Православні не можуть бути розділеними в Україні на кілька частин – релігієзнавець\n08 липня 2014, 18:02\nГості «Вашої Свободи»: Георгій Коваленко, речник УПЦ (МП); Олександр Саган, релігієзнавець, доктор філософських наук, професор.\nВіталій Портников: Учора відбулося прощання з предстоятелем УПЦ МП, митрополитом Володимиром. І вже сьогодні і релігієзнавці, і журналісти, і експерти починають обговорювати долю УПЦ МП після відходу її першого керівника.\nТреба нагадати, що в УПЦ МП, як в автономній церкві, митрополит Володимир був першим митрополитом, який, звісно, і створив, і побудував цю церкву, цю церковну структуру. І тепер від того, хто замінить його на митрополичому престолі, залежить не тільки доля УПЦ МП, але, можна сказати, і доля православ’я як такого в Україні.\nНасправді є очевидним, що постать митрополита Володимира (я не знаю, чи Ви, отче Георгію, погодитеся зі мною, чи ні) була особливою з точки зору функціонування УПЦ МП, тому що багато хто з вірних, хто, може, не сприймав би до кінця політичних обставин, пов’язаних із заснуванням церкви, разом з цим сприймав її через особу митрополита Володимира.\nВона для нього була, може, українською в такому, я сказав би, навіть не в політичному, а в духовному сенсі слова, вона для нього була дуже близькою. Він розумів, що людина, яка очолює таку церкву, не може, принаймні, бажати і йому, і його країні нічого поганого.\nСьогодні УПЦ перед непростою ситуацією насправді. Таких людей уже не випускають, фабрично, як митрополит Володимир. Вони взагалі бувають рідко.\nВаша Свобода: УПЦ (МП) після смерті предстоятеля\nГеоргій Коваленко: У 1992 році церква так само була в дуже складній ситуації. І Господь нам послав блаженнішого, який якраз навчив нас цінувати єдність і одне одного у різноманітті.Ми маємо церкву, яку тихою молитвою, працею, подвигом, власним здоров’ям збудував блаженніший, який об’єднав людей різних, тобто з різними політичними поглядами, з різними поглядами на церковний розвиток, людей з різною культурою, різною освітою. Це вміння фактично показати кожному, що є щось більше, ніж твоє, ніж частина, то це найголовніший спадок блаженнішого митрополита Володимира.\nВін прийшов в Україну вже після розколу. І фактично не просто зберіг те, що отримав, він примножив. З 5 тисяч парафій ми виросли майже до 13 тисяч парафій, з 30 монастирів до понад 200 монастирів. І медійна заслуга блаженнішого. Ми мали один журнал тоді, в якому він був редактором, «Православного вісника», у 1969 році ще, а зараз ми маємо понад 500 різних проектів: і телевізійних, і радійних, і інтернет-проектів.\nЯ пам’ятаю, як я йому приносив роздруківку першого релігійного сайту і пояснював, що таке інтернет, казав, що це така інтернет-книга про УПЦ. Блаженніший благословив створення цього порталу. Фактично це був перший православний портал в Україні.\nБільше того, я пам’ятаю, що блаженніший завжди цінував місіонерську роботу, просвітницьку, він цінував журналістів. Ми зупиняли хресну ходу, щоб підійти на коментар. Ти підходиш і йому на вушко кажеш: «Ваше Блаженство, камери праворуч». Він підходить і відповідає на запитання навіть тоді, коли його вже чекають з квітами і з короваєм на вході в храм.\nТому, я думаю, ми дійсно поступово будемо намагатися збагнути. А з іншого боку, знаєте, церквою керує Господь, у церкві діє Дух Святий, і вибір єпископів – це лише частина справи, яка буде звершуватися в церкві 13 серпня.\nОлександр Саган: Я хотів би зразу над помилкою попрацювати. УПЦ МП створена у 1990 році.\n– Першим її митрополитом був митрополит Філарет. Так.\nОлександр Саган: І це суттєва така помилка.\nІ друге. Я приєднуюся до всіх позитивних сторін і позитивних думок щодо блаженнішого. Мав честь особисто його знати. І підтверджую, дійсно, людяність, чуйність.\nАле ми зараз прийшли поговорити про майбутнє УПЦ в єдності (у статуті написано) «з іншими помісними церквами через Руську православну церкву». Дуже хороша формула, до речі. Таким чином уникнуто формулювання прямої залежності від РПЦ.\nНа сьогодні не традиційно для України влада в церкві узурпована єпископами\nАле коли ми говоримо про перспективи УПЦ в Україні, ми повинні говорити, по-перше, на сьогодні не традиційно для України влада в церкві узурпована єпископами. Що я маю на увазі? У 1992 році 16 людей, 16 єпископів вирішили долю багатомільйонної церкви. Це не притаманно для української традиції, де завжди цінувалася помісність. Це перше. І на сьогодні той же варіант – нам пропонується 76 єпископів, які вирішать долі аналогічно стратегічного напрямку розвитку церкви.\nЯк на мене, це неправильно. Чому? Тому що участь у цьому бере і біле духовенство, і сьогодні понад 300 монастирів, і навчальні заклади, які фактично усунуті від процесу стратегічного вибору свого предстоятеля через участь у голосуванні. Помісні елекційні собори в Україні завжди були за участі і білого духовенства, і мирян. Я вважаю, що це стратегічно неправильно. Це була зроблена московська модель. Добре, зручно світській владі керувати одним єпископом, тому що можна на нього впливати. А не можна вплинути на весь загал.\n– Патріарха московського вибирають за участі і білого духовенства, і мирян.\nОлександр Саган: І в українських церквах це теж є. Це помісні собори.\nСобор УПЦ вирішує хіба що створення делегації для поїздки в Москву\nУ нас тут вища влада в УПЦ МП чи в УПЦ – написано: Собор УПЦ. Але я спеціально дивився статут. Що рішає Собор УПЦ? Та фактично нічого. Що рішає Синод – ми чітко знаємо. І що рішає Собор єпископів – ми чітко знаємо. Фактично Синод і Собор єпископів на сьогодні вирішують усі найважливіші стратегічні питання. Собор УПЦ вирішує хіба що створення делегації для поїздки в Москву. Це неправильно. І це треба міняти.\n– Я думаю, що я не дуже припустився великої помилки, коли назвав митрополита Володимира першим єпископом УПЦ МП з тієї причини, що митрополит Філарет не збирався автономну церкву будувати. Його вибір був від самого початку. Коли УПЦ з’явилася як автономія, то на побудову помісної церкви…\nОлександр Саган: Давайте у нього запитаємо.\n– Але це було декларовано митрополитом від першого дня.\nМитрополит Володимир все ж таки погодився на ту модель, яку ми бачимо сьогодні. Правда?\nОлександр Саган: А яка модель?\n– УПЦ МП.\nОлександр Саган: Немає ніде в канонах виписано такого. Що це таке?\n– Однак ця модель існує.\nОлександр Саган: Це канонічний покруч. Немає такого. Є автономна, є автокефальна. Де Ви знайдете у світі самостійне, незалежне управління?\n– Це якраз запитання до отця Георгія.\nЗа останні роки УПЦ зробила величезний крок уперед. Статути 1992 року і теперішній – небо і земля\nОлександр Саган: Що я можу сказати? За останні роки УПЦ зробила величезний крок уперед. І я порівняв два статути, 1992 року і теперішній статут – небо і земля. Це зрозуміло, що церква багато зробила для того. Тому що це і під впливом суспільної думки відбувалося.\nОчікування людей після Революції гідності дуже великі. Не поміркована промосковськість, а поміркована проукраїнськість\nІ сьогодні, я вважаю, громадськість теж повинна підключитися до того. Вибір тих єпископів – ми вже сьогодні не зможемо змінити нічого. Це зрозуміло. Просто на майбутнє, я вважаю, цю ситуацію треба міняти. Перше, щоб вибір єпископів був відповідний очікуванню людей. А очікування сьогодні після Революції гідності дуже великі. І перш за все це не поміркована промосковськість, а все ж таки поміркована проукраїнськість.\nНе можна робити різких кроків, але дрейф у сторону помісності повинен бути відчутний діями\nЯ розумію, що не можна робити різких кроків, але цей дрейф у сторону помісності повинен бути відчутний. Не тільки декларований вербально, але й відчутний фактами, діями.\nГеоргій Коваленко: Я погоджуюся, що соборність притаманна православ’ю в Україні. І соборність треба відроджувати, так само, як і треба розбудовувати громадянське суспільство. І соборність – це дійсно єдність. Коли ми говоримо про відновлення єдності українського православ’я, то треба починати з соборності.\nЩо стосується зараз обрання предстоятеля, то є статут.\nОлександр Саган: Зрозуміло. Сьогодні вже нічого не зробите.\nГеоргій Коваленко: Це буде завдання для нового предстоятеля – відроджувати притаманні церкві якості, віру в єдину, святу, соборну і апостольську церкву.\nЗ іншого боку, єпископи обирають предстоятеля у більшості помісних православних церков. Це традиція з древності, це не тільки якась там російська чи наша.\nОлександр Саган: Ні. Я до того, що у нас є давня наша традиція.\nГеоргій Коваленко: Традиція участі. А це починається з участі в церковному житті, починається в участі за літургією, починається з постійного причастя, починається з катихізації богословської освіти, починається з поваги між тими, хто приймає рішення, і тими, хто за них молиться.\nОлександр Саган: І деполітизації церкви.\n– Професор Саган, мені здається, своїм напрямком думки взагалі створив з цієї програми такий класичний конфлікт духу і букви. І от зараз ми це будемо спостерігати: о, як цікаво, буде священик захищати дух, а релігієзнавець буде захищати букву!\nА у цьому є насправді лукавство. Тому що ми прекрасно знаємо, про що ми говоримо. Якщо єпископом УПЦ МП стане людина, здатна повести цю церкву дорогою духовного вибору пастви, то церква залишиться, зможе знайти модель співіснування і співробітництва з тими православними церквами в Україні, які не вважає канонічними світове православ’я, і знайти дорогу спільної канонічності. Якщо ж предстоятелем УПЦ МП стане людина, яка буде мати інші погляди на ці справи, то УПЦ МП може очікувати новий розкол. Ось і вся історія.\nМитрополит Володимир (і в цьому взагалі було його значення) належав до тієї категорії, якщо хочете, церковних діячів і політиків, які були стовпами виживання православ’я у несприятливих умовах. Тому що це ще в часи патріарха Пимона, митрополита Никодима, митрополита Філарета, який був виголошений анафемою в РПЦ. Але всіх цих людей більше в РПЦ немає. За віком, за відходом і таке інше. І от тепер з того, що є, треба вибирати людину, для якої найскладніше завдання взагалі в історії церкви.\nОлександр Саган: Це абсолютно неможливо. Я думаю, що це фантастика на сьогодні, зберегти те, що Ви кажете, і зберегти єдність. Чому? В Україні проживає 6-8 мільйонів росіян етнічних. Зрозуміло, що кількасот з тисяч з них ніколи не погодяться з вибором інших і ніколи не підуть навіть у помісну церкву. І треба прийняти, як даність, що ці люди мають право бути в РПЦ. Але ми повинні чітко означити, що це Російська православна церква чи Руська православна церква, як по статуту, в Україні. І не треба цього боятися.\nАле вибір основної маси ніколи не збігатиметься з вибором етнічних росіян. Це інші ментальності. І не треба тікати від цього.\n– Я не знаю, що Вам відповість отець Георгій. Але думаю, що те, що Ви говорите…\nГеоргій Коваленко: Те, що я чую і від ведучого, і від Вас, то це все рівно намагання політичною калькою говорити про церковні проблеми. Тут можна погодитися. Але, з іншого боку, блаженніший зміг робити модель, в якій і етнічні росіяни, і етнічні українці нормально були в одній церкві. Тому я думаю, що не треба йти шляхом розділень, треба йти шляхом об’єднань.\nОлександр Саган: Я допускаю, що частина українців теж захоче бути в РПЦ. Я допускаю.\nГеоргій Коваленко: Питання не в тому. Питання в тому, щоб ми цінували єдність. Церква продемонструвала у ці складні зараз і політичні часи внутрішню єдність.\nОлександр Саган: Ви говорите про маленьку єдність, а я говорю про велику єдність у масштабах країни.\nГеоргій Коваленко: У масштабах країни? Де зараз, яка інституція в Криму називається сьогодні «українською»? Чи не єдина. Українська православна церква.\n– Я міг би вам відповісти, що взагалі у церкви немає «ні елліна, ні юдея». Це Господь має говорити, а не я. Але якщо я буду говорити як політичний аналітик, то я скажу, що ті гасла, які ви висуваєте, то це гасла позавчорашнього дня. Тому що в Україні, як у державі, формується політична нація без етнічних розділень. І Україна може проіснувати як держава, тільки якщо ці політичні розділення не будуть визначати вибір громадянина.\nІ точно те ж саме, я сказав би, навіть у більшій мірі, у набагато більшій мірі, ніж у державі, відбувається у церковній єдності! Тому що не може бути в церкві етнічного росіянина і етнічного українця. Може бути УПЦ, в якій служби, якщо у православ’ї були б, умовно кажучи, храми, в яких служби відбувалися національними мовами, а не старослов’янською, ми собі уявляли б, що ось…\nГеоргій Коваленко: Я служу у храмі, де служиться і церковнослов’янською, і українською. Апостол читається російською, Євангеліє – українською.\n– От Вам і вся відповідь для етнічних росіян.\nОлександр Саган: Ви не схопили основної ідеї.\n– Схопив якраз основну ідею.\nПомісна церква українська, без якої на сьогодні держава політично вижити не може\nОлександр Саган: Ідея – помісна церква українська, без якої на сьогодні держава політично вижити не може.\nПравославні не можуть бути в одній країні розділені на стільки частин, як є в Україні\nНе всі росіяни приймуть вибір помісної православної церкви. А єдність має бути загальна. Православні не можуть бути в одній країні розділені на стільки частин, як є в Україні.\nГеоргій Коваленко: Ви самі пропонуєте модель, коли православні будуть розділені.\nОлександр Саган: Ні. Я пропоную модель помісної церкви. Перше. Але ідея помісної церкви (треба розуміти) не всіма буде сприйнята.\n– Я все схопив. Ви пропонуєте розділити в цій країні віруючих за етнічністю.\nОлександр Саган: Я пропоную етнічних росіян не ґвалтувати і не змушувати їх ходити в ту церкву, в яку вони не захочуть ходити. От і все, що я пропоную.\nГеоргій Коваленко: А мені здається, що ми живемо все ж таки в поліконфесійному, в полірелігійному, в полінаціональному, в поліетнічному і в поліполітичному суспільстві.\nОлександр Саган: Слава Богу!\nГеоргій Коваленко: Якщо ми будемо вирішувати питання, наприклад, політичні за політичними правилами, питання громадянського суспільства відповідно до цих правил, церковні – за своїми правилами.\nДивіться ситуація в Україні. Є Всеукраїнська рада церков і релігійних організацій, в якій УПЦ зараз тільки буде передавати головування. Від листопада, трішки раніше, і до сьогодні в цьому органі керувала УПЦ. Ця Всеукраїнська рада церков працювала, постійно робила заяви. Ці заяви були консолідованими.У політичному процесі релігійні організації України змогли знайти консолідовану позицію. Тому що це було питання не релігійне. І не треба у політичну площину переводити міжконфесійний діалог, переводити міжрелігійний діалог.\nЯ думаю, що тут мають бути інші підходи і по-іншому вирішуватися питання. Так само свою позицію має мати і держава в цих питаннях. Це нормально.\nЗ церкви треба забирати політику. Забираємо політику, люди будуть вирішувати самі, куди ходити\nОлександр Саган: Згоден. З церкви треба забирати політику. І коли ми забираємо політику, то люди будуть вирішувати самі, куди їм ходити. От за це я і казав.\nГеоргій Коваленко: Так.\nМи живемо у постатеїстичній державі, де віруючими стали комсомольці\nЗнаєте, ми живемо у пострадянській, постатеїстичній державі, де віруючими стали комсомольці з їхньою ментальністю.\nГеоргій Коваленко: Я сказав загалом.\n– Я сказав би, що прихожанами стали комсомольці. А віруючими? То…\nЗа радянських часів баптисти, православні, католики гуртувалися, один одному Євангеліє під полою передавали, а тут усі почали доводити, що вони най, най, най\nГеоргій Коваленко: Що ми отримали? Коли за радянських часів віруючі баптисти, православні, католики гуртувалися, один одному Євангеліє під полою передавали, зустрічалися трішки про Бога поговорити, а тут усі почали доводити, що вони най, най, най.\nЯ думаю, що якраз коли повертається традиційність, повертається повага до віри іншої людини. І це притаманно церкві якраз. Не фундаменталістське ставлення, а повага свободи чужої, навіть повага до свободи не вірити чи сповідувати якісь атеїстичні чи інші.\nОлександр Саган: Повністю підтримую! Підтримую ці тези, тому що я один із тих, хто завжди виступав, будучи ще чиновником, за те, щоб кожен мав це право.\n– Я просто хотів сказати, що у будь-якому разі будь-яке намагання провести цей кордон між етнічними українцями і етнічними росіянами, де він не проходив би, тобто у політичному плані, у мовному плані, тим більше у плані православ’я, християнства і церкви, то це бомба під українську державність і під українське православ’я.\nОлександр Саган: Питання не в тому, що ми намагаємося провести кордон. Питання в тому, що ми повинні бути готові до того, що частина людей ніколи не сприйме певні ідеї. От у чому питання. А не питання в тому, що держава завтра повинна копати десь рів чи проводити якийсь кордон.\n– Ми можемо бути з вами готові до того, що певна частина громадян України ніколи не буде сприймати Україну як незалежну державу.\nОлександр Саган: От!\n– Але це історія про інше.\nОлександр Саган: А коли ми до цього готові, то Ваша теза про те, що УПЦ обов’язково має бути єдина, монолітна, не витримує критики. Чому? Тому що люди в ній різні.\n– Люди взагалі різні в церкві.\nГеоргій Коваленко: Ми на початку говорили про притаманну нам, українцям, соборність.\nОлександр Саган: І ще є соборноправність.\nГеоргій Коваленко: Те, про що Ви говорили, то це фактично і є соборноправність. Але якщо ми будуємо церкву на підґрунті Євангелія, канонів і соборності – це одна історія. А коли ми намагаємося створити нову державну церкву, то ми підпадаємо під спокусу, про яку говорив Христос, коли його питали, чи платити податки кесарю. Що він казав? Віддавайте кесареві кесареве. І ми, як віруючі люди, є громадянами, а громадянський обов’язок і патріотичний свій обов’язок виконуємо, але Боже Богові.\nДержавна церква для України – це катастрофа!\nОлександр Саган: Державна церква для України – це катастрофа! Я погоджуюся. Держава і церква можливі в азійській моделі. У Росії державна церква. І вона працює вже як державна церква.\n– Скажіть, будь ласка, а в Греції державна церква?\nОлександр Саган: У Греції на сьогодні йде роздержавлення церкви.\n– Правильно. То може існувати єдина православна церква в демократичній державі. І церква може не заважати державі, а держава церкві.\nОлександр Саган: Абсолютно правильно. Але тоді повинна пройти деполітизація. І деполітизація церкви повинна бути чіткою. Чітка заява.\nГеоргій Коваленко: УПЦ розпочала деполітизацію у 2007 році.\nОлександр Саган: Із засудженням політичного православ’я. Так.\nГеоргій Коваленко: І більшість тих людей, які зараз намагаються від імені церкви щось говорити, ще у 2007-у, 2008-у, 2011-у роках були від церкви відлучені.\nОлександр Саган: І ці процеси треба продовжувати.\nСлухачка: Я тут слухаю вас. І тут: хтось категорично з росіян не захоче бути в українській. Якщо вони не хочуть категорично бути в Україні, сприймати все українське, то чому б їм не поїхати до Росії? Навіщо нам взагалі на українській землі слово «Москва», «росіяни» і таке інше?\n– Ми обговорювали тільки церковні питання у даному плані. Наскільки я розумію, професор Саган мав на увазі виключно питання вибору конфесії людиною, а не те, в якій державі вона хоче жити.\nОлександр Саган: Абсолютно правильно.\nГеоргій Коваленко: Все ж таки, мені здається, політично ми маємо не ділити людей за етнічною ознакою. Це або громадяни, або не громадяни. Громадяни України можуть бути будь-якої етнічної групи. І якщо вони мають паспорт, то у них є певні обов’язки перед державою. Якщо вони мають хрещення, то у них є певні обов’язки перед тією спільнотою, де вони прийняли хрещення.\nОлександр Саган: Що буде церква робити, якщо завтра якийсь монастир скаже: ми напряму підпорядковуємося Москві? Як це було, наприклад, у Грузії, коли вони виходили з підпорядкування грузинського патріарха. Що буде робити церква?\nГеоргій Коваленко: Вибачте, ще жоден монастир такого не сказав.\nОлександр Саган: І слава Богу! Але що буде робити церква?\n– А можна дізнатися, який монастир Грузії повідомив?\nОлександр Саган: Та є. Там були, коли йшла мова про Всесвітню раду церков і про вихід Грузії зі Всесвітньої ради церков, то шість монастирів вийшли з підпорядкування з ультиматумом.\nГеоргій Коваленко: А їх прийняли?\nОлександр Саган: Ні. Питання в іншому.\n– Але це не була національна проблема.\nГеоргій Коваленко: Єпархія УПЦ залишиться в Криму ще й тому, що патріархія сказала, що державні кордони, церковні проходять інакше. І фактично підтвердила підпорядкування.\nОлександр Саган: Я згоден. Але, бачите, які процеси зараз проходять. Деякі парафії заявляють про те, що вони хочуть все ж таки бути в Московській патріархії. Не в УПЦ МП.\nГеоргій Коваленко: Парафії можуть заявляти багато чого.\nОлександр Саган: Але тенденції йдуть.\nГеоргій Коваленко: У нас кожна парафія, Ви ж знаєте, є юридичні особи. І фактично, з юридичної точки зору…\nОлександр Саган: Про Крим запитали. Коли ми почуємо голос УПЦ МП в захисті парафій УПЦ КП?\nМи не претендуємо на майно УПЦ КП. За те, щоб усі питання міжконфесійні вирішувалися виключно мирним шляхом\nГеоргій Коваленко: Постійно. Цей голос звучить дуже просто. Ми не претендуємо на майно (УПЦ КП – ред.). Тому ми фактично за те, щоб усі питання міжконфесійні вирішувалися виключно мирним шляхом. Це наша позиція.\nОлександр Саган: Це було б добре, щоб кримській владі направити таку позицію. Тому що у неділю вже було одне з пікетувань єпархії.\n– Я думаю, що кримську владу, чесно кажучи, цікавить питання позиції УПЦ МП приблизно так, як президента Путіна цікавила думка патріарха Кирила про приєднання Криму.\nОлександр Саган: Це для нас важливо.\nОлександр Саган: Ми знаємо, яка тут церква, і чи вона своїх братів там підтримує.\n– Це слушно. Я з цим погоджуюся.\nАле маю сказати, що (знову ж таки не будемо лукавити і маємо сказати) УПЦ канонічна помісна тут виникне, то може виникнути тільки зі згоди врешті-решт РПЦ.\nОлександр Саган: Пане Віталію, не піддавайтеся на журналістський штамп «канонічна» і «неканонічна». Загальновизнана чи не загальновизнана. Тому що інші церкви теж канонічні.\n– Добре, загальновизнана.\nА ця загальновизнаність буде означати, що питання парафій, які хотіли б бути в єдності з Московським патріархатом, також будуть вирішені, так би мовити, у спільному розумінні. Це теж важливий момент.


У Маріуполі скинули бомбу на школу мистецтв, там ховалися близько 400 людей\nФото: Маріуполь, наслідки удару авіабомби/Evgeniy Maloletka\n20 березня 2022, 09:36 2022-03-20T09:45:55\nРосійські війська 19 березня скинули бомби на школу мистецтв у Маріуполі, де ховалося близько 400 цивільних людей. Інформацію щодо кількості постраждалих поки не повідомляють.\n«Вчора російські окупанти скинули бомби на школу мистецтв №12 у Лівобережному районі Маріуполя, де ховалося близько 400 маріупольців – жінки, діти та люди похилого віку. Відомо, що будівля зруйнована, а під завалами досі перебувають мирні люди. Інформація щодо кількості постраждалих уточнюється. Фашистські війська росії продовжують геноцид українського народу та мирних жителів Маріуполя. Кожен військовий злочинець відповість за свої злочини проти людства, проти маріупольців!», – сказано в повідомленні.\n16 березня російські окупаційні війська скинули надпотужну бомбу на Маріупольський драматичний театр. За даними військових, у театрі переховувалось майже тисяча цивільних маріупольців. Росіяни спричинили в Маріуполі найгіршу гуманітарну катастрофу. Не в змозі перемогти українську армію, загарбники бомблять беззбройних, блокують гуманітарну допомогу та систематично знищують місто.


Пісний вінегрет на новий лад. Дуже смачно, просто та корисно\nВінегрет на новий лад.Джерело:\nоселедець слабо-солений – 1 шт\nбуряк маленький – 3-4 шт\nкислий огірок – 1-2 шт.\nзелений горошок конс. – 1 банка\nрослинна олія + оцет + чорний мелений перець – для заправки\n1. Буряк найкраще запекти в духовці у фользі, це смачніше і корисніше. Потім дати йому добре остити. Порiзати кубиками і окремо залити олією – тоді вінегрет більш-менш постарається утримати колір. Хоча, це не факт – все залежить від насиченості і забарвлення буряка.\n2. Картоплю відварити – в мундирі. Нарiзати кубиками.\n3. Моркву сиру чистимо, piжeмo кубиками і пасеруємо на сковороді з рослинною олією і невеликою кількість води на малому вогні до повного випаровування рідини. Можна моркву відварити і теж порiзати кубиками.\n4.Цибулю нарiзаємо кубиками і маринуємо в окропі з додаванням цукру, солі та оцту.\n5.Огірки теж piжемо кубиками.\n6.Горошок відкрити і промити. Тепер всі овочі можна перемішати.\n7.Оселедець добре очистити і звільнити від кісток. Порiзати шматочками, тільки сильно не дрібнити. Кладемо його – в найостаннішу чергу.\nДо оселедцевого вінегрету можна додати трішки оцту. Хоча, це може бути, і не принципово. Кислу капусту до оселедця не додаємо. Смачного!\n← МОЛИТВА перед початком всякого доброго діла. Господи, допоможи у всякому ділі і благослови на все добре, чисте і святе\nБаба, дізнавшись про першу вaгітність невістки, звонить подрузі: «Так, Галю, вaгітна Наталя. Щастя то яке! Нарешті Боженька послав діточок. Надіюсь, буде подібне на мене. Галю, я її одразу попередила, що про вaгітність нікому не можна розказувати, нікому, особливо перші 3 місяці. Головне, щоб ніхто не знав. На облік підем ставать під покровом ночі, в мене в реєстратурі є связі →\nМаска для лиця. Покрокова інструкція, плюс шаблони для викрійки\nglobalpres.co Комментарии к записи Маска для лиця. Покрокова інструкція, плюс шаблони для викрійки отключены\nПросто неможливо відмовитись від такої смакоти! Смачнесенькі сирнички по-новому\nglobalpres.co Комментарии к записи Просто неможливо відмовитись від такої смакоти! Смачнесенькі сирнички по-новому отключены


Співвласник ПриватБанку Коломойський продав усі акції Ferrexpo / Новини / Finance.ua\nСпіввласник ПриватБанку Коломойський продав усі акції Ferrexpo\nКомпанія Ralkon Commercial Limited, на 100% підконтрольна українському бізнесменові Ігорю Коломойському, співвласникові найбільшого в країні ПриватБанку (Дніпропетровськ), продала решту акції, які належали їй, - 17 млн акцій гірничорудної компанії Ferrexpo з активами в Україні, що скоротило її частку з 2,8881% до нуля, йдеться в біржовому повідомленні Ferrexpo.\nЗгідно з повідомленням, продаж був здійснений 8 лютого, коли акції Ferrexpo котирувалися за курсом GBP1,982 за акцію. За цією ціною вартість проданого пакету складає близько $53 млн.\nЯк повідомлялося, перед цим Коломойський продав великий пакет акцій Ferrexpo у розмірі 12 млн акцій 28 січня цього року, коли їх ціна складала близько GBP2,075 за акцію. До цього в середині жовтня 2009 року він реалізував ще 11 млн 551,71 тис. акцій. Тоді вони котирувалися за курсом близько GBP1,66 за акцію.\nВ той же час останній раз співвласник ПриватБанку придбав великий пакет акцій Ferrexpo у розмірі 20,55 млн штук в кінці вересня 2008 року, коли їх ціна складала близько GBP1, тоді як його партнер Г.Боголюбов купував їх в березні 2009 року майже удвічі дешевше.\nFerrexpo plc котирується на Лондонській фондовій біржі з червня 2007 року. Український бізнесмен Костянтин Жеваго володіє 51% Ferrexpo plc. З початку торгів у п'ятницю, 12 лютого, вони подорожчали на 1,3% - до GBP2,13.\nБоголюбов і Коломойський після концентрації понад 10% акцій Ferrexpo навесні 2009 року ініціювали своє представництво в раді директорів компанії та інші зміни, проте не були підтримані більшістю акціонерів.\nЧистий прибуток Ferrexpo в січні-червні 2009 року склав $28,708 млн, що в 5,5 разу менше, ніж за аналогічний період минулого року, а її доходи скоротилися на 42% - до $301,76 млн.\nТочка зору: Продаж Коломойським акцій Ferrexpo пішов на користь паперам компанії 12.02.2010, 20:20 308\nВчора, 17:31 - 623 5\nВчора, 07:14 - 1112 2\nВчора, 16:03 - 2902 2\nВчора, 10:52 - 1240 1\nВчора, 04:15 - 636


Приймання платежів | Рахунки торгових точок, що приймають Visa | Visa\nКомерційні пропозиції Visa\nКомерційні пропозиції Visa доступні власникам всіх Комерційних карток Visa, в тому числі корпоративної картки Visa, картки Visa Business та Visa для закупівлі.\nПриймайте платежі, зареєструвавши\nрахунок торгової точки, що приймає Visa\nСтаньте торговою точкою, що приймає Visa.\nБільше переваг від прийняття Visa\nРозширюйте ваш бізнес\nПрийняття Visa може сприяти збільшенню обсягів реалізації продукції, підвищенню ефективності та покращенню досвіду розрахунків.\nЗбільшуйте частоту транзакцій, і нехай ваші клієнти здійснюють свої платежі в такий спосіб, якому вони віддають перевагу.\nІнновації в оплаті\nVisa постійно вдосконалює та розширює свою всесвітню систему обробки.\nVisa приймає на себе зобов’язання здійснювати безпечні та надійні транзакції.\nПропозиції для Комерційних карток Visa\nКерівництво щодо дотримання вимог і прийняття Visa\nСтати торговою точкою, що приймає Visa, дуже просто, ми допоможемо вам у цьому. Втім, вам слід знати про певні вимоги:\nУсі торгові точки, що приймають Visa, відповідають за дотримання всіх державних законів. Що стосується прийняття карткових продуктів Visa, торговим точкам слід приймати продукти Visa лише для здійснення законних транзакцій.\nТоргові точки, які продають продукцію не для всіх вікових категорій, зокрема алкогольну та тютюнову продукцію, повинні впроваджувати процедури та засоби контролю, які гарантуватимуть дотримання всіх пов’язаних законів.\nПродавцям слід пам’ятати, що володіння карткою Visa чи надання інформації про рахунок по картці Visa не означає, що держатель картки вже досягнув передбаченого законом віку для придбання продукції, що має вікові обмеження для споживання.\nВидача карток Visa не обмежується особами, яким уже виповнилося 18 років


Показано 1-28 из 98 товарів\nФонарь-маяк многофункциональный Glo-Toob AAA PRO белый свет\nЛіхтар виконаний з міцного пластику, що значно збільшує його термін експлуатації. Кут огляду становить 360 градусів. Має три режими роботи: високий, низький і стрибає.\nУльтрафіолетовий світлодіодний світильник VirusOFF - 5 Вт\nВпливає на 99% вірусів і бактерій.\nБезпечний для застосування в присутності людей.\nПлоща знезараження, м2: 14 кв.м.\nЛіхтар наключний Nitecore TINI SS крижаний\nМодифікація одного з найменших ліхтарів від компанії Nitecore - TINI SS крижаний. Основним відміну від інших моделей Nitecore TINI - це матеріал корпусу, і виконаний з нержавіючої сталі, на що вказує скорочення SS (Stainless Steel). За іншими критеріями TINI SS повністю пішов TINI. Nitecore TINI SS має індивідуальну відрізняє рису - це його окрас, і представляється в 3-х кольорах.\nЛіхтар Olight M10 Maverick\nOlight M10 Maverick розроблений як потужний тактичний ліхтар, який має водостійкий, ударостійкий корпус, зроблений з алюмінієвого сплаву. Також використовується анодируване покриття, яке захищає ваш М10 від будь-яких подряпин.\nПотужність світлового потоку, Lm 385\nТип світлодіода Cree XB-D\nКлас захисту IPX-6\nМаксимальний час роботи До 600 годин\nПрацює Olight SR96 Intimidator від акумуляторної батареї, а загальною ємністю 7800 mAh і номінальною напругою 7.4 V. Корпус ліхтаря виконаний з авіаційного алюмінію Т6061 T6 з жорстким анодуванням максимальному ступені. Вологозахищеність рівня IPX6.\nАбсолютно новий багатофункціональний ліхтар від прикурювача, що характеризує себе як «все в одному» - це Nitecore VCL10. Невеликий, але дуже функціональний VCL10 обладнаний одним зарядним портом USB, що працює з технологіями швидкої зарядки версії 2.0 і останньою розробкою Quick Charge 3.0, маючи максимальний вихідний струм у 2.4а.\nЛіхтар фокусуючий Wuben LT35-US\nLT35 мультифункціональний фокусуючий алюмінієвий ліхтарик для зовнішнього використання. Світлодіод CREE XP-L2 імпортований з США, простий у використанні, стабілізована ланцюг, працює на 18650, вбудована зарядна схема, зручний, енергозберігаючий.\nУльтрафіолетовий світлодіодний світильник VirusOFF - 10Вт\nНовинка від компанії Nitecore, наключний ліхтар, який має мінімальні розміри, але високу потужність - це TINI. Представлена модель ліхтаря Nitecore TINI - це міні-металевий брелочная ліхтарик, які за розміром і вагою, що не буде сильно виділятися, при носінні його разом з ключами.\nЛіхтар Nitecore MT21A оснащується одним світлодіодом американської компанії Cree XP-E2 R2. Максимальна потужність світіння досягає 260 люмен, а дальність - до 200 метрів. Ліхтар Nitecore МТ21А використовує в якості елементів живлення два Ni-Mh акумулятора AA або батарейки розміру АА. Ліхтар відмінно підійде для щоденного використання як кишеньковий ліхтар, а також добре проявить себе на активному відпочинку, де потрібен якісний і надійний світло.\nЛіхтар моделі Fenix PD32 редакції 2016 року зовні нагадує PD35, але більш компактний. Він отримав світлодіод марки Cree XP-L. Максимальна яскравість становить 900 люмен. Ліхтар Fenix PD32 використовує автентичними акумуляторними батареями Fenix формату 18650 з ресурсом ємності 3400 мА * ч. Корпус з авіаційного сплаву алюмінію.\nНевеликий і легкий ліхтар-брелок Fenix E03R створювався для щоденного використання. Яскравість ліхтаря Fenix E03R досягає 260 люменів, а відстань освітлення - 42 метри. Працює ліхтар від літій-полімерного акумулятора.\nЛіхтар ультрафіолетовий Nitecore GEM10UV\nДана модель GEM10UV функціонує на високопродуктивному светодиоде американського виробництва CREE XP-L HI V3. Пікова потужність вироблена даними светодиодом в ліхтарі для перевірки дорогоцінних каменів становить 3000mW з довжиною хвилі 365nm.\nКишеньковий ліхтарик Nitecore TUP - це повсякденний аксесуар, який виручить в будь-якій ситуації. Головними особливостями є його не порівняно продуктивність і головне - це розміри. Вбудованого акумулятора в Турбо режимі з яскравістю в 1000 люмен, становить 15 хвилин, а в мінімальних до 70 годин.\nЛіхтар Nitecore MT21C - це багатофункціональних ліхтарів. Відмітна риса ліхтаря полягає в його поворотній голові з кутом нахилу в 90⁰. Ліхтар оснащений продуктивним джерелом світла в 1000 люмен і головне здатний висвітлити дистанцію до 184 метра. Максимально можливий час роботи ліхтаря становить значення 700. А корпус даної моделі виконаний з міцного аерокосмічного алюмінієвого сплаву і неймовірним для пристрою анодованим покриттям військового класу HAIII.\nЛіхтар Fenix PD35 TAC розроблена на основі популярного ліхтаря Fenix PD35. Однак вона отримала велику яскравість в порівнянні з моделлю 2014 року, більш сучасний світлодіод, ретельно продуману схему управління роботою приладу. Дана модель використовується світлодіод Cree XP-L (V5). Він на 251% продуктивніше, ніж світлодіод попереднього покоління. Ліхтар може працювати як на літій-іонновом акумуляторі 18650x1, так і від двох батарейок CR123A.\nЛіхтар Fenix E35UE\nЛіхтар Fenix E35UE отримав невеликі розміри. Його максимальна яскравість становить 1000 люмен. Ліхтар використовує фірмовий акумулятор 18650. Це дозволяє ліхтаря пропрацювати до 150 годин. Він надає універсальний набір робочих режимів, які підійдуть як під час активного відпочинку, так і занять спортом або навіть в процесі професійної діяльності.\nМожливість повороту ліхтаря по вертикалі на 60 °;\nВід батареї ліхтаря можна заряджати інші прилади;\nNitecore MT22A - компактна та ультралегка модель кишенькового ліхтаря від компанії Nitecore. Він має чудові показники з максимальним світловим потоком у 260 люмен. Відмінною рисою ліхтаря Nitecore MT22A, є його джерело живлення на якому він працює. Їм є досить все поширений і всім доступний елемент живлення типорозміром АА з максимальним часом роботи до 180 годин.\nЛіхтар кемпінговий Nitecore LA10 CRI червоний\nМодель ліхтаря LA10 CRI, входить в серію кемпінгових ліхтарів Nitecore -в серію L, обладнаний хорошим для освітлення і виробленого за потужністю джерела світла. Також перевагою даного ліхтаря є його нестандартна форма і функціональність, які ідеально повторюють форму жіночих губної помади. Функція, що надає ліхтарю універсальності - це розташування дифузора, який виконує розсіювання виробленого світлодіодом світла на область в радіусі 360°.\nЛіхтар Nitecore E4K комплект\nКарманный фонарь Nitecore E4K - это одна из самых популярных на сегодняшнее время моделей устройств. Корпус Nitecore E4K, ультралегкий, но и очень прочный. Максимальная мощность фонаря составляет 4400 люмен. На одном заряде батареи фонарь может проработать до 700 часов.\nЛіхтар налобний, вибухозахищений Nitecore EH1S\nМодель Nitecore EH1S работает на одном аккумуляторе стандарта 18650. Фонарь оснащен специализированным взрывозащищенным корпусом, который может выдерживать самые неблагоприятные условия с максимальной безопасностью для пользователя. Дизайн корпуса разработан специально для использования на защитных касках горных рабочих, шахтёров или защитных строительных касках.\nУ зв'язку зі стрімким розвитком технологій споживачі різних побутових і спеціалізованих пристосувань змушені вибирати найбільш підходящі варіанти з величезної кількості пропозицій. Не є винятком і такі предмети, як ліхтарі. Цей пристрій призначений для освітлення простору в приміщеннях, де відсутнє світло, або ж на відкритій території в темний час доби. Воно використовується в побутових умовах, на виробництві і в певній діяльності.


Петро Ворона вшанував пам’ять Миколи Гоголя | Полтавська обласна рада\nПетро Ворона вшанував пам’ять Миколи Гоголя\nСереда, 02 квітня 2014, 10:50\n1 квітня, у день народження класика світової літератури Миколи Гоголя, голова обласної ради Петро Ворона здійснив робочу поїздку у Шишацький район та відвідав Національний музей-заповідник М.В.Гоголя, який відноситься до об’єктів спільної власності територіальних громад області.\nУ цей день до гоголівської садиби також завітали численні шанувальники творчої спадщини письменника.\nГості вшанували пам’ять видатного земляка покладанням квітів до пам’ятника Миколи Гоголя та до могили його батьків.\nЗа традицією, голова обласної ради Петро Ворона, професор Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка Ольга Ніколенко, депутат обласної ради, генеральний директор ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» Віктор Скочко, начальник управління культури облдержадміністрації Геннадій Фасій посадили на території музею-заповідника молоді деревця дуболистої горобини.\nВсі, хто завітав до садиби, стали учасниками цікавого театралізованого дійства «В гостях у Гоголя». Зворушливими були розповіді ти спогади «матері» та «сестри» письменника. На імпровізованій пасиці сам Рудий Панько щиро ділився секретами ведення бджолиної справи. Не обійшлося на святі і без знаменитої Солохи, яка гостинно частувала гостей іменинним пирогом та запашним чаєм із цілющих трав.\nГолова обласної ради ознайомився з експозицією музею-заповідника, оглянув його територію, спілкувався з працівниками музею та науковцями.


Кияни впіймали чиновників КМДА на підробці документів — Новини Ужгорода\nПроти чиновників міського Департаменту архітектури та містобудування відкрито кримінальну справу через зловживання владою і службове підроблення. Про це йдеться у розслідуванні, опублікованому на сайті OBOZREVATEL.\nТекст відповідної ухвали Шевченківського районного суду від 17 грудня з’єднання явився у Єдиному реєстрі судових рішень.\nУхвалу про відкриття кримінальної справи виніс суддя Шевченківського районного суду міста Києва в рамках розгляду скарги ГО «Твердиня» на бездіяльність правоохоронних органів, які ніяк не відреагували на повідомлення активістів про факт підробки документів співробітниками Департаменту архітектури КМДА.\nАктивісти ГО «Твердиня» нині намагаються розібратися з намаганням забудувати 4 га зеленої зони за адресою Генерала Жмаченка, 20. Цю ділянку орендує релігійна громада Церкви християн-євангелістів «Християнська надія». І мешканці навколишніх будинків, стривожені появою навколо ділянки будівельного паркану і проведенням там геологорозвідувальних робіт, звернулися до ГО «Твердиня» з проханням допомогти з’єднання з’ясувати, що відбувається на ділянці.\n“На Генерала Жмаченка, 20 може з’єднання явитися чергова гаряча точка. Є всі підстави вважати, що територія, вкрита багатовіковими соснами, протизаконно готується під забудову висотними будинками. Якщо забудовникам вдасться реалізувати задумане, громада Києва не тільки втратить 4 га зелених насаджень — постраждає весь Північно-Броварський масив. Бо інфраструктура просто не витримає такого великого навантаження. Затори на дорогах, перевантаження застарілих комунікацій, погіршення екологічної ситуації відчує весь Дніпровський район. Тому ми наполягаємо на поверненні даної земельної ділянки громаді і надання їй статусу скверу», — пояснює Юрій Федоренко, керівник ГО «Твердиня».\nУ ході власного розслідування активісти у системі обліку публічної інформації КМДА знайшли наказ за підписом головного архітектора Києва Олександра Свистунова про надання містобудівних умов та обмежень для розробки проекту будівництва на вказаній ділянці. Альо коли вони офіційно звернулися до Департаменту архітектури – їм надіслали документ за тим же номером і датований, як і перший, 12 жовтня 2018 року – альо про те, що у наданні містобудівних умов і обмежень по ділянці на Генерала Жмаченка, 20 відмовлено. Дуже швидко документ підмінили і в системі обліку.\nВстановивши факт фальсифікації документів, активісти звернулися до поліції. Але так і не дочекалися жодної реакції на свою заяву. Тож вимушені були звернути до суду зі скаргою на бездіяльність правоохоронних органів.\nНаразі справу стосовно чиновників, причетних до підробки документів, відкрито за статтями 364 і 366 Кримінального кодексу України.


Популярні кілька років тому прогнози не справдились – довгий текст в інтернеті не вимер. Натомість, трансформувався у мультимедійні матеріали для неспішного читання.\nМинулої весни компания Automattic оголосила про бажання купити Longreads – найпопулярніший ресурс із довгими текстами. Раанан Бар-Коен, представник Automattic, говорить, що медіабізнесу варто звернути увагу хоча б на той факт, що використання хештеґа #longreads у твіттері збільшилося на 130% за останні два роки.\nХвиля популярності довгих форм (long form journalism) докотилась до України в кінці 2014-го. «Новое время» запустило розділ «Лонгриды», й деякі з матеріалів видання – наприклад, «Наш Сталинград» – збирають десятки тисяч переглядів. Спроби працювати в цьому форматі роблять Insider, «Українська правда», «Пётр и Мазепа» та інші видання. Але longread – це не просто багато букв із картинками й відео.\nСучасні видання мають потребу в цифровому матеріалі, що поєднує всі типи медійного контенту й може бути адаптований до будь-якої платформи чи носія, – говорить Дмитро Тужанський, засновник онлайн-видання Varosh. Це закарпатський сітіґайд, який, попри напіврозважальний формат, також почав експериментувати з довгими мультимедійними матеріалами. За словами Дмитра, сьогодні розвиток якісної журналістики відбувається переважно в напрямку візуалізації та ілюстрування. Тож адекватний longread повинен бути, перш за все, добре проілюстрований.\nВажливі не лише світлини, а й їхнє розміщення. Не лише шрифти, а й їхня взаємодія. Популярний сьогодні прийом об’ємних зображень – паралакс – перетворює звичайне фото у цілу історію, – розповідає Тужанський.\nСприйняття довгого матеріалу полегшує також інфографіка чи візуалізація – за умови, якщо унаочнення буде динамічним і гармонійно вплетеним у текст. Зокрема, в матеріалах про подорожі чи бойові дії обов’язковим елементом, що дозволяє читачеві зрозуміти нюанси, є карти.\nДовгі тексти можна оздобити відеорядом, звуками, шумами, фоновою музикою, інтерактивною флеш-графікою – чим завгодно, що може втримати увагу читача якомога довше. Та за гарною обкладинкою не слід забувати про головний складник: яскраву історію. Не дарма мистецтво створення лонґрідів називають мультимедійним сторітелінгом. Журналістка MediaPort Марія Малевська говорить, що ідеальний довгий текст повинен давати погляд на тему під незвичним кутом:\nЦе те, чого не прочитаєш в іншому місці. Зовсім не зашорений, нетиповий погляд, або думка людини, яка дуже багато знає й уміє добре аналізувати.\nУмовно поділити лонґріди на кілька видів пропонує Олексій Тарасов, головний редактор Esquire Ukraine. Перший – people stories. У цьому напрямку в Україні активно працюють молоді The Ukrainians зі своїми портретними інтерв’ю та «Українська правда.Життя», яка має формат ситуативних нарисів про героїв. «Ми робимо медіа не лише інформативним, але й «смачним», – розповідає MediaSapiens про власний концепт Тарас Прокопишин, співзасновник The Ukrainians. Принциповим у матеріалах його видання є яскравий фоторяд.\nДругий різновид лонґрідів – реконструктори – став особливо актуальним як спроба не стільки проаналізувати, скільки відчути Майдан через рік після подій. Цю задачу взяв на себе The Insider зі своєю «Історією Євромайну». Тут творці спробували «доплюнути» до Snowfall від The New York Times чи «Хроники Евромайдана» від Gazeta.ru. У цих спробах важливу роль відіграють не тільки текст і візуальний ряд, а й аудіоефекти та музика, що несуть фонове емоційне навантаження і дозволяють правильно сприймати відтворювані події.\nТретя форма довгих текстів – це репортаж. Його у різних модифікаціях можемо бачити на Mediaport чи LB.ua. «Такі форми мають бути, навіть якщо пишеш для десяти відсотків читачів, – відповідає Марія Малевська на запитання, чому Mediaport робить довгі матеріали, що приносять порівняно небагато трафіку. – Звісно, такі тексти потребують часу, але не стільки на написання, скільки на обмірковування теми. Треба скласти собі матеріал у голові, проаналізувати, співставити й зрозуміти головне: чи цікаво буде комусь читати цю цеглину».\nВтім, це міф, що довгі тексти ніхто не читає. Інтернет привчив читачів до вичерпних заголовків, але потреба в роз’ясненнях, аналізі та розлогих людських історіях не вичерпалась. Читачі потроху відвикають від газет і журналів, звикаючи читати довгі матеріали на мобільних пристроях. Ця тенденція була відчутною ще кілька років тому, коли з’явились спеціальні програми для відкладання довгої читанки на потім – до прикладу, Pocket чи Readinglist.\nСпівзасновниця онлайн-журналу Сода Юлія Сосновська обирає таку форму подачі текстів, зокрема, за широкі можливості, які надають мережеві платформи. Одна з них – відкладати читання на потім: «В інтернеті ти не маєш жодних обмежень і можеш опублікувати текст, який займав би двадцять журнальних сторінок. До того ж, такі матеріали можна зберегти на планшет за допомогою програм на кшталт Pocket і читати їх в дорозі або черзі, коли ніякого журналу поряд немає. На Соді ми плануємо використовувати цю форму для репортажів і розлогих інтерв’ю. Вважаю її доречною, коли є багато що сказати і показати».\nLongread – це дорого: оплата праці й відрядження журналіста й фотографа, залучення дизайнерів і програмістів для верстки кінцевого продукту, промоція публікації… Для більшості українських видань це занадто дороге задоволення. Хоче деякі з них умудряються робити якісні мультимедійні проекти практично безкоштовно.\n– Проект не є бізнесовим, ми прагнемо транслювати цінності відкритого суспільства й поширювати правильні принципи. – говорить Тарас Прокопишин із The Ukrainians. – Існує стереотип, що це дорого, бо виглядає круто. Але те, який вигляд має наш сайт, доводить: якісно можна робити й без грошей.\nТо як написати правильний longread? Перша заповідь, за словами Олексія Тарасова, така: довгий текст не потрібно писати довгим. Принаймні, не варто ставити собі такої мети: «Якщо ви можете викласти важливу тему у трьох реченнях, то зробіть саме так. Ви ніколи не знайдете людину, яка захоче прочитати щось, що мало би бути на три речення, у 80 тисячах знаків».\nГоловна мета творця лонґрідів, наголошує Тарасов, – розповісти захопливу історію. Тому розкривати тему в довгому тексті варто лише тоді, коли ви маєте гарний сюжет, багато фактів і ще більше деталей та бекґраунду. «Щоб розповісти цю історію, вам доведеться зробити дуже багато рухів і поговорити з багатьма людьми – навіть якщо ви викладете в тексті у сотні разів менше, ніж зібрали», – попереджає редактор.\nОлексій Тарасов застерігає від авторського «я» в тексті. За його спостереженнями, чимало журналістів мріє про лаври Хантера Томпсона – класика ґонзо-журналістики. «За свою дванадцятирічну редакторську кар’єру я зустрів безліч людей, які вважали себе Томпсонами, – каже Тарасов. – Вони їхали на подію й думали, що розповідати звідти про себе. Нова журналістика – це справді геніальні речі на межі журналістики й літератури, але не варто послуговуватись їхніми методами, якщо ви – по суті, рядовий журналіст. Ви – очі читача, не більше».\nА ось у темі, яку ви обрали для довгого матеріалу, слід розібратись вичерпно. «Ви маєте розумітись у цьому настільки, щоб у вашого спікера, хоч яким великим цабе він є, не стало сумнівів, що коментар або інтерв’ю треба давати саме вам. Ваша компетентність має зруйнувати всі сумніви навіть найвередливішого героя. Зрозуміло, що це не робиться за один день: це питання побудови репутації. Але до цього треба йти», – говорить Олексій Тарасов.\nПерш ніж починати збирати матеріал для довгого тексту, треба мати план. Цей план не буде схожим на майбутній матеріал, адже «в полі» все зміниться. Він необхідний, аби пересвідчитись, що справа варта заходу – ви справді маєте достатньо матеріалу, спікерів та ресурсів для розкриття масштабної теми. Творення довгого тексту Олексій Тарасов порівнює з марафоном: щоб добігти до його кінця, треба бути насамперед дисциплінованим:\nУкрай важливо не припиняти бігти. Саме через те, що в журналістиці переважають спринтери, в нас так мало гарних довгих текстів. Для марафонця є дві важливі речі: дисципліна й дисципліна. Треба мати витримку, аби працювати над довгим текстом щодня. Й не варто шукати натхнення: довгий текст – це на 90% ремесло. Треба брати й писати.\nМатеріал підготувала Аліна Смутко\nOpen’er 2017: як насолоджуватись фестивалем, не зважаючи на погані погодні умови\nУ Китаї заявили про народження перших в світі дітей з генетично відредактованих ембріонів


Регулятор росту Етамон - інструкція із застосування, відео\n1 Принципи впливу препарату «Етамон»\n2 «Етамон» — інструкція із застосування або важливість точних розрахунків\n2.1 Норми внесення препарату «Етамон» в кожному окремому випадку\nПовноцінний ріст кореневої системи багато в чому залежить від якості ґрунту, а також посівного матеріалу. Створити ідеальні умови для овочевих культур неможливо, тому городники використовують «Етамон», інструкція із застосування якого наводиться нижче. До складу препарату входять хімічні елементи, що стимулюють розвиток і зростання кореневищ.\nНайчастіше хімікат використовують при вирощуванні:\nЦей склад підходить для застосування у відкритому грунті, захищеному грунті, а також в теплицях. Хлібороби відзначають, що після внесення стимулятора росту врожайність культур збільшується в кілька разів. Виробники випускають препарат у вигляді ампул по 5 мл, а також — ємностей по 0,5 л.\nПринципи впливу препарату «Етамон»\nКорнеобразование — важливий процес у розвитку будь-якої рослини. Через недостатню кількість ґрунтових мікроорганізмів він значно сповільнюється. Більш того, багато культур важко приживаються на новому місці. Особливо це стосується кімнатних рослин. Також плодово-ягідні саджанці (суниця, малина) болісно переносять процедуру пересадки. В такому випадку аграрії радять застосовувати високоефективний стимулятор кореневої системи «Етамон».\nВони відзначають кілька унікальних здібностей цього активатора росту:\nпідвищувати схожість насіннєвого матеріалу;\nпробуджувати сплячі бічні пагони (використовують в поєднанні з позакореневими підгодівлею при вирощуванні огірків);\nконтролювати відповідність наземної і підземної частин рослини;\nпідвищувати імунітет розсади при несприятливих умовах (перепади температури, інтоксикація отрутохімікатами).\nПрепарат зберігає свої властивості навіть в аномальних кліматичних умовах. Також він не втрачає свою активність як в кислому, так і лужної видах грунтів.\nВсе це досягається завдяки входить до його складу хімічній сполуці — диметил фосфорнокислого амонію. На клітинному рівні рослини отримують різні форми фосфору, а також азоту, які легко засвоюються органеллами. До того ж ця речовина створює в грунті відповідний «мікроклімат» для ґрунтових мікроорганізмів.\n«Етамон» — інструкція із застосування або важливість точних розрахунків\nПрацюючи з цим препаратом, важливо дотримуватися запобіжних заходів. Потрібно надягати захисні рукавички, маску і окуляри. Використовувати приготований розчин рекомендують протягом 24 годин, але не більше.\nзаповнити водою бак обприскувача на 1/3;\nвнести необхідну кількість 5% -ного концентрату (з розрахунком 1 мл / л);\nретельно розмішати, щоб речовина розчинилося;\nдодати відсутній обсяг.\nВитрата робочої емульсії на 1 га площі, за деякими оцінками, становить 400-600 л. В інших випадках виробники вказують норму — 1 мл препарату (або 1 л водного розчину) на 10 м². Такий спосіб застосування «Етамона» підходить для культур, посаджених у відкритому ґрунті.\nОбприскування посадок рекомендують проводити в 3-х випадках:\nпісля висадки на грядку;\nв фазі масового цвітіння культур;\nна 7-й або 10-й день після першої обробки.\nСтимулятор росту «Етамон» сумісний з іншими препаратами. Він не пригнічує дію мінеральних і органічних добрив, а також прекрасно взаємодіє з хімікатами захисної дії.\nДеяким садівникам буде цікаво дізнатися, що цей склад застосовують для гідропоніки. Його додають в спеціальний міксер на стадії передостаннього поливу. На 100 літрів рідини знадобиться внести всього 1 мл концентрату з витратою — 50 мл есенції на 1 га.\nНорми внесення препарату «Етамон» в кожному окремому випадку\nЗамочування насіння або бульб проводять перед самою посадкою. В 1 л рідини вносять 0,1 мл концентрованого речовини. Насіннєвий матеріал залишають на 3-5 годин в робочому розчині. В інструкції із застосування «Етамона» містяться деякі поради щодо застосування цього засобу. Водну емульсію готують по одному і тому ж рецепту: в 10 л рідини розводять 1 мл активатора росту.\nДля окремих рослин норма витрати приготовленої суспензії різна:\nОвочеві культури. Для обприскування 10 м² посадки огірків, перцю, капусти або томатів знадобиться 1 л розчину.\nПлодові дерева. Застосовують для яблунь, груш і абрикос. На кожен саджанець витрачають 2-3 л емульсії.\nЧагарники. Кущ смородини, малини або агрусу обробляють 1-2 л водяній рідини.\nДекоративні кімнатні екземпляри або хвойні рослини. Обробку визнав здійснюють з розрахунком 1 л розчину на 10 м².\nУ деяких випадках його використовують для здійснення позакореневих підживлень. Для обприскування 1 га площі знадобиться 40-50 мл концентрату. Запропоноване кількість препарату розводять в 100 л води. До того ж цей стимулятор росту складе вдалу партію мочевине (0,1%).\nНаведені дозування актуальні для рослин, вирощуваних під плівками або в теплицях.\nДетально досліджуючи інструкцію із застосування «Етамона», можна відзначити, що це дуже сильний препарат. У зв’язку з цим варто уважно підходити до його використання.\nРегулятор росту Етамон — інструкція із застосування, відео Ссылка на основную публикацию\nОгірок корнішон, агротехніка вирощування у відкритому грунті, відео\nПрепарат ХОМ — інструкція із застосування для рослин, відео


Природне виховання дитини — 9 принципів | #ТЕГ\nПриродне виховання дитини — 9 принципів\nЗ розвитком цивілізації підходи до виховання стали ґрунтовні. Нам розповідають як дитина має спати, їсти, розвиватися, як довго бути з мамою і коли він буде готовий» йти в сад. У минулому столітті багато дотримувалися порад Спока. Хтось відправляв на виховання бабусі, тому що треба було будувати світле майбутнє, а хтось доручав виховання педагогічному працівнику в яслах.\nНа початку двотисячних усі вирішили водити свої чада на всілякі развивашки. І чим раніше, тим краще. Англійська для немовлят, танці для однорічних малят і багато чого деколи непотрібного для дитини. І мало хто тоді замислювався про те, що чим простіше, тим краще.\nЄдине, що дитина — це розвиватися в своєму темпі і так як йому комфортно. А мамина завдання просто бути поруч і допомагати дитині в цьому своєю любов’ю і забезпечувати його природні потреби.\nЩо таке природне виховання\nТакий підхід до виховання передбачає невтручання в розвиток дитини. Не варто придушувати природний розвиток дитини і його слідування вже закладеним природним можливостям.\nПриродне виховання проти авторитарності. Досить створити комфортні і найкращі умови для реалізації можливостей, які вже закладені в дитині. Завдання батьків здійснювати педагогічний вплив ненав’язливо, не помітно для дитини, просто направляючи його.\nПринципи природного виховання\nОсновним правилом і загальною концепцією природного виховання є фраза: не нашкодь. Деколи нав’язуючи свій досвід і життєві погляди ми не помічаємо як «ламаємо» дитини і наносимо шкоду його нервової системи.\nПриродне виховання починається з перших хвилин життя. Раннє прикладання до грудей, ніяких сосок, пляшечок, допаивания водичкою і прикорму раніше 6 місяців. Адже якщо задуматися, то дійсно соски і пляшки в природі не існують. Дитині потрібна мама і мамине молоко. Це і їжа і питво і спосіб відчути себе в безпеці. А де малюк до року, перебуваючи, скажімо поза цивілізації, знайде собі харчування раніше року. Адже він тільки вчиться повзати і сидіти з 6 — 7 місяців, а ми вже намагаємося нагодувати його брокколі, цвітною капустою і яблуком з морквою.\nВідмова від грудного вигодовування тільки тоді, коли дитина сама цього захоче або коли він остаточно переходить на звичайну їжу. А не тоді, коли йому виповнився рік або педіатр сказав що пора.\nМалюк розвивається у своєму темпі, а не за загальними правилами. Якщо він не сів у 7 місяців і зі здоров’ям у нього в порядку, то немає необхідності проводити йому курс масажу і уколи кортексина.\nТісний контакт з мамою. Він повинен початися з викладання на живіт в перші секунди після народження. Мамині руки, її тепло, запах і стукіт серця — гарант безпеки для дитини. Не потрібно боятися привчити до рук. До певного часу дитина повинна бути на ручках у мами. І не варто озиратися на інших і слухати думку бабусі — сусідки про те, що ви його разбалуете і з рук він потім не злізе. Де ви бачили першокласника, який нескінченно у мами на руках? Сепарація дитини проходить за його бажанням, коли він готовий до цього.\nВільне сповивання. Малюк повинен відчувати себе вільно, але в той же час не заважати собі ручками і ніжками, які він ще не в змозі контролювати. Але замотувати туго, тому що так він спить спокійніше, не треба. Адже в животі у мами він не перебував у положенні стовпчика.\nСпільний сон мами і дитини. Багато мам помічали, що дитина спить краще і міцніше поруч з мамою або «на груди». А як покладеш в ліжечко, так відразу прокидається. Коли мама поруч з малям він відчуває себе в безпеці, відповідно, він може розслабитися і спокійно спати. Але варто мамі відокремити малюка від себе, як у нього виникає страх. Він починає почувати себе незахищеним.\nСвобода вибору занять. Дитина сама має право вирішувати, які йому відвідувати гуртки, що він хоче на обід і буде спати вдень. А завдання дорослого надати адекватний вибір і умови.\nВсі свої знання, навички та подання дитина отримує самостійно. Вихователь лише направляє його в потрібному напрямку.\nАле як і будь-яка теорія і методика природне виховання має свої мінуси.\nМінуси природного виховання\nЯкщо розглядати основні принципи такого методу виховання, то можна виділити й негативні моменти. Адже ця теорія була висунута ще в 18 столітті і ґрунтувалася вона на способі життя стародавніх людей.\nНемає покарань за проступки. Вважалося, що якщо дитина щось накоїв, то це дія матиме природні наслідки, що випливають з його дій.\nВідсутність відповідальності. Коли дитина робить все, що йому заманеться і при цьому не несе жодної відповідальності, у нього складається повне відчуття того, що йому можна робити все і нічого йому за це не буде. Не кожна дитина має внутрішні кордони і розуміння того, що робити не можна. В більшості своїй діти в такій ситуації творять що хочуть. Але коли у школі від них щось починають вимагати, то вони не в змозі впоратися з поставленим завданням.\nУ той час, коли природна система виховання тільки набирала обертів, а це 18 століття, були і деякі крайнощі. Наприклад, заперечувалася лікарська допомога дитині. Організм нібито сам знає що йому краще і як впоратися із захворюванням.\nВседозволеність. Дитина не знає обмежень і меж у поведінці може відчувати себе також «вільно»і з іншими людьми. Наприклад, в школі і в суспільстві є певні норми поведінки. І те, що вдома вважається дитячою витівкою суспільство може зустріти в багнети, а дитина буде думати, що його ніхто не розуміє.\nУ сучасному світі основним мінусом такої системи може бути відсутність авторитетів у дитини. Ні батьки, ні бабусі і дідусі не є авторитетом для дитини. Рівноправність дорослого і дитини призводить до того, що він потім не відчуває кордонів у спілкуванні і не дотримується субординації з дорослими.\nДивіться також: Чим зайняти дитину вдома - 17 ігор своїми руками\nУ будь-якому випадку не завжди вийде дотримуватися одного методу виховання. Пробуйте і спостерігайте за своєю дитиною. Можливо, йому необхідні в різний час різні методи. Кожен малюк має свій темперамент і до кожного потрібен індивідуальний підхід.


Дії населення при попереджувальному сигналі «Увага всім!» - 0432.ua\nДії населення при попереджувальному сигналі «Увага всім!»\n10:52, 8 мая 2014 г.\nУ зв’язку із ускладненням соціально-політичної ситуації в державі, з метою підвищення рівня захисту цивільного населення області від непередбачуваних надзвичайних ситуацій та попередження можливих людських втрат, голова ОДА Анатолій Олійник дав доручення відповідним органам влади і цивільної оборони організувати навчання населення щодо поведінки в умовах надзвичайних ситуацій.\nУспішний захист від наслідків надзвичайних ситуацій можливий при своєчасному отриманні або доведенні до населення сигналів оповіщення цивільної оборони.\nУ цих випадках обстановка може виявитися самою різноманітною, а часом і дуже складною. Від кожного громадянина вимагатиметься висока дисциплінованість і організованість, вправні, чіткі дії і нерідко прийняття самостійних рішень. За короткий час необхідно буде підготувати до захисту себе, свою сім'ю і житло, прийняти участь у підготовці підприємства (організації), на якій працюєш, і населеного пункту, у якому живеш.\nУсі громадяни зобов'язані брати найактивнішу участь у виконанні заходів, які будуть провадитися у цей період органами цивільної оборони: у забезпеченні своєчасного отримання сигналів, команд, розпоряджень органів влади і цивільної оборони.\nУ кінці 1988 року був переглянутий і змінений порядок оповіщення населення в надзвичайних ситуаціях.\nБуло вирішено використовувати сирени. Тому тепер завивання, преривчасті гудки під-приємств, транспортних засобів означають новий попереджувальний сигнал оповіщення цивільної оборони "УВАГА ВСІМ!" (а не "Повітряна тривога!").\nЩоб проінформувати про загрожуючу небезпеку тих, у кого немає радіо і телевізора, а також тих, хто працює у полі, у лісі, на будівництвах і в інших віддалених місцях, використовують телефон, пересувні гучномовні установки, посильних на транспортних засобах.\nОсновний засіб оповіщення населення - передача повідомлення по радіо і телебаченню.\nЯкщо сигнал застав Вас: удома - необхідно негайно вимкнути нагрівальні прилади, газ, загасити вогонь у печі, одягти дітей, взяти засоби індивідуального захисту, аптечку індивідуальну, документи, необхідні речі. запас продуктів і води, вимкнути освітлення і швидше йти у сховище (укриття); при можливості, попередьте сусідів;\nна роботі - вжити заходів по безаварійній зупинці виробництва (відповідно до інструкції) і йти в укриття;\nу громадському місці – без паніки діяти за вказівками адміністрації; в автобусі, тролейбусі, трамваї - дочекатися зупинки і зайняти найближче укриття.\nЗа матеріалами навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Вінницької області.


“Стефанія-Експрес” курсуватиме через Хмельниччину : 18:05:2022 - vsim.ua\n“Стефанія-Експрес” курсуватиме через Хмельниччину\nПотяг “Київ-Івано-Франківськ” робитиме 2 зупинки на території області.\nНа честь переможної пісні на “Євробаченні-2022” в “Укрзалізниці” вирішили назвати потяг. Раніше, саме в експресі “Київ-Івано-Франківськ” гурт “Kalush Orchestra” репетирував та співав свою “Стефанія”. Тож після перемоги потяг №44/43 вирішили назвати “Стефанія Експрес”.\n“Це буде перший у світі поїзд, названий в честь мами”, - зазначив голова правління “Укрзалізниці” Олександр Камішин у Телеграм.\nА точніше - матері соліста гурту «Kalush Orchestra» Олега Псюка, який присвятив пісню саме їй. Залізничні вокзали Києва, Калуша, та Франківська вже вітають цей поїзд піснею «Стефанія».\nЗгідно з маршрутом, потяг робитиме 2 зупинки і на Хмельниччині - в Шепетівці та Славуті. Відправлення з вокзалу в Шепетівці о 00.08, зі станції Славута-1 - в 00.30 в напрямку з Києва до Львову. Зупинка поїзда по 2 хвилини.\nПротяжність маршруту 712 км. Потяг складається із 20 вагонів: 9 купейних, 9 плацкартних та 2 вагони класу Люкс.\nЗа рішенням «Укрзалізниці» поїзд сполученням “Київ-Івано-Франківськ” під іменною назвою «Стефанія Експрес» буде курсувати впродовж року.\nУкрзалізниця Славута Шепетівка\nОоо! Цирк ШАПИТО гастролирует?))\nБільш ннема чим зайнятися!!!\nВалик Руман reply Irina Farafonova\nа шо то таке в окулярах\nВалентина Дудар reply Irina Farafonova\nIrina Farafonova нема


Закінф дарує багато сонячних днів у році, і Пляж Ціліві – найраще місце, щоб ними скористатися. Серед місцевих цікавинок – Аквапарк «Zante Water Village». Мандрівникам також подобаються прекрасні види островів цього розслабленого міста. Заплануйте цікаву екскурсію: Пляж Аліканас та Закінфський порт вже чекають на вас. Пляж "Каламакі" та Пляж Лаганас — популярні місця, які варто побачити.


Справжні, "живі" шкільні фотоальбоми\nЯ фотограф Геннадій Захарчук, ось вже 6 років роблю шкільні фотоальбоми і зараз....\nХочу розповісти Вам про "Справжні, живі шкільні фотоальбоми"\nФотокнига нового формату містить 60-80 сторінок з "живими" фотографіями. "Живими" я називаю фотографії де учні не позують на камеру, а залишаються такими як вони є у житті, що робить альбом справжнім і щирим.\nфотосесії планую проводити тільки в межах школи в тому числі під час уроків. Це дасть змогу пронести через багато років спогади саме про школу, а не про фотостудію де Ви фотографувалися.\nКожен випускник матиме свій розворот в альбомі. Таким чином альбом нестиме для Вас спогади про кожного учня і можливо про вашу першу любов. На цьому розвороті ваш класний керівник розкаже в кількох словах про ваші "родзинки", які з посмішкою і щемом ви будите читати і перечитувати.\nЩе однією родзинкою "Справжніх щирих альбомів" буде чорно-біла фотографія. Чому саме так? А давайте порівняємо!\nКуди в першу чергу попадає Ваш погляд на кольорових фото? Так, на жовтий автобус, яскраві сукні, а вже потім очі шукають обличчя. А що на чорно-білій? погляд падає відразу на обличчя учнів, очі, а вже потім розглядає оточення. І це ще тут немає дуже яскравого одягу, який завжди на кольорових фото забирає всю увагу.\nМи створимо закриту, або відкриту (за вашим бажанням) групу в соцмережі де будуть регулярно публікуватися деякі фотографії після кожної фотосесії і Ви зможете вже в процесі створення альбому мати нові фото в своїх акаунтах.\nЯкщо мені вдалося Вам донести цінність "Справжніх, щирих шкільних фотоальбомів" пишіть мені, що ви про це думаєте на мої стіні Вконтакте.


Більше за Насалика готівки у Кабміні оприлюднив тільки Гройсман | ВІКНА. Новини Калуша та Прикарпаття\nБільше за Насалика готівки у Кабміні оприлюднив тільки Гройсман\nПерший етап подання е-декларацій українських чиновників уже завершився, однак, поголоски про мільйонні статки посадовців досі не вщухають.\n02\tЛистопада, 2016, 14:15\tУкраїна\nСеред 24-х членів Кабміну Насалик зареєстрував найбільше автівок та земельних ділянок\nЗа підрахунками ТСН, понад 150 мільйонів гривень готівки сумарно тримають 24 міністри українського уряду.\nІз 24-х міністрів Кабміну (з прем’єром та його заступниками включно) аж четверо виявилися “мільйонерами”. Так, серед фінансових велетів опинилися: міністр юстиції Павло Петренко із найбільшим доходом у 3 807 974 грн (із врахуванням компенсацій за відрядження); міністр екології і природних ресурсів Остап Семерак — 2 239 712 грн; міністр внутрішніх справ Арсен Аваков — 1 678 414 грн; прем’єр-міністр Володимир Гройсман — 1 487 310 грн. До слова, загальний дохід майже кожного з міністрів склала не лише зарплата.\nТрохи не дотягнув до звання “мільйонера” віце-прем’єр-міністр, міністр регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ Геннадій Зубко. Його загальний дохід склав 911 089 грн. До десятки лідерів увійшли: міністр інфраструктури Володимир Омелян — 800 870 грн; міністр закордонних справ Павло Клімкін — 611 102 грн; міністр енергетики та вугільної промисловості Ігор Насалик — 410 614 грн (враховуючи кредитні кошти, сплачені з кредитної картки) та міністр оборони Степан Полторак.\nЗа зарплати в 81 122 грн на рік та загального річного доходу (куди увійшла і зарплата) в 410 614 грн міністрові енергетики та вугільної промисловості Ігореві Насалику вдається тримати “на руках” аж 4,7 млн грн, 890 тисяч доларів і 240 тисяч євро. Таким чином, він очолює “гривневий” та “доларовий” списки тримачів готівки, поступаючись лише прем’єру Гройсману у триманні євро. Між іншим, на дружині Насалика ще записані 40 тисяч фунтів стерлінгів готівки.\nНайбільшу кількість авто з-поміж усіх міністрів (включно з автомобілями дружини) також має міністр енергетики та вугільної промисловості Насалик — шість авто (Mercedes-Benz S500L, ВАЗ 21065, Toyota Avensis, TOYOTA LAND CRUISER PRADO, VOLKSWAGEN CC, Mazda Tupe 6).\nТакож Ігор Насалик задекларував найбільшу кількість земельних ділянок. Він має чотири ділянки у 129 080 кв. м загалом. Вартість жодної з них у декларації не вказана, проте відомо, що три з них — у Київській обл. (від 370 до 1200 кв. м). Також Насалик володіє земельною ділянкою в Калуші Івано-Франківської області в 126 тисяч кв. м, причому він користується нею безкоштовно, що відомо з його е-декларації.\nРаніше йшлося, що Ігор Насалик зареєстрував понад мільйон доларів готівки, колекцію картин і 12,6 гектара землі у Калуші.


Бюро-Львів, агентство нерухомості та експертна оцінка у Львові на 032.ua\nПРАКТИЧНИЙ ПОСІБНИК З ПРИЙНЯТТЯ ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ 3 визначення вартості капіталу – базовий інструмент для прийняття фінансових рішень. Він лежить в...\nКомпанія "Бюро-Львів" Наша компанія займається незалежною оцінкою майна, нерухомості, бізнесу та інтелектуальної власності з 1997 року. За цей час компанія "Бюро-Львів" обслужила велику кількість клієнтів, отримала позитивний імідж. У нас працюють справжні фахівці своєї справи, які допоможуть Вам знайти найоптимальніше рішення Вашого питання. Ми пропонуємо: - оцінка нерухомості у Львові; - оцінка автомобілів; - оцінка бізнесу; - оцінка корпоративних прав; З повним списком наших послуг можете ознайомитись на нашому сайті - Компанія "Бюро-Львів"\nНаша компанія займається незалежною оцінкою майна, нерухомості, бізнесу та інтелектуальної власності з 1997 року. За цей час компанія "Бюро-Львів" обслужила велику кількість клієнтів, отримала позитивний імідж. У нас працюють справжні фахівці своєї справи, які допоможуть Вам знайти найоптимальніше рішення Вашого питання.\n- оцінка нерухомості у Львові;\n- оцінка автомобілів;\n- оцінка корпоративних прав;\nЗ повним списком наших послуг можете ознайомитись на нашому сайті - Компанія "Бюро-Львів"


Як будувати стосунки з розлученим чоловіком? | Шлюб\nЯк будувати стосунки з розлученим чоловіком?\n5 серпня 2013, о 23:31\nЗважаючи на сумну статистику щодо розпаду сімей, розлучених чоловіків, яким більше тридцяти років, можна зустріти набагато частіше, ніж чоловіків того ж віку, які ніколи не були одружені. При цьому, йдеться не тільки про наявність документів про офіційне одруження та подальше розлучення, а й про тих, в кого не склався громадський шлюб. Такі чоловіки, хоч і прагнуть побудувати нові міцні стосунки, поводяться обережно та ретельно оберігають себе від нових можливих потрясінь. Жінці, якій до вподоби чоловік з такого роду життєвим досвідом, доведеться бути уважною та обережною на кожному етапі розвитку стосунків ним. Тому давайте розглянемо кілька найбільш розповсюджених помилок жінок у спілкуванні з розлученим чоловіком:\n№1. Не намагайтеся залізти до його в душу.\nНе випитуйте у нього подробиці попереднього сімейного життя та причини розриву. На ці питання чоловік може відмовчатися або відповісти, що вас це не стосується. У обох випадках результатом стане те, що він намагатиметься дистанціюватися від вас. Можливо, чоловік навпаки захоче виговоритися, і тоді вам доведеться кілька годин витратити на те, щоб співчутливо гойдати головою та вислуховувати не найприємніші подробиці. Якщо вам так важливо знати про все, що стосується розлучення об’єкта вашого захоплення, розпитайте у його друзів та колег. У цьому випадку ви навряд чи дізнаєтесь всі подробиці, проте зможете скласти загальну картину зі слів незаангажованих спостерігачів.\n№2. Не ставайте для нього тою людиною, до якої він біжить жалітися.\nБудь-яка людина, після перенесеного морального потрясіння (яким, безсумнівно, є і розлучення), відчуває потребу в чужій підтримці. Чоловік у цей період особливо болісно сприймає всі, навіть найменші життєві проблеми. Проте до жінки, яка знає про всі його негаразди, чоловік навряд чи зможе ставитися як до об’єкту сексуального бажання, а без цього аспекту, справжні стосунки у чоловічому уявленні не можуть існувати.\n№3. Зустрічатися з чоловіком, який щойно розлучився або ще проходить процедуру розлучення.\nНавіть найкращі представники чоловічої статі у цей вразливий період поводяться не найкращим чином. Більшість з них намагається самоствердитися та повернути собі впевненість за рахунок інших людей. Тому цілком вірогідно, що ви в нього будете далеко не єдиною пасією, адже секс для чоловіків – це щось на зразок життєвого допінгу. До того ж, не варто чекати, що чоловік відразу погодиться змінити одну «постійну» жінку на іншу.


МРІЇ ПРО КАЗКОВЕ ВЕСІЛЛЯ ЗБУВАЮТЬСЯ. НОТАТКИ МАРКЕТОЛОГА - Факультет Економіки та Бізнесу\nМРІЇ ПРО КАЗКОВЕ ВЕСІЛЛЯ ЗБУВАЮТЬСЯ. НОТАТКИ МАРКЕТОЛОГА\nФЕБ » Факультет » Кафедра маркетингу » Проекти кафедри » МРІЇ ПРО КАЗКОВЕ ВЕСІЛЛЯ ЗБУВАЮТЬСЯ. НОТАТКИ МАРКЕТОЛОГА\n«Я люблю тебе» — студія з організації авторських весіль в м. Мелітополі. Місія агентства – здійснити будь-яку ідею. Весільне агентство «Я тебе люблю» не єдине у місті, тому рекламі і маркетингу, агентство приділяє особливу увагу.\nПротягом навчальної практики з маркетингу, кафедрою маркетингу було запрошено представника весільної агенції «Я люблю тебе» Павленко Андрія Сергійовича, який розповів історію заснування своєї справи та поділився секретами успіху у весільному бізнесі.\nЦікаво, що ідея створення весільного агентства, прийшла одразу після власного весілля Андрія. В честь свята, сестра Юлія, вирішила подарувати молодятам оформлення весілля, і на подив пари, гостям, так сподобалося, що всі прагнули дізнатися, ким було створено казкову атмосферу свята. Це був поштовх до створення студії авторських весіль в м. Мелітополі.\nУспішність та унікальність проекту забезпечується співпрацею з рекламним агентством «Панда», активною підтримкою проведення міських заходів та широким спектром послуг, починаючи з оформлення шарами закінчуючи організацією «фаєр- шоу». Оскільки команда агентства працює виключно для задоволення клієнтів, немає значення наскільки складною та непередбачуваною є ідея свята замовника. Індивідуальний підхід є запорукою яскравого і незабутнього свята.\nЗавдяки зустрічам з провідними маркетологами я зрозуміла, щоб домогтися успіху в справі, потрібно:\nпо-перше, любити свою справу,\nпо-друге не забувати про маркетингові інструменти, оскільки, ведення бізнесу без реклами — все одно, що підморгувати дівчині в повній темряві,\nпо-третє виконувати свою роботу якісно, і лояльних споживачів побільшає.\nМихайлова Аліна, студентка 3 курсу спеціальності «Маркетинг»


BBCUkrainian.com | Культура i cуспільство | У Британії водневе авто матиме ''відкриту технологію''\nОстаннє поновлення: середа, 17 червня 2009 p., 13:02 GMT 16:02 за Києвом\nУ Британії водневе авто матиме ''відкриту технологію''\nБританський виробник водневого авта Riversimple оприлюднив заяву, що технологія виробництва буде відкритою в мережі Інтернет для використання іншими підприємцями.\nІдея полягає у тому, щоб місцеві виробники водневих авт вдосконалювали технологію і таким чином докладали спільних зусиль у розвиток та виробництво.\nАвто виробництва Riversimple розвиватиме швидкість до 80 км.год і зможе долати на одній заправці 322 кілометрів.\nПри цьому продуцент здаватиме в аренду такі авта за приблизно 300 доларів на місяць, що буде включати технічне обслуговування та вартість пального.\nRiversimple досягла домовленості з компанією ВОС, яка будуватиме у малих і середніх містах Британії станції для заправки воднем. Перші десять авт будуть запроваджені у неназваному британському місті вже у 2010 році.\n«Відкрита технологія» нового авта\nТак виглядає електрохімічний генератор на паливних елементах під капотом нового авта\nНове авто збудоване при застосуванні цілої низки передових технологій. Чотири двигуни на паливних елементах є електрохімічними генераторами, які продукують енергію достатню для швидкого розгону авта.\nПри цьому електрохімічні двигуни продукують лише 6 кіловатів електроенергії, а необхідну кількість для розгону (85 кіловатів) накопичують своєрідні ультраконденсатори. Останні підзаряжаються під час гальмування авта, перетворюючи енергію зупинки авта для майбутнього розгону.\nОскільки у новому авті немає двигуна внутрішнього згоряння, коробки передач і трансмісії (кожне колесо приводиться в рух окремими електрохімічним генератором), то його вага сягає лише 350 кілограмів. Riversimple твердить, що випереджає усіх своїх конкурентів, і розраховує на виграшну бізнес-модель відкритої технології.\nОскільки нові авта будуть не продаватися у власність, а надаватися у лізінг (прокат), то виробники повинні бути зацікавлені у продукуванні надійних, економічних та якісних машин, оскільки вони будуть покривати як кошти палива, так і сервісного обслуговування.\nRiversimple сподівається на те, що дрібні виробники, які погодяться випускати нові водневі авта забезпечать як поширення самих авт, так і водневих станцій заправок, які спочатку зможуть забезпечувати маленькі міста, а з часом створити національну мережу.\nТака бізнес-модель є протиставленням традиційного автомобілебудування, яке набрало гігантських розмірів і вимагає величезних інвестицій у компанії.\nУ новій бізнес-моделі, компанії виробники, які використали «відкриту технологію» і вдосконалили її, будуть зобов’язані поділитися нововеденнями. Таким чином, усі виробники вироблятимуть спільну технологію, яка постійно покращуватиметься.


Ніж викидний Ganzo G707 купити автоматичний ніж в — Wellgo\nGanzo G707 – туристичний ніж напівавтоматичного типу. Стане корисним девайсом для рибалок, туристів та любителів відпочинку на свіжому повітрі.\nМодель має списоподібний клинок spear-point. Клинок виготовлений з легованої сталі 440С, яку часто використовують в ножовій індустрії завдяки своїй високій твердості і корозійній стійкості. Пряма заточка леза G707 укупі з якісним матеріалом виготовлення забезпечують тривале збереження гостроти ріжучої кромки, а при необхідності наточити його зможе будь-який, навіть самий недосвідчений користувач. Для закріплення леза застосовується кнопковий фіксатор Button Lock.\nРукоять також виготовлена з легованої сталі і має накладки з дерева. Завдяки дерев'яним вставкам модель набуває свого неповторного характеру і, крім того, приємна на дотик. Розроблена у відповідності з антропометричними характеристиками долоні і не ковзає в ній. Також на ножі є кліпса, за допомогою якої його можна прикріпити до рюкзака чи на ремінь. Ножі Ganzo мають чудову репутацію на ринку і модель G707 не є винятком.\nмне нравится -иначе не приобрел бы\nНіж викидний Ganzo G707


НАБУ підозрює екс-директора ДП «Укрзалізничпостач» у розтраті 20 млн грн\n27.10.2016 / 15:17\n26 жовтня 2016 року детективи Національного антикорупційного бюро України спільно з прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури затримали екс-директора ДП «Укрзалізничпостач» за підозрою у привласненні 20 млн грн.\nЙого підозрюють у вчинені злочину за ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України – привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах.\nЕкс-керівник держустанови підозрюється в організації у 2015 році закупівлі метизної продукції за завищеними цінами та попередньою змовою з постачальником, внаслідок чого ДП «Укрзалізничпостач» було завдано збитків на суму понад 20 млн грн.\nРозслідування кримінального провадження за фактом заволодіння коштами державного підприємства «Укрзалізничпостач» під час проведення держзакупівель детективи Бюро розпочали у січні 2016 року.\nУ липні 2016 року було затримано службових осіб ПАТ «Укрзалізниця» та представників комерційних структур, на користь яких відбувалася держзакупівля.\nУ цьому кримінальному провадженні шести особам повідомлено про підозру, обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, застави, домашнього арешту. Службових осіб відсторонено від займаних посад. Один із підозрюваних перебуває у розшуку.\nНАБУ, Укрзалізничпостач, ККУ ст.191, Укрзалізниця, розтрата державних коштів


Міжкімнатні двері в стилі «модерн» (41 фото): моделі в скандинавському та класичному стилях, японському і кантрі, мінімалізм і бароко - Двері - 2020\nЯкщо, ремонтуючи квартиру, ви вирішили створити певний стиль в інтер'єрі, потрібно приділяти увагу деталям. Поміняти потрібно буде не тільки меблі: для кожного напряму є свій декор стін, стелі, вікон. Стилі міжкімнатних дверей, що випускаються сьогодні, можуть бути якими завгодно.\nСтиль інтер'єру - відображення внутрішнього стану господаря квартири і його статусу. Існує безліч напрямків, які вибирають сучасні дизайнери.\nТакі варіанти нагадують інтер'єри минулого. У різні часи була різна мода на оформлення будинку, але все варіації класичних стилів розкішні, вони виглядають просто чудово.\nСтиль ампір - це велич і урочистість. Двері в такому стилі будуть великими, з великою кількістю прикрас. Декор в цьому напрямку "античний": леви, профілі, колони. Популярні єгипетські мотиви - ієрогліфи, сфінкси, грифони. Виготовляються такі вироби з фактурних, цінних порід дерева, а поверхні часто покриваються золотою фарбою.\nПалацовий стиль. У ньому переважають криві і химерно вигнуті лінії. Дверний отвір оформляється ліпниною. Полотно прикрашається рослинним орнаментом і декоративною різьбою. На таких дверях доречні дзеркала.\nДаний напрямок успадкувало багато рис бароко. Якщо бароко відрізняється помпезністю, то рококо виглядає "легше". Для рококо добре підходять кімнати з невисокими стелями, не надто великі двері. Вони прикрашаються різьбленням і ліпниною, але самі візерунки скромніше. У декорі популярні не тільки рослинні мотиви, а й пасторальна тема.\nЙого можна назвати "бунтарським" напрямом, адже колись він був антиподом класицизму. Сьогодні модерн в інтер'єрі вважається символом розкоші. Двері в цьому стилі обов'язково будуть виконані з цінних порід дерева. Деревина повинна бути фактурною.\nВітається наявність непрозорого скла або вітража, форми можуть бути неправильними. Властива цікава обробка дверного отвору - наприклад, лиштви оригінальної форми.\nДверні полотна в дусі класицизму будуть відрізнятися стриманістю. Класика не терпить вольностей. Кожна деталь вивірена до міліметра, а прикраси симетричні, немов відображення одне одного. У класичному стилі вітаються фільончасті двері (ще їх називають "моделі зі вставками").\nЯкщо двері зроблена за класичними канонами, але не виглядає "старовинної" - перед вами неокласика. Цей стиль використовує всі класичні прийоми, але в сучасному прочитанні. Такі моделі будуть зроблені з сучасних матеріалів - наприклад, ламіновані моделі з МДФ або двері, покриті сучасними фарбами.\nТаке оформлення прекрасно підходить для заміських будинків і дач. Стиль "рустик", який сьогодні надзвичайно популярний, нагадує про старих сільських будинках. Йому властива брутальність і простота. При цьому подібні приміщення часто наповнюють сучасною технікою і меблями: цей стиль "любить" контрасти.\nРустикальна двері буде масивної, товстої, виконаної з грубого дерева. Висіти вона повинна на важких петлях. Використовуються або полотна, або стягнуті між собою металевими прутами вузькі дошки. Ніякого декору: хіба що дошки, прибиті поверх полотна у вигляді букви Z - спочатку їх прибивають туди для міцності.\nКантрі буде відрізнятися від рустика витонченістю. Це теж "сільський" стиль, але більш легкий, яскравий і наповнений декором. Для кантрі відмінно підійдуть класичні моделі з ефектом старіння, патиною. Підійде двері класичного вигляду, пофарбована матовою фарбою.\nЯкщо це деревина без покриття, то вона повинна бути гладко обшліфувати, світлою. Фурнітура повинна бути кованої або виконаної з темного металу (чорного або коричневого).\nМорський стиль в інтер'єрі вибирають романтики. Ще дуже часто він використовується для оформлення дитячих кімнат.\nКласична филенчатая двері без декору - білого або голубого кольору.\nОригінальна модель з прикрасами на морську тематику. Це можуть бути хвилі, дельфіни, кругла вставка зі скла, що нагадує ілюмінатор або штурвал.\nНаслідує традиції тієї країни, з якої прийшов. Наприклад, двері в скандинавському стилі - це, як правило, гладкі однотонні полотна, стримані і "холодні". Такий напрям "любить" просту геометрію і мінімум декору.\nМоделі в середземноморському, у французькому, італійському стилях будуть відрізнятися легкістю. Вони часто мають вставки-жалюзі, гратчасті скла. Двері в грецькому стилі - класична, обов'язково з грецьким орнаментом по центру, по краю або по наличникам.\nДвері в стилі швейцарського шале по духу відблиски до рустикальним - це масивні і досить грубі конструкції.\nАмериканський стиль віддає перевагу класичним фільончастим зразкам або моделям зі склом. Воно може займати на тільки верхню частину полотна, але і всі його повністю.\nДля дорогого інтер'єру в колоніальному стилі характерні двері-жалюзі або нев'януча класика.\nТакий інтер'єр неймовірно популярний в сучасних міських квартирах. Якщо мова йде про кімнатах в турецькому або арабському стилі, то тут панують розкіш і дивовижний декор. Такі двері виготовляються з масиву цінних порід.\nДуже колоритний елемент - арка, Вирізана на дверному полотні або створена прямо в отворі (тоді саме дверне полотно виходить напівкруглим зверху). Двері прикрашаються золотими квітами, листям, східним орнаментом. Скло з візерунком, кольорові вітражі - все це зробить східну двері неповторною.\nДля тих, хто цінує спокій і стильність китайських і японських інтер'єрів, підійдуть прості моделі без декору. Дуже цікаво будуть виглядати двері-ширми з традиційним китайським візерунком (дракони, ієрогліфи) або розсувні конструкції - седзи (класичні японські гратчасті двері, перекриті рисової папером).\nДля таких приміщень найкраще підходять двері з невеликою кількістю декору і чіткою геометрією. Хай-тек вітає небанальний підхід до матеріалів: крім деревних плит можна використовувати скло. Для брутальних інтер'єрів дизайнери іноді використовують сталеві міжкімнатні двері. За конструкцією вони можуть бути орними, розсувними або створеними за типом ширми.\nДля кімнат в дусі мінімалізму використовуються гладкі дверні полотна без декору. Вітається природний колір дерева або монохромні відтінки. Мінімалістичний двері має вузькі лиштви - або не має їх зовсім. Цікавий хід - двері від підлоги до стелі.\nМатеріали, обробка і кольору\nМасив дерева - універсальний матеріал, який підходить для дверей в будь-якому стилі. Правда, двері з натуральної деревини досить дорогі - такі зразки роблять на замовлення, на елітних фабриках. У масовому виробництві використовуються ДСП, МДФ - сучасні, досить довговічні, прості в обробці матеріали.\nКолір дверей залежить від стильового напрямку і загального вигляду кімнати. Для класичних стилів характерні світлі кольори - білий, бежевий, світло-сірий, світлі деревні відтінки (горіх, бук, світлий венге). Для кантрі-стилів двері фарбують в пастельні тони - блакитний, бірюзовий, фісташка (або використовують натуральні відтінки деревини).\nНайяскравішими будуть моделі в арабському стилі. Тут вітаються яскраві, глибокі тони: фіолетовий, червоний, темно-зелений, коричневий, синій. Дверей в дусі мінімалізму або хай-тек властива монохромність. А ось для лофт можуть бути використані яскраві вироби, розписані графіті або імітують метал.\nВ останні роки популярні двері-купе в будь-якому виконанні. Такі моделі дозволяють економити місце, маючи при цьому навіть дуже декор.\nЗ квітів самий "ходовий" колір - білий (популярні і його варіації). Такі моделі легко вписуються в самі різні інтер'єри.\nБезумовний хіт останніх років - потаємні двері, яка найкраще виглядає в сучасних інтер'єрах. Дверна коробка особливим чином "ховається" в стіну, і так створюється ілюзія, ніби її взагалі немає. Якщо двері пофарбувати в такий же колір, що і стіни, вона буде лише вгадуватися тонким контуром.\nПри виборі слід орієнтуватися саме на стиль інтер'єру. Підбирати відповідну модель до кольору підлоги, стін або стелі безглуздо. Потрібно представляти загальну картину.\nВважається, що всі міжкімнатні двері в квартирі повинні бути однаковими, Щоб створювати якусь цілісність. Це правило зовсім не обов'язково, адже стилі в різних кімнатах можуть бути різними. Однак суміжні кімнати (навіть якщо вони оформлені в різних стилях) повинні вдало "ділити" між собою один і той же полотно. Наприклад, класика і прованс можуть бути сусідами з однією моделлю двері, а ось хай-тек і кантрі - вже немає.\nВідмінний спосіб вписати найпростішу двері в кімнату в китайському стилі. Саме полотно залишилося колишнім, тоді як стіну біля лиштви прикрасило дерев'яний виріб у формі пагоди. Декоративний ліхтар виглядає дуже автентично.\nДві однакові скляні двері різних кольорів роблять цікавим "порожньо" простір цього інтер'єру. Алюмінієва фурнітура та лиштви підкреслюють сучасність стилю.\nЯкщо з однієї кімнати йдуть відразу кілька дверей, зовсім не обов'язково робити їх повністю однаковими. У цьому інтер'єрі-модерн дві однакові моделі двері мають різний декор: на одному полотні фільонки глухі, а на іншому - прикрашені декоративними вставками. Це виглядає небанально і вносить іронічну нотку.\nДивіться відео: Італійський стиль. Міжкімнатні двері (Квітня 2020).\nCopyright 2020 \_ Дизайн та Декор \_ Стилі міжкімнатних дверей