачею.\n2) "прихильник тестів" - людина, яка цілу годину тільки те й робить, що дістає все нові й нові тести. Так, це прекрасна можливість для учня практикуватися. звикати до формату ЗНО. Однак використання лише практичних методів роботи лише змусить учня шукати закономірності, часто хибні, для інтуїтивного знаходження відповіді.\n3) "традиціоналіст" - репетитор, який у своїй роботі використовує застарілі, але давно перевірені форми навчання. На його уроках учень може позіхати, думати про сенс життя і молитися, щоб швидше піти зайнятися чимось корисним. Учителі цього типу не сприймають нового, не намагаються знайти окремий підхід до кожного учня.\n4) "величний" - учитель, який всім своїм єством, своєю поведінкою показує учню свою перевагу над ним. Зазвичай висміюють за помилки, дають учню надто складні завдання і ніколи щиро не допоможуть дитині. Після таких уроків люди зазвичай звертаються до психологів, аби вилікувати страх помилок і відчуття власної нікчемності.\nМожна навести ще багато типів, але ці 4, на мій погляд, є основними. У чистому вигляді всі вони є скоріше не порятунком, а ще більшим покаранням для дитини.\nЗ огляду на те, що я сама нещодавно складала тест ЗНО і знаю цю систему зсередини, для себе, як для репетитора, я виокремила характеристики роботи, які будуть найоптимальнішими для роботи з сучасними учнями.\n2. Давайте спрощувати. Легко дати визубрити велике правило, але важко зробити так, щоб дитина його зрозуміла. Я намагаюся своїм учням на кожне правило давати приклад, який і пропоную вивчити. Він стає основою для майбутніх аналогій.\nПравило: у групах слів на -стц- і -стч-спрощення не відбувається. Формулювання доволі розмите. Ми з учнями вчимо лише два слова "невістці" і "невістчин", звертаючи увагу на орфограму. Знаючи ці 2 слова, дитина легко скаже як правильно: "хустці" чи "хусці".\n4. Розмовляйте з учнем на рівних і його мовою. Одна учениця, прослухавши мій короткий переказ "Наталки Полтавки", за тиждень не лише не забула сюжет, а й переказала його тими словами і виразами, які почула від мене. До прикладу: Возний залицяється до Наталки, клянеться, що любить, готовий на все заради неї і бла-бла-бла. А вона йому така : "Знаєте, пане Возний, не смішіть людей. Ми з Вами різні : Ви мажор , а я проста дівчина.\nЕмоційні слова і сленгові вирази допомагають тримати увагу дитини в полі уроку, адже для неї такі пояснення є новими і тому цікавими.\nТоді все вийде! :)\nАвтор: Музюкіна Катерина Вадимівна


Розрізи | Allref.com.ua\nРозрізи. Креслення виробу має давати уявлення про його зовнішню форму та внутрішню будову. Внутрішню форму виробу можна показати штриховими лініями. В разі складної внутрішньої будови виробу кількість штрихових ліній велика, вони перетинають одна одну і дуже важко показати внутрішню будову. Тому в кресленні користуються способом розрізів. Суть цього способу полягає в тому, що зображуваний виріб подумки розсікають однією або кількома площинами. Ту частину предмета, яка ближча до спостерігача, умовно відкидають, а ту частину, що залишилася, проекціюють на відповідну площину проекцій.\nРозрізом називають ортогональну проекцію предмета, подумки розсіченого повністю або частково однією чи кількома площинами для виявлення його невидних поверхонь. На розрізах показують усе те, що потрапляє в січну площину, й те, що розташовується за нею. Подумки розсічення предмета стосується тільки даного розрізу і не тягне за собою зміни інших зображень того самого предмета. Внутрішні форми предмета на розрізі зображують суцільними основними лініями. Розсічений матеріал на кресленні виділяють штрихуванням.\nПоложення січних площин указують на кресленні лінії перерізів. Для позначення останніх застосовують розімкнену лінію з довжиною штриха 8. . . 20 мм і товщиною від до . Початковий та кінцевий штрихи не повинні перетинати контур зображення або яких-небудь інших ліній креслення. На початковому і кінцевому штрихах ставлять стрілки, що вказують напрямок погляду. Біля початку та кінця лінії перерізу ставлять одну й ту саму велику літеру алфавіту\nРозріз має бути відмічений написом типу А – А (дві літери через тире). Літерне позначення розрізу розташовують паралельно основному напису креслення над відповідним зображенням. Для позначення на кресленнях розрізів і перерізів застосовують великі літери алфавіту. Літерні позначення вибирають в алфавітному порядку. Розмір шрифту літерних позначень має бути більшим від розміру цифр розмірних чисел, що використовуються на тому самому кресленні, приблизно в два рази.\nЗалежно від кількості січних площин розрізи поділяються на прості та складні. До перших належать такі, які дістають при уявному розсіченні предмета однією січною площиною. Залежно від конструкції внутрішньої форми деталі січну площину можна розташовувати по-різному: вертикально, горизонтально або похило. Якщо січну площину розташовано паралельно горизонтальній площині проекцій, то розріз називають горизонтальним. Якщо січна площина складає з горизонтальною площиною проекції кут, який відрізняється від прямого, то розріз називають похилим. Якщо січну площину розташовано перпендикулярно до горизонтальної площини проекцій, то розріз називають вертикальним. Вертикальні розрізи, в свою чергу, поділяються на фронтальні та профільні.\nПохилий розріз, як правило, будують відповідно до напрямку погляду, вказаного стрілками на лінії перерізу. В разі необхідності похилий розріз допускається розташовувати в будь-якому місці поля креслення та повертати до положення, прийнятого для головного вигляду, додаючи позначення .\nДо простих розрізів можнавіднести розрізи, суміщені з виглядом виробу. На одному зображенні допускається з'єднувати частину вигляду та частину відповідного розрізу, розділяючи їх суцільною хвилястою лінією. Така умовність дає змогу скоротити кількість зображень на машинобудівних кресленнях.\nПри зображенні деталей симетричної форми, в яких які-небудь лінії контуру, наприклад проекції ребер, збігаються з віссю симетрії, допускається з'єднувати частину вигляду та частину відповідного розрізу, розділяючи їх суцільною хвилястою лінією. Якщо збіжна з віссю


Рецепти пісних страв - Рецепти - TCH.ua\nЯкі страви готувати у піст\nРецепти 11 березня, 10:00\nЗа століття, що минули від хрещення Русі, народ встиг ретельно продумати і випробувати всі дієти Великого Посту, що дозволяють очистити організм, зберегти сили до весни. У пісне меню входять різноманітні соління, сирі і печені овочі, пісні борщі, каші. У хід йде велика кількість рослинної олії (у ті дні, коли вона дозволена), а також широкий асортимент багатих білком бобових культур.\nШеф-кухар ресторану "Диканька" Іван Любенок витратив багато сил на вивчення автентичної кухні Українського Полісся, тому про народну пісну їжу може розповісти багато чого. Кулінарія Полісся цікава тим, що жителям цього небагатого краю з не надто родючим ґрунтом доводилося виявляти неабияку винахідливість, щоб забезпечити собі смачне і здорове харчування.\nОтже, почнемо огляд пісних страв поліської кухні.\nПоліські селяни прагнули зберегти свіжими капусту, гарбуз, редьку, часник і цибулю. Ці овочі слугували джерелом вітамінів. Плоди, які не зберігаються, замочували або засолювали на зиму.\nПриклад страви зі свіжих овочів – салат зі свіжого гарбуза з яблуками.\nСалат зі свіжого гарбуза з яблуками\n0.5 кг свіжого гарбуза\n200 г свіжих яблук, очищених від насіння і шкірки\n2 столових ложки льняної олії\nпетрушка як прикраса\nЯблука і гарбуз натріть на тертці, яка зазвичай застосовується для буряків. Додайте насіння кмину, трохи підсоліть і полийте льняною олією й перемішайте. Прикрасьте гілочкою петрушки.\nВітаміни-вітаміни, але головним салатом пісного столу Полісся вважається салат із солоних огірків з цибулею. Це класика! Закуска нагадує про невідворотність часу, коли з нею можна буде випити добру склянку горілки. Отже, зимовий салат з огірків:\n300 г солоних огірків\n1 ріпчаста цибулина середнього розміру\n50 г соку калини\n30 г мочених ягід журавлини\n35 мл лляної олії\nкріп і салатне листя як прикраси\nНаріжте огірки кружальцями, товщиною близько 3 мм, цибулину наріжте кільцями тієї ж товщини, змішайте, полийте соком калини і лляною олією, зверху насипте ягоди журавлини і прикрасьте гілочкою кропу.\nЧудовий варіант також – салат з квашеної капусти. Капусту бажано квасити цілком в дубових бочках - у неї зовсім інший смак, ніж у різаної - більш м'який і делікатний. На Поліссі в бочку люблять додавати скибочки сирого червоного буряка, від чого капуста набуває яскраво-рожевого кольору і терпкого присмаку.\n1 качан квашеної капусти\n250 г квашених яблук\nВимочіть чорнослив протягом 1 години. Крупно поріжте качан квашеної капусти, серединку викиньте. Моркву почистіть і наріжте кружечками, товщиною 3 мм. Квашені яблука очистіть від шкірки і насіння, наріжте частинками. Змішайте всі інгредієнти, полийте медом і дайте постояти кілька годин.\nГідне місце в поліській кухні посідають гриби - поживний продукт, щедрий дарунок лісу. Ось характерний рецепт пісної грибної ікри:\n50 г сушених або 500 г морожених білих грибів\nВимочені або розморожені гриби промийте, дрібно наріжте і підсмажте на вершковому маслі. Потім відкладіть гриби в окремий посуд і підсмажте на тому ж маслі нарізану півкільцями цибулю до золотавого кольору. Гриби і цибулю змішайте, посоліть і перетріть в пюре.\nТепер кожному відомо, що бобові містять багато білка, близького за властивостями до м'ясного. Раніше про це не здогадувалось, але поживну цінність квасолі, гороху та сочевиці вміли цінувати. Ось рецепт асорті з цих трьох культур, що навіть не містить олії.\nЗамочіть у воді на ніч квасолю, горох і сочевицю. Потім промийте, залийте окропом і варіть до готовності. Цибулю поріжте і підсмажте на соняшниковій олії до золотистого кольору. З'єднайте бобові і цибулю, посоліть, поперчіть, вичавіть туди часник і гарненько перемішайте.\nУ першому рецепті вже використовувався гарбуз у свіжому вигляді. Але селяни, звичайно ж, запікали гарбуз в печі, від чого він ставав м'яким і набував солодкого смаку. Нижче рецепт закуски, де гарбуз ріжуть на скибочки і обсмажують в сильно нагрітій рослинній олії, практично використовуючи технологію фритюру.\nборошно для кляру\nНаріжте скибочками гарбуз, попередньо зрізавши шкірку і видаливши насіння. Кожну часточку посоліть. Коли на поверхні гарбуза виступить сік, обваляйте шматочки в борошні, опустіть в розігріту олію і тримайте кілька хвилин до готовності. Готові скибочки викладіть на пласкій тарілці, посипаючи кожен шар товченим часником, меленим чорним перцем і дрібно нарізаною зеленню.\nСупи - наріжний камінь будь-якої пісної дієти, вони сприяють травленню і добре засвоюються. Густа юшка з картоплею і грибами наситить організм надовго, а якщо приправити її відповідними спеціями та олією, пісний суп може стати справжнім делікатесом.\nНаприклад, цей пісний борщ у цьому рецепті.\nЗамочіть квасолю на 3-4 години в теплій воді, потім відваріть в цій самій воді до готовності. Почистіть цибулю, моркву і буряк, подрібніть і трохи підсмажте на рослинній олії. Відваріть очищену і нарізану кубиками картоплю. До картоплі додайте квашену капусту, підсмажені овочі, квасолю разом з відваром прокип'ятіть 2-3 хвилини, поперчіть і посоліть за смаком.\nПеред подаванням видавіть в борщ часник і прикрасьте дрібно нарізаною зеленню.\nГриби роблять смачнішою будь-яку їжу, але особливу принадність надають саме супу. Доказом послугує пісний грибний суп з нижченаведеного рецепта.\n70 г гречаної крупи\nГриби вимочіть у воді або розморозьте, наріжте шматочками і залийте водою, відваріть. На окремій сковороді підсмажте на олії нарізану картоплю, моркву та цибулю. Вийміть з супу гриби, а замість них додайте підсмажені овочі, варіть протягом 20-30 хвилин, після чого додайте гречку, лавровий листок, перець і сіль. Все це варіть ще протягом 15 хвилин, після чого зніміть суп з вогню і дайте настоятися близько півгодини, потім подавайте, прикрасивши зеленню.\nГрибний суп з квасом\nПеред самою Пасхою, коли дні стають спекотнішими, доречним буде холодний грибний суп з квасом.\n5-6 сушених білих грибів\n2 столових ложки зерен кропу\nГриби вимочіть в теплій воді 30-40 хвилин, потім подрібніть, додайте у хлібний квас, додайте нарізані селеру, цибулю, петрушку. Поставте на малий вогонь, додайте кріп і варіть на малому вогні близько години. Розігрійте духовку до 120 градусів. Приправте суп прянощами і поставте в духовку на 20 хвилин. Вийміть суп з духовки, ретельно накрийте і охолодіть.\nУ Великому Посту є багато днів, коли можна їсти гарячі страви. Але коли це дозволено, гріх не скористатися цією можливістю. При цьому акцент рекомендується робити на каші і пісні рагу.\nОдну з таких страв, тушковану капусту з грибами, ми пропонуємо до вашої уваги.\n6 шт. сухих білих грибів\nГриби вимочіть у чистій воді, поріжте шматочками або натріть на тертці. Дрібно посічену капусту обсмажте на сковороді, покладіть разом з грибами в глиняний горщик, посоліть і поперчіть, додайте води і тушкуйте в духовці за температури 90 градусів близько 2 годин.\nКухня Полісся небагата солодощами: здебільшого використовуються фрукти, мед і мочені лісові ягоди. Ось, наприклад, десерт "Печені яблука з лісовими ягодами".\nПечені яблука з лісовими ягодами\n70 г мороженої чорниці\nЯблука запечіть, зріжте верхню частину, вийміть з допомогою ложки насіння і більшу частину м'якоті. Серцевину викиньте, а м'якоть змішайте з медом і лимонним соком і поставте назад всередину яблук, а зверху посипте розмороженою чорницею, змішаною з медом.\nЧитайте також: КОМУ ПРОТИПОКАЗАНИЙ ПОСТ