Лагуна Чуук - Історія Подкасти - 2022\n17-18 лютого 1944 року Америка провела операцію «Град», знищивши японську базу лагуни Чуук у південній частині Тихого океану. Японія втратила понад 250 літаків і 137 тонн кораблів, залишки яких все ще лежать на дні лагуни: найбільшого у світі кладовища кораблів і літаків.\nПодію часто називають японським еквівалентом Перл -Харбора. Сьогодні Лагуна Чуук є однією з найвідоміших дайвінг -місць у світі.\nІсторія лагуни Чуук\nРаніше атол Трук, лагуна Чуук, розташована в 1800 км на північ від Нової Гвінеї і складається із захисного рифу, що огороджує природну гавань. Навколишні острови Чуук були заселені з 14 століття нашої ери, але на них претендували Іспанська імперія, Німецька імперія і врешті -решт Японська імперія в 1914 році, які захопили лагуну у Німеччини під час Першої світової війни.\nПід час Другої світової війни лагуна Чуук була головною і найгіршою військово -морською базою Японії в південній частині Тихого океану. База була сильно укріплена проти союзників, які діяли в Новій Гвінеї та на сусідніх Соломанових островах. Значна частина японського флоту базувалася в Чууку, включаючи імперські броненосці, авіаносці, крейсери, есмінці, тральщики та підводні човни.\nУ 1944 році японська імперська військово -морська база в Чууку була зруйнована в результаті атаки американського флоту. Після попередження японці зняли свої більші військові кораблі. Тим не менш, операція "Град", відома як атака, тривала 3 дні, коли американські літаки потопили 12 менших військових кораблів та 32 торговельних кораблі, а також 275 літаків.\nЗнищення бази лагуни Чуук не дозволило їй стати серйозною загрозою для союзників у Центральній частині Тихого океану, особливо після того, як у червні 1945 року її знову атакували британські військово -морські сили.\nУ 1969 році французький океанограф Жак Кусто досліджував лагуну, і після його документального фільму про переслідуючі залишки військово-морської бази лагуна стала популярним місцем для любителів підводного плавання.\nЛагуна Чуук сьогодні\nСьогодні ви можете відвідати лагуну Чуук і зануритися у неймовірні збережені залишки японського імперського флоту. Дайвери можуть годинами досліджувати затонулі місця, повертатися кілька разів, не бачачи двічі однакових уламків, що свідчить про велике руйнування операції «Град».\nЗа допомогою місцевого дайвінг -гіда ви можете навіть дослідити машинні відділення та вантажні трюми деяких знищених кораблів. Лагуна також є домом для великої різноманітності красивих м'яких і твердих коралів, всі яскравих кольорів і дають притулок багатому морському мешканцю.\nЯк дістатися до лагуни Чуук\nРозташована посеред Тихого океану, до лагуни Чуук важко дістатися. Ви можете отримати прямий рейс з Гуаму, який триває 1 годину 46 хвилин, або летіти з Папуа -Нової Гвінеї, яка є 3 -годинним рейсом до міжнародного аеропорту Чуук у Вено. З Вено ви дістанетесь до дайвінг -човна до лагуни.\nДайвінг -канікули в лагуні Чуук\nПонад 50 уламків лежать на неглибокому дні лагуни Чуук, переповненої історією та морським життям. Це японські аварії Другої світової війни, які пропонують, мабуть, найкращі можливості для дайвінгу. Якщо вам подобаються уламки, то вам зараз потрібно дістатися до лагуни Чуук.\nПід час Другої світової війни японці використовували Лагуну Трук (як її тоді знали) як свою основну базу в південно -тихоокеанському регіоні, де базувалася значна частина японського флоту. 17 лютого 1944 року Сполучені Штати зненацька захопили японців у масштабній авіаційній та надводній морській атаці, відомій як "Операція Град". За два дні авіаударів, дій надводних кораблів та атак з підводних човнів 13 японських військових кораблів, 2 тендери на підводні човни, 32 торгові кораблі та 270 літаків були знищені, а понад тисяча життів загинула, що завершилося однією з найважливіших морських битв у війні Трук.\nШістдесят вісім років потому, уламки лежать на піщаному дні лагуни Чуук і досі зберігають значну частину своєї структури та історії та стали домом для неймовірної кількості морського мешканця. Дайвінг у лагуні Чуук, просто кажучи, є найкращим у світі дайвінгом.\nЗатонулі судна знаходяться на відстані від 5 до 60 метрів над водою, а деякі великі судна мають довжину до 155 метрів. Існує величезна кількість різноманітних типів суден, на які можна зануритися, від Фудзікава -Мару, транспортного корабля літаків, де можна побачити кабіни літаків, протигази та снаряди, до Сан -Франциско -Мару, який використовувався для перевезення військових вантажів. і досі на палубі сидить три танки. На кожному затонулому можна побачити так багато цікавих відчуттів, і хвилювання глибокого занурення в машинне відділення судна, що круїзнуло над поверхнею понад півстоліття тому, не схожі на інші.\nКрім захоплюючої історії, морські мешканці, що мешкають у цих уламках, приголомшливі. Затонулі залиті твердими і особливо м'якими коралами будь -якого кольору, і рибне життя теж чудове. Існує ймовірність побачити черепах, жалобних і орлиних променів, а також акул, включаючи невловиму леопардову акулу, просто для того, щоб додати трохи більше хвилювання, хоча лише затонулі судна триматимуть вас тижнями.\nДля того, щоб якнайкраще випробувати затонулі лагуни Чуук, бажано мати під поясом велику кількість занурень і досвід дайвінгу. Однак цей критерій не є найважливішим, оскільки розпочати цю пригоду з невеликим досвідом може бути надзвичайно корисним, якщо ви готові працювати над своєю плавучістю!\nВ японську епоху відбулося велике накопичення озброєнь і баз напередодні широкого військового блиску над Західною частиною Тихого океану. Бліц постачався значною мірою з об’єктів у Труку, де часто пришвартовано понад 1000 торгових та військових кораблів, готових до подальшого розгортання.\nБуло побудовано п'ять аеродромів, що підтримують близько 500 літаків, щоб забезпечити захисний щит над схожими на Гібралтар об'єктами Трука. Глибока лагуна, високі острови та бар’єрний риф, що обертається, додали значного природного захисту.\nПатрульні катери, торпедні катери, підводні човни, буксири, десантні катери, канонерські човни та міноприбиральні машини сприяли остаточній обороні та службовим потребам для підтримки цієї великої бази.\nЛагуна Трук вважалася найбільш грізною з усіх японських твердинь на Тихому океані. Ця репутація викликала надмірно впевнене командування "Трук", щоб послабити їхню пильність проти вторгнення, незважаючи на те, що сили США швидко наближаються зі Сходу. Поставки з Японії майже припинилися через величезний успіх американських підводних човнів, нарешті оснащених торпедами, які знайшли свій слід. Конвої поставок, які втратили майже 90% втрат, прямують до Трука, позбавляючи гарнізон необхідної їжі, палива та нового озброєння, відчайдушно необхідного для підтримки сили підтримки. До початку 1944 року американські сили зібрали величезну армаду найновіших авіаносців, лінкорів, крейсерів, есмінців та підводних човнів, щоб 16, 17 та 18 лютого здійснити серйозну несподівану операцію проти Трука. Ця атака, кодована як "Операція Град", застала японців зовсім не знаючими, що призвело до однієї з найуспішніших бойових дій США у Другій світовій війні.\nПісля наступної атаки у квітні 1944 року «Трук» був перетворений на руїни із понад 70 корабельними аваріями, 400 літаків знищено або потоплено, а загроза цієї великої фортеці повністю ліквідована. Збройні сили США відмовилися від прямої взаємодії з 40 000 військовослужбовців у Труку, і після цих нападів голод поглинув багатьох захисників та корінних жителів до повної капітуляції японців наприкінці 1945 року.\nМАГАЗИН ДАЙВІНГУ СИНІХ ЛАГУНІВ\nЗаснований у 1973 році, Дайвінг -магазин "Блакитна лагуна" є першою та найбільшою дайвінг -операцією затонулого корабля.\n"Повітря, нітрокс або змішаний газ"\nУ нас є кілька компресорів та декілька водолазних човнів.\n"Менші групи дайвінгу"\nПодібно до того, як мати власний човен для занурення, у нас ніколи не буває, щоб усі занурювалися в одну і ту ж аварію одночасно.\n"Занурюйтесь у свій власний темп"\nЗаходьте з нами і пориньте в історію Другої світової війни Чукука на вершині та під водою.\nДайв -курорт Блакитна лагуна\nБільше човнів - менші групи\nБомбардувальник Mitsubishi G4M "Бетті"\nТоркадо -бомбардувальник Nakajima B6N2 "Джил"\nТип 92 Гнучкий кулемет\nТоркадо -бомбардувальник NakajimaB6N2 "Джил"\nЛагуна Чуук – Мікронезія\nУ Мікронезії багато дайвінг -сайтів. Лагуна Чуук - одна з тих, яку варто відвідати, тому що вона дійсно варта поїздки.\nЛагуна Чуук - острів, який є центром населення Чуукського краю. Навколо нього багато населених островів, тому вам не варто турбуватися про те, що вам не вистачає справ на час перебування там.\nЩоб потрапити в штат Чуук, потрібно сісти на літак. Є регулярні рейси з Палікіра та з Гуаму. Коли ви приїдете в Чуук, ви не знайдете гідних варіантів громадського транспорту, оскільки інфраструктура досить погана. Ви можете взяти таксі або скутер або орендувати автомобіль, але будьте готові зіткнутися з нерівними дорогами, чого б ви не очікували у порівняно бідній країні. Щоб дістатися до лагуни Чуук та до багатьох інших островів, вам доведеться пройти маршрут човна. Прокат човна - це також те, що вам знадобиться для подорожі між багатьма островами в регіоні.\nЩо подивитися там\nЛагуна Чуук - це величезний архіпелаг з бар'єрним рифом і гірськими островами. Види на те, що вам сподобається, побачать ваші очі.\nОкрім огляду визначних пам'яток, тут можна зайнятися дайвінгом. Це справді рай для дайверів з безліччю чудових корабельних аварій.\nЯкщо ви любите плавати, ви можете взяти напрокат човен, щоб дістатися до найближчих пляжів. У лагуні Чуук немає справжнього місця для купання. У готелях навіть немає плавальних басейнів.\nАле не хвилюйтесь. Подорож на сусідній пляж - це пригода сама по собі. Крім того, очікуйте побачити ще більш вражаючі пам’ятки та декілька водних розваг, коли ви до них дістанетесь.\nІсторія залучення Лагуни Чуук до Топ -10 занурень у світі після аварій в основному пояснюється тим, що під час Другої світової війни її використовували як військово -морську базу Японії. Його навіть назвали «Гібралтар Тихого океану» за важкі укріплення, побудовані там.\nУ 1944 році ВВС США провели операцію "Град", яка знищила японський флот, що знаходився на острові. Ось історія за 70 корабельними аваріями та затонулими літаками, які завалені морським дном лагуни Чуук.\nНа острові можна знайти різноманітні пакети для дайвінгу. Кожен з них має іншу функцію та відрізняється ціною.\nЛагуна Чуук досить бідна, тому не варто очікувати найсучасніших зручностей, тому що ви тільки розчаруєтесь. Проте номери в готелі переважно кондиціоновані та чисті.\nКатолицизм як визвольна сила?\nЧукський контекст, особливо бажання гармонізувати традиційну та католицьку практики, ймовірно, зменшує здатність католицького християнства служити «визвольною» силою. Френсіс Хезель цитує попередні зауваження Чарльза Формана, що Тихоокеанська церква - «це народна церква, що представляє суспільство і відображає його стандарти, а не пророча церква». культура робить це особливо ймовірним. Крім того, острівні суспільства, які наголошують на доброх спільноти над правами особистості та підкреслюють необхідність гармонії між традиційною та релігійною сферами, навряд чи будуть сприятливим ґрунтом для віри визволителя. Але це ж зауваження відображає західну культурну упередженість щодо того, що означає бути визвольним чи пророчим.\nНіщо з цього не означає, що католицизм (і протестантизм) не змінили чукенське життя у величезних масштабах. Крім того, один із способів комфортного перекриття традицій та католицизму - те, як культура Чуука підкреслює спільність та взаємні зобов’язання - заперечує значну частину необхідності “привнести” у цю культуру християнську визвольну перспективу. Чуук вже має потужні культурні норми щодо турботи про інших. Це можна сказати навіть тоді, коли Чукесе, як і інші люди, читає Євангеліє як заклик бути більш вірним цінностям, які, на їхню думку, є істинними.\nЯк обговорюється тут опис родинних та гендерних ролей, деякі звички поваги у Чуука досить глибоко ґендерні, таким чином, що викликають запитання у західних читачів. Традиційною культурою чукесів керують вожді -чоловіки, і особливі звички пошани сестер у сімейному контексті можуть здатися приголомшливими.\nВчені чукеської культури швидко вказують, що реальність набагато складніша. У чукезькій культурі сімейні структури традиційно є матрилінійними. Керують чоловіки -вожді, але їх вибирають жінки, а землею володіють разом у сімейному роді жінок - передається від матерів до дочок, а не від батьків до синів.25 Жінки володіють землею, найціннішим ресурсом, і мають право вето над його привласненням. Жінки не говорять у традиційних умовах, але мають можливість висловити свій голос через розмови з молодшими чоловіками в системі. Якщо чоловіки ігнорують потреби жінок, чоловіків можна попередити з наслідками.\nБільш того, повага сестер до своїх братів «є частиною більшої системи поваги та ранжування, так що всі - чоловіки та жінки - поважають когось іншого… і чим старшою є жінка, тим більше її поважають і навіть очікували, що дадуть поради та матимуть вплив у суспільстві ”26\nКатолицизм приніс деякі види обмежень, яких раніше не було. «Католицизм чинив ідеологічний тиск проти шлюбних та позашлюбних сексуальних відносин, і, отже, виникає певне збентеження, коли молода незаміжня жінка завагітніє» 27. Він також додав висловлювання про слухняність чоловікам.28 Розлучення стає важчим після того, як католицизм прижився - зв’язок між подружжям Раніше це було дуже легко зламатися, але від жінок все одно не очікується, що вони залишаться у образливих стосунках\nФлінн припускає, що вестернізація, а не лише християнство, призвела до того, що жінки були витіснені з продуктивних ролей на домашні (див. Аргумент Хезеля про те, як зростання сімейної домашньої сім'ї ускладнює сімейне життя в Мікронезії) .30 Вона пише: «Як не дивно , це католицизм ... а не американська демократія, що Полапезе проповідував, що голоси жінок, "слова" або "промови" жінок, повинні бути почуті ". 31 Жінки не керують службами, крім Розаріїв на похоронах, але брати участь у парафіяльній раді та управлінні парафією. Ці можливості є не лише управлінськими, але й ораторськими, у суспільстві, яке вірить у силу слів змінити ситуацію ". Поллапезе пояснює, що католицизм наполягав на тому, що, оскільки жінки мають знання та досвід, бути висловленим, почутим, вислуханим, слідувати »32. Ця влада не перейшла у право жінок виступати на традиційних зібраннях або насправді бути почутими з урядових питань у Пулапі, але це дійсно я російські церковні установки.\nЧимало факторів, які надають жінкам можливості в Чууку, можливо, більш тісно пов'язані з можливістю висловлюватись, аніж з виразно релігійними концепціями, але виділяються два елементи змісту католицизму. Примітно, як вважає Флінн, жінки уявляють собі Марію як «активну ворогу Сатани, а не пасивну служницю» 33. Вона також досліджувала різноманітні способи того, як свято Непорочного Зачаття, яке відзначають тамтешні жінки, «святкує жіночість на Поллапі» і стверджує, що жінки відіграють важливу роль у виробництві та інших аспектах суспільного життя ”34\nЛагуна Чуук: Меморіал Мікронезійської війни та рай водолаза\nЯ подивився на м’яке сяйво суворого світла агресора Truk, і по освітленій нічній товщі води пливли тисячі синювато-білих морських желе. Я був лише кілька хвилин на Фудзікава -Мару, і мій спуск на передню палубу не показав такого видовища. Видовище було, м’яко кажучи, приголомшливим. Як сказав один із моїх друзів із занурення після занурення: «Це було так, ніби духи людей, які загинули тут, супроводжували нас під час нашого візиту». Ця зустріч стала однією з багатьох у Лагуні Трук, якій мені пощастило додати до моїх особливих спогадів про занурення. Як і багато інших дайверів, паломництво до Чуука (Трук було перейменовано Чуук багато років тому, але все ще широко називається Лагуна Трук), а також його знамениті аварії кораблів Другої світової війни, чекало довго.\nЧуук та його люди\nОстрови Чуук знаходяться майже в 9600 км на південний захід від Сполучених Штатів, лежачи трохи вище екватора. Чуук складається з близько 200 островів та острівців, що займають площу 127 квадратних кілометрів площі переважно вулканічної суші. Чуук є членом Федеративних Штатів Мікронезії (FSM). FSM складається з островів Чуук, Яп, Понпей (Понапе) та Косрае. Площа суші площею 270 кв. Більшість атолів та островів мало заселені або незаселені. Головні острови Чуука - Вено, Тоноас, Умань та Фефан - знаходяться в межах лагуни Трук і містять понад 75 відсотків із майже 50 тисяч чукесів.\nМікронезія, швидше за все, була заселена близько 2000 р. До н. Е. від людей з Філіппін та Індонезії. Ці ранні жителі не мали металу, тому працювали з каменем. Дивовижні кам’яні гроші Япа - саме такий приклад. Вони також були легендарними мореплавцями, які подорожували по нетрах Тихого океану на відкритих човнах у пошуках нових земель. Ймовірно, вперше острови побачили європейці на початку 1500 -х років Магелланом. Але лише на початку 1800 -х років з приходом британських та американських китобійників були створені діаграми цього району. Як і в інших регіонах світу, цей наплив антагоністичних мандрівників приніс багато хвороб і страждань. Тисячі людей загинули, а деякі острови втратили до 90 відсотків свого населення. Місіонери слідували за наверненням того, що залишилося від «язичників», і до початку 20 -го століття Німеччина придбала у іспанців Мікронезію, щоб розпочати масштабну експортну операцію копри (сушене кокосове м’ясо, з якого видобувається кокосове масло). Скрізь з’явились кокосові плантації, а комунальна власність була передана приватним інвесторам. Оскільки більшість мікронезійського способу життя ґрунтується на кланових асоціаціях, ці операції з нерухомістю не були сприйняті належним чином. Японці "придбали" Чуука у Німеччини в 1914 році. Японії було дозволено володіти островами під мандатом 1922 року від Ліги Націй, які забороняють укріплення лагуни. З 1920 -х років до кінця Другої світової війни японська культура та імміграція мали значний вплив на корінне населення. До 1935 року на островах оселилося понад 50 000 японців. Наприкінці війни Америка мала адміністративні права, а ВМС США контролювали Мікронезію до 1979 р. Конституційний уряд ФСМ був сформований у 1979 р., Більшість військових, фінансових та політичних справ все ще перебувають під впливом США.\nСьогодні основним джерелом доходу є копра, рибальство та туризм. Народ чукесів живе неквапливим життям, а сімейний рід веде своє коріння за сотні років. Середня сім'я Чууків матиме двоюрідних сестер, бабусь і дідусів, тіток і дядьків, які мають один дах. Через вільну асоціацію зі Сполученими Штатами громадянам ФСМ досить легко емігрувати до «материка». Однак більшість остров’ян знаходять свій шлях назад до Мікронезії. Незважаючи на цей наплив мандрівників до США та зі Сполучених Штатів, деякі з чукесів мають дуже новий погляд на американців. Ми з кількома моїми супутниками багато часу намагалися переконати одного з нових членів екіпажу Truk Aggressor, що американці мають працювати на робочих місцях. Він був певен, що уряд оплачує наші поїздки, і нам залишається лише подорожувати по всьому світу на дядька Сема. О, нам би так пощастило. Чому він прийшов до такого висновку? Тому що щотижня, неодмінно, на борт приїжджала нова група з Америки, щоб зайнятися дайвінгом.\nГібралтар Тихого океану\nТихоокеанська війна принесла цим островам популярність, коли 16 і 17 лютого 1944 року Сполучені Штати розпочали масштабну повітряну атаку проти японських військ. Затонуло 45 кораблів і знищено майже 300 літаків.\nУ 1930 -х і на початку 40 -х років японці перетворили лагуну Чуук на велику морську базу. Він був відомий як «Гібралтар» Тихого океану. Лагуна має діаметр 40 миль (64 км) із лише п’ятьма судноплавними ходами, усі оточені вулканічними островами. При максимальній глибині 300 футів (91 м) було достатньо місця для всього об'єднаного Імператорського флоту. Завдяки такій чудовій природній обороні Трук став дуже важливим як передова база для японських військових.\nНа початку 1944 р. Були додані додаткові сили, щоб перешкодити очікуваному американському вторгненню. Однак, за кілька днів до початку повітряного нападу США, японський командир адмірал Кога розпочав переміщення своїх носіїв, броненосців і крейсерів до Палау та інших напрямків. Коли 16 лютого відбулася перша атака США, більшість великих кораблів -комбатантів уже виїхали, залишивши кілька есмінців і десятки вантажних автомобілів позаду. Значна частина їх вантажу була ще на борту, коли перші літаки підійшли за обрій. Протягом двох днів американська авіація вражала атол. Коли атака закінчилася, сотні японських моряків і тисячі тонн кораблів, літаків та вантажу лежали на підлозі лагуни. Це ті аварії, які залучають дайверів з усього світу. Це шанс зануритися в історію та побачити, як жили та помирали ці моряки та солдати.\nЛегко уявити, як це мало виглядати в часи розквіту японського флоту, коли сотні кораблів стояли на якорі в лагуні. Оскільки більшість дайвінгу знаходиться у лагуні, тут можна відвідати небагато природних рифів. Однак деякі корабельні аварії повністю прикрашені м’якими та твердими коралами, губками та анемонами. Насправді, деякі настільки задушені в морському житті, що певні їх частини навіть більше не виглядають рукотворними. Кораблі розкидані по всьому колишньому якірному майданчику, тому існує велика кількість глибин і умов, які дозволяють розмістити початківців та досвідчених дайверів. Завжди пам’ятайте, що ці уламки є «природними». На відміну від штучних рифів, ці судна не мають вирізів для виходу водолаза або усувають небезпеку заплутування. І хоча знайдено значну кількість невзривних боєприпасів, навколо ще лежить багато тонн фугасних боєприпасів, щоб накачати серце. Незважаючи на потенційну небезпеку, тисячі водолазів без проблем досліджували ці кораблі. Дайвінг у межах ваших навчань та досвіду допоможе забезпечити безпечну подорож.\nОператори дайвінгу в основному відвідують близько 20 основних аварій. Доступні як наземні, так і бортові варіанти, а в деяких чартерах пропонуються навіть повністю підтримувані технічні дайвінг. Авіалайнери на борту можуть легше дістатися до більш віддалених затонулих суден, ніж одноденні човни, але більшість з них знаходяться в зоні дії всього. Лагуна, однак, може переповнюватись післяобідніми шквалами, які роблять проживання на борту більш комфортним. Деякі затонулі надто глибокі для любительського дайвінгу, а деякі перебувають у дуже поганому стані. Під час цієї подорожі ми дослідили 10 кораблів та один літак. Незважаючи на те, що у нас був тиждень, кораблі настільки великі, що для кожного їх вивчення знадобиться багато занурень. У більшості випадків ми робили два занурення на кожному місці, причому до чотирьох на кількох улюблених уламках, таких як Фудзікава Мару. Незважаючи на те, що я пробув на цьому кораблі цілий день і вночі, я відчув, що ми лише подряпали поверхню того, що він міг запропонувати. На його 132-метровій довжині 437 футів набито всілякі бойові матеріали, включаючи кулі, артилерійські снаряди та винищувачі нульової авіації. Це, мабуть, найвідоміша затонула лагуна. Хейан -Мару - ще одне популярне місце. Це був суб -тендер і флагман віце -адмірала Такагі, командира підводного флоту. Це також найбільша затонула лагуна завдовжки 510 футів (155 м). Підводні перископи та торпеди з довгим ланцюгом є в меню для цього занурення.\nНе всі аварії - купці. "Фуміцукі"-це есмінець розміром 320 футів (97 м), який був спійманий пірнаючими бомбардувальниками до того, як він зміг втекти. Порівняно з приземистими вантажниками, гладкий військовий корабель - це зовсім інше занурення. Увійти в цю аварію було б надзвичайно важко, а також небезпечно через дуже маленькі люки та щільні розміри судна. На палубі є багато цікавих об’єктів для перегляду, таких як торпедні апарати, контрольна башта та артефакти.\nГлибина занурення часто тризначна, що призводить до обмеженого часу на дні. Оскільки більшість корпусів є вантажними, однак вони мають королівські стовпи - високі щогли, які можуть виходити на висоту понад 20 футів вгору від палуб кораблів, що сидять вертикально. Після того, як ви використали доступний нижній час на більш глибоких ділянках аварії, ви можете витратити значний час на перевірку неймовірної кількості морського життя, яке зробило ці пости домашніми. Королівські стовпи санкісанського Мару, наприклад, мають чудову колекцію м’яких коралів, голоногих і бичків. Насправді, багато фотографів ніколи не бачать решти корабля, коли вони виявляють тут рясне зростання та активність. Shinkoku Maru-це 500-футовий (152-метровий) танкер, який буквально вкритий істотами. Десятки анемон, риб -клоунів, крилаток, м’яких коралів і навіть кілька акул називають це домом.\nНезважаючи на те, що більшість морських мешканців припадає лише на затонулі судна, мало хто з водолазів коли -небудь виходить з лагуни, хоча більшість операторів пропонують поїздки на зовнішні рифи для занурень та занурень з акулами. Подорож цими затонулими кораблями - це як відвідування музею. Все, від маленької аптечки до літаків, можна знайти в останньому місці відпочинку. Більшість людських останків були вилучені та належним чином поховані, але деякі скелетні останки час від часу з'являються. Коли ви дивитесь на рвану сталь і величезні отвори в цих посудинах, немає жодних сумнівів щодо насильства, яке послало їх на дно. Пляшки Sake та підошви для взуття засмічують більшість уламків, а багато особистих речей можна переглядати, не проникаючи. Протягом багатьох років гіди -дайвери проводили великі дослідження, щоб знайти цікаві об’єкти для створення експонатів артефактів. Більшість з них знаходяться на верхніх відкритих палубах кораблів. У цих місцях можна переглянути багато цікавих речей. Ці уламки та їх артефакти вважаються національним надбанням. Вилучення навіть невеликого предмета, такого як куля, може призвести до надзвичайно великих штрафів і навіть до в’язниці. Дивіться, але не чіпайте.\nНемає багатоповерхових мега-курортів або полів для гольфу, і, окрім огляду визначних пам'яток, у Чууку є обмеження. Ви можете відвідати деякі острови, які називаються Західними, невеликими літаками або човнами. На головному острові Улул проживає так само, як і сотні років тому. Чоловіки носять набедрені настінні, а жінки - лише спідниці з трави. Вони живуть за межами моря і мають мало сучасних можливостей. Офіційних помешкань немає, але ви можете домовитись про ночівлі за допомогою офіційних осіб на Weno.\nБільшість гостьових будинків та курортів Чуука чисті та добре працюють, з ними пов’язані ресторани. Вони організовують тури по островах, і оренда автомобіля зазвичай не становить проблем. Міста та села прості, без торгових центрів чи американських закладів швидкого харчування. Через вулканічну природу островів мало доступних пляжів для прийняття сонячних ванн. Незважаючи на те, що на Чууку мало що можна зробити, є одна дуже вагома причина приїхати сюди - це країна чудес водолаза. Крім того, можливість зануритися у культуру цих островів без відволікань нашого “сучасного” суспільства - це досвід, який не можна пропустити.\nЗатонулі кораблі мають обмежену тривалість життя. Ймовірно, вони прослужать ще близько 50 років. Пірнати під уламки лагуни Чуук-обов’язкова подорож у будь-якій кар’єрі дайвінгу. Глибина занурення порівнюється з місцем для дайвінгу на стіні, і поки ви володієте хорошими навичками плавучості і стежите за своєю глибиною, вивчення цих машин часу - це задоволення, яке ви ніколи не забудете.\nДайвінг на прямій лагуні Truk Lagoon\nДайвінг на прямій панелі Лагуна Трук (або Чуук) ідеально підходить для любителів аварії. Чуук - держава у складі Федерації Мікронезії, а лагуна Трук (або Чуук) - це лагуна, розташована тут, яка має багато історії. В Друга Світова війна ця лагуна використовувалася як японська військово -морська база, але потім у 1944 році США напали на лагуну під час "операції з градом". Під час цієї атаки було затоплено понад 60 кораблів і знищено понад 200 літаків. Приблизно через 70 років це стало можливістю для створення понад 48 місць для дайвінгу. Води тут глибокі, до 100 м (330 футів), і наповнені багатьма історичними артефактами війни. Це, безумовно, мекка для дайверів, які займаються аваріями, і для значної більшості вам доведеться бути більш просунутим дайвером, щоб зануритися тут. Протягом року температура води досить помірна, від 26 до 30 градусів за Цельсієм (78-86 градусів за Фаренгейтом). Затонулі судна лежать між 18 м (60 футами) і 40 м (150 футами). Так само, як і більшість районів Мікронезії, сухий сезон, який триває з грудня по квітень, є найкращим часом для відвідування, навіть якщо ви можете занурюватися там цілий рік. Для вас буде ще вигідніше бути дайвером Nitrox, тоді ви зможете досліджувати ще більше, перебуваючи на прямому борту лагуни Чуук (Трук).\nЛайвборди до лагуни Чуук (Трук) матимуть незліченну кількість аварій на вибір. Лагуну Трук колись називали "Примарний флот лагуни Трук" як багато хто думав, що душі 3000 людей, які загинули тут, переслідують цей район, і це, безумовно, додає моторошного, але вражаючого відчуття занурень. Поряд із самими уламками, багато їх вантажних трюмів були повністю заповнені, тож ви побачите речі, починаючи від танків до бульдозерів, мотоциклів, ящиків з боєприпасами, зброї та навіть дрібніших речей, таких як столові прибори та інші особисті речі. Після стількох років занурення всі вони створили власні маленькі морські екосистеми з губками та коралами, що ростуть ліворуч, праворуч та посередині. Ви не будете єдиними, хто плаває по цій місцевості, оскільки тут часто зустрічаються сірі рифові акули. Поряд з ними час від часу помічаються численні інші морські види, включаючи скатів, орлиних променів, черепах, медуз та зграї різнокольорових тропічних риб.\nЯк дістатися до лагуни Чуук (Трук)\nЧуук розташований на Каролінських островах у Федерації Мікронезії, а столиця штату Чуук - Вено де проживає третина всього населення штату Чуук. У Вено є міжнародний аеропорт під назвою Міжнародний аеропорт Чуук. Лише три авіакомпанії здійснюють рейси до Чуука, основний маршрут - через Гуам з Гонолулу разом з United Airlines. Вони не є кількома рейсами на день, тому вам обов’язково потрібно перевірити рейси, щоб ви не зупинялися в Гуамі для тривалих пересадок. Потрапивши у Вено, наші лайвборди з Мікронезії пропонують маршрути, які також проведуть кілька днів у цьому районі, а потім ви зможете відвідати багато сайтів. Але, будь ласка, не забудьте перевірити будь -які вимоги до подорожі на борту.\nЛагуна Трук: Занурення в історію\nТут шепочуться привиди. As I swim down a dim passageway of the Shinkoku Maru, small staterooms branching off to each side, it seems I can hear them, softly whispering, hissing at my passage. Many years ago, when I first explored this vast, sunken ship from World War II, I entered one of these rooms to find the skeletal remains of two Japanese sailors, their empty eye sockets staring at me as I disturbed their rest.\nOn Feb. 17 and 18, 1944, a huge fleet of American ships, including the carriers Enterprise, Yorktown, Belleau Wood, Essex, Intrepid, Cabot, Bunker Hill, Cowpens та Монтерей, carrying more than 500 aircraft and accompanied by battleships, cruisers, destroyers, submarines and support vessels, launched against Truk. As Kimiuo described it:\nMy first dive is on a ship that might have been seen by young Kimiuo as it was attacked. The 353-foot-long Nippo Maru was a passenger-cargo vessel fitted for wartime to carry water, ammunition and ordnance. It had been active in supplying troops throughout Micronesia and arrived in Truk on Feb. 10, 1944. Anchored at the far edge of the Dublon anchorage, the Nippo was hit in the first strike against ships on Feb. 17. Avengers from Ессекс scored with three, 500-pound bombs amidships it sank quickly, upright on a 165-foot bottom.\nWe arrive at the Fujikawa Maru late one afternoon, just before dark. Approximately 435 feet long, this passenger and cargo ship was converted to an armed airport transport for the war. It had been damaged by a torpedo and bombs, and was brought to Truk for repairs in December 1943 it had been back in service only a month when Operation Hailstone began. Planes from several battle groups attacked the Fujikawa where it was anchored off Dublon. A torpedo hit amidships by an Avenger from the Бункер -Хілл, followed by a huge explosion and fire, is credited for its sinking, upright in 110 feet of water.\nOn another day, we reach one of the lagoon's monster-sized ships, the 461-foot-long Rio de Janeiro Maru. The passenger liner, converted into a troop transport, had been active throughout the war. Suffering damage by a torpedo from a U.S. submarine in 1942, it had been repaired and arrived in Truk only a few weeks before Hailstone. It was initially hit by several bombs from Йорктаун Dauntless dive bombers on Feb. 17 while at anchor east of Uman Island, and left sinking. The Rio was hit again that day by one or two 1,000-pound bombs by Бункер -Хілл Helldivers. It sank during the night on its port side in 100 feet of water, after a ferocious fire and explosions of its own ammunition.\nMy last wreck dive in Chuuk is on an old acquaintance, the 500-foot-long tanker Shinkoku Maru. A veteran of many Japanese campaigns, including Rabaul and Midway, it had arrived at Truk only three days before Operation Hailstone began. Anchored northwest of Eten Island, the Shinkoku was attacked by Dauntless dive bombers from the Йорктаун and received a hit on Feb. 17. The next day, an unidentified strike group hit the tanker with torpedoes it sank, aflame, on an even keel in 125 feet of water.\nThank goodness kind locals told me it really doesn't matter. Вау!\nПоради щодо подорожей Continental Air Micronesia out of Honolulu, via Guam is your best bet. For the adventurous, there is the famous "puddle-jumper" Air Micronesia flight, which departs from Honolulu and stops in Majuro, Kwajalein, Kosrae and Pohnpei before landing in Chuuk some 12 hours later. Pack carefully, as there are no longer any baggage exceptions for scuba gear complete routing on Continental can save on any excess baggage fees.\nавтор: DiveSSI 24th June 2020\nПодивіться відео: Truk Lagoon Micronesia Chuuk Ghost Fleet Wreck Diving 2017 (Січень 2022).\nCopyright 2022 \_ Лагуна Чуук...


Що таке підсистема керування ризиками?\nСистема використовує ризико орієнтований підхід до реєстрації дозвільних документів шляхом аналізу введених даних та використання широкого спектру перевірок для їх валідації. Система присвоює документам наступні статуси:\nНизький рівень ризику - усі відомості з документів підтверджені шляхом взаємодії з іншими інформаційними системами. Можлива автоматична реєстрація документу.\nСередній рівень - документ потребує перевірки з боку контролюючого органу. Виконується авторозподіл документів за принципом екстериторіальності для ручної валідації.\nВисокий рівень - необхідність процедури огляду об'єкту інспектором.\nКритичний рівень - автоматично блокується можливість внесення електронного документа або відомостей до Електронної системи.\nЩо таке Реєстр будівельної діяльності? Чи доступна інформація зі старого реєстру ДАБІ? Що таке об'єкт будівництва? З чого складається Система? Коли з'явиться API на Порталі?


"Велике будівництво": Старих Кодаках завершують будівництво дитсадка на 80 малюків\nУ Старих Кодаках вперше з’явиться дитсадок. Будівництво сучасного дошкільного закладу – на фініші. Яскрава модернова будівля прикрашає центр села. Незабаром туди підуть 80 малюків.\n«Для малечі регіону зводимо "з нуля" модернові дитсадки. Теплі, затишні, енергоефективні. Такий заклад матимуть і маленькі мешканці Старих Кодаків. Там роботи на завершальному етапі», – зазначив Валентин Резніченко.\nДитсадок у Старих Кодаках звели "з нуля" на місці пустиря. Стильну двоповерхівку утеплили та оздобили яскравими елементами.\n«Всередині на дітлахів також чекає різнобарв’я. У кожній групі – "власний" колір. Він "зустрічатиме" на входах та в ігрових», – розповів представник підрядника Євген Клоченко.\n«Маємо чудову актову залу. Там багато простору, гарна акустика. Можна проводити заняття з музики та фізкультури, навіть концерти», – підкреслила директорка старокодацького дитсадка "Перлинка" Світлана Коваленко.\nСтарокодацький дитсадок – частина програми Президента України Володимира Зеленського "Велике будівництво".\n«Давно чекали на появу дошкільного закладу в Старих Кодаках. Вдячні програмі "Велике будівництво" за сучасні умови, в яких виховуватимуться наші малюки», – сказав голова Новоолександрівської громади Дніпровського району Олександр Візир.


Цукрозамінник: шкода чи користь? - НОВИНИ КІРОВОГРАДЩИНИ\nДайджест OSR » Поради » Цукрозамінник: шкода чи користь?\nКоли ми приймаємо рішення долучитися до здорового способу життя, постає дуже просте питання про те, чим підсолоджувати чай чи каву. Не всім подобаються прісні напої. Якщо ми не хочемо відмовлятися від солодощів та випічки, доводиться також думати, з чим краще готувати корисні десерти. Мед-продукт на любителя, до того ж у деяких він викликає алергію, а діабетикам його і зовсім слід виключити з раціону. Штучні підсолоджувачі вважаються шкідливими, а оскільки у них зіпсувалася репутація, то багато хто боїться пробувати ці добавки. Як вибрати цукрозамінник, щоб він був повноцінною заміною цукру і не заподіяв шкоди здоров’ю? Чи так небезпечні цукрозамінники або це черговий міф, який вимагає розвінчування? Про це ми і поговоримо сьогодні.\nЧи є заміна цукру?\nІснує два види продуктів, які використовують замість цукру, — натуральні цукрозамінники, до яких відносяться глюкоза, фруктоза, стевія, сорбіт, ксиліт, гліциризин, і штучні підсолоджувачі — цикламат, аспартам, сукралоза і тауматин. Цукрозамінники повільніше засвоюються, тому поступово підвищують рівень глюкози в крові. Користь цукрозамінника для людей, які страждають діабетом, очевидна. Природно, ніякої небезпеки для здоров’я вони не представляють, особливо якщо знати міру.\nПідсолоджувачі-синтетичні речовини, які створені в лабораторних умовах, вони взагалі не беруть участь в обміні речовин. При цьому потрібно дотримуватися денну дозування, зазначену на упаковці. Навіть цукор рекомендують обмежувати, що вже говорити про підсолоджувачі!\nВажко сказати, який цукрозамінник краще. Напевно, все залежить від ваших смакових уподобань і стану здоров’я.\nЦукор від природи\nНе всі знають, з чого роблять цукрозамінники. Це рослинні продукти, солодкі за смаком і такі ж калорійні, як цукор. Фруктозу отримують з овочів, фруктів і ягід, і вона в півтора рази солодше цукру. Сорбіт міститься в плодах горобини, в глоді, яблуках, абрикосах і морських водоростях. Правда, ця речовина не дуже солодке, тому його оцінять ті, хто не любить нудотність, а вважає за краще помірне підсолоджування.\nП’ятиатомний спирт ксиліт отримують з полуниці, малини, кукурудзи, лушпиння бавовни і березового соку, а листя стевії переробляють в стевіозид, який теж набагато солодше цукру. При цьому калорійність цукрозамінника майже в два рази менше. Глюкоза зустрічається в ягідних і фруктових соках, але найвища концентрація — у виноградному соку. Є ще одна харчова добавка, що замінює цукор. Це гліциризин, ще один нешкідливий цукрозамінник, що міститься в корені солодки і бобових. Він зміцнює імунітет і має протизапальні властивості.\nЦукор з пробірки\nОскільки штучні підсолоджувачі отримані синтетичним шляхом, вони мають нульову калорійність. Їх також не можна піддавати тепловій обробці, оскільки вони розпадаються на окремі хімічні елементи, вплив яких на організм абсолютно непередбачувано.\nДо складу цукрозамінника аспартама входять амінокислоти, а по солодощі він перевищує цукор в 200 разів. Його дозволено використовувати в харчуванні дітей і вагітних жінок, оскільки численні дослідження і тестування на тваринах підтвердили нешкідливість цієї харчової добавки.\nСукралоза солодше цукру в 600 разів, а цикламат натрію — всього в 30 разів.\n“Існують певні допустимі дозування цих речовин, які не варто перевищувати, щоб не було проблем зі здоров’ям. При цьому не варто вірити страшилкам про те, що від синтетичних підсолоджувачів буває рак, безпліддя та інші важкі хвороби. Повірте, якби від цих добавок був насправді якийсь шкоду, їх би давно заборонили у всьому світі. Мільйони людей вживають замінники цукру, і ще ніхто не постраждав!”- Лікар Оксана Борисова\nЯк сказав американський дієтолог і професор Карлхеінз Шмідт “якби ті ж самі суворі стандарти безпеки, які застосовуються до підсолоджувачів, були б застосовані до цукру, то його давно б заборонили для харчування”. З цим важко не погодитися…\nЦукрозамінники: шкода або користь\nНезважаючи на чутки про можливу шкоду замінників цукру, лікарі вважають трохи інакше.\n«Вживання фруктози замість цукру знижує ймовірність карієсу, а її тонізуючі властивості давно використовують спортсмени і люди розумової праці, — розповідає лікар-дієтолог Ігор Борисенко. – Глюкоза наповнює клітини енергією, нормалізує роботу серця, живить мозок і підвищує стресостійкість. Сорбіт активно виводить з організму жовч, відновлює зубну емаль, знімає запальні процеси в печінці і нирках, заспокоює кишечник і шлунок, виводить з організму токсини. Є серед цукрозамінників продукт, який дозволений для вагітних, – це Ксиліт. Справа в тому, що він захищає плід від стрептокока. Крім того, Ксиліт зміцнює кістки, що особливо актуально для літніх людей. Що стосується користі і шкоди стевії, то ця рослина запобігає печію, очищає шкіру від прищів і знижує тягу до жирної їжі, а ще знижує тиск, тому гіпотонікам слід бути обережними. Цей підсолоджувач-найпопулярніший серед тих, що худнуть».\nВід фруктози товстіють?\nДеякі люди вважають, що якщо замінник цукру отриманий з рослин і рекомендований для дієтичного харчування, то його можна поглинати у великих кількостях. Це ще один міф, який потребує викриття. У великих дозах фруктоза, Ксиліт та інші натуральні підсолоджувачі в організмі перетворюються на жир. Якщо є занадто багато діабетичних солодощів, можна набрати вагу точно так же, як на звичайному цукрі.\nЗловживаючи синтетичними підсолоджувачами, можна легко поправитися і знаєте чому? Людина, яка їсть звичайний десерт, швидше відчуває насичення, ніж той, хто насолоджується «пустушкою». Другому їдцю складніше отримати задоволення, тому у нього більше шансів переїсти. Порівняйте самі: що смачніше-торт з кондитерської або низькокалорійний і напевно знежирений пудинг? Навіть якщо з’їсти п’ять порцій дієтичного десерту, швидше за все, залишиться почуття незадоволеності.\nНапевно у вас розвіялися всі сумніви, чи можна додавати цукрозамінник в чай або каву і який цукрозамінник самий нешкідливий. Якщо ви хочете не тільки знизити рівень цукру в крові, але і схуднути, використовуйте, наприклад, аспартам. А якщо вам худнути не треба, але ви боїтеся діабету, включіть в раціон фруктозу. Пробуйте – і так ви знайдете свій продукт!\nПерший підсолоджувач-сахарин – був отриманий в кінці XIX століття. Він в 300 разів солодше цукру, тому його потрібно розводити в пропорції 1:100 000. Поштовхом до винаходу цієї речовини стали світові війни, коли цукор був надзвичайно дорогий. Сахарин виводиться з організму в своєму початковому вигляді, тому він абсолютно нешкідливий.


Любити ненавидіти | Богдан Логвиненко\nУ суспільстві, де основою є ненависть, любов розцінюється як слабкість.\nКонрад Лоренц писав, що немає любові без агресії і ненависті без любові. Але це ненависть на побутовому рівні. Соціальна ненависть, що породжує нетерпимість, страх, несприйняття інакомислення, суперечить поняттям соціальної любові. У суспільстві, де в пошані ненависть, градус люті високий — любов сприймається винятково як вада.\nОстанні декілька років я займаюсь аматорською антропологією, в тому числі соціальною антропологією, вивчаючи різні суспільства, інтегруючись то в одне, то в інше. Це розширює поле для дослідів і шкалу порівнянь. Є досліди поверхневі, які можна пояснити на пальцях, описати кількома словами, і глибинні, для яких потрібно більше часу й аналізу. Зупинимося на поверхневих дослідах соціальної ненависті в українському суспільстві.\nДля соціоантропології соціальні мережі — знахідка. Соціоантропологія базується на великій кількості польових досліджень, робити які в часи селф-інтерв’ю і відкритих публічних дискусій активної частини соціуму в соціальних мережах дуже просто. Британський соціоантрополог Редкліф Браун дуже чітко описав поняття термінів соціальної солідарності і значущості:\n– Якщо велика частина членів суспільства зацікавлена в законі — можна сказати, що цей закон має соціальну значущість.\nСоціальну ненависть мені довелося відчути на собі в історії, що трапилась у 2010 році в подільському дворику в Києві між мною, власником невеличкого сувенірного магазину та приватним нотаріусом – жінкою, офіс якої був із нами по сусідству. Історія була доволі короткою і без хеппі-енду.\nМи півроку займалися “окультуренням” території нашого спільного двору. Білили стіни і малювали на них абстрактні візерунки, висаджували квіти і робили світло в під’їзді і на вулиці. Одного дня наше перебування у дворі докорінно змінилося – ми поставили піаніно “Україна”, з якого витягнули усі нутрощі і посадили всередині квіти. Того ж дня наша сусідка зі своїм чоловіком його розтрощили на шматки, а квіти розкидали по всьому двору. Це був їхній акт побутової ненависті, вони були незгодні з тим, що хтось опікується спільним простором без їхньої згоди.\nНа дверях у нотаріуса висів номер телефону, ми сфотографували це, знайшли їх фото в соціальних мережах, які вони самі ж і виклали. Ми сфотографували піаніно “до” і “після” і виклали всю цю інформацію в інтернет…\nЗ жінкою-нотаріусом почалася справжня інтернет-війна, яка поширилася навіть на російський сегмент блогосфери. Ми за добу зібрали кілька тисяч “поширень” у блогосфері і так само кілька тисяч у Твіттері. Це була, напевно, найефективніша реклама для нашого магазину, який, щоправда, за тиждень після інциденту нам довелося закрити через впливовість наших сусідів.\nАле якщо розглянути цю історію з соціоантропологічної точки зору — це був звичайний масовий акт агресії в соціумі, схильного до ненависті та насилля. У цьому випадку ми надали всю доказову базу вини нашого кривдника, втім було не зрозуміло, як тисячі активних часточок соціуму так легко повірили нам, невідомому їм джерелу.\nБудь-які новини в російських медіа, що стосуються України або українців публікуються винятково у зв’язці з будь-яким інформ-приводом, навіть вигаданим, що може спровокувати таку ж саму дію – акт масової агресії. Це неконтрольований прояв соціуму, що базується на страху і нетерпимості.\nМасова агресія у будь-якому вираженні – страшний інструмент і сила, що може вийти з-під контролю. Агресивне ненависне суспільство — це прерогатива тоталітарних режимів, які утримують владу страхом і ненавистю. Але в той самий час режим має повну і необмежену монополію на насилля, тому сила масової агресії контролюється.\nВ умовах розвитку демократії – а не тоталітаризму – будь-які прояви масової агресії є небезпечними. Вони ведуть до повного хаосу або приведення до влади тоталітарного лідера.\nДнями в українському сегменті Фейсбуку з’явилася безневинна історія нікому невідомого хлопця, що виклав фото іншого невідомого хлопця, який їхав у метро і не поступився місцем бабусям. Хлопець виклав його у Фейсбук, як на “дошку ганьби”, і ця історія набрала 22 тисячі “вподобань” в українському сегменті і кілька тисяч “поширень”.\nПрофіль невідомого нікому борця за мораль у метро належить чоловікові, що живе і працює в Москві. Які шанси на те, що він виклав справді правдиву історію з київського метро? Які шанси, що це саме той хлопець на фото?\nЧому на цю історію повелося так багато людей?\nБо це акт масової агресії. Це підтверджує факт збільшення ненависті та нетерпимості в українському соціумі. Хто і коли це соціоантропологічне коливання використає і в яких цілях – нам поки що невідомо.\nСоціальна ненависть плекалась у радянському суспільстві, як тоталітарному режимі. Варто тільки звернутися до радянської класики, яка є як основою нашої соціальної і культурної освіти, так і дзеркалом соціальних проблем того часу.\nЄгор Лєтов, 1987 рік: “Ненависть, ненависть. Всех объединяет ненависть, Всех объединяет одно желание Убивать и насиловать всех иных прочих.”\nВолодимир Висоцький, 1975 рік: “Ненависть – юным уродует лица, Ненависть – просится из берегов, Ненависть – жаждет и хочет напиться Черною кровью врагов!”\nЗа останні два роки три записи в блозі Андрія Макаревича, одного з останніх тверезих голосів російської естради, стосуються соціальної ненависті зі словом “Ненависть” у заголовках.\n“Ненависть – скверный цемент для скрепления нации: быстро рассыхается и надолго отравляет окружающую среду”, – пише Макаревич 10 серпня 2014 року, в день, коли почалися бої за Іловайськ, які закінчилися відомим “Іловайським котлом”.\nПро соціальну ненависть в українському суспільстві пишуть мало. Але вона прогресує і все більше проявляється. Це один із соціальних шляхів “зросійщення” України й один із безумовних планів Москви для розділення України. Слід згадати розділення України партіями, спонсорованими з Кремля. Поділ на схід і захід, україномовних і російськомовних, УПА і радянських військових…\nСаме тому соціальна ненависть у будь-якому прояві – це хвороба суспільства, з якою треба активно боротися. Саме на ґрунті соціальної ненависті була побудована антиукраїнська пропаганда в Криму, Донецькій і Луганській області, яка здетонувала миттєво. А починається соціальна ненависть із, можливо, цілком невинних хлопців у київському метро.\nПЕРЕГЛЯНУТИ МАТЕРІАЛ НА САЙТІ INSIDERу\nПозначки: колонка, суспільство, Україна, філософічне


вважає, що заходи припинення застосову-ються тільки у зв'язку з вчиненим правопорушенням і, як усі примусові заходи, є передбаченою законом реакцією на неправомірні дії. В одному випадку припиняєтьсяконкретна дія - неправомірна лінія поведінки. В інших випадках підставою застосування заходів припинення є конкретний адміністративний проступок (наприклад, дрібне хуліганство). В третіх - систематичні порушення. Але в усіх випадках ці заходи є засобом охорони суспільних відносин від наявних або можливих посягань.\nГуманізм у припиненні правопорушень означає боротьбу з по-сяганнями на правопорядок, надійний захист інтересів людей, їх прав та сво-бод.\nНевід'ємною частиною застосування заходів адміністративного припи-нення є виявлення і усунення причин та умов вчення правопорушень. При цьому аналізуються оперативна обстановка та результати припинення, стан правового порядку тощо.\nЗаходи адміністративного припинення досить різноманітні. Це обумов-лено тим, що в різних умовах, по відношенню до різних суб'єктів різні державні органи повинні застосовувати найбільш ефективні заходи для припинення антигромадських дій. Велике розмаїття заходів припинення свідчить про те, що основна увага приділяється профілактиці правопорушень, своєчасному припиненню подальших протиправних дій. Заходи адміністративного припинення застосовуються не тільки для захисту інтересів суспільства, але й для захисту інтересів, здоров'я та життя самого правопорушника (наприклад, заходи, що застосовуються до водія, який керує транспортним засобом у стані сп'яніння тощо).\n- затримання (застосовується як засіб припинення правопорушення, для доставленням порушника в міліцію, встановлення особистості та складення протоколу про правопорушення);\n- застосування заходів фізичного впливу, спецзасобів (здійснюється з метою захисту громадян, для припинення масових заворушень, для конвою-вання тощо);\n- також до заходів адміністративного припинення можна віднести спе-цифічні повноваження представників адміністративної влади щодо перевірки документів, що засвідчують особу, а також право на вхід у житлове приміщення, на земельні ділянки для припинення адміністративного правопорушення, затримання правопорушника.\nНайпоширенішим та найхарактернішим заходом адміністративного припинення є затримання.\nЗ наведеного визначення можна зробити висновок, що загальною підс-тавою адміністративного затримання є адміністративний проступок. Однак окрім загальної передумови - вчинення проступку - для затримання потрібна одна з наступних додаткових умов: наявність серйозних підстав вважати, що активні протиправні дії будуть продовжуватися, що правопорушник може заподіяти шкоду суспільним інтересам, іншим громадянам, собі; відсутність можливості скласти протокол про проступок та інші документи безпосередньо на місці (необхідність проведення медичного обстеження, експертизи тощо); відмова сплатити штраф на місці або розписатися у квитанційній книжці та вказати свою адресу, якщо відсутні свідки, які можуть повідомити необхідні відомості про порушника; відмова пред'явити документи, що засвідчують особу, або при відсутності таких.\nТаким чином адміністративне затримання є заходом адміністративно-процесуального характеру, який застосовується у зв'язку з вчиненням правопорушення і полягає у короткочасному обмеженні свободи правопорушника.\nДо основних нормативних актів, які регулюють питання затримання, відноситься Закон "Про міліцію", яким атестованим працівникам міліції надається право затримувати осіб, які вчинили порушення, що тягнуть адміністративну відповідальність. Також затримання можуть застосовувати працівники служби безпеки, прикордонних військ, інспектори рибоохорони, лісового, мис-ливського господарства при наявності вказаних вище умов.


Оплата готівкою при отриманні товару можлива як при адресній доставці так і при доставці на відділення Нової Пошти на території України. Оплата здійснюється виключно у національній валюті.\nОплата за безготівковим розрахунком провадиться у касі відділення будь-якого банку або з розрахункового рахунку Вашої фірми. При виборі безготівкового способу оплати доставка замовлення можлива після надходження коштів на наш розрахунковий рахунок.\nОплата за безготівковим розрахунком здійснюється наступним способом: після оформлення замовлення, менеджер магазину факсом або електронною поштою надішле Вам рахунок-фактуру, який Ви зможете сплатити у касі відділення будь-якого банку або з розрахункового рахунку Вашої фірми.\nВи можете оплатити замовлення онлайн банківською картою Visa або MasterCard. Оплата за допомогою платіжних карт здійснюється наступним способом: під час оформлення замовлення на сайті, Вам буде запропоновано зробити вибір способу оплати. У графі "Оплата" вам потрібно вибрати «Оплата картою на сайті».\nДоставка до відділення «Нова пошта».\nОплата здійснюється після перевірки складу посилки на відповідність замовлення і товарному чеку виключно в національній валюті. Звертаємо вашу увагу, що при отриманні посилки у відділенні компанії перевізника або у кур'єра при оплаті ви підписуєте акт прийому-передачі, яким підтверджуєте факт перевірки посилки на відповідність Ваше замовлення, а також погоджуєтеся з зовнішнім виглядом товару, його комплектацією і не маєте претензій до інтернет-магазину і компанії перевізника.\nВсі покупки в Amebli Ви можете оформити в кредит або розстрочку.Обирайте зручну програму наших банків-партнерів і користуйся вже сьогодні!\nДетальніше про "Оплаті частинами" від Приватбанк Ви можете дізнатися на цій сторінці.\nДетальніше про оформлення кредиту або розстрочки читайте на сторінці Кредит і розстрочка.


ТОРГІВЛЯ ЛЮДЬМИ – ЦЕ НЕ МІФ, ЦЕ РЕАЛЬНІСТЬ! | Великобілозерська громада\nВеликобілозерська громада » Новини » ТОРГІВЛЯ ЛЮДЬМИ – ЦЕ НЕ МІФ, ЦЕ РЕАЛЬНІСТЬ!\n30 липня світова спільнота відзначає Всесвітній день боротьби з торгівлею людьми. Щороку тисячі громадян України потерпають від торгівлі людьми. З метою підвищення обізнаності населення громади про проблему торгівлі людьми спеціалістами Центру соціальних послуг Великобілозерської сільської ради 30.07.2020 року проведено чергову вуличну акцію «Торгівля людьми – це не міф, це реальність!».\nВ ході заходу жителям громади надано інформаційно-просвітницькі матеріали з даної тематики та поінформовано про установи, куди можна звернутись по допомогу та підтримку постраждалим від торгівлі людьми.\nПостраждалими від торгівлі людьми стають лише неосвічені люди.\nБагато мають неповну або повну вищу освіту, більшість з яких – містяни. Ними можуть стати бухгалтери, медсестри, вчителі, інженери – кожен із вас.\nВипадки торгівлі людьми трапляються не лише за кордоном, а й в Україні. Людей обманом умовляють погодитися піти на нову роботу, а все закінчується рабством. Дітей відвозять в інше місто і примушують жебракувати на вулиці. Їх існування повністю залежне від тих, хто їх утримує.\nПостраждалим від торгівлі людьми може стати будь-хто. Торгівці винаходять все хитріші й хитріші способи обману, на які піддаються навіть розумні й освічені люди. Ніхто не застрахований від цієї загрози. ЇЇ можна уникнути тільки знаючи про цей ризик і знаючи, як себе захистити.\nПостраждалим від торгівлі людьми ніхто не допомагає.\nВи можете розраховувати на допомогу в психологічній реабілітації та початку нового життя вдома. IOM Ukraine, державні органи та партнерські громадські організації надають безкоштовну та анонімну медичну, психологічну та юридичну допомогу, проводять професійне навчання, допомагають сім’ям постраждалих тощо.\nПостраждалі від торгівлі людьми позбавлені фізичної свободи, в них віднімають особисті документи, їхнім сім’ям погрожують. Жінок і дівчат, яких змушують займатися проституцією, шантажують погрозами розповісти про це близьким або друзям. Діти, продані в рабство, знаходяться в повній залежності від тих, хто їх експлуатує. Торгівці також користуються тим, що їхні заручники бояться кримінального переслідування і депортації в разі спроби звернутися по допомогу. Вирватися з цих тенет та повернутися додому вдається не кожному.\nПам’ятайте! Кожен має право на допомогу!


"Українські міста не бачили такого нелюдства з часів нацистської окупації": головні тези звернення Володимира Зеленського - Новини Українці\n"Українські міста не бачили такого нелюдства з часів нацистської окупації": головні тези звернення Володимира Зеленського\nВолодимир Зеленський записав чергове звернення до світової спільноти та українського народу.\n4 березня, 11:34\nПрезидент України Володимир Зеленський намагається достукатися до світової спільноти пояснюючи, що сьогодні вночі історія України та Європи могла припинитися через атаку російсько-фашистських військ на Запорізьку АЕС - найбільшу у Європі.\nОсь головні тези звернення Володимира Олександровича:\nМи пережили ніч, яка могла зупинити історію України та Європи — російські війська атакували Запорізьку АЕС (найбільшу у Європі, вона одна могла бути як шість Чорнобилів).\nМи разом у 1986 році боролися із наслідками вибуху на ЧАЕС — як зараз таке взагалі можливо, як таке можна забути? Радіація не знає, де Росія, де межі вашої країни.\nПотрібно негайно посилити санкції й закрити небо над Україною, аби Росія хоча б з неба не гатила по АЕС. Енергодарці, проганяйте окупантів.\nВорог завів в Україну абсолютну більшість своїх військ, майже усю армію. Але героїчний спротив українців вже девʼятий день рятує нас від цієї навали. Українські міста не бачили такого нелюдства з часів нацистської окупації.\nУ Чернігові за добу 3 березня росіяни вибили 47 мирних людей.\nСтолиця залишається ключовою мішенню для окупантів, але щоб вони не робили — вони програють, бо ми у себе вдома, на своїй землі.\nМи боремося проти потужного ворога, який переважає нас за чисельністю. Який переважає нас за кількістю техніки. Але який на тисячі світлових років далекий від нормальних людей, які мають гідність.


Українська армія: чому оборонні закупівлі під загрозою\nОборонний колапс: чому виникла криза у закупівлях та чим це загрожує Україні\n3 березня 2021 , 17:42 - Читать новость на русском\nРеформу оборонних закупівель можуть провалити / Колаж 24 каналу\nПочинаючи з січня 2021 року в Україні повинна була докорінно змінитися сфера оборонних закупівель, що стало б важливим етапом реформи оборонно-промислового комплексу. Але у Кабміні не розробили необхідні підзаконні акти, тому реформа зависла у повітрі.\nВерховна Рада України ухвалила знаковий Закон "Про оборонні закупівлі" ще 17 липня 2020 року. Цей закон повинен був забезпечити відкритість закупівель та загалом підвищити прозорість всього процесу. Але з 1 січня 2021 року набули чинності лише окремі положення закону, бо у профільних міністерствах не підготували підзаконні акти, які мали б деталізувати основний документ. Експерти кажуть, що все це значно ускладнить процедуру купівлі й ремонту зброї та техніки для армії та силовиків, що вкрай небезпечно, враховуючи ситуацію на сході країни.\nЧитайте також Як працюватиме новий закон про військкомати: чи виловлюватимуть призовників на вулиці\nЩо повинна змінити реформа оборонних закупівель\nЗакупівля оборонної продукції – одна з важливих, але вкрай непублічних сфер. Адже основна інформація про те, що купується для армії – засекречена, тому з’являється досить широке поле для корупції. Мова йде про закупівлі техніки, форми, озброєння, автомобілів тощо.\nЗагалом, закон про оборонні закупівлі передбачав замовлення всього необхідного для армії на відкритих електронних аукціонах. Таким чином виробники озброєнь могли б конкурувати між собою в усіх випадках, де це можливо.\nРеформа оборонних закупівель під загрозою зриву / Фото Міноборони України\nЦей закон також повинен був розсекретити більшість інформації про оборонні закупівлі, засекреченими залишились би лише тактично важливі дані про зброю, техніку і т.д. Так, у відкритому доступі опинилося б близько 70% всієї інформації про оборонні закупівлі.\nСвітлана Мусіяка, експертка з вироблення політик НАКО, зазначила, що оборонні закупівлі мають проходити на підставі обґрунтованих планів і прогнозів, вони мають задовольняти реальні потреби армії, а придбані товари повинні відповідати найвищим стандартам якості та мати зважену ціну.\nПідвищення прозорості та чесна конкуренція допоможуть українським підприємствам ОПК отримати ширше представництво на міжнародних ринках. Реформа оборонних закупівель також є важливою частиною міжнародних зобов'язань України та істотно наблизить нас до стандартів НАТО,\n– пояснила Мусіяка.\nАле реформа поки що нікуди не рухається. Артур Переверзєв, колишній радник Міністра оборони України, співавтор закону "Про оборонні закупівлі", зазначив, що зараз закупівлі відбуваються за старою процедурою і це пов’язано з перехідним періодом, встановленим у законі. Втім, якщо до 31 березня 2021 року не буде ухвалено ДОЗ (державне оборонне замовлення), то це вже не буде пов’язане з законом, а з ефективністю управління в секторі оборони й безпеки.\nОкрім цього, не можуть повноцінно розпочатися процедури, які не пов’язані із процесом формування ДОЗ, але вже залежать від повноти дії Закону - відкриті процедури, як у ЗУ "Про оборонні закупівлі", так і згідно з законом "Про публічні закупівлі", тому що правова невизначеність та відсутність справедливої системи покарання та судочинства, утримує чиновників від початку навіть відкритих закупівель,\n– каже Переверзєв.\nВін додає, що зараз депутати не можуть вплинути на ситуацію іншими законами чи актами, що лежать у площині відповідальності ВР. Вони можуть або суттєво посилити функцію парламентського нагляду та сформувати робочу групу та проводи заходи парламентського контролю системно, або провести повноцінні парламентські слухання, щоб показати суспільству, що ж відбувається, чому провалюється така важлива реформа і хто в цьому винен.\nТакож цікаво П'ятірка найтоповіших ударних безпілотників України – Техніка війни\nЧому реформа не діє\nЯк ми вже писали, для того, аби реформа повноцінно розпочалася, потрібно розробити та ухвалити низку підзаконних актів. Але поки що ні у міністерствах, ні у Верховній раді цим займатися не поспішають.\nНеобхідні підзаконні акти все ще не розробили / Фото Міноборони України\nСвітлана Мусіяка, каже, що важко назвати одну конкретну причину, по якій не були виконані положення закону, доручення Кабінету Міністрів та Президента України по розробці необхідних документів. Здавалось би, закон ухвалений ще в липні та 5 місяців на підготовку нормативних актів мало б бути достатньо.\nСтворене в той таки час Міністерство з питань стратегічних галузей промисловості змінило розподіл повноважень у сфері оборонної промисловості, але не показало належної ефективності. Мінстратегпром разом із Міністерством оборони та у співпраці з іншими стейкхолдерами мали б розробити якісні проєкти більш ніж 30 взаємопов'язаних актів та забезпечити їх супровід аж до прийняття,\n– говорить експертка.\nВона додала, що повний пакет так і не був вчасно підготовлений, а нечисленні надані проєкти отримали серйозні зауваження від зацікавлених міністерств, Національного агентства з питань запобігання корупції та експертного середовища. Недоліки цих проєктів є істотними, наприклад, повернення до старих механізмів роботи чи невідповідність положенням закону.\n"Необхідно якнайшвидше повернутися до розробки адекватних положень - залучивши зацікавлені органи влади, експертне середовище, громадськість та інших стейкхолдерів. Саме до цього спонукає відкрита заява провідних громадських організацій", – зазначила Мусіяка.\nДійсно, нещодавно низка громадських організацій написала відкритого листа до Кабміну, Офісу президента та Комітету ВРУ з питань нацбезпеки, оборони та розвідки. У листі говориться про те, що провал реформи оборонних закупівель загрожує руху Україні до НАТО. Але це не єдина проблема.\nПровал реформи оборонних закупівель може призвести до того, що українська армія просто не буде отримувати належного забезпечення. Окрім цього, силовики не зможуть формувати оборонне замовлення й на наступні роки, поки у законодавстві відбувається безлад.\nГліб Канєвський, голова StateWatch, каже, що ще один важливий ризик для України – репутаційний. Адже партнери з країн НАТО підтримали реформу оборонних закупівель в Україні. Президент та парламент забезпечили голосування за закон про оборонні закупівлі. Але сьогодні, міжнародні партнери спостерігають, як уряд не здатен на практиці імплементувати закон, попри волю правлячої партії.\nУкраїнська армія може залишитися без належного забезпечення / Фото Міноборони України\nДругий ризик – юридичний. Стара процедура державного оборонного замовлення втратила чинність. Нові процедури оборонних закупівель ще не розроблені та затверджені урядом. Відтак Міноборони в патовій ситуації. Якщо зараз не заплатять кошти за нову техніку – отримають звинувачення в держзраді від правоохоронних органів. А заплатять – отримають звинувачення в перевищенні повноважень. У будь-якому випадку крайньою буде армія, яка не вчасно отримає військову техніку та зброю,\n– пояснив Канєвський.\nТому криза в системі оборонних закупівель загрожує не лише українській армії, яка недоотримає необхідного обладнання, а й репутації всієї країни, яка не може рухатися за тим курсом до НАТО, який закріплений у Конституції.\nНовини України 24 Новини Міністерство оборони України Зброя Збройні сили України Публікації


Міняти календар? Деякі міркування і конкретні кроки. - РІСУ\nМіняти календар? Деякі міркування і конкретні кроки.\nУ 2100 році Юліанський календар змусить нас змінити дату Різдва. В XXII столітті Різдво припадатиме на 8 січня – і ця дата ще на один день віддалятиме нас від астрономічної точності. Властиво святкування Різдва Христового припадає не на 7 чи 8 січня, а завжди на 25 грудня. Просто для тих, хто вживає Юліанський календар для релігійних празників, 25 грудня випадає за світським календарем на 7 січня. Так було в XX столітті, є в XXI, XIX це було 6 січня, а в XXII, нагадаймо собі, 8 січня. Однак, ми всі дотримуємося Григоріанського календаря у нашому щоденному житті. Ми, українці, живемо у такій календарній плутанині хто сто років, а хто більше 400.\nКалендар – це традиція, символ, спільнотне рішення, умовність, і саме тому він такий важливий. Він нас об’єднує. Чи так мало б бути. До глибокої символічності календаря не можна ставитися поверхово. Тому кожна зміна календаря – чи то в 1582 році за часів папи Григорія XIII, чи в Британії в середині XVIII століття, чи в Греції в 1920-тих роках, чи в українській діаспорі в ХХ столітті – відбувалася з труднощами і супроводжувалася конфліктами і поділами. Це слід пам’ятати, пропонуючи чергову зміну.\nАле це минуле.\nСьогодні не лише католицький і протестантський світ, але й більшість православних Церков використовують Григоріанський календар для нерухомих свят, в тому числі для святкування Різдва. Старого календаря дотримуються Російська Православна Церква, Афон, Сербська Православна Церква, Єрусалимська Православна Церква, Грузинська Православна Церква та східно-християнська Україна, православна і греко-католицька.\nВ діаспорі завжди було і є дуже важливо єднатися з Україною у святкуванні Різдва Христового – з рідними, друзями, українськими єпархіями, нашим Патріархом. Водночас культурно, психологічно, емоційно і духовно ми певним чином роз’єднані з тими християнами, що є поруч.\nСьогодні, 25 грудня, у містах і містечках в Європі, Північній та Південній Америці, Австралії і Новій Зеландії (не забуваймо, що єдність снігу і Різдва – то витвір нашої уяви, цього не було в Палестині і немає в Аргентині, Бразилії, чи Австралії) повсюдно відчувається різдвяний настрій – християни своїми молитвами та звичаями прославляють Новонародженого.\nАле українці, що дотримуються старого календаря, не святкують, чекаючи «нашого» Різдва.\n7 січня переважно випадає на будень, коли всі мають йти до праці, а діти і студенти уже повернулися до навчання після канікул і часто саме готуються та складають іспити. Звільнитися з роботи та іспитів непросто, тому наші святкування Різдва серед робочого тижня зазвичай скромніші. Одна пані, яка вже 93 роки святкує Різдво за старим стилем (дитиною в Україні, а потім більше 70 років в діаспорі), мені вчора сказала: «Я йду до церкви, а навколо місто в робочій метушні, біля будинку забирають сміття, і, прямуючи до церкви, так важко зберегти різдвяний настрій, бо на вулиці будні». Цього року нам пощастило, що 7 січня вихідний, і ми українці на поселеннях маємо менше перепон вповні пережити і зосередитися на Різдві.\nНаш календар є питанням ідентичності, тому деякі спільноти його так міцно тримаються. Бувають випадки, коли новокалендарні парафії переходять на Юліанський календар, як сталося з церквою Сергія і Вакха в Римі та святої Варвари у Відні, що перейшли на Григоріанський календар раніше і повернулися на Юліанський з приїздом нової хвилі мігрантів з України, які хотіли продовжували святкувати за українським звичаєм.\nЗвичайно ж, пережиття Різдва Христового не повинно залежати в основному від зовнішніх обставин. Нерідко серед святкового освітлення, колядок та усіх атрибутів свята, людина може не віднайти миру в душі і не зустріти Спасителя, Який проходить у світ. Однак, чому дозволяти побутовим незручностям «красти у нас Різдво»? Як зберегти ідентичність і водночас бути тут і тепер, єднатися з людьми навколо?\nБеручи до уваги всю історичну складність переходів на новий календар і розуміючи важливість єдності з нашими рідними та близькими в Україні та ближніми у містах, де ми зараз перебуваємо, Паризька єпархія святого Володимира Великого Української Греко-Католицької Церкви робить обережні, але рішучі кроки у напрямку святкового єднання. У двох точках нашої єпархії, де вірні нашої Церкви закоренилися у місцевий ритм і побут – університетському Лювені (Бельгія) і французькому королівському містечку Санліс, де донька Ярослава Мудрого вповні увійшла в місцеві реалії, ставши дружиною короля – ми цього року святкуємо Різдво Христове за Григоріанським календарем. В Лювені парафія повністю переходить на цей календар для святкування нерухомих свят, зберігаючи старокалендарну пасхалію за прикладом греків, румун та інших православних. В Санлісі Різдво за новим стилем – це експеримент, бо парафія назагал дотримуватиметься старого календаря.\nБільшість вірних нашої єпархії відзначатиме Різдво за старим стилем.\nДуховно ми будемо синхронізуватися з Україною, хоча й перебуватимемо в певному анахронізмі з оточенням.\nЗнаємо, що питання зміни календаря, час до часу піднімають в Україні, особливо молоді люди. Звичайно, зараз під час війни та інших негараздів, коли українцям так потрібна єдність, питання зміни календаря не на часі. Проте потрібна здорова дискусія. Паризька єпархія бажає делікатно підтримувати цю дискусію, щоб спокійно і мирно йти до розв’язання календарної напруги, що часом ускладнює наше життя.\nЗаохочуємо всі Церкви в Україні у молитві замислюватися над цим питанням, можливо в цьому Україна і дасть приклад сусіднім Росії та Білорусі.\nВітаю всіх з Різдвом Христовим! Нехай присутність Новонародженого в наших душах, домах, спільнотах і церквах приносить нам правдивий мир і правдиву радість. Нехай цей мир і радість будуть поза часом та поза календарем.


Жінкам, які скористалися виходом на пенсію після 55 років, розмір пенсії не зменшуватиметься | Новини | Всеукраїнська асоціація пенсіонерів\nЗ прийняттям пенсійної реформи, мінімальний розмір пенсії за віком встановлено на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян (1452 грн.) при наявності повного страхового стажу 30 років у жінок та 35 років у чоловіків (для пенсій, призначених до 1 жовтня 2011 року – за наявності стажу, відповідно, 20/25 років). Скасовується зменшення розміру пенсій жінкам, які скористалися виходом на пенсію після 55 років, після досягнення ними віку, який перевищує пенсійний на кількість місяців дострокового виходу на пенсію.\nПро це повідомила начальник головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Галина Недзельська.\nЩо стосується пенсійного віку, то для осіб, які мають повний страховий стаж, збережено право для призначення пенсії за віком у 60 років.\nВодночас, посилюються вимоги щодо страхового стажу.\nЗокрема, з 1 січня 2018 року пенсія за віком призначатиметься:\n• за наявності стажу на 01.01.2018 року 25 років – у 60 років. Поступово діапазон необхідного стажу щороку збільшуватиметься на 12 місяців до досягнення 35 років у 2028 році;\n• за наявності стажу на 01.01.2018 року від 15 до 25 років – у 63 роки. Щороку цей діапазон збільшуватиметься на 12 місяців до досягнення діапазону від 25 до 35 років у 2028 році;\n• за наявності стажу на 01.01.2019 року – 15 років, але не менше ніж 16 років, що давало б право виходу на пенсію в 63 роки, – пенсія призначатиметься у 65 років. Діапазон необхідного стажу щорічно збільшуватиметься на 12 місяців. Тобто, з 2028 року пенсії у 65 років призначатимуть особам, які матимуть 15-25 років стажу.\nНагадаємо, 11 жовтня набула чинності нова пенсійна реформа. Відтак, розпочинається виплата пенсій, перерахованих з 1 жовтня.


Злочини і покарання.: Кримінальне право за законами Хаммурапі засновувало свої вимоги на\nКримінальне право за законами Хаммурапі засновувало свої вимоги на двох принципах: а) карається те, що порушує встановлений традицією порядок; б) карається те, що завдало шкоди особистості людини або його підвладним. Відповідно, кримінальній стягненню міг піддаватися будь, хоча міра цієї відповідальності залежала і від соціального стану злочинця, і від станового статусу потерпілого. Досконале рабом злочин розцінювалося законами важче, ніж таку ж дію вільного. Злочин у відношенні мушкенумов каралося в меншій мірі, ніж стосовно общинникам. Разом з тим образа людини «більшого по положенню» вабило покарання і більш тяжке за формою, і до того ж ганебне. Були випадки, коли за злочин відповідала цілком громада (наприклад, якщо на її землях відбулося пограбування чи вбивство, а конкретний злочинець не знайдений або громада його не видає).\nПорушити встановлений порядок можна було різними шляхами. Найбільш тяжкими були: (1) злочини проти праведного поведінки: лжесвідчення, бездоказове звинувачення за адресою іншого, порушення встановлених традицією обмежень у способі життя, і (2) злочини проти сімейного обов'язку, вчинені підвладними: участь у вбивстві чоловіка, перелюбство жінки, недозволені родинні сексуальні зв'язки, порушення синівської або дочірнього боргу і т. п. Тяжким злочином була (3) крадіжка різних видів: найбільша відповідальність наступала за крадіжку «надбання бога або палацу», тобто храмового або царського майна, у разі незначної цінності вкраденого відповідальність знижувалася. Особливо кваліфікувалася крадіжка зі зломом або крадіжка, що супроводжувалася убивством.\nМенш тяжкими вважалися (4) членоушкодження або посягання на особистість підвладних осіб та (5) порушення професійних обов'язків: погано проведена операція очі, неякісно збудований будинок, який, обвалившись, погубив людину, і т. п . У кваліфікації злочинів досить значний був елемент релігійно-моральний, злочин було гріхом. А особливість вавілонського релігійного світогляду обумовлювала те, що тільки в незначних випадках злочин може бути викуплений, в інших злочинець має бути позбавлений сану з товариства.\nЦією основній ідеї підпорядковувалася і система покарань. Тяжкі злочини наказувалося безумовно карати смертю. За деякі (мабуть, оцінені як особливо злісні дії) кару кваліфікувалася: кинути у вогонь, втопити в річці, посадити на кіл. У ряді випадків практикувалося вигнання з громади. За злочини, вчинені рабами або підвладними (сином, усиновленими), в більшості випадків покладалися членовредітельние покарання: могли відрізати вухо, мова, вирвати око, зламати кістку, вибити зуб; нешанобливості сина, який вдарив батька, наказувалося відрізати пальці, годувальниці, що підмінила дитини, - відрізати груди. Частина цих покарань накладалася за принципом таліона: «Якщо хто зламає кістку людини, то має зламати його кістку». Таліон міг бути прямим і опосередкованим: так, якщо невдаха будівельник будинку погубив сина замовника, то пропонувалося замість вбити його сина. Таліон був значним правовим нововведенням, введеним Хаммурапі, - так досягалася мета індивідуалізації покарання і руйнування стародавньої общинної кругової поруки, виплати колективних штрафів всім родом. Нарешті, застосовувалися і кримінальні штрафи, які не дуже різнилися від відшкодувань за просте заподіяння шкоди і тільки були значнішими за розміром.\nШтрафи накладалися, як правило, за різного роду образи, побої, злочини щодо жінок.\nСудовий вирок або постанову вважалися актами суспільного значення. Викритого в підробках суддю чекали великий штраф і позбавлення суддівського звання. Суд вважався царською справою і мав бути справедливим. Хоча порушення справи, доказування на суді було цілком приватною ініціативою. Доказами служили власна присяга (іноді її було достатньо) і, головне, свідки. В особливих випадках для «очищення» від обвинувачення вдавалися до особливого випробуванню - ордалиям: кидали пов'язаного в річку, і якщо священна вода очищала звинуваченого, він вважався невинним і в кримінальному сенсі; якщо звинувачений тонув, справа вважалося закінченим.\nЗакони, записані за судовими рішеннями Хаммурапі, незважаючи на свою старовину і значну архаїку окремих правоположеній, заклали основи всієї системи юридичних принципів та інститутів, властивих праву Близького Сходу в цілому, а згодом і античному праву. В них вперше в праві було обгрунтовано співвідношення злочину з покаранням і те, що відповідальність наздоганяє винного, принцип відповідальності за шкоду і зв'язок цієї компенсації з причинами, що призвели до нього, перевагу інтересів ділової людини злісному «таскальщіку», нарешті, те, що зобов'язання двосторонньо і пов'язує обидві сторони. Ця схожість древнього права з пізнішими правовими системами більш несподівано, ніж очевидні відмінності в конкретних правилах.\nІнформація, релевантна " Злочини і покарання. "\nзлочину (давність). Суспільна небезпека конкретного злочинного діяння проявляється завжди в певних умовах місця і часу і залежить від них. Необхідно, щоб покарання відразу слід було за злочином. Ще Ч. Беккаріа писав, що: «Покарання тим корисніше, чим швидше воно випливає, тому що чим менше пройшло часу між злочином і покаранням, тим сильнішою і тривалої\nзлочину в більшості підручників кримінального права зазвичай вказується на чотири ознаки: 1) суспільну небезпеку; 2) протиправність; 3) винність; 4) караність. У деяких підручниках, поряд із зазначеними ознаками, називається ще п'ятий - аморальность2. Однак при уважно-1 Це відноситься, головним чином, до дисертаційним дослід ваниям, присвяченим окремим складам,\nзлочину має бути покладена наукова методологія, яка вимагає при розробці будь-якої проблеми не обмежуватися рамками формальної логіки і підходити до її вирішення з позицій логіки діалектичної. Процес встановлення конкретного складу злочину, як підстави кримінальної відповідальності, йде через рух загального, лежачого на поверхні явища до 1 На нашу думку, слід розрізняти\nзлочину по відношенню до основних понять кримінального права - злочину і покарання. Правильне тлумачення і встановлення складу має найважливіше значення для зміцнення соціалістичної законності і вирішення завдань кримінально-правової охорони найбільш важливих суспільних відносин від злочинних посягань. Пізнання дійсного злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою, як\nзлочин і покарання. За панівною доктрині кримінальне право повинне вимагати, щоб кожна людина ніс відповідальність за порушення Кримінального кодексу, тобто за ті вчинки, які точно підпадають під ознаки злочинного діяння, зазначені Кодексом. Виходить: щоб переступити закон, треба його дотриматися. Для розводки цього парадоксу доведеться визнати, що злочинець порушує не закон, а\nзлочини і передбачають за них конкретні санкції. У Загальній частині містяться норми, що визначають: завдання та принципи кримінального права; підстави кримінальної відповідальності та звільнення від неї; межі дії кримінальних законів по колу осіб, в часі і просторі; поняття злочину, вини, осудності, неосудності, стадій вчинення злочину, співучасті, давності,\nзлочинів і будь-якого складу злочину: поняття, завдання та принципи кримінального закону, поняття злочину і покарання, основні елементи складу злочину, загальні положення про призначення покарання, звільнення від кримінальної відповідальності і покарання. Загальна частина КК має шість розділів, які, в свою чергу, поділяються на глави. Розділ 1 "Кримінальний закон" має два розділи: "Завдання та\nзлочину. Що в ній звертає на себе особливу увагу? Насамперед те , що вона за місцем розташування зв'язується з поняттям злочину і, по-перше, поділяє всі злочини на чотири категорії, іменовані злочинами: невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкими та особливо тяжкими, а по-друге, виділяє неодноразовість злочинів, сукупність злочинів і рецидив . Здавалося б,\nзлочин. Якщо суспільно небезпечне діяння не тягне за собою покарання, воно не може вважатися злочином. Ознака кримінальної караності - обов'язковий ознака поняття злочину. Водночас слід зауважити, що в юридичній літературі не всі вчені дотримувалися і дотримуються думки про діалектичному взаємодії злочину і покарання. Так, наприклад, відомий російський\n3. Призначення більш м'якого покарання , ніж передбачено законом.\nзлочин. Так, Покладання про покарання кримінальних та виправних розрізняло обставини, що впливають на провину і покарання. З наявністю обставин, що пом'якшують покарання, пов'язувалася можливість виходу за встановлені законом межі в бік пом'якшення покарання у випадках: "1) коли злочинець, що з'явився сам собою до суду з повинною, або навіть і взятий до допиту за підозрою, не тільки учинить\nЗлочину. Покарання розташовуються за ступенем їх тяжкості в зворотному порядку (від менш тяжких до більш тяжких). Покарання поділяються на три категорії: основні, додаткові та покарання, які можуть призначатися як основні і як додаткові. 1) Основні - це ті покарання, які можуть бути призначені в якості самостійних і не можуть бути приєднані ні до якого іншого\nзлочину відповідної тяжкості. У потрібних випадках повинні використовуватися такі заходи, як арешт, вилучення і знищення фальсифікованих товарів і будь-яких матеріалів і обладнання, які були використані при скоєнні даного правопорушення ". Включення до Угоди положення про санкції кримінально-правового характеру - це серйозний крок по виходу за межі традиційної орієнтації\nзлочин і покарання, і закріплює на теоретичному рівні принципи і форми цих соціально-правових явищ. А теорія держави і права, вивчаючи і визначаючи основні державно-правові явища і процеси, такі, як держава, право, державна влада, державний орган, правотворчість, правозастосування, правопорушення, юридична відповідальність, правоздатність,\nзлочину. Покарання відрізнялися жорсткістю. У 1500 р. до н. е.. Розвинулося жрецтво і захопило в свої руки різні сторони управління (в тому числі і суд). Держава в державі. Зіткнення жрецтва і світської влади було тільки питанням часу. Книга Мертвих - представлення суду над людиною в загробному житті за діяння за життя. Книга Мертвих повністю описує судовий процес.


Майстерня з ремонту металорізальних верстатів | Автоматичне керування\nКупить под заказ стол Гирне 5 деревянный в Киеве.\nАвтоматичне керування У сучасних системах автоматичного керування металорізальними верстатами найбільше часто знаходять застосування пристрою дискретної дії. У таких пристроях змінні величини сигнали на входах і виходах використовуються в процесі керування тельки в їхніх крайніх значеннях, тобто ці сигнали дискретні в часі. Пристрою дискретної дії й складаються з них системи дискретного автоматичного керування в порівнянні із пристроями й системами безперервного керування більше надійні, на чіткість їхньої роботи менше впливає розкид параметрів окремих елементів або коливання параметрів джерел живлення. Як наслідок при передачі сигналів керування в таких системах менше позначаються перешкоди. При автоматизації верстатів широко використовуються засоби механічної, гідравлічної й пневматичної автоматики, однак основою побудови систем керування є апарати й пристрої електричної автоматики. Незалежно від технологічних і конструктивних особливостей верстатів і верстатних ліній, вимог, пропонованих до їхніх електричних схем, їхньої складності, виду застосовуваної апаратури й т.д. система автоматичного дискретного керування може бути. Такай схема складається із чотирьох основних ланок: командних органів, функціональної частини, підсилювачів і виконавчих органів. Між окремими ланками, крім основних зв'язків, можуть існувати також зворотні зв'язки. Командні органи служать для введення в систему керування електричних команд. До них ставляться такі апарати ручного керування, як кнопки й перемикачі керування, і різного роду датчики: переміщення механізмів верстата (шляхові перемикачі), контролю розмірів виробів, тиску, температури та інші. Функціональна частина є найбільш складною частиною системи керування й призначається для перетворення сигналів командних органів і передачі їхнім виконавчим органам відповідно до заданої технологічної програми верстата й порядком роботи окремих його механізмів. У дискретних системах більшість операцій, виконуваних елементами функціональної частини, можна звести до найпростіших логічних операцій, що відповідають появі сигналів "так" або "ні". Тому подібні елементи, до яких можуть бути віднесені різного роду реле (контактн і безконтактні), одержали загальне найменування "логічні елементи". Сторінки: 1 2 3 Права захищені (c) 2009-2015При використанні матеріалів сайту встановите зворотне посилання


молочна продукція, молочний ринок\nРогачівський молочно-консервний комбінат в цьому році почав поставляти продукцію в Дубай, повідомив генеральний директор підприємства Іван Калупахо.\nКерівник відзначив, що епідеміологічна ситуація практично не позначилася на роботі МКК. Все йде в спокійному руслі, підкреслив він.\n«Не порушений жоден контракт. Більш того, збільшилися поставки згущеного молока на 20−30% в Росію. Не зірвалися поставки ні в США, ні в Ізраїль. Спочатку були певні побоювання, але диверсифікація триває. У цей період ми вийшли на дубайський ринок», — розповів Іван Калупахо.\nПерша партія згущеного молока вирушила в ОАЕ в січні. «У лютому був період розгойдування. У березні-квітні почали стабільно працювати», — пояснив він. В середньому в місяць відправляють два контейнери, це в межах 40 т.\nГендиректор звернув увагу, що на підприємстві йде чергова модернізація виробництва. До вересня планують запустити додатковий цех по розливу згущеної продукції в дой-паках.\n«Ми не тільки зберігаємо колектив, а й розширюємо його. З 1 травня відкрили одне з нових підприємств — „Рогачівський МКК — Сервіс“ — для обслуговування сировинної зони», — підкреслив керівник. Підприємство буде надавати повний спектр послуг сільгоспорганізаціям — від обслуговування холодильно-доїльного обладнання до сільськогосподарських робіт. Для цього закупили нову техніку. На початковому етапі створили 59 нових робочих місць.\nЗа словами керівника, на підприємстві в січні-квітні цього року в порівнянні з чотирма місяцями 2019 року збільшилася виручка на одного працюючого, виріс обсяг промислової продукції.


Я ДО ТЕБЕ, МАТУСЮ, У ПІСНІ ІДУ – Слово Просвіти\nзавідувач культурно-масової роботи обласного об’єднання ВУТ “Просвіта” ім. Т. Шевченка, голова обласної організації “Жіноча громада”,\nНа свято Матері, яке відродилося в незалежній Україні, хочеться віддати нашим найдорожчим особливу увагу і пошанівок. Цього дня в обласному Народному домі “Просвіта” для мам були найкращі квіти, найтепліші й найсердечніші слова, наймелодійніші пісні й найколоритніші танці. Імпрезу організувала обласна організація “Жіноча громада”, обласне об’єднання “Просвіти”, студенти інституту мистецтв Прикарпатського національного університету ім. В. Стефаника за сприяння управління у справах сім’ї та молоді ОДА.\nЛагідний мамин заспів засіває дитячу душу любов’ю до людей, до всього живого. Колискову на святі виконала солістка національного гуцульського ансамблю пісні і танцю “Гуцулія” Олена Раджапова.\nУсе в житті минає — і добре, і зле. Забуваються старі події. Та пам’ять про матір жива доти, доки живуть її діти. Про неї співала солістка обласного академічного драматичного театру ім. Івана Франка Світлана Суховій. І доки в грудях б’ється серце, ми повинні нести материнську любов крізь усе життя — головний лейтмотив пісні, яку виконував художній керівник НД “Просвіта” Орест Турок, “Я до тебе, матусю, у пісні іду”.\nЗ образом матері пов’язуємо біленьку хату і вишні в саду, зелений луг і вишиту сорочку. Тому так сердечно сприйняли матері пісню “Два кольори” у виконанні солістів обласної філармонії братів Слободянів і танцювального колективу “Зірка мрії” під супровід пісні “А сорочка мамина біла, біла…”\nНезабутнє враження справив виступ заслуженого артиста України Володимира Коваленка зі святковими феєрверками.\nПрисутні оглянули тематичну виставку “Від роду до роду” просвітян Наталії Синиці, Ярослави Слуцької й Петра Арсенича, які представили старовинний український одяг своїх матерів, бабусь, прабабусь, вишиті речі, фотографії свого родоводу і книжки, що бережуть і шанують у їхньому домі.\nМатерів привітали головний спеціаліст управління у справах сім’ї та молоді ОДА Ірина Кравчук та голова обласного об’єднання “Просвіти” Степан Волковецький.\nНам, організаторам заходу, дуже хотілося, щоб цього дня у матерів було свято. І приємно було бачити, як вони відчували до себе увагу.


Наші автори – UkrLine\nАндрій ГРУБІНКО, вчений, викладач університету, доктор історичних наук, професор. Директор Центру стратегічної аналітики та міжнародних студій Західноукраїнського національного університету.\nКоло наукових інтересів: всесвітня історія, міжнародне право, політика і дипломатія, історія міжнародних відносин та європейської інтеграції, історія Великої Британії ХХ – ХХІ століття.\nАндрій МАРТИНОВ, доктор історичних наук, професор, провідний науковий співробітник відділу історії міжнародних відносин і зовнішньої політики України Інституту історії України, НАН України.\nКоло наукових інтересів: історія Німеччини, історія європейської інтеграції, зовнішня політика України.\nПавло САЦЬКИЙ, науковець, історик, правознавець, журналіст, кандидат історичних наук, доцент кафедри політичних технологій ДВНЗ «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана».\nУ колі наукових інтересів – історія Криму, історія міжнародних відносин та Української революції 1917-1920 років.\nАндрій СТАРОДУБ, кандидат історичних наук. Старший науковий співробітник відділу зарубіжних джерел з історії України Інституту української археографії та джерелознавства ім. М. Грушевського НАН України. У колі наукових інтересів – політика історичної пам’яті, українсько-польські взаємини в ХХ ст., історія Православної Церкви в Східній Європі.\nМакар ТАРАН, історик-міжнародник, кандидат історичних наук. Доцент кафедри нової та новітньої історії зарубіжних країн історичного факультету Київського національного університету ім. Тараса Шевченка. Голова правління Української асоціації американістики.\nУ колі наукових інтересів – зовнішня політика США, зовнішня політика Китаю, відносини між США та КНР, зовнішня політика України, історія та актуальні проблеми міжнародних відносин сучасності.\nСергій ТРЕУС, генерал-майор запасу, військовий історик, учасник АТО (2014 рік, тактичне угрупування «Кордон»), кавалер відзнаки Президента України – Хреста Івана Мазепи.\nОлександр ФИЛЬ, журналіст, кандидат історичних наук. Старший науковий співробітник наукового відділу інформаційно-музейної діяльності Національного військово-історичного музею України.\nУ колі наукових інтересів – воєнна історія, біографістика та усна історія.\nЄгор БРАЙЛЯН, історик та журналіст. Випускник кафедри нової та новітньої історії зарубіжних країн історичного факультету Київського національного університету ім. Тараса Шевченка. Автор публікацій про світову політику в низці українських ЗМІ, зокрема «Укрінформ», «Європейська правда», «Лівий берег», «Detector.media». Нині спеціальний кореспондент відділення висвітлення міжнародного співробітництва інформагентства «АрміяInform».\nКоло наукових інтересів: новітня британська історія, колоніалізм, Брекзит, медіадипломатія.


Майонез без яєць за п’ять секунд! А смак який! Зовсім не жирний і зберігається довго! – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Рецепти / Майонез без яєць за п’ять секунд! А смак який! Зовсім не жирний і зберігається довго!\nКоли мені розповіли, що можна так швидко приготувати майонез, – не повірила! Але вирішила перевірити. О диво! Усе вдалося! І яєць не треба (а це важливо, бо сирі яйця їсти не дуже безпечно). А смак який! Соус зовсім не жирний, дуже схожий на майонез. І завжди вдається\nМолоко кімнатної температури вилити у високу склянку для блендера, влити олію (кімнатної температури) і збити блендером (не міксером).\nБуквально через 5–7 с ви побачите, як вийде густий соус. Потім додати сіль, лимонний сік і гірчицю і знову збивати блендером 5 с! Виходить 0,5 л соусу. Скуштуйте.\nМожливо, захочеться додати більше гірчиці, солі, оцту. Можна зберігати в холодильнику до 10 днів.


Петро Вознюк. Вбити дракона" />\nПетро Вознюк. Вбити дракона\nВ епосі багатьох народів світу існує один схожий сюжет: потворне страховисько гнобить людей, згодом його вбиває благородний герой, але, отримавши всю могутність колишнього визискувача, сам перетворюється на такого самого монстра. На жаль, деякі аспекти суспільного життя в Україні не можуть не нагадати про цю одвічну драму, що в політології отримала красиву назву «циркуляція еліт».\nАдже такі факти, як перебування на певних посадах повністю дискредитованих чиновників, спроби створення штучної «партії влади» і резонансний скандал довкола планів переселення головного медичного відомства до будівлі однієї з провідних дитячих лікарень, по суті, уподібнюють нову владу старій. До цього ж сумного переліку владного «дежа вю» можна віднести й «мудрі» наміри декого з новітніх номенклатурників узяти під державний контроль приватні інтернет-ресурси. Останньою наразі краплиною такого «уподібнення», безперечно, стала інформація про наявність у високих київських кабінетах московського «нафтогазового» лобі – причому незалежно від того, чи є ці відомості правдивими, чи це чийсь черговий «чорний піар».\nМенше за все хотілося би звинувачувати у всіх гріхах Президента Ющенка – зрештою, не він особисто визначав «добровільно-примусовий» характер вступу людей до провладної політичної сили чи радив медбюрократам потіснити дітей. Короля, як відомо, багато в чому грає почет. А свідомість багатьох його представників, не забуваймо, дуже і дуже далека від задекларованих на Майдані ідеалів. Подальші розмірковування навіяли авторові сумбурні і дещо невеселі графоманські рядки:\nЗакутим у конторщини тенета\nБайдужі помаранчеві намети –\nДракон у душах їх,\nУ канцелярських нетрях.\nЗагрузлим у старій облуді\nДракона важко вбити буде,\nДарма себе прилюдно\nБити в груди –\nЦе демагогія, спрямована в нікуди.\nЛиш сам для себе\nКожен відповідь здобуде –\nЧи знищити повсюди.\nЧи ж вистачить сумління нам\nНад реченням простим:\nПомилувать не можна вбити?


Компанія ІнТайм затримує посилки клієнтів - Електронна книга скарг України\nВсі скаргиТовари та послугиКомпанія ІнТайм затримує посилки клієнтів\nОпубліковано: "ЕКСУ"reaction_ua2 роки ago11161 min\nДо “Електронної книги скарг України” написав наш читач Олександр, який скаржиться на службу доставки, що нахабно затримала його посилку.\n“24.04.2018 був відправлений вантаж службою доставки “ІнТайм”. Орієнтовна дата прибуття вантажу вказана в накладній – 27.04.2018. 29.04 при зверненні на гарячу лінію мені повідомили, що доставка в поштомат буде здійснена 02.05.2018. 03.05 досі вантаж не прибув.\nФактично посилка затримана на 7 днів, 3 з яких є робочими.\nЗатримка вантажу створила мені матеріальні збитки. Прошу звернути увагу на моє звернення, у зв’язку з тим, що мій випадок не є виключенням в їх роботі. На сторінці інтайм в фейсбуці є багато аналогічних скарг. На гарячу лінію компанії додзвонитись практично неможливо”, – написав він.\nКлубна модель замість підписки: філософія De Correspondent\nНа Закарпатті починаються сусідські війни через відстійник