Відділ наукової інформації та бібліографії: Ликера Полусмак\nЄ місця, до яких не заростає народна стежка. Є таке місце і в селі Липів Ріг. Це на славній землі Чернігівській, неподалік від Ніжина. У біографію Кобзаря колишнє кріпацьке село Липів Ріг увійшло неспроста. Змучений багаторічним засланням, поет прагнув створити свій запізнілий домашній затишок – і шукав собі пару («обов'язково хотів одружитися з простою селянкою: щоб була сирота, наймичка і кріпачка). Кобзареве оточення всіляко відвертало Шевченка від обраниці його серця – липорізької дівчини-сироти, кріпачки панів Макарових Ликерії Полусмак. Саме їй поет так ніжно адресував свої почуття:\nНе ймуть нам віри без хреста.\nРаби, невольники недужі!...\nМоя ти любо! Усміжнись,\nДе й коли приглянулася дівчина Кобзареві, єдиної думки ще нема: існує близько десятка версій.\nНіжинський дослідник, кандидат філологічних наук Г. Неділько в нарисі про перебування Шевченка на Чернігівщині датує цей факт 1859 роком. Він пише: «У Петербурзі 1859 року Шевченко познайомився із покоївкою В. Я. Карташевської –Ликерією…» Якщо припустити, що автор виходив із спогадів тієї ж В. Карташевської, то ця версія, здається не позбавлена істини. Процитуємо : «На його біду, - згадує Карташевська, - у 59 –му році maman приїхала до мене й привезла з собою Ликеру». Отже, названо рік приїзду новенької служниці в Петербург. Мемуаристка продовжує: «Вона йому (Шевченкові. – В. П.) дуже сподобалась». Окремо варто зупинитися й на тому, що являла собою ця Тарасова наречена. Сьогодні, як і раніше, пишуть про неї приблизно так: ледача, корислива, неохайна; «була ласа до парубків, побоювалась вийти заміж за «старого і лисого». І це без урахування всіх тих обставин, в яких дівчина опинилася.\nЗгідно з метричним записом, Ликерія Іванівна Полусмак, (за метричною книгою Полосмак) народилася 16 травня 1842 року. Як зазначено в цьому документі, батьки Ликерії були селянами поміщика Макарова. Сіімейне становище Полусмаків легким не було. Батька Ликери не стало в 1847 році. Матері – в 1848-му. Рано пізнавши сирітську долю, малолітня Ликера гірко поневірялася. А коли підросла, взяли її в поміщицький дім.\nУ Петербурзі в Карташевської (Макарової) на її вечорах Шевченко після заслання бував постійно. Із Варварою Карташевською він познайомився задовго до появи Ликери.\nІ ось на Малій Московській, 4 в її гостинному домі з’явилася новенька служниця. За спогадом І Тургенєва, це була «дівчина, малоросіянка…; створіння молоде, свіже, трохи грубувате, не дуже гарне, але по-своєму привабливе, з чудовими білявими косами і тією чи то гордовитою, чи то спокійною поставою, яка властива її племені».\nСереднього зросту, кругловида, трохи веснянкувата, кароока, дівчина викликала симпатію. Карташевські, та й сам М. Макаров чи не в першу чергу милуючись вродою сироти, не шкодували грошей, щоб одягти її в дороге українське вбрання. Господарі, певно, вбачали в Ликері не що інше, як гарну іграшку для гостей. Ликера, за її словами, «ні з ким з тих панів не балакала, бо не мала права». А коли Карташевські поїхали за кордон і дівчину залишили в прислугу рідним борзнянським сестрам Надії Забілі та Олександрі Куліш, про дороге вбрання не було вже й мови. «Я тоді жила в Стрєльні з Кулішихою, - згадувала Ликера. – і було мені дуже погано…»\nЩоб відвернути одруження , панське оточення вдалося до наклепницьких вигадок. Особливо рішуче ополчилася рідна сестра Олександри Куліш Надія Забіла. Покинута своїм чоловіком, що закохався в Марію Маркович, Олександра Куліш підсипала перцю й собі. У розмові з поетом більше говорила поганого про Ликеру, ніж хорошого, а в розмові з Ликерою обливала брудом поета. Шевченко їх не слухав. «Тутешні земляки наші (а надто панночки), як почули, що мені Бог таке добро посилає, то ще трошки подурнішали. Гвалтом голосять: не до пари, не до пари, - а я добре знаю, що до пари», - писав він брату Варфоломію. Тим часом, познайомившись із Ликерою ближче, поет 27 липня 1860 року (за старим стилем) запропонував їй вийти за нього заміж.\nЗ0 липня надіслав М. Макарову за кордон листа з проханням дозволити його кріпачці одружитися з ним. 5 серпня написав вірш»Ликері» («Моя ти любо! Мій ти друже!...»). 22 серпня про свій намір створити сім’ю повідомив брата Варфоломія. Як бачимо, енергійно готувався до нового життя.\nМакарови відпустили Ликеру на волю. А Шевченко далі дбає про свою обраницю: купує дещо на посаг; допомагає, щоб швидше видужала після простуди. Малює її портрет. 6 вересня Шевченко повідомив М. Макарова, що Ликеру він перевів на квартиру. Проте поетові не щастить в одруженні. 17 вересня, за його словами, він «з своєю молодою, не побравшись, розійшовся» Хто правий? Хто винуватий?\nДослідник П. Зайцев пише: «Ні про один з інших моментів Шевченкового життя не збереглося стільки матеріалів, скільки про цей трагічний епізод. А проте в усьому цьому багатющому «архівному фонді» стільки неясного, заплутаного, суперечливого та загадкового, що критично розібратися в ньому і вилущити всю правду до кінця не лише важко, а в деяких окремих моментах просто неможливо.\nСьогоднішні опоненти часто роблять досить серйозні, а то й відверто провокаційні закиди. Ликера, мовляв, не була ідеалом. А Шевченко? Адже Ликера була від нього молодша майже на 28 років. Чи првомірна така пожертва своєю юністю?\n- Ні, - кажуть одні. – Ликера вчинила неправильно що такій людині спочатку згоду на шлюб дала, а потім відмовила. Їй не можна вибачити цього. Вона зрадила.\n- Геній генієм, слава славою, а молодим – молоде, - кажуть інші. Де золота середина в цій драматичній історії? Де істина?\n- … звістка про смерь Т. Г. Шевченка. У відчаї Ликера кинулася в Неву. Її врятували. Опинилася в лікарні – майже на чотири місяці.\n- Із Петербурга переїхала в Царське Село . Вийшла заміж за перукаря Яковлєва, але не знайшла собі втіхи. Найповніші відомості про Ликерину долю зібрала й подала канівський науковець З. Тарахан-Береза.\nОтримавши волю нещаслива Тарасова наречена трудилася все життя. Здебільшого знали її як швачку. Отже, не була тим ледащом, як про неї говорили «щирі» землячки. Не була нечепурою – мала пристойний «напівінтелігентний» вигляд. Не належала до розпусниць. Та й чи могла липорізька поміщиця привезти в подарунок дочці зовсім нікчемну служницю?\nЗвідсі й висновок, якого дійшла Тарахан-Береза на підставі численних народних свідчень «… те, що сказав народ про Шевченкову наречену, діаметрально протилежне тому, що сказало про неї поетове оточення.»\nНа могилу Шевченка Ликерія спочатку навідувалася, а потім назавжди переїхала у Канев.\nДо старості не втрачала привабливості. У Каневі її відвідували такі діячі культури , як Г. Затиркевич, Л. Ліницька, Тарасів правнук по сестрі Катерині Д. Красицький та ін. До самої смерті опікувалася нею Л. Старицька. Зустрічі з цими людьми збагачували її духовно, розкривали їй очі на поета.\nУ Каневі Ликера своєї власної оселі не мала, часто переселялася. Віку доживала в Канівській богадільні. Там 4(17) лютого 1917 року й зупинилося її серце. Дещо з її речей зберегли канівські люди. Зокрема, вишитий нею рушник, який небіжчиця готувала Тарасові. Цей рушник є в Канівському музеї.\nПригоровський В. «Не ймуть на віри без хреста…» Про Шевченкову «любу» з-під Ніжина / Віталій Пригоровський // Голос України. – 2013. – 19 липня. – С. 6-7.\nОпубліковано Ольга Иваненко о 11:44\nМітки: Тарас Григорович Шевченко і Чернігівщина


Рішення №466593 « Реєстр судових рішень\nСправа № 2-10002007р.\n31 січня 2007 року м. Івано-Франківськ\nІвано-Франківський місцевий суд Івано-Франківської області\nв складі : головуючої - судді Шалаути Г.І.\nсекретаря Устинської Н.С.\nз уч позивачки ОСОБА_1.\nрозглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини\nОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1., батьком якого є відповідач. Позов мотивувала тим ,що 19.04.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем ,який не надає матеріальної допомоги на утримання дитини , чим ставить сім»ю в скрутне матеріальне становища. Оскільки самостійно не спроможна забезпечити дитині мінімальний прожитковий мінімум, просила стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання сина в розмірі 14 частини від усіх видів його заробітної плати щомісячно , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму визначеного ВР України для дітей відповідної вікової категорії щомісячно, з моменту звернення її до суду і проводити до досягнення дочкою повноліття.\nВ судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задоволити .\nВідповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлений був належним чинома , а тому суд вважає, що справу можливо заслухати у його відсутності, постановивши рішення заочно.\nЗаслухавши позивачку , дослідивши обставини справи та письмові докази , суд враховуючи матеріальне становище сторін, спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, зважаючи на те , що відповідач має постійне місце праці, стабільні доходи , інших утриманці у нього немає , вважає , що позов підлягає до задоволення: слід стягувати аліменти в користь позивачки на утримання дитини : сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму визначеного ЗУ « Про державний бюджет України на 2007 рік» для дітей відповідної вікової категорії до досягнення ним повноліття.\nТакож слід стягнути з відповідача 51 грн. держмита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення проходження цивільної справи в суді.\nНа підставі ст.181ч.5,182 ч.2 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст.215,216 ЦПК України, суд\nПозов задоволити . Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., ідентифікаційний номер-відсутній, ( уродженця АДРЕСА_1, Калуського р-ну Івано-Франківської обл., проживає і працює в м. Рава-Руська ІАДРЕСА_2 Львівської обл.), військовослужбовця аліменти в користь ОСОБА_1, мешканки м. Івано-Франківська, АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер - відсутній, на\nутримання неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі 1/4 від усіх видів його доходів , але не менше 30 % від прожиткового мінімуму визначеного ЗУ « Про державний бюджет України на 2007 рік» для дітей відповідної вікової категорії. Стягнення аліментів розпочати з 12.01.07 року і проводити до повноліття дитини.\nСтягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 51 грн. держмита в дохід місцевого бюджету на рр 31414537600002 в банку УДК в Івано-Франківській області, МФО 836014, ОКЦО 22090100 м. Івано-Франківськ.\nСтягнути з ОСОБА_2 - 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення Івано-Франківським міським судом розгляду цивільної справи на рр 35225013000355 ТУДСА в Івано-Франківській області, МФО 836014, ОКПО 26289647 м. Івано-Франківськ.\nЗаочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за заявою відповідачів протягом 10 днів з дня отримання ним копії заочного рішення .\nРішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через місцевий суд на протязі 10 днів з часу його проголошення шляхом подачі заяви до міського суду про намір подати апеляцію та подання апеляції на протязі 20 днів з моменту подачі заяви.


Пухлина – це патологічна новостворена тканина. Іншими словами, пухлиною можна назвати неконтрольоване розростання тканин, що складаються зі змінених клітин. Щодня в організмі людини утворюються мільйони ракових клітин. Однак захисні властивості організму не дозволяють вийти ситуації з-під контролю. Небезпечні клітини вчасно знищуються самим організмом. Однак іноді ця система захисту дає збій і починається процес утворення ракових клітин. Сьогодні ми поговоримо про фактори виникнення пухлин та безпосередні ознаки пухлин головного мозку.\nПухлина: якою вона може бути\nПухлини головного мозку — це доброякісні або злоякісні новоутворення, які виникають у головному мозку внаслідок запуску процесу неконтрольованого, відхиленого від норми ділення клітин. Ці «погані» клітини у минулому були нормальною тканиною головного мозку, лімфатичної тканини, кровоносних судин мозку, черепно-мозкових нервів, мозкових оболонок, черепа, залозистих утворень мозку (гіпофіза та епіфізу). Такі ж клітини виникають унаслідок метастазування первинної пухлини, що знаходиться в іншому органі тіла.\nМетастаз — це ураження здорового органу патологічними клітинами, що викликане переміщенням пухлинних клітин з вогнища хвороби в інше місце у організмі.\nПереміщення може відбуватися через кровоносну або лімфатичну системи. Процес утворення метастазів називається метастазуванням. Це є варіантом ускладнення або прогресування раку.\nХворі на пухлини головного мозку становлять близько 4% - 5% з кількості хворих з ураженнями нервової системи. Пухлини головного мозку за частотою займають п’яте місце серед пухлин інших локалізацій, поступаючись пухлинам шлунку, матки, легень і стравоходу.\nЗустрічаються пухлини головного мозку у будь-якому віці, проте переважно виникають у 12-18 років або у віковому діапазоні 45—50 років.\n• первинними і вторинними (метастатичними),\n• доброякісними і злоякісними,\n• одиничними і множинними.\n• позамозкові (екстрацеребральні)\n• внутрішньомозкові (інтрацеребральні).\nПухлини можуть зустрічатись і у дітей. Начастіші серед них:\n• астроцитома – 45% випадків.\n• медулобластома – 20% випадків.\n• краніофарінгіома – 10-20% випадків.\nПричини та фактори виникнення пухлин дуже різноманітні. Серед них:\n• генетика - сюди відносять генетичні патології, що передаються у спадок від батьків;\n• спосіб життя - згубні звички людини, що руйнують клітини організму зовнішнім або внутрішнім впливом, ступінь фізичної активності і поєднання навантажень і відпочинку;\n• навколишнє середовище - те, що ми їмо, п’ємо, чим дихаємо, з чим контактуємо;\n• біологія - інфекції та віруси, вплив яких сприяє розвитку раку;\n• радіаційний вплив;\nЗа інформацією Комітету з профілактики раку ВООЗ, виникнення пухлин у 90% пов’язані з впливом зовнішніх факторів, а 10% залежать від генетичних факторів і вірусів. Але така точка зору підтримується не всіма науковцями-лікарями.\nВідомо, що у чим більш несприятливих умовах знаходиться клітина, тим більша ймовірність виникнення помилок під час її розвитку, що і провокує виникнення тих самих «поганих», ракових новоутвореннь.\nТравматизація шкіри, слизових оболонок або інших тканин організму будь-якими механічними чи хімічними подразниками веде до збільшення ризику виникнення пухлини в цьому місці. Саме це підвищує ризики захворюваності на рак тих органів, слизова оболонка яких піддається найбільш інтенсивному природному навантаженню: рак легень, шлунку, товстого кишківника й ін. Подразнення слизової бронхів тютюновим димом, слизової стравоходу й шлунку грубою і гострою їжею, травмування щільним калом ампули прямої кишки й заднього проходу і тому подібне веде до передракових захворювань і ще більше підвищує ризик виникнення раку. Постійно травмовані родимки чи рубці, виразки, що тривалий час не загоюються, також ведуть до інтенсивного клітинного ділення в несприятливих умовах і підвищення цього ризику.\nВ несприятливі умови потрапляють і клітини внутрішніх органів, функція яких порушена внаслідок різних внутрішніх і зовнішніх факторів. Найчастіше уражуються залози. Це обумовлює підвищений ризик виникнення раку молочної залози, матки і яєчників у жінок, передміхурової залози в чоловіків і т.д. Часто саме ця причина стає головною в розвитку пухлин у молодих людей.\nШтучні речовини, випромінювання і рак\nЗовнішні канцерогенні фактори які сприяють розвитку онкологічних захворювань схематично можна розділити на три основні групи: фізичні, хімічні й біологічні.\nНеобхідно, однак підкреслити, що механізм дії зовнішніх канцерогенних факторів на клітину остаточно не з’ясований. Науковцям відомо, переважно завдяки експериментам на тваринах, велику кількість хімічних речовин, що можуть бути канцерогенними. До них відносяться:\n• ароматичні вуглеводи (бензопірен, бензантрацен);\n• ароматичні аміни (анілінові барвники, нафтиламін);\n• азотисті сполуки, отрутохімікати (гербіциди, інсектициди);\n• флавоноїди, азбест і т.п.\nДжерелом більшості канцерогенів у навколишньому середовищі є викиди промислового виробництва. Через забруднені ґрунт, воду, повітря, біологічні організми, канцерогени попадають на шкіру, в легені, а з харчовими продуктами - у внутрішнє середовище організму. Канцерогенні речовини утворюються при згорянні тютюну і вдихаються під час куріння.\nЗ фізичних факторів особливої уваги заслуговують різні випромінювання. В результаті ядерних випробувань, аварій на атомних електростанціях, атомних кораблях і підвідних човнах, розширення сфери діяльності людини, пов’язаної з використанням джерел випромінювання, великих масштабів набуло поширення радіонуклідів. Ці утворення можуть потрапляти в організм із питною водою, харчовими продуктами. А оскільки вони руйнуються десятками років, то їх негативна дія в організмі довготривала.\nСпосіб життя і онкологія\nЧемпіоном серед факторів онкологічного ризику є куріння. Якщо компоненти тютюнового диму потрапляють у легені людини, вони починають свій шкідливий вплив, всмоктуючись у кров.\nЩе однією поганою звичкою є вживання алкоголю. Сучасні методи довели, що алкоголь є причиною не тільки раку печінки, але й причиною порушення роботи ендокринної системи, що в свою чергу призводить до гормональних порушень. Гормональні порушення ведуть до раку молочної залози та раку яєчників.\nНедостатній сон також викликає рак. І пов’язано це не тільки з кількістю сну, коли недосипання знижує загальні захисні властивості організму, але і з якістю відпочинку.\nМалорухливий спосіб життя призводить порушення обміну речовин. А це також підточує сили організму зсередини, як і надлишкове перебування на сонці. Останній фактор є одним з тих, що провокує розвиток меланоми. Вона характеризується високою смертністю внаслідок агресивності і малопомітності перших ознак.\nГенетика, вік і рак\nБагато з відомих процесів розвитку пухлин викликані спадковими причинами. Однак сучасна медична наука говорить про несправедливо велику увагу популярних публікацій до генетично обумовлених видів раку, які, насправді, є досить рідкісними.\nСхильність до розвитку пухлин може бути визначена за допомогою низки тестів, яких з кожним роком стає все більше. Однак слід пам’ятати, що навіть позитивна відповідь щодо наявності генетичних мутацій зовсім не говорить про те, що така спадковість може викликати рак.\nА ось вікові зміни можуть викликати рак. З одного боку, захисні сили організму з віком зменшуються, вплив шкідливих факторів - накопичується, а з іншого - самі клітини з віком можуть зазнавати генетичних змін, що також може призводити до розвитку онкології.\nДеякі пухлини головного мозку можуть ніяк не проявлятися й виявляються тільки після смерті людини. Симптоми пухлин головного мозку різноманітні, тобто можуть спостерігатися і як симптоми інших захворювань.\nцентральної районної лікарні Юлія Данилюк\n0 953 24.05.2018