ДО ПРОБЛЕМИ «ЛІБЕРАЛІЗАЦІЇ» БЮДЖЕТНОГО КОНТРОЛЮ В УМОВАХ ТРАНСФОРМАЦІЇ УКРАЇНСЬКОГО СУСПІЛЬСТВА І ДЕРЖАВИ\nзаступник голови Головного контрольно-ревізійного управління України\nАнотація. Стаття присвячена розгляду питань бюджетного контролю в умовах трансформації суспільства. Проаналізовано зміст і завдання бюджетного контролю. Зроблено висновки щодо посилення функції координації фінансового контролю.\nAnnotation. The article is devoted to study the issues of budget control in transition. We analyzed substance and tasks of budget control. Take place results about strengthening of function coordination of financial control.\nКлючові слова: бюджет, бюджетний контроль, фінанси, фінансовий контроль, державне управління, трансформація.\nВажливим інструментом реалізації соціально-економічної політики держави виступає бюджет, форма та зміст якого обумовлені рядом чинників. Економічний розвиток і політичний устрій, обрана воєнна доктрина і модель соціальної політики країни визначають ті показники, які відображені в бюджеті. В свою чергу, бюджет прямо або опосередковано впливає на економіку країни.\nВикористання бюджету як інструменту регулювання економіки ускладнене впливом на діяльність учасників бюджетних відносин багатьох як об'єктивних, так і суб'єктивних чинників, що визначаються соціально-економічним середовищем в країні та в світі. Одним із завдань бюджетного процесу є забезпечення керованого і передбачуваного впливу на зміст бюджету цих чинників, в результаті якого співвідношення бюджетних доходів і видатків відповідає фінансовій політиці держави. Організація бюджетного процесу потребує вибору раціональних схем взаємодії його учасників, удосконалення методів складання та виконання бюджету і здійснення бюджетного контролю.\nСучасне кризове становище України дає шанс на оновлення та оздоровлення економічної системи держави. Досягнення цієї мети вимагає негайного вирішення низки питань: реформування існуючого фінансово-господарського механізму та вдосконалення фінансової і, в тому числі, бюджетної системи. Ці процеси вимагають цілеспрямованого управління та контролю.\nНедосконалість законодавчої та відомчої нормативної бази у сфері фінансів та бюджетній сфері зокрема, створила сприятливі умови для здійснення незаконних операцій з грошовими коштами бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів.\nЗростання злочинності у сфері економіки зумовлено затяжним перехідним періодом України, загальною політичною кризою в державі, економічною нестабільністю та неврегульованістю економічних відносин.\nБюджетний контроль є складовою фінансового контролю, де об'єктивною основою виступає контрольна функція фінансів. Завдання фінансового контролю, його види, форми і методи, суб'єкти й об'єкти залежать від рівня здійснення контролю. Відповідно до побудови економічної системи розрізняють фінансовий контроль на макро- і мікрорівнях. Бюджетний контроль належить до макрорівня, де об'єктом фінансового контролю є державні фінанси. Оскільки бюджет держави охоплює все суспільство, то і суб'єктами бюджетного контролю є, з одного боку, державні органи влади й управління, а з іншого — юридичні та фізичні особи.\nВажливим завданням державного управління, безперечно, є більш раціональний розподіл бюджетних асигнувань як між програмами, так і між відомствами, які їх здійснюють. Як основний методичний інструмент мають використовуватися різні модифікації «програмного аналізу». Проте питання виявлення реальних результатів програм, внесення в їх реалізацію необхідних корегувань залишаються нині без відповіді. Контроль з боку парламенту за законністю витрачання фінансових ресурсів не розв'язує проблеми, масштаби якої ростуть зі збільшенням числа доказів низької ефективності урядових програм. Нерозробленість відповідної методології, недостатнє фінансування аналітичних досліджень щодо виконання програм, низький «попит» керівників на результати оцінки — ці та інші обставини призвели до того, що програмна оцінка представляє собою ледь визнану управлінську функцію і є, по суті, білою плямою для державного управління.\nСтає очевидною необхідність систематичного виміру фактичних результатів діяльності уряду. Зростання кількості урядових програм, експериментальний характер багатьох із них, значне дублювання функцій, автоматичне щорічне виділення коштів із бюджету без урахування їх віддачі — все це вимагає від органів державної влади великої уваги до оцінки програм. У цій ситуації лише органи державного фінансового контролю можуть нести основну відповідальність за проведення досліджень реальних витрат і вигод, які пов'язані з виконанням державних програм. Це потребує, зі свого боку, розробки правової основи діяльності державних органів фінансового контролю щодо активізації їх діяльності стосовно методів і оцінки урядових програм.\nСьогодні ніхто не стане сперечатися з тим, що фінансовий контроль має стати ефективним. Але як це забезпечити? Насамперед необхідно визначитися з ключовими поняттями, які допоможуть розкрити концепцію майбутнього розвитку державного фінансового контролю.\nТаким основним ключовим поняттям є «динаміка бюджету», оскільки процеси у фінансовій сфері мають динамічний характер. А державний фінансовий контроль здійснюється лише у статиці, використовуючи дані, які збираються чотири рази на рік, після закінчення кожного чергового кварталу. Із зібраними даними проводять операції, зміст яких у статистичній, а не в динамічній інтерпретації. Такого роду підхід до методології контролю зумовлений винятково традиціями бухгалтерії, а не функціональними вимогами динамічної системи, якою, в силу визначення, є система фінансів будь-якої держави.\nВ основу класифікації форм бюджетного контролю покладено способи його здійснення. Звідси під формою бюджетного контролю розуміють способи конкретного вираження та організації контрольних дій на кожному етапі бюджетного процесу, спрямовані на виконання функцій контролю в процесі формування, розподілу і використання бюджетних коштів. До форм бюджетного контролю належать: експертиза, перевірка, ревізія, аудит і моніторинг.\nЯк бачимо, під час перевірки або ревізії здійснюється контроль за дотриманням законності у проведенні фінансових операцій. Ревізія є формою суто фіскального контролю, і її основне завдання зводиться до виявлення фінансових порушень і розкрадань, установлення винних у цьому осіб та притягнення їх до відповідальності. Але контроль є більш ефективним не тоді, коли встановлюється факт порушення, а коли створюються умови, які б дали можливість їх уникнути. Саме таким завданням відповідає аудиторський контроль. У багатьох розвинених країнах аудит став провідною формою бюджетного контролю, оскільки, перевіряючи достовірність і повноту бюджетної звітності, облік первинних документів та іншу інформацію щодо діяльності розпорядника або одержувача бюджетних коштів, аудитори мають можливість визначити слабкі місця в організації управління бюджетними коштами і розробити пропозиції, що дають змогу підвищити ефективність їх використання. В Україні таку форму контролю застосовують аудитори й аудиторські фірми, а в інших країнах — і державні органи.\nЗаконом України «Про аудиторську діяльність» визначено, що аудиторські послуги можуть надаватися у формі аудиторських перевірок (аудиту) і пов'язаних з ними експертиз, консультацій з питань бухгалтерського обліку, звітності, оподаткування, аналізу фінансово-господарської діяльності, економіко-правового забезпечення підприємницької діяльності.\nРазом з тим звіти про аудит мають конфіденційний характер, тому без зміни законодавства не можуть подаватися Міністерству фінансів. Практика свідчить, що сьогодні поза контролем держави залишається цілий ряд ключових питань діяльності як державних, так і недержавних підприємницьких структур, безпосередньо пов'язаних з бюджетами України і використанням державної власності. У зв'язку з тим, що державні контролюючі органи фактично позбавлені права контролю за економічною стороною діяльності платників податків (чому вона в багатьох випадках дуже неефективна, а то й збиткова), формуванням бізнес-плану, то можна констатувати, що в системі управління державою практично відсутня функція незалежного аудиту дохідної частини бюджетів України. А якщо немає такого аудиту, то неминучий дефіцит професійних пропозицій відносно реальних джерел наповнення бюджетів, розширення їх фінансової бази і поліпшення фінансового стану підприємств.\nВідсутній також належний державний контроль за використанням державної і комунальної власності та фінансових ресурсів підприємств, які функціонують на основі цієї власності. До другої половини 2001 р. фінансові плани цих підприємств навіть не надавалися для ознайомлення і не затверджувалися ні Міністерством фінансів України, ні місцевими фінансовими органами, хоча ця власність є важливою складовою загальних активів держави. Ефективність витрачання бюджетних коштів або рівень їх віддачі не завжди можна визначити фінансовим аудитом, оскільки критерієм ефективності є рівень досягнення запланованих цілей, який значною мірою залежить від якості прийнятих управлінських рішень. З огляду на це у світовій практиці поряд з фінансовим контролем вже давно використовується така форма контролю, як аудит адміністративної діяльності, який ще називають операційним, управлінським аудитом.\nОтже, підсумки, які можуть бути отримані в процесі аналізу матеріалів будь-якого проекту, полягають у попередженні виникнення негативних наслідків. Ще до прийняття бюджету необхідно визначити коридор, бюджетну траєкторію, за яку йому просто не можна виходити. Якщо цього не відбудеться, то згубиться бюджетна стійкість регіону або країни загалом. У подальшому завдання контрольних органів полягатиме в тому, щоб відстежувати в динаміці зміни, які відбуваються, спираючись на певні критерії, що можуть бути вироблені з допомогою методів математичного моделювання. У цьому разі реалізуються принципи динаміки бюджету і його виконання.\nПроте теорія динаміки бюджету перебуває у стадії становлення. Сьогодні спеціалісти більше знають про проблеми виконання бюджету. Структура виявлених Рахунковою палатою порушень у використанні бюджетних коштів свідчить, що впродовж останнього десятиріччя (за незначним винятком — 2005 рік) залишається сталою — превалювання бюджетних правопорушень, які кваліфікуються як незаконні, в тому числі нецільове використання бюджетних коштів. Тому такий стан з державними фінансами вимагає зосередження більшої частини зусиль передусім на апріорній стадії бюджетного процесу — контролі здійснимості бюджету. Не виконання, а саме здійснимість бюджету, який здійснився, став дійсним, реальним. Зміст і значення нової та, безперечно, важливої для практики теоретичної категорії складається в доказі наукової складової державного бюджету, який затверджується законодавцем.\nВідсутність досконалої теорії державного фінансового контролю означає, що навіть збір інформації у надзвичайно великому обсязі про те, як, ким і для чого були витрачені державні кошти, у принципі унеможливлює винесення об'єктивного рішення про доцільність, а тим паче про ефективність витрачених фінансових коштів бюджетоотримувачем. Навіть коли таке рішення буде винесено, завжди зберігається можливість його оскаржити, що і відбувається на практиці.\nТож, якщо на етапі попереднього контролю не встановлять обґрунтовано, в науковому розумінні, критеріїв, згідно з якими буде визначено результати, то неможливо визначити ефективність виконання бюджету.\nНайголовнішою проблемою органів фінансового контролю є та, коли вони фіксують допущені порушення, тоді як їх потрібно передбачати і запобігати їм. Зміну парадигми контролю можна охарактеризувати як перехід від контролю статистичного і апостеріорного до здійснення контролю переважно динамічного і апріорного.\nЯкщо Рахункова палата займатиметься лише статистичною звітністю, то уподібниться органам внутрішнього фінансового контролю, але ж у них інша мета діяльності. Мета незалежного контрольного органу спеціальної конституційної компетенції — Рахункової палати України — не в контролі за діяльністю конкретних бюджетоотримувачів, а в контролі бюджету. В цьому принципова різниця, яка проявляється у методах і формах роботи.\nПерехід до нових методів роботи — процес довготривалий і тяжкий. Але перше, що необхідно зробити, це на ранній стадії формування бюджету налагодити механізм, який давав би змогу прогнозувати доходи. Цей механізм давав би можливість виносити експертні висновки на всі проекти, які виконавча влада збирається здійснити.\nГоловне в діяльності державного контролю — визначення критичних меж стійкості системоутворюючих інститутів суспільства: бюджету, безпеки, інформаційних ресурсів, екології, здійснення моніторингу поточного стану основоположних інститутів відносно виявлених критичних меж стійкості. Саме у цьому полягає різниця між державним контролем і контролем, здійснюваним такими органами, як, наприклад, контрольно-ревізійне управління міністерств і відомств, фіскальні, наглядові структури вбудовані в систему управління конкретних відомств і завжди будуть керуватися відомчими принципами.\nДоречно підкреслити, що однією з переваг Рахункової палати: вона - позавідомчий орган. У своїй діяльності, на відміну від відомчих структур, палата повинна керуватися іншою логікою. Державний контроль може визнаватися таким тільки в тому разі, якщо він організує свою діяльність, спираючись на національні інтереси як на принципові критерії. Рахункова палата повинна називатися інакше — не орган державного фінансового контролю, а орган державного аудиту. У рамках виконавчої влади функціонують органи державного фінансового контролю, за її межами — органи державного аудиту.\nВище перелічені проблеми у процесі інституціоналізації державного фінансового контролю доповнюються складнощами щодо вибору методів контролю і, що надзвичайно важливо, його координації. А проблема вибору методики і координації стосується розподілу повноважень між Рахунковою палатою України, контрольно-ревізійними органами Міністерства фінансів України та іншими органами. Слід чітко розмежувати сфери компетенції контрольних структур і визначитися з понятійною термінологією, що стосується державного фінансового контролю, виходячи з того, що державний фінансовий контроль є функцією та інструментом управління продуктивними силами і виробничими відносинами.\nПроблема організації та координації діяльності фінансового контролю найважливіша в цілісній системі державного фінансового контролю. Важливість координації діяльності та взаємодії контрольних органів важко переоцінити. Така координація необхідна як для забезпечення системності контролю, так і для організаційного впорядкування контрольної діяльності загалом та роботи окремих ланок системи фінансового контролю зокрема.\nВарто зауважити, оскільки Україна декларує бажання набути членство у ЄС є важливим виконання тих зобов'язань, які прописані в Плані дій Україна — ЄС та інших міжнародних документах.\nАле аналіз взятих державою зобов'язань щодо виконання міжнародних правових норм (імплементації), які стосуються функціонування в Україні системи державного фінансового контролю засвідчив, що за останнє десятиріччя законодавча та виконавча влада так і не спромоглися побудувати такої системи. Низка законів, постанов і розпоряджень, які повинні відповідати Закону України від 21.11.02 № 228 «Про Концепцію Загальнодержавної програми адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу», виконанню Плану дій Україна — ЄС, домовленостям із Світовим банком тощо, суперечливі між собою і не відповідають міжнародним правовим документам. Це стосується насамперед законів «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», «Про аудиторську діяльність» (із змінами і доповненнями, внесеними дев'ятьма законами), «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо запобігання фінансовим правопорушенням, забезпечення ефективного використання бюджетних коштів, державного і комунального майна», Бюджетного кодексу України. Системи державного фінансового контролю фактично не існує, а панує некомпетентність та підлабузництво до різних політичних сил і владних структур.\nЗа для прискорення євроінтеграційних процесів нашої держави, врегулювання вищевикладених питань, фахівцями галузі управління державними фінансами були запропоновані наступні кроки: при Верховній Раді України створити робочу групу із розробки єдиної системи державного фінансового контролю та проектно-програмного аналізу , та здійснити аналіз нормативно-правових актів, що стосуються діяльності контролюючих органів та відмінити положення, які конфліктують з міжнародними правовими нормами, що в свою чергу сприятиме загальній стабілізації економіки України.\nОтже, бюджетний контроль є функцією насамперед державної влади, яка за допомогою сукупності законодавчих норм і владних інституцій, призначених для нагляду за легітимністю й доцільністю діяльності фінансово-господарських суб'єктів державного сектору, здійснює перевірки змісту і результатів фінансово-розпорядчих дій усіх органів влади та операцій з виконання бюджету. При цьому бюджетний контроль, як і бюджетний процес у цілому, засновується на засадах транспарентності (прозорості) і широкої участі громадськості. Виникнувши в епоху боротьби представницьких органів з королівським абсолютизмом, контроль бюджету поступово перетворився в загальносуспільну інформаційну, організаційну й управлінську систему, невід'ємну і дуже важливу складову бюджетного менеджменту. Завдяки впорядкуванню державних видатків та гарантуванню надходжень доходів бюджетний контроль забезпечив політичний авторитет влади й економічну силу держави.\n1. Германчук П.К., Стефанюк І.Б., Рубан Н.І., Александров В.Т., Назарчук О.І. Державний фінансовий контроль: ревізія та аудит. - К.: НВП „АВТ", 2004. - 424с.\n2. Головань М.М. Державний фінансовий контроль і його реформування// Фінанси України. - 2003. - № 9. С.133-140.\n3. Дрозд І.К. Єдність зовнішнього та внутрішнього контролю в системі фінансово-економічного контролю// Фінанси України. - 2006. - № 3 (124). -С.135- 140.\n4. Про Концепцію адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу, Постанова Кабінету Міністрів України від 16.08.1999 №9-1496// Офіційний вісник України, 1999, № 33, ст. 168.\n5. Стефанюк І.Б. До якості контролю через оптимізацію його організації // Фінансовий контроль. - 2005. - № 5. - С. 35-38.\nСтаття надійшла до редакції 02 .10.2009 року.


Євробачення-2022: як у першому півфіналі учасники інших країн підтримали Україну | Модна Леді\nГрупа Citi Zeni\nПісля виступу українського гурту Kalush Orchestra на Євробаченні-2022 у Турині зал вибухнув оплесками! Музиканти зарядили всіх своєю бадьорою енергією та позитивом. Після цього не залишається сумніву: перемога дістанеться Україні.\nВтім, шанси на те, що статуетку отримають представники нашої країни, зараз оцінюються у 48% букмекерами.\nДо слова, під час прямого ефіру першого півфіналу Євробачення-2022 солідарність Україні висловили конкурсанти кількох країн. Так, після того, як відкрили лінії для голосування, традиційно показували короткі епізоди зі всіх виступів та гурти, які знаходилися за своїми столами.\nБагато виконавців показували на камеру прапори своїх країн, а ось представники Латвії, гурт Citi Zeni, співачка з Литви, Моніка Лю, та представниці Ісландії, гурт Systur, тримали в руках синьо-жовтий прапор на честь підтримки!\nБільше того, учасниця ісландського гурту Systur вийшла на сцену з українським прапором, намальованим на руці. Коментатор Євробачення Тимур Мірошниченко у прямому ефірі зазначив, що на репетиції дівчина вигукнула Stand with Ukraine, проте організатори конкурсу попросили її так не робити під час свого виступу у півфіналі, оскільки це агітація.\nНещодавно ми писали, які країни ще пройшли у фінал пісенного конкурсу.\nЧитайте також Гаджети тільки у вихідні: Григорій Решетнік розкрив секрети виховання трьох синів\nУкраїна — у фіналі Євробачення-2022: які країни ще пройшли у фінал пісенного конкурсу


Сандармох: у цьому карельському урочищі комуністи вбили сотні українців // ВІДЕО\nСандармох: у цьому карельському урочищі комуністи вбили сотні українців // ВІДЕО\n5 серпня 2019 р. геноцид, карелія, репресії, розстріл, Сандармох, Соловки\n27 жовтня - 4 листопада 1937 року[/b] - в урочищі Сандармох (Карелія) відбувався наймасовіший розстріл в’язнів Соловецького табору особливого призначення. До 4 листопада тут загинуло 1111 осіб.\nУрочище Сандармох розташоване за 19 кілометрів від міста Медвеж’єгорськ. Воно стало спеціальною територією, яку органи НКВД СРСР використовували для масових страт. Наприкінці 1930-х тут розстріляні майже 10 тисяч осіб – спецпоселенців, в’язнів із Біломорсько-Балтійського каналу та Соловецьких таборів. Усього виявлено 236 розстрільних ям.\nГолос історії. Створення концтабору на Соловках\nНаприкінці жовтня 1937-го Сандармох став місцем страти соловецького тюремного етапу.\nПік розстрілів прийшовся на 3 листопада. В той день було знищено 265 в'язнів, серед них 130 українців. Тоді зустріли свою смерть поет Василь Атаманюк-Яблуненко, науковець Олексій Вангенгейм, поет Марко Вороний, професор Василь Гоца, історик Сергій Грушевський, літератор Григорій Епік, поет Микола Зеров, літератор Мирослав Ірчан, письменник Михайло Козоріс, журналіст Петро Кривенко, Антін, Богдан та Остап Крушельницькі, офіцер Микола Кузняк, драматург Микола Куліш, режисер Лесь Курбас, професор Михайло Лозинський, прозаїк Валер'ян Підмогильний, письменники Клим Поліщук та Валер'ян Поліщук, географ Степан Рудницький, письменник Олекса Слісаренко, поет Павло Филипович, історик та міністр УНР Микола Чехівський, офіцер Олексій Яворський, письменник Юліан Шпол та инші.\nІсторики вважають, що імовірною причиною вбивства 1111 людей за кілька днів стала підготовка до війни з Фінляндією. Влада не хотіла, аби у жодному разі ні в'язні, ні інформація про табори не поширювалась за межі Союзу. Також дослідники згадують про 20 річницю жовтневого перевороту.\nГолос історії. Загиблі на Соловках\nСписки складали начальник Соловецької тюрми Іван Апеттер та замісник Петро Раєвський. Як встановив російський дослідник Олександр Черкасов, смертників «готували» до страти у трьох кімнатах бараку в Медвежій Горі. У першій – звіряли прізвище і роздягали, в другій – зв’язували, в третій – лупили по голові дерев’яною «колотушкою», аби людина втратила свідомість. Далі вантажили на машини і по 40 душ перевозили в Сандармох. Напівживих людей скидали до великих ям, а член розстрільної бригади Михайло Матвєєв особисто стріляв кожному в голову. Трупи присипали вапном і засипали.\nМісце злочину, вчиненого 27 жовтня - 4 листопада 1937-го, довгий час приховувалося. Його виявили лише в 1997 році.


Доставка букетів по Києву: подарункова корзина з квітами і цукерками\nКошик з гвоздиками і цукерками\nМодель: Корзина с гвоздиками и конфетами\nПодарункова корзина — привід для радості не тільки від отримання квіткової композиції. Прикладіть до неї солодощі у вигляді цукерок або фруктів, і момент дарування стане набагато солодший. Пропонуємо ознайомитися з варіа... Читати далі...\nПодарункова корзина — привід для радості не тільки від отримання квіткової композиції. Прикладіть до неї солодощі у вигляді цукерок або фруктів, і момент дарування стане набагато солодший. Пропонуємо ознайомитися з варіантом доставки квітів з фотографією. Є замовлення букетів на будинок/робоче місце.\nЦікавить безкоштовна доставка квітів по Києву? Надаємо таку зручну послугу. Оформіть замовлення самі, вибравши букет і поклавши його в онлайн-кошик. Або надішліть лист із замовленням по електронній пошті. Не можете вибрати підходящий варіант самі? Вдамося до допомоги менеджерів, зв'язавшись для консультації в телефонному режимі. Сплачуйте наші послуги одним з кількох зручних оффлайн і онлайн способів — готівковими коштами або безготівковим шляхом.


Топ-10 проблем у макіяжі, які найбільше дратують жінок — BBCcCNN\nНа чтение 5 мин. Просмотров 3 Опубликовано 12.01.2021 Обновлено 12.01.2021\nВи нафарбували губи яскравою помадою і відчуваєте себе зіркою, але… Перше, що ви почули від колеги або бойфренда, це не захоплений комплімент, а скромна порада: "Зітри помаду з зубів". Дратує! Вихід тут лише один — завести нову звичку. Відразу після того як ви нафарбувалися, покладіть палець (чистий!) під верхню губу, щоб прибрати з неї зайву помаду, поки вона зрадницьки не залишилася на зубах. Доведеться робити це щоразу, коли використовуєте яскраву помаду, інформує Ukr.Media.\nОсь ви вже підвели очі, нанесли тіні і перейшли до фінального етапу — туші. І вона, зрозуміло, віддруковується на верхній повіці, Це жахливо! Доводиться прибирати чорні сліди ватяною паличкою, а разом з ними і підводку, і тіні… Саме тому візажисти наносять туш на напівзакриті очі. Ви теж можете значно полегшити собі життя — просто постаратися дивитися трохи вниз, коли фарбуєте вії.\nВи начебто усе зробили правильно, але обличчя все одно блищить, і це жахливо дратує! Пудру використовувати не хочеться — вона перевантажує макіяж і зовсім не є актуальною влітку. Врятує вас знову він… та-да-дам! Праймер! Щоб обличчя не блищало, нанесіть його відразу після використання зволожуючого крему і зробіть невелику перерву — нехай шкіра "прийме" продукт. Через 10-15 хвилин, безпосередньо перед тим, як почнете використовувати тональний засіб, нанесіть ще трохи праймера тонким шаром. Виглядатимете неперевершено!\nМаша Захарова прочитала що написано на шевроні аташе США і її порвало в хлам! (ФОТО)\nПредставники Апарату з оборони при посольстві США 8\nХук був просто вбивчим: Боксер-важковаговик нокаутував суперника на 15-й секунді (відео)\nНігерійський боксер-важковаговик Адедеджі Адегбола\n3вістка швидко облетіла все село – сватання, яке планувалося на Великдень, не відбудеться. Втiк жених від Оксани, вона сьогодні навіть до церкви не прийшла. А причину всі добре знали\nНовина швидко облетіла все село – сватання, яке планувалося\nЧому гуси летять ключем? Відповідь здuвувала все людство\nЯкщо ви коли-небудь спостерігали за косяком гусей


Оформлення альтанки шторами для захисту від дощу | Ремонт та вироби своїми руками\nОформлення альтанки шторами для захисту від дощу\nПрозорі полімерні штори на вуличну альтанку\nДогляд за поліетиленовими шторами для альтанок\nВуличні штори для альтанки своїми руками\nЯк кріпити захисні штори для альтанки\nЗимові штори для консервації альтанки\nШтори в альтанку від вітру та дощу — фото\nДощова погода не повинна ставати перешкодою для відпочинку, якщо він пов’язаний з відкритим павільйоном на дачі або у дворі власного будинку. Водонепроникні штори для альтанки дозволять перебувати в ній у будь-яку погоду, а в деяких випадках використовувати її за прямим призначенням всесезонно.\nІснує два способи захиститися від дощу — засклити павільйон або застосувати непромокальні штори. Перший спосіб розглядати не варто, оскільки ми будемо мати вже не відкриту альтанку, а закрите приміщення. В цьому випадку можна використовувати будь-які фіранки. Тому зупинимося на різновидах і цікавих ідеях оформлення альтанки шторами, які захистять від дощу та іншої негоди.\nПрозорі штори для захисту відкритих вуличних приміщень від дощу і вітру виробляються з поліетилену, ПВХ та інших нетканих синтетичних матеріалів. Добре пропускають світло (до 90%), захищають від вітру і опадів, легко встановлюються і демонтуються, прості у догляді. При дотриманні нескладних правил експлуатації мають довгий термін служби. В залежності від характеристик, можуть бути розраховані як на літній, так і на цілорічну експлуатацію.\nДеякі пластикові штори для альтанок можуть використовуватися і взимку, але в цьому випадку їх не рекомендується знімати, скручувати або натягувати в морози. На відміну від глухих клейонкових штор, дозволяють використовувати альтанку для відпочинку в зимовий період.\nНа першому фото — дерев’яна альтанка з морозостійкими шторами пвх в комбінованому виконанні. Загратовані частині павільйону закриваються з внутрішньої сторони і нітрохи не псують його зовнішній вигляд. Відкриті отвори захищені знімними полотнами, що дозволяють відкривати їх повністю, тримати закритими або використовувати в якості полога. Теплопровідність їх настільки мала, що в зимовий час можна відпочивати всередині, не відчуваючи дискомфорту.\nШтори пвх для дачних альтанок можуть поєднувати у собі різні матеріали, що імітують двері та стіни з прозорими вставками, як на фото. В теплу суху погоду можуть бути відкриті повністю, а під час дощу створювати ілюзію закритого павільйону з вікнами.\nВаріант гнучкої штори для захисту від дощу і фронтального вітру частини альтанки — зони барбекю. Не позбавляє огляду, не перекриває доступ повітря, не перешкоджає провітрюванню. У гарну погоду легко згортається і фіксується під верхньою балкою павільйону.\nДогляд за такими полотнами дуже простий. Їх можна мити як звичайною чистою водою, так і з використанням миючих засобів. При великій площі штори доцільно використовувати шланг з м’якою розпилюючи насадкою, що регулює натиск. Важливо змивати своєчасно осідає пил і кіптява, якщо поруч розташований мангал. Бруд видалити складніше, через це втрачається прозорість і завіси набувають неохайний, старий вигляд.\nНе протирайте поверхню сухими губками і ганчірками. Також небажано мити плівку під прямими сонячними променями — на ній можуть залишитися непривабливі розлучення. Добре використовувати мікрофіброву тканина — такий матеріал допоможе прозорим шторам залишатися ідеально чистими.\nНе звертайте і не розгортайте полотна при мінусових температурах, особливо, при сильних морозах — вони можуть потріскатися.\nВиготовити захист від дощу вуличного відкритого приміщення можна і самим. Підбирати тканину для штор в альтанку потрібно з урахуванням її стійкості до сонячних променів, температурних коливань і можливим опадів. Добре підходять для цієї мети поліуретан і поліхлорвініл. Прозорі і м’які, вони чудово захистять від дощу і вітру і залишать відкритим огляд.\nДля практичності, краси і зручності кріплення полотна можна обшити широкими смугами по периметру. Це може бути як нетканий матеріал, так і звичайна тканина, не вигорає на сонці. Окантовка зроблених своїми руками прозорих штор для альтанки може виконувати роль декоративної деталі, поєднуючись з кольором альтанки або створюючи вигідний контраст з нею. Чудово виглядає гармонійне поєднання окантовки з драпіруванням внутрішньої меблів, якщо така є.\nЯкщо потрібно закритися не тільки від дощу і вітру, але і від сторонніх очей, можна використовувати для альтанки брезентові штори або інші щільні тканини. Тут є великий простір фантазії для декоративного оформлення — зав’язки, шнури, блискавки, різнокольорові рядки і тканини, створюють єдиний і гармонійний ансамбль з ландшафтним дизайном ділянки.\nКріпильні деталі і способи кріплення залежать від матеріалу альтанки (дерево, метал, пластик, бетон). Слід враховувати функціональність захисту, тобто необхідність відкривати і закривати полотнища. Найпоширеніші способи кріплення готових штор:\nСкоби з ремінцями;\nСаморобні штори можна робити розсувними , використовуючи їх в якості полога. Один з найпростіших способів — за допомогою металевої або дерев’яної штанги і кілець, як показано на фото.\nЯкщо в зимовий час садовий павільйон не використовується, доцільно закрити його наглухо до теплих днів. В цьому разі на перший план виходять надійність кріплень і стійкість полотнищ до коливань температур і вологості. Приклади штор для закритої на зиму альтанки показано на фото.


6 Вересня 2021, 11:33 | Психологія\nЯка жінка потрібна успішному чоловікові.\nБільшість жінок хотіли б бачити поруч з собою успішного чоловіка з бездонним гаманцем, але таких чоловіків на всіх не вистачає. Саме тому необхідно пам'ятати про те, які якості допоможуть вам залучити такого сильного «самця», інформує Ukr.Media.\nЙдеться не тільки про зовнішню красу, хоча і вона теж дуже важлива. Статусні і багаті чоловіки дуже часто полюють за найкрасивішими, найрозумнішими, найбажанішими жінками світу.\nВам потрібно мати щось таке, чого немає у інших жінок. Це і буде вашою привабливістю, показником того, що ви готові стати супутницею такого ж унікального чоловіка.\nРіч у тім, що успішні чоловіки хочуть довести всьому світу, що вони кращі. Саме тому вони намагаються стати номером один і в плані жінки. Чим кращий трофей вони отримають, тим більше їх будуть поважати інші чоловіки.\nУміння підкорятися і приймати чоловіка таким, яким він є\nУспішним чоловікам потрібна та жінка, яка буде приймати їх такими, якими вони є — без критики, без негативу. Вона повинна бути поступливою і без зайвих питань виконувати те, що він скаже.\nНаприклад, в один із днів чоловік може прийти додому і сказати, що потрібно терміново їхати в інше місто. Йому точно не потрібна та, яка почне закочувати істерики або сперечатися. Йому потрібна та, яка без зайвих питань зробить те, що він сказав.\nВи повинні бути готові займатися будинком і дітьми або допомагати чоловікові по роботі. Головне — виконувати те, що він скаже без ниття, скарг і зайвих слів. Така жінка дає чоловікові відчуття того, що тили надійно прикриті.\nБажання вкладатися і допомагати\nЧоловіки-бізнесмени часто одружуються з тими жінками, які допомагають їм розвивати бізнес. Хтось може дати чоловікові зв'язки, а хтось — нові ідеї, мотивацію. Це не буде шлюбом за розрахунком, але чоловіки, яким дуже хочеться стати успішними, часто вибирають таких жінок, які можуть допомогти їм прискорити процес розвитку бізнесу.\nСаме тому багаті чоловіки часто одружуються на багатих жінках, які самі вже домоглися в житті дуже багато чого. У них вони бачать джерело ідей і натхнення. Такі шлюби нерідко розпадаються, якщо жінка дуже владна і любить змагатися з чоловіком.\nЖінки Чоловіки Відносини Успіх\nОзнаки того, що жінка сидить у вас на шиї і користується цим


§1 Електричний струм.\nСила й густина струму.\nЕРС і напруга\nБудь-яке впорядкований (спрямований) рух електричних зарядів називається ЕЛЕКТРИЧНИМ СТРУМОМ. При накладанні зовнішнього електричного поля Е в провіднику починається рух зарядів, тобто виникає електричний струм. При цьому позитивні заряди рухаються по полю, а негативні - проти поля. За напрямок струму приймають напрямок руху позитивних зарядів. Для виникнення й існування електричного струму необхідне виконання двох умов:\nнаявність вільних носіїв зарядів ( тобто речовина повинна бути провідником або напівпровідником при високих температурах),\nНаявність зовнішнього електричного поля.\nДля кількісного опису електричного струму вводиться - СИЛА СТРУМУ – скалярна фізична велична, рівна кількості електричного заряду, переносимому за одиницю часу через поперечний переріз провідника S.\n- для постійного струму, і\n- для змінного струму.\nСтрум, сила й напрямок якого не змінюються з часом, називається постійним.\nГУСТИНА СТРУМУ - векторна фізична величина, чисельно рівна силі струму, що проходить через одиницю площі, перпендикулярної до струму.\nДля того щоб через розглянуту ділянку провідника проходив струм I, необхідно підтримувати постійну різницю потенціалів між розглянутими точками провідника.\nДля того щоб підтримувати постійну різницю потенціалів на кінцях провідника його необхідно підключити до джерела струму. Джерело струму робить роботу з переміщення електричних зарядів уздовж усього кола. Ця робота виконується за рахунок СТОРОННІХ СИЛ – сил не електростатичного походження, що діють на заряди з сторони джерела струму. Природа сторонніх сил може бути різної ( крім нерухомих зарядів) :\n1) хімічні реакції – у гальванічних елементах (батарейках), акумуляторах,\n2) електромагнітної – у генераторах. При цьому генератори можуть використовувати а) механічну енергію – ГЕС, б) ядерну – АЕС, в) теплову – ТЕС, г) припливів і відливів – ПЕС, д) вітрову – ВЕС і т.д.\n3) використання фотоефекта – фотоерс у калькуляторах і сонячних батареях,\n4) п'єзоефект – п’єзоерс, наприклад, у п’єзозажигалках,\n5) контактна різниця потенціалів – термоерс у термопарах і т.д.\nПід дією поля сторонніх сил електричні заряди рухаються усередині джерела струму проти сил електростатичного поля, за рахунок чого на клемах джерела струму підтримується різниця потенціалів і в ланцюзі тече струм.\nДжерело струму характеризується електрорушійною силою – ЕРС.\nЕРС визначається роботою виконуваною сторонніми силами по переміщенню одиничного позитивного заряду уздовж замкненого кола.\nСтороння сила рівна:\nде - напруженість поля сторонніх сил. Робота сторонніх сил по переміщенню заряду q на замкненій ділянці кола рівна:\nтобто ЕРС дорівнює циркуляції вектора напруженості сторонніх сил. На ділянці 1 – 2 (див. рисунок) крім сторонніх сил діє сила електростатичного поля\nтак як результуюча сила на ділянці 1 - 2 дорівнює\nДля замкненого кола\nНАПРУГОЮ U на ділянці 1 -2 називається фізична величина, обумовлена роботою, чиненої сумарним полем електростатичних (кулонівських) і сторонніх сил при переміщенні одиничного позитивного заряду на даній ділянці кола\n§2 Закони Ома\nОднорідною називається ділянка не утримуюча ЕРС.\nСила струму на однорідній ділянці кола прямо пропорційна напрузі й обернено\nпропорційна опору кола\n1 Ом – опір такого провідника, у якому при напрузі 1 В тече струм 1 А.\nG - електрична провідність. (Сименс).\nОпір R провідника залежить від його розмірів і форми, а також від матеріалу провідника.\nде ρ - питомий опір провідника - опір одиниці довжини провідника.\nl - довжина провідника; S - площа поперечного перерізу провідника.\n2.Закон Ома для неоднорідної ділянки кола\nНЕОДНОРІДНОЮ називається ділянка кола, що містить ЕРС\n- Закон Ома для неоднорідної ділянки кола в інтегральній формі.\n3. Закон Ома для замкненого кола ( для повного кола).\nде где R - опір зовнішнього кола,\nг -опір джерела ЕРС, тоді\n- Закон Ома для повного кола\n4. Закон Ома в диференціальній формі.\nσ - - питома електропровідність;\n- Закон Ома в диференціальній формі.\nГустина струму прямо пропорційна напруженості електричного поля Е. Коефіцієнт пропорційності σ - питома електропровідність.


Головна Реферати українською Економічні теми Активізація створювальної діяльності\nЕкономіка і політика органічно пов'язані між собою, перебувають у постійній взаємодії. Політична нестабільність, безумовно, негативно впливає на економічну ситуацію, загострюючи кризу. Теорія циклічного розвитку дає відповідь на процеси її зародження і подолання. Економічні кризи в історії людства були, є і будуть у майбутньому, оскільки існують внутрішні і зовнішні суперечності соціально-економічного життя, протидії між прогресом і регресом. Економіка розвивається за своїми законами, здебільшого не по висхідній прямій, а звивисто: фази піднесення і розквіту змінюються кризовими явищами, за якими йдуть фази пожвавлення, переходу до якісно нового витка чергового економічного циклу.\nЩоб не допускати господарського і ринкового хаосу, потрібні не безплідні дискусії та пусті балачки про реформи, а активні дії на всіх рівнях влади і господарських систем по розбудові економіки на якісно нових засадах. Йдеться, насамперед, про ефективну структурну, технологічну, економічну і організаційну трансформацію національного товаровиробництва, його радикального оновлення, формування і розвиток різних форм власності і господарювання, активного підприємництва і ринкової інфраструктури. Повинна бути значно активізована державна політика зміцнення валютно-фінансової і кредитної системи, цінового і податкового регулювання, боротьби з інфляцією і бюджетним дефіцитом з метою досягнення збалансованості попиту і пропозиції на споживчому ринку, розширення зовнішньоекономічних зв'язків. Без цього ніякі проекти, ніякі навіть відмінні законодавчі акти нічого не варті.\nРинок - могутній каталізатор ділової активності та ініціативи людей. Але багато говорячи про нього, про ринкові відносини, як свідчить аналіз, ми поки що, на жаль, рухаємось у прямо протилежному напрямку, повертаючись до первісних джерел безкоштовного обміну "річ на річ", що є зворотним від прогресу рухом. В умовах сьогоднішнього гостродефіцитного (або товарів, або грошей) ринку, такий продуктообмін практикується все ширше, загострюючи й без того складну економічну ситуацію.\nНе знайшовши ефективних засобів її подолання, колишній союзний уряд став на досить легкий, але настільки ж помилковий, шлях безконтрольної емісії грошових знаків, активізації інфляційних процесів, різкого зростання бюджетного дефіциту. ПІД виглядом вільного підприємництва були відкриті шлюзи для грабіжницького спекулятивного буму. Майже всі дефіцитні товарні ресурси держави, включаючи продовольчі, перекочували в так звані "тіньові" ринки.\nЯк це не парадоксально, але сама держава виявилася паралізованою на порозі входження в ринкову економіку. Вона не змогла діловим, "купецьким" засобом захистити інтереси народу і навіть власні економічні інтереси. У результаті мільйони рядових споживачів, інтереси яких нібито старанно захищали уряд і держава, виявилися просто обдуреними і пограбованими. Бо мафіозі і спекулянтам завжди вигідно тримати ринок у дефіциті. І чим дефіцит більший, тим більша їх нажива, і, значить, тим гірше становище рядових споживачів.\nІ коли зараз перехід, а точніше повернення нашої економіки від адміністративно-бюрократичної системи розподілу й обміну до системи звичайних ринкових відносин, видається за нібито принципову новину, то в мене особисто це викликає лише подив і нерозуміння.\nРеферат на тему: Активізація створювальної діяльності


Пацієнти недооцінюють небезпеку алергії: більше здоров’ям нехтують чоловіки\nВід Вікторія Родінкова\t Оновлено Кві 20, 2020\nОльга Колеснікова - лікар-алерголог (29.01.2019)\nПоліноз — алергія до пилку рослин — негативно впливає не тільки на загальний стан здоров`я, а й на суспільне життя пацієнтів. Такі результати нещодавно отримали німецькі вчені. У дослідженні брали участь 679 осіб, які страждають на поліноз, віком від 18 до 35 років.\nЗгідно отриманих даних, по медичну допомогу звертається лише третина людей з алергією до пилку рослин. Три чверті опитаних повідомили про самостійне лікування антигістамінними препаратами. При цьому чоловіки схильні нехтувати здоров’ям, а жінки частіше звертаються по допомогу до медиків та шукають інформацію про захворювання.\nВстановлено: під час загострення, коли хворі відчувають симптоми полінозу, продуктивність праці зменшується на чверть.\nТобто у період пилкування рослин хвора людина щодня втрачає близько двох робочих годин.\nКрім негативного впливу на працездатність, симптоми алергії погіршують якість соціального життя:\nтретина чоловіків та 40 відсотків жінок, які страждають на поліноз, змушені час від часу відмовлятися від зустрічей із друзями;\nмайже всі чоловіки та жінки – 90 та 80 відсотків відповідно – обмежують щоденні справи;\nтри чверті чоловіків та дві третини жінок мають проблеми зі сном.\nДослідники також з’ясували, що алергічна симптоматика може посилюватися не тільки з об’єктивних причин як наслідок реакції організму на алерген. Симптоми загострюються також через те, що хвороба не сприймається людиною серйозно.\nТому, на думку вчених, хворі повинні дотримуватись під контролем лікаря особистої стратегії лікування. Важливо правильно обрати лікаря-алерголога та мати з ним постійний контакт.\nВідповіді на найактуальніші питання щодо діагностики та лікування алергії ви завжди знайдете на нашому сайті. А встановити індивідуальну картину чутливості до майже 300 алергенів й розпочати лікування вам допоможе персоналізований молекулярний тест Alex, відтепер доступний і в Україні.\nПро причини та механізми виникнення полінозу ви можете прочитати тут.\nALEXалергениалергіялікування алергіїПолінозсимптоми алергіїТест на алергію\nБирючина: загрожує алергією жителям міст у квітні — червні


Подушка рекламна підканатна / Бойко-Спорт\nПодушка рекламна підканатна\nЦіна: 1 312 грн. (без ПДВ)\nДізнатись вартість - Подушка рекламна підканатна\nЯвляє собою трикутну подушку з поролону в чохлі з тканини ПВХ. Є носієм рекламного зображення, встановлюється під канатами рингу. Дуже ефективний рекламний носій, який добре проглядається під час поєдинку.\nРозтяжки к полу для напольних рінгов в чохлі 1мп\nУкраїна. Арт.: bs0220000011\ntotal time: 0,8391 s query time: 0,0109 s queries: 227


Сьогодні відомі львівські артисти переводили школярів через дорогу » Львівські новини від "МБ"\n09 лют 13:17Новини Львів / Фото / Ситуації\nСьогодні відомі львівські артисти переводили школярів через дорогу\nОксана Муха і піккардійці сьогодні долучилися до проекту «Жовті добродії» у Львові. Артисти допомагали школярам переходити дорогу.\nПро це на своїй сторінці у Фейсбук написала Оксана Муха.\n«Сьогоднішній ранок був особливий!!! Дві години працювали з хлопцями жовтими добродіями на переході! І знаєте що? Це класно!\nБуло б чудово, щоб на кожному пішохідному, близько шкіл, зголосились такі добродії.\nКажуть, що є оплата! Так що, поширюйте», – написала Оксана Муха.\nНагадаємо, акція «Жовтий добродій» стартувала у Львові у 2015 році з ініціативи кампанії «Безпечне місто». Вже три роки кампанія «Безпечне місто» спільно з ЛКП «Львівавтодор» організовують роботу небайдужих мешканців, які переводять діток через дорогу. Адже три десятки шкіл у Львові розташовані поблизу шляхів із високим трафіком руху. За словами ініціаторів, це є звичною практикою в країнах Європи. У США проект провадять з 50-х років: дорослі в яскраво-жовтому одязі та зі спеціальним сигналом у руках упродовж години до початку уроків зупиняють потік автомобілів і переводять школярів через дорогу.\nВідомі львівські артисти Оксана Муха та «Піккардійська Терція» стануть Жовтими добродіямиЗбитий трамваєм львів'янин відсудив 100 тисяч грн моральної компенсаціїТаксі наїхало на візок із 2-річною дитиною у ЛьвовіУ Львові шукають «жовтих добродіїв»У центрі Львова патрульні на службовому авто збили молоду жінку


Про що писали станиславівські газети у жовтні сто років тому - 2 Листопада 2014 - НСКУ: Івано-Франківська обласна організація\nГоловна » 2014 » Листопад » 2 » Про що писали станиславівські газети у жовтні сто років тому\nНайважливішою подією, про яку сповіщали городян на 1 стр. часопису, було відкриття 1 листопада музичної школи при українському співочому товаристві «Станиславівський Боян». У школі навчали грі на музичних інструментах, співу та теорії музики. До навчання запрошувалися не тільки учні, але й дорослі. Це була важлива культурна подія не лише в місті, але й у всій Галичині, адже йшлося про першу галицьку українську музичну школу. У 1921 році на її базі відкрили філію львівського Вищого музичного інституту ім. М. Лисенка, яку також називають українською консерваторією, щоб не сплутати з польською консерваторією ім. Монюшка, яка також діяла у Станиславові. Не стомлюся повторювати, що Станиславів був таки містом культурним, подумати тільки: на 34 тис. мешканців -2 консерваторії і 4 театри!\nНаступна стаття «До наших високоповажних пань слів кілька» закликала мешканок Станиславова до більш активної громадської роботи. «Із 43 українських товариств у місті єдиною жіночою організацією є «Товариство руських жінок», яке в основному опікується справами дівочої бурси». Автор, який скромно підписався «К», вказує, що жінок більше цікавить «де що варять, кілько котрої пані капелюх коштує, котра пані не добре з своїм чоловіком живе…» Пан «К» пропонує паньом організувати товариство, котре би збирало добрі речі, одяг і роздавало біднішим. Або організувати хоч дешевеньку кухню для бідних дітей, які недоїдають. Або ініціювати у магістраті купівлю гарних подарунків на Миколая для бідних дітей. Могли би жінки організувати майстерню з пошиття одягу і таким чином дати роботу дівчатам. Але пан не був би паном, якби на завершення не попросив вибачення у читачок, якщо чимось їх образив.\nНа 2 стр. газети – важлива стаття «Осторога перед еміграцією», у якій надана інформація Товариства опіки над руськими емігрантами «Провидінє». Товариство призиває не вірити вербувальникам про «аргентинський рай» і приводить приклади тих родин, які, поїхавши до Аргентини, ніяк не можуть зібрати гроші на зворотну дорогу, а не те, щоб допомогти своїй родині удома.


Прямий ефір: Верховна Рада України дала згоду на призначення Святослава Піскуна генеральним прокурором України – що дасть українській державі таке призначення? Реалізація судової реформи в Україні\n05 липня 2002, 22:27\nКиїв, 4 липня 2002 – Передачу з Києва веде Майя Нагорняк. Гості київської студії: народний депутат України від фракції НДП Олександр Бандурка та народний депутат від фракції «Наша Україна» Борис Безпалий.\nСьогодні Верховна Рада України дала згоду на призначення заступника голови Державної податкової адміністрації України Святослава Піскуна генеральним прокурором України. За цю кандидатуру проголосувала рекордна кількість парламентаріїв – 347 із 422 присутніх. Що ж стоїть за цим призначенням? Пропоную вам матеріал мого колеги Віктора Міняйла, який спостерігав за перебігом подій на сесії у зв’язку з призначенням генпрокурора.\nПід час обговорення тоді ще кандидат на посаду генерального прокурора України Святослав Піскун на більшість запитань відповідав, що готовий служити народові й законові, та запевняв, що не перейматиметься політичними переслідуваннями. Як виявило голосування, йому повірила навіть не проста, а конституційна більшість парламентаріїв.\nОдним із перших із сесійної зали вийшов попередник Святослава Піскуна на посаді генерального прокурора держави Михайло Потебенько. На питання, як він прокоментує це рішення, Михайло Потебенько відповів: «Позитивно. Професіонал, знає роботу, бажання є. Усе буде нормально».\nА от народний депутат із блоку Юлії Тимошенко Степан Хмара не вважає, що все буде нормально: «Я скептично дивлюся на це. Не очікую якихось серйозних змін. Хоча, мені здається, це не можна порівнювати з Потебеньком. Піскун, мені здається, не належить до таких, але в цій ситуації щось суттєво змінити в прокуратурі він не зможе».\nВласне, золотою акцією під час призначення Святослава Піскуна генеральним прокурором володіли «Наша Україна» і комуністи. Віктор Ющенко під час виступу з трибуни зазначив, що без змін до Конституції прокуратура ефективно не працюватиме, й повідомив, що його фракція голосуватиме у вільному режимі. А перший секретар КПУ Петро Симоненко 60 голосів комуністів «за» пояснив так: «Сьогодні Верховна Рада, якщо б не проголосувала, позбавила б можливості Генеральну прокуратуру притягати до відповідальності народних депутатів. За Конституцією тільки генеральний прокурор може надіслати подання щодо відповідальності народного депутата за скоєний злочин. Ми прийняли рішення підтримати, щоб у Верховної Ради були можливості, аргументи контролювати діяльність Генеральної прокуратури».\nА незалежні політологи прогнозують великі кадрові перестановки після приходу Святослава Піскуна до керівництва Генеральною прокуратурою України.\nОлександр Бандурка рішуче голосував за Святослава Піскуна, а Борис Безпалий утримався від голосування. Я би хотіла, щоб Ви лаконічно аргументували свої позиції.\nЯ представляю Комітет із питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, і ми вчора досить детально слухали претендента, його програму як генерального прокурора, якщо Верховна Рада йому висловить довіру. Я підтримав цю кандидатуру, знаючи Піскуна багато років по спільній праці і як керівника слідчого підрозділу податкової адміністрації. Я бачу в ньому ту свіжу силу, яка необхідна прокуратурі для оновлення й активізації роботи.\nКоли людину знімають із посади, то треба знаходити аргументи проти неї. Коли йдеться про призначення людини на посаду, яку вона не обіймала, то потрібні вагомі аргументи за. Як і Віктор Ющенко, я належу до депутатів, для яких таких аргументів немає. В тому ж виступі Віктор Андрійович, лідер «Нашої України», констатував, що Генеральна прокуратура збанкрутувала. Це було видно по ряду резонансних справ.\nТому те, що запропонована кандидатура не з середовища Генеральної прокуратури, а з іншого відомства, є позитивним, це новий струмінь. Але податкова адміністрація також не заявила себе тільки виключно професійним органом.\nЩодо кваліфікації, то тут питань немає. Святослав Піскун є професіоналом. Але потрібна й політична нейтральність, це не має були політичний орган. А такий приклад, як останні вибори, показує, що, на превеликий жаль, податкова адміністрація проявила себе як одна зі сторін виборчого процесу. Може, хто і заперечує, що було рівне ставлення податкової адміністрації до того бізнесу, який намагався фінансувати опозицію незалежних кандидатів. Я це відчував на собі. Я з Ірпеня, там багато працював пан Піскун, і там я також не знайшов аргументів за цю кандидатуру.\nТільки одна репліка. Якщо фінансують крадькома, то це вже є незаконно. Треба, щоб фінансували у відповідності до Закону про вибори народних депутатів.\nРепліка на репліку. Крадькома людина ще не фінансувала, десь висловила намір дати гроші, наприклад, такому-то. А йому кажуть :«Ми тобі дамо!» Не гроші, звичайно…\nМені б хотілося акцентувати увагу на тому, чому генпрокурором став колишній податківець, а не людина з Генпрокуратури.\nПрокуратура є замкнутою, корпоративною системою, яка, незважаючи на прийняття нового Закону про прокуратуру, працює по-старому. Тоді потрібна людина, яка б дала свіжі імпульси – і в розслідуванні цих резонансних справ, і в перепідготовці і підвищенні кваліфікації працівників, і в нейтралізації прокуратури від політики, тобто служінню тільки законові й виконанню конституційних обов’язків, передбачених для прокуратури.\nПане Безпалий, Ви погоджуєтесь із такою думкою?\nДуже точно сформульоване запитання. Мені приємно погодитись із першою частиною відповіді Олександра Марковича – дійсно, потрібен свіжий імпульс. Але я дуже сумніваюся, що цей імпульс свіжий. Я дозволю собі ще раз процитувати Віктора Ющенка, який сказав, що на сьогодні і Конституція і практика такі, що в Україні є один суддя й один прокурор. В даному випадку у нас Генеральна прокуратура служить не законові, не громадянам, а одній особі – найвищій посадовій особі в Україні. Це, на жаль, так випливає з Конституції. Тому зміни до Конституції вкрай необхідні.\nСергій Головатий сьогодні на сесії з приводу Піскуна виголосив доволі жорстоку промову, цитую: «Призначення Піскуна – це рішення про політичне життя Леоніда Кучми на 3-й термін. Усі, хто голосував сьогодні за Піскуна, голосували за 3-й термін нинішнього президента». Чи мають такі заяви під собою вагомі підстави, чи це можна розглядати як декларацію опозиції, зокрема, блоку Юлії Тимошенко?\nЦе перш за все політична декларація. Сергій Головатий виголосив позицію своєї фракції, яка жорстко не сприймає пропозицій від президента. Парламент діяв відповідно до Конституції – президент подає кандидатуру, парламент дає згоду. Не дали б згоду, президент би не призначив. Є закон – Конституція, і ми маємо його виконувати. Давайте внесемо зміни до Конституції, щоб парламент сам висував кандидатуру, висловлював недовіру. Я не погоджуюся з термінологією й виступом пана Головатого, це було одіозне і не справило враження.\nТакий приємний вечір, що мені подобається погодитись і з Вашим запитанням, і зі словами Олександра Марковича. Питання 3-го президентського терміну жодним чином не пов’язане з призначенням Піскуна. Якщо не буде чіткого законодавчого запобіжника, будь-який генеральний прокурор на перешкоду президентові йти на 3-й термін не стане. Тому що, як сьогодні говорили і в кулуарах Верховної Ради, і з трибуни, не зрозуміло, де межа між генеральним прокурором України й адвокатом президента України.\nА те, що не дозволяє президентові балотуватись на 3-й термін, то більш чіткий запобіжник – Закон про президента, який діє з липня 1991 року, тобто діяв на момент обрання Леоніда Даниловича на 1-й термін. Там чітко написано – 2 терміни підряд. Цей Закон якраз у віданні комітету, де працює пан Головатий, і хай він там вирішує ці проблеми. В даному випадку, вибачте, це «на городі бузина, а в Києві парламент».\nСьогодні мова йшла про генерального прокурора, а не про президента.\nНі, вноситься кандидатура президентом. Я думаю, президент би засмутився, коли б хтось на вищому рівні сказав, що є питання вищої державної політики України, які його не стосуються.\nОбговорювалася кандидатура Піскуна.\nАле внесена президентом.\nНавколо обговорення й ухвалення кандидатури Святослава Піскуна на посаду генпрокурора України точилося чимало розмов і висловлювалося чимало припущень. Тим часом процедура ухвалення відповідала нормам Конституції України, хоча не обійшлося і без політичного забарвлення, зважаючи на інтереси парламентських фракцій і груп. Так стверджує юрист, фахівець із питань конституційного права Петро Бурківський. Він дав інтерв’ю нашій київській кореспондентці Богдані Костюк.\nГенеральний прокурор України, згідно з конституційною процедурою, призначається і звільняється президентом. Однак про призначення президент вносить його кандидатуру на розгляд Верховної Ради, і власне за згодою Верховної Ради призначається генеральний прокурор України. Тобто народні депутати, як представники своїх виборців і як фахівці-юристи у профільних комітетах розглядали кандидатуру і вносили свої пропозиції щодо цієї кандидатури. Також депутати можуть висловлювати свою особисту позицію і теж вносити певні пропозиції.\nЗрозуміло, що зараз надзвичайно велику вагу мають у Верховній Раді фракції, сформовані після розпаду фракції «Єдиної України», і фракції, і політичні партії. Генпрокурор не мусив іти на консультації і домовлятися власне не з профільними комітетами, не з народними депутатами, а з такими утвореннями, які формально не згадуються в Конституції і в нормативно-правових актах, це політичні фракції у парламенті.\nНаскільки цей механізм відповідає демократії? Я думаю, якраз те, що консультації йдуть із політичними фракціями, це загалом демократична норма. Головне, що під час цих консультацій ми дотримувалися і власне конституційних норм.\nЯк показало голосування, ми знаємо результати, 347 депутатів підтримали кандидатуру Святослава Піскуна. Після цієї згоди Верховної Ради президент має повне право затвердити його генеральним прокурором.\nПане Безпалий, я бачу, що Ви хочете прокоментувати слова Петра Бурківського?\nСама думка заперечень не викликає, але я хотів би звернути увагу ось на який аспект. Я належу до тих, це переважна більшість громадян України, хто виступає за політичне порозуміння всіх політичних сил в Україні. Мені здається, що на цьому шляху(і президент у своєму Посланні до Верховної Ради говорив, що він за співпрацю), було б краще і логічніше, і це ніким не заборонено, аби перш ніж вносити кандидатуру до Верховної Ради, все ж таки президент проконсультувався з політичними лідерами парламенту стосовно цієї кандидатури. Це був би і вияв поваги, це і певний зондаж, це і порозуміння. Я думаю, це був би крок зовсім не зайвий.\nЯ думаю, що стосовно інших кандидатур, перед тим, якщо вони вносяться до парламенту президентом, чи кабінетом міністрів, було б доцільно не ставити парламент перед фактом, а заздалегідь цю кандидатуру представити парламентським фракціям і лідерам.\nАле президент не так часто ходить до Верховної Ради.\nНу, він ходить, коли потрібно. Останній раз він був, коли виголошував Послання президента до Верховної Ради та українського народу, і Верховна Рада прийняла досить толерантно президента.\nЧастіше депутати до нього ходять.\nХодять, і це теж цілком нормально. І я хотів би сказати, що президент якраз консультувався з цілою низкою і політичних діячів, і державних, і народних депутатів у тому числі, оскільки розглядалося кілька кандидатур. Зупинилися на кандидатурі Піскуна. То є цілком логічно, що президент вивчає питання з усіх сторін, отримує різну інформацію, а рішення ухвалює самостійно.\nЯ б хотіла перевести нашу розмову у практичну, прагматичну площину. Напередодні призначення Святослав Піскун заявив, що за півроку від дня свого призначення він передасть справу Георгія Гонгадзе до суду. Скажіть, будь ласка, ви як юристи, фахові правники маєте особисту певність, що так воно і буде? Чи все таки це була гра на публіку напередодні призначення з боку пана Піскуна?\nЯ не чув такої заяви пана Піскуна. Де це було сказано, я не знаю. Я почув це тут у радіостудії і не буду коментувати.\nЯ додав би, що терміни розслідування всіх порушених кримінальних справ і інших справ визначаються процесуальним законодавством. І я думаю, що від генерального прокурора ми вправі очікувати не те, що він там сам буде встановлювати терміни якісь, а те, що він просто буде діяти чітко, ясно, точно у відповідності до законодавства. На це ми сподіваємося.\nЦе цілком слушно пан Борис говорить. Треба взагалі поміняти стиль роботи прокуратури. Вона сьогодні розслідує, будемо говорити, «навозні» справи, мілкі, дрібні, які могли б розслідувати інші правоохоронні органи.\nТреба зосередити свою увагу і силу свого впливу на справах резонансних, наприклад, державних діячів, першого, другого рангу державних службовців, працівників правоохоронної системи, які скоїли злочини. А решту справ – перерозподілити. Сьогодні прокуратура перевантажена справами, які не є значимими для її діяльності.\nДо речі, у Верховній Раді, знаєте, є багато лобі. Є аграрне лобі і є таке прокурорське лобі. От Конституція України ясно, чітко і недвозначно позбавляє прокуратури функції слідчих. Там не повинно бути слідства. Але це має бути вирішено законом. І от якраз Генеральна прокуратура була серед тих структур, які дуже заважали ухваленню такого закону.\nЯкщо Святослав Піскун доб’ється того, щоб Генеральна прокуратура зосередилася на властивих їй функціях – підтримання звинувачення судді і захист інтересів держави, і віддала взагалі слідство і нагляд за дотриманням законності… Щоб слідство було можливо, треба спеціальне бюро розслідувань створити, але прокуратура повинна віддати слідство і зосередитися на своїх справах.\nЦе теж одна з причин, чому я не міг підтримувати кандидатуру на генерального прокурора, тому що прокурорським лобі блокується те, що вимагає Конституція.\nХоча «Наша Україна» в цілому підтримала – 75 депутатів із фракції, а лише 17 не голосували.\nЩодо справи Гонгадзе, Ігоря Олександрова ви маєте впевненість, що Святослав Піскун – це саме та фігура, яка пришвидшить розслідування цих справ?\nДопитуючи, я таке слово вживаю, вчора кандидата на посаду генерального прокурора у нас у комітеті, бо ми його таки детально розпитували, яке його бачення підходів до роботи, ми переконалися в тому, що активізація діяльності прокуратури буде саме по таких кримінальних справах.\nЯкби я на те сподівався, я б, мабуть, голосував за пана Піскуна. Я все ж таки думаю, що він, я б дуже хотів помилитися, буде працювати за вказівкою Банкової.\nДехто вважає, що Піскунові замовили знищення банку «Слов’янський». Якої Ви думки з цього приводу?\nЯ не маю для цього підстав так говорити. Я знаю категорично, що в цьому банку були порушення закону, були скоєні злочини, і розслідування там велося у відповідності до тих умов і ознак, які виникли в діяльності цього банку.\nОб’єктивність цього розслідування і цього слідства викликає певні сумніви, але я не став би шукати винуватця в одній якійсь особі. Розслідування цієї справи велося не однією людиною.\nХоча я повинен сказати, щоб не бути таким дуже медом намазаним, що пан Піскун очолював слідчий апарат Податкової адміністрації. І те, що цей апарат політично заангажований на підтримку діючої влади, як на мене, то це є фактом. Це є фактом, який тяжко спростувати. Тут його певна відповідальність є. Він все ж таки керівник цієї структури.\nНе можна обіймати такі чільні посади у державі і говорити, що вони не є політикою. Слідча діяльність на такому високому рівні, це є, безумовно, також політична діяльність і заангажованість. Це нікуди не годиться.\nЯ хотів би дати одне пояснення. Ми, працівники правоохоронних органів, маємо бути поза партіями. Це категорично в законі записано. Але ми не поза політикою, бо наша діяльність має політичний характер. Ми реалізуємо державну правоохоронну політику і конституційні положення у сфері захисту прав і свобод людини. Це є державна політика, правоохоронна. У тому відношенні діяльність правоохоронних органів є політичною, що вони виконують, реалізують державну політику.\nМожна запитання до пана Бандурки? От Ви говорите про правоохоронні органи, вживаєте слово «ми». Це що означає, що колишніх правоохоронців немає? Ви ж народний депутат і інших посад немає?\nЦе так, але є. Ми з вами правники, юристи. Коли говоримо про банк, ви даєте коментарі. Я не можу їх давати. Є вирок суду, який набрав чинності іменем закону, іменем України, він не спростований. Як я можу зараз говорити, що це не правильно, коли є вирок суду, який ніким не спростований? Значить, ми його сприймаємо як факт: що були порушення, встановлені слідством і визнані судом.\nЯ ж не коментував по суті справи. Коли я сказав, що є сумніви, то це є щось рівнозначне тому, що ці сумніви висловлюються в апеляційних поданнях, касаційних поданнях. Тобто сумніви цілком правомірні, а суті справи я ж не коментував.\nПризначення Святослава Піскуна генеральним прокурором – це для України що означає?\nЦе позитивно. Три місяці прокуратура без пастиря, без генерального прокурора Україна. Це вже позначається на рівні боротьби зі злочинністю, на виконанні цілої низки нормативних положень, які може виконати лише генеральний прокурор. Це б ми пішли на канікули на півтора місяці, а Україна залишилася б без генерального прокурора.\nЦе така практична сфера, що недалеке майбутнє точно покаже, визначить, хто тут мав рацію. Я, наприклад, агітував і голосував проти Михайла Потебенька, потім був першим серед тих, хто разом із Філенком і Тарасом Стецьківим вносив подання про те, щоб його усунули з цієї посади. І я думаю, що тут я цілком мав рацію.\nЦього разу я хотів би помилитися, але поки що мій оптимізм дуже стриманий, майже відсутній.\nПереходимо до другої теми – “Реформа судової влади в Україні”. Нагадаю, нашими гостями сьогодні є народний депутат України від фракції НДП Олександр Бандурка та народний депутат від фракції «Наша Україна» Борис Безпалий.\n7 лютого цього року Верховна Рада ухвалила закон про судоустрій України. З першого червня закон уже набув чинності, що обумовлює необхідність невідкладних заходів організаційного і практичного характеру щодо реалізації положень документа.\nЗакон передбачає створення в Україні нових судів, зокрема, апеляційного, створення державної судової адміністрації, запровадження інституту судових розпорядників, помічників, консультантів. Також передбачається реформування чинної системи кваліфікаційних комісій суддів України. Про це йшлося на брифінгу сьогодні у Міністерстві юстиції України. З подробицями Віктор Березанець.\nСудова реформа охоплює багато напрямків життя і має на меті забезпечення належних гарантій захисту прав і законних інтересів громадянина. Найперше хотілося б знати: чи захищені в Україні самі судді та суди як інституції, що здійснюють той захист? Недругорядним питанням є і питання якості судових рішень, їхня об’єктивність. Коментує директор департаменту адміністрування судів Мінюсту Василь Юрченко.\nСуддя законодавчо у нас є захищеним, інша справа, що на практиці це важко реалізувати, знову ж таки за відсутністю тих же фінансових можливостей.\nЩо стосується якості судових рішень – приходять нові люди, які до цієї роботи ще не зовсім готові. Думаю, що на перших порах складнощі не будуть вирішені відносно якості судочинства, але найближчим часом ця проблема буде вирішена. Без помилок зовсім – так не буває.\nПровідною думкою у виступі високих посадовців Мінюсту було нарікання на відсутність належного фінансування судової гілки влади взагалі і судової реформи зокрема.\nГоворить директор департаменту планово-фінансової діяльності Станіслав Которобай.\nНа жаль, що стосується фінансової сторони справи, питання стоїть набагато гірше. Для того, щоб реалізувати все, що на даний час уже ухвалено, необхідно передбачити в державному бюджеті понад мільярд гривень. Із цієї цифри маємо 97 мільйонів. Тому говорити, що ми зможемо створити до кінця року за рахунок цих коштів адміністративний суд, судову адміністрацію, поки що дуже важко.\nІз усього сказаного посадовцями Мінюсту випливає, що Україна практично не готова до реформи системи судоустрою. Принаймні, фінансово. Ось як коментує цю обставину директор департаменту законодавства про правосуддя кримінального і процесуального права та про адміністративну відповідальність Інна Ємельянова.\nЗакон ухвалили в березні місяці, бюджет – у минулому році. Коли приймали бюджет, Верховна Рада не прогнозувала, що вона ухвалить закон про судоустрій.\nПочнемо з того, що це не редакція того проекту закону, який подавав Кабмін і який розробляло Міністерство юстиції. І представники Мінюсту неодноразово це питання порушували, але ви розумієте, що рішення приймають народні депутати…\nНу, а так – усе гаразд. За офіційними даними, за останні п’ять років фінансове забезпечення судової системи збільшилося в сім разів. “На папері”, – сумно посміхаються високі посадовці Міністерства юстиції.\nЧи фінансова причина є головною, що гальмується судова реформа в Україні?\nВона важлива, але не вона є головною. Коли ми говоримо про реформу взагалі – в правоохоронній системі, в органах внутрішніх справ, у судовій – справа не в тому, щоби змінити назву судів обласних на апеляційні. Справа перш за все у зміні мислення судді, працівника міліції, прокурора – для того, щоб наша система, в тому числі і судова, з карально-репресивної перетворювалася на службу, відомство правового захисту населення, правової допомоги, на службу захисту прав і свобод людини. У цьому тоді буде глибинне коріння судової реформи – коли буде мінятися мислення.\nМи можемо кожного суддю зробити мільйонером, а в нього залишиться старе мислення – репресивно-поліцейське, на жаль, таким воно є. Тоді реформа не досягне цілі.\nФінансове забезпечення, безумовно, важливе. І є цілий ряд інших проблем, які в тому коментарі не називалися, я б іще десяток назвав, бо маю справу з судами кожного дня. Але на першому місці я б назвав це – менталітет, готовність служити професійно справі, яку обрав.\nСудочинство – це технологія, а ціль – правосуддя. Усі говорять про судочинство, а чомусь не говорять про правосуддя, що в результаті судочинства має реалізуватися право людини на захист своїх прав…\nГоворять про все, але про все одразу не скажеш, тому відповім точно на поставлене запитання. Я погоджуюсь із Олександром Марковичем у головній ідеї.\nЩе не так давно суд здавався для більшості наших співвітчизників мало не синонімом тюрми. І наше завдання – перетворити його на дім, який захищає. І мене дуже радує, що все більше людей звертаються до суду з цивільними позовами. Не те радує, що більше конфліктних ситуацій, а те, що конфлікти вирішують у судовому порядку. Звертаються – зростає довіра.\nТут зростає питання нормальних умов роботи суддів. Я в минулому скликанні був членом комітету з питань правової політики, і битва за бюджет у нас проходила кожний рік. Цього року я не буду голосувати за бюджет, якщо там не буде належним чином ураховано фінансування судової гілки влади.\nДо нас навіть інвестори ідуть – і перша претензія до України не в тому, що в нас погані економічні закони, а що немає правосуддя.\nЧи можна за нинішніх політичних розкладів досягти незалежності судової гілки влади, чи поки що це нездійсненне завдання для України?\nЦе завдання реальне. І закон прийняли запізніло, треба було робити той перший крок, а тим першим кроком є ухвалення закону – встановлення відповідних норм діяльності суду. І сьогодні треба не стенати і посипати голову попелом – не те прийняли… А треба умови підводити під рамки закону. Щоб закон виконувався. І добиватися в тому числі незалежності суддів і їхнього професіоналізму і тієї свідомості, нереволюційної свідомості служіння законові…\nАле погодьтеся, закон є, набрав чинності, але ж…\nПогодьтеся з тим, що якість роботи нашого суду покращується. Я можу це коментувати цілою низкою цифр, статистикою. І про що говорив пан Борис – довіра населення до суду зростає.\nАле погодьтеся і з тим, що залежність судів від органів влади не зменшується.\nНа жаль, вона залишається досить актуальною.\nА може, стає ще більшою?\nПевно, так не можна сказати, бо вона і так висока.\nПане Безпалий, а якої Ви думки щодо цього питання?\nЯкась суперечність є у відповідях мого колеги, почав “за здравіє”, а закінчив трошки інакше.\nНезалежність суду – це не паперова категорія. В Радянському Союзі за Конституцією також суди були незалежні, але, як відомо, тоді вони були незалежні в лапках – від ЦК, обкомів, райкомів. А сьогодні вони «незалежні» від адміністрації всіх рівнів, починаючи з президентської і закінчуючи районами.\nНайгірше, коли суддя незалежний від закону.\nТак, тому я не прогнозую, чесно кажучи, я б ризикнув би сказати таке: за даної системи влади і за даного президента суди не будуть незалежними. Даруйте за таку категоричність і відвертість, я в цьому просто переконаний.\nА якою мірою реальним для України є запровадження суду присяжних? Багато про це йдеться…\nДискусійне питання. Ви знаєте, в Росії в порядку експерименту вводилося це в окремих областях. Знову ж таки, це залежить від цілого ряду факторів – і сприйняття такого суду, і готовності суспільства до розгляду справ у такому суді. І інститут присяжних має бути достатньо підготовлений. На сьогодні немає такої потреби вводити такий суд. Треба реалізувати норми закону про судоустрій, який набув чинності з першого червня.\nЯкраз у цьому законі і передбачений суд присяжних. Це треба виконувати. Що ж до експерименту, він в імператорський Росії розпочався ще 140 років тому і тоді себе виправдав. Україна в той час частково входила до Росії, частково – в Австро-Угорщину, Польщу – і там він себе виправдав. Думаю, тут боятися не треба.\nІнша справа, є такі фахові питання , які вирішують тільки професійні судді. Є певна категорія справ, які вирішуються присяжними, а які – без них.\nУ нас уже були суди з народними засідателями.\nЦе зовсім інше.\nТак, ми знаємо їхню «незалежність» і «об’єктивність».\nЗнаєте, це така різниця, як між Україною і Радянською Україною.\nНас час добігає кінця. Ще таке питання. Якою мірою доцільно запроваджувати в Україні суди за різними видами, я маю на увазі господарські, військові?\nДоцільно. Треба вводити адміністративний суд і господарський. Вони в нас уже є – це господарсько-апеляційні суди. І категорія справ є. І кожний суд має регулювати, розглядати свої питання, що йому притаманно. Це себе виправдає.\nУсі суди, крім Конституційного, – це суди загальної юрисдикції, які під Верховним судом. Це нормально, але далі дійсно потрібні спеціалізовані суди за галузями прав, тому що не можна охопити неосяжне, один юрист не може професійно в усьому орієнтуватися. Отже, це виправдано.\nСпеціалізовані суди, безумовно, потрібні.\nЯк, власне, у будь-якій справі. Дякую усім. Завершуємо передачу. На все добре.


Прогноз погоди - яким буде початок березня | СЬОГОДНІ\nЗеленский хочет встретиться с командой Порошенко: что будут обсуждать Україна відновила транзит нафти до Європи через "Дружбу" Помер легендарний гонщик Формули-1 Нікі Лауда Долар в Україні помітно подешевшав, євро впав до мінімуму з 2017 року Ситуація на Донбасі: бойовики влаштували 10 обстрілів, поранений український боєць\nВ Україну йде тепло: прогноз погоди на тиждень\n2 березня, 07:24 Переглядів:\nУ понеділок, 4 березня в північній, східній і центральній частинах країни очікуються дощі.\nНарешті в Україну прийшла весна, правда, поки що тільки календарна – перший день березня не порадував ні теплом, ні сухістю. Сайт "Сегодня" розбирається, якої погоди чекати в найближчі дні.\nУ суботу, 2 березня опади у вигляді снігу випадуть тільки в східній частині країни – в Сумській, Харківській, Донецькій і Луганській областях. У решті регіонів сухо. Тепла поки немає: в західних областях вдень в середньому від 0 до +2 градусів, в центрі, на півночі і в східних областях від -1 до +1 градуса, на півдні від +2 до +5 градусів.\nА ось у неділю, 3 березня по всій Україні сухо і сонячно. Стовпчик термометра піде вгору, причому найсильніше в західних областях – там вдень від +6 до +8 градусів. У центральних і північних і південних регіонах від +3 до +5 градусів, на сході найхолодніше – вдень від 0 до +2.\nУ понеділок, 4 березня в північній, східній і центральній частинах країни очікуються дощі. Температура повітря вдень у західних областях від +10 до +12 градусів, в центральних і північних від +6 до +8, на сході від +3 до +5 градусів, в південних регіонах від +7 до +9.\nУ вівторок, 5 березня дощі накриють північні і західні області. Вдень на заході від +8 до +12 градусів, в центральних областях від +10 до +12, на півночі від +7 до +9, у східних областях від +5 до +10, і на півдні від +10 до +14 градусів.\nУ середу, 6 березня опади знову тільки на заході і на півночі, на решті частини України сухо. Стовпчик термометра коливатиметься в межах\n2 березня вшановується пам'ять великомученика Федора Тирона і праведної Маріамни. За старих часів вірили, що дивитися ввечері на небо в цей день не варто, бо побачена на Федора падаюча зірка може означати важку хворобу. "Яка погода у цей день такому і літу бути", пишет сайт "Синоптик".\n3 березня вшановується пам'ять святителя Лева, папи Римського і святителя Агапіта, сповідника. У цей день намагалися побачити якомога більше вказівок на швидкий прихід тепла, очікуючи весни і відродження природи.\n4 березня відзначається день пам'яті святителів Архипа, Филимона і його дружини Апфії. За старих часів вірили, що в цей день також не слід дивитися на падаючі зірки, оскільки це погана прикмета. Часто в цей день посилюється вітер.\n5 березня вшановується пам'ять святого Лева Катанського. На цей день ще поширюється традиція не дивитися на падаючі зірки. Погода 5 березня достатньо оманлива: може бути як відлига, так і мороз. Саме 5 березня розпочинається раннє руйнування стійкого снігового покриву.\n6 березня вшановується пам'ять преподобного Тимофія, пустельника. Цей день відрізнявся першими сонячними відлигами. Про погоду судили і за вітрами: якщо в цей день теплі вітри, то і весна буде теплою.\nНагадаємо,ранішемирозповідалипро те,якпогодаможеспровокуватинапад мігрені.\nпогода, дощ, сніг, тепло, потепління, опади, прогноз погоди, весна, березень, морози\nВи зараз переглядаєте новину "\tВ Україну йде тепло: прогноз погоди на тиждень". Інші Новини України дивіться в блоці "Останні новини"\nІменини в березні 2019: хто і коли відзначає день ангела\n1 березня, 11:58\nДізнайтеся, хто відзначає іменини в березні 2019, і в який день вітати з днем ангела\nКоли до України прийде весна: прогноз погоди на прийдешній сезон\n1 березня, 06:27\nСправжнього тепла доведеться чекати 40 днів, а до того – мокнути і мокнути\n212 448 Окупанти знову порушили перемир'я: один військовий ЗСУ поранений\n153 863 Інавгурація Зеленського: онлайн-трансляція, фото і відео\n68 025 Україна відновила транзит нафти до Європи через "Дружбу"\n55 904 Після інавгурації Зеленського в Україні впав курс долара\n47 156 Що не потрапило до телекартинки: репортаж з інавгурації президента Зеленського


У чому сила Путіна / Новое Время\nУ чому сила Путіна\n09 серпня 2016, 17:33 7 коментувати\nПутін досяг успіху як у використанні засобів масової інформації для зміцнення влади всередині Росії, так і для ведення інформаційної війни проти Заходу\n«П'ятнадцять років тому, через кілька місяців після початку свого президентства, Володимир Путін розповів Ларрі Кінгу на CNN, що його попередня робота в КДБ була схожа на роботу журналіста. «У них та ж мета - збір інформації, її синтезування та представлення особам, які приймають рішення», - сказав він. З того часу Путін досяг успіху як у використанні засобів масової інформації для зміцнення влади всередині Росії, так і для ведення інформаційної війни проти Заходу», - пише журналіст The Economist Аркадій Островський в колонці для NY Times.\nНайкращий спосіб для Заходу протистояти Росії - це боротися за свої цінності\nВін розповідає, що імовірно вчинений російськими спецслужбами злом листування Національного комітету Демократичної партії і її подальша публікація на WikiLeaks не повинні були особливо дивувати американців.\n«Це лише приклад того, як Путін використовує інформацію в якості зброї. А зв'язки з WikiLeaks Кремль культивував роками», – пише автор.\nОстровський перераховує: Кремль використовував дезінформацію під час анексії Криму та у війні в Україні, застосовував кібератаки по Фінляндії та країнах Балтії. Під час холодної війни, Москва десятиліттями лізла в американську політику за допомогою підривної діяльності, засобів масової маніпуляції, підробки документів та фінансування деяких «мирних» організацій.\nТоді, як і тепер, зазначає автор, Росія експлуатувала справжні проблемні питання Заходу - невдоволення війною у В'єтнамі і темою расизму в 1960-х; страх перед мусульманами-іммігрантами в наші дні.\n«Однак те, що Путін підтримує таких, як Дональд Трамп в Америці, прихильники Brexit в Великобританії або Ле Пен у Франції, не означає, що вони - його креатури», - підкреслює автор.\nВін додає, що найбільше американців дивує, чому Росія, позбувшись від комунізму, тепер намагається нашкодити Заходу. Хіба Америка не перемогла в Холодній війні? Справа в тому, що більшість росіян вважають, що справа була не в перемозі Америки, а в перемозі їхнього власного здорового глузду над режимом, у якого закінчилися і гроші, і ідеї, і який позбувся апетиту до репресій.\nОстровський нагадує, що під час спроби КДБ повалити Горбачова ніхто не вийшов захищати комунізм, але тисячі людей були готові померти за свободу. І ось тут американці зробили помилку: вони почали пишатися своєю перемогою замість того, щоб привітати росіян з їх перемогою над авторитарним режимом. Це було недалекоглядно і небезпечно, оскільки створило у американців ілюзію непереможності, образило росіян і проклало дорогу для піднесення Путіна і йому подібних ревізіоністів.\n«Антиамериканізм дозволив росіянам дати вихід розчаруванню та відчуттям безсилля перед обличчям свого власного корумпованого і деспотичного режиму. Це дає Путіну ідеологічне прикриття клептократичної системи управління, очолюваної нинішніми і колишніми спецслужбістами. Саме тому контрольовані державою ЗМІ переключилися на реконструкцію образу Росії як обложеної фортеці», - говорить Островський, додаючи, що Путін веде і активні дії, намагаючись нашкодити виборчій кампанії колишнього держсекретаря Гілларі Клінтон.\n«Можливість Росії вплинути на американські вибори обмежена. Путін не контролює американські ЗМІ, і Росії не вистачає фінансових і військових ресурсів, які були у Радянського Союзу. Проте, її дії небезпечні. Сердита Росія, котра переживає кризу, набагато небезпечніше, ніж Китай, що розвивається. Санкції не змінять поведінку Путіна: він цінує безпеку свого режиму набагато вище, ніж економічне благо країни», - попереджає автор.\n«Проте, в одному відношенні у Путіна і справді є привід для страху. Його система дійсно стикається з екзистенціальною загрозою в особі західної моделі управління. Так само, як економічні провали комунізму були продемонстровані порівнянням із західним капіталізмом, авторитарний режим Путіна не впорається з привабливістю системи, заснованої на верховенстві права, відкритості та чесної конкуренції. Найкращий спосіб для Заходу протистояти Росії (як тоді, так і зараз) - боротися за свої цінності», – робить висновок автор.\nПовну версію колонки Аркадія Островського читайте на сайті NY Times


Як встановити свою тему в Гугл Хром\nІ так повернемося до нашого питання а саме як поміняти тему в браузері Гугл Хром і де власне ці теми брати. І так для початку заходимо в настроки браузера це три вертикальні точки в правому верхньому краю. Далі в списку шукаємо пункт Налаштування. Також можна зайти в налаштування набравши в пошуковому рядку хрому chrome: // settings /.\nУ відкритому меню налаштувань шукаємо пункт Зовнішній вигляд і в ньому натискаємо на Відкрити інтернет магазин …\nМи потрапляємо в інтернет магазин хрому на сторінку з темами. Список досить великий і кожен думаю зможе знайти подходящею тему для себе. Також є зручний пошук за категоріями і популярності. Після того як ви вибрали вподобану тім’я натискаємо на неї.\nВідкриється вікно теми в якому ви побачите короткий огляд теми також можна почитати відгуки і подивитися схожі після чого натискаємо Встановити і чекаємо поки тема скочується і встановитися після закінчення цього процесу ви побачите повідомлення.\nПісля чого дивимося що вийшло. В даному випадку змінилася тільки картинка на тлі але є теми після установки яких змінюється все оформлення в браузері.\nНу ось тепер ви знаєте як встановити тему в Google Chrome а також де їх скачати. Немає ні чого складного в даному питанні при бажанні можна самому розібратися тим більше що це практично те ж саме що і установка розширень в Гугл Хром.\nЯк видалити тему в Google Chrome\nДобре з тим як поміняти тему в Гугл Хром ми розібралися а як повернутися до стандартної теми, зі свого досвіду скажу що теми дуже швидко набридають і хочеться поставити стандартну вже через кілька годин. Для того щоб видалити тему встановлення з інтернет магазину потрібно знову зайти в налаштування як це було показано вище і клікнути Скидання.\nНу ось і все тепер ви знаєте як встановити або видалити тему в бразуре Хром. Сподіваюся кому то дана стаття буде корисна)\nЯк встановити або видалити тему в браузері Google Chrome Ссылка на основную публикацию


Як підключити флешку до смартфону Андроїд?\nБільшість сучасних смартфонів підтримують використання карт-пам’яті, за рахунок чого можна збільшити внутрішню пам’ять пристрою. Однак карти пам’яті допомагають далеко не у всіх випадках. Наприклад, обсяг вашої карти пам’яті, яка використовується в пристрої, становить 8 Гб, а вам потрібно перенести на смартфон файли об’ємом 20 Гб. Що робити?\nВ принципі, можна «розкидати» файли на внутрішню пам’ять пристрою і карту пам’яті, але робити це незручно, та й часу займе чимало. Є інший вихід – якщо девайс підтримує OTG-технологію, можна просто підключити до нього флешку! Як це зробити – в нашій статті.\nЯк підключити флешку до Android-пристрою?\nДля того, щоб процедура була успішною, необхідно дотримати кілька правил.\nОтже, перше і, мабуть, найголовніше – ваш смартфон повинен підтримувати OTG-технологію. Якщо така функція в вашому девайсі не підтримується, на жаль, побачити вміст флешки не вийде. Втім, справедливості заради відзначимо, що більшість сучасних пристроїв мають підтримку OTG.\nЯкщо ваш пристрій підтримує OTG-технологію, чудово! Інша обов’язкова умова – це наявність OTG-кабелю, за допомогою якого ви зможете під’єднати свою флешку до смартфону. OTG-кабель продається в будь-якому магазині, який присвячений комп’ютерної або мобільній техніці. Ось як він виглядає:\nУ продажу зустрічаються навіть OTG-хаби, які дозволяють підключати відразу кілька пристроїв, наприклад, мишку і флешку.\nОднією стороною підключаєте кабель до смартфону, а в порт вставляєте флешку.\nЩо далі? Далі потрібен файловий менеджер для того, щоб побачити вміст вашої карти пам’яті. Майже в кожній прошивці є файловий менеджер, але ви можете скористатися будь-яким стороннім файловим менеджером. Наприклад, ES Провідник. Шлях до флешці – / sdcard / usbStorage.\nЩо робити, якщо пристрій не бачить флешку?\nБуває так, що при підключенні флешки пристрій не бачить накопичувач, хоча підтримує технологію OTG. Це може бути пов’язано з тим, що флешка автоматично НЕ монтують. Щоб це виправити, спробуйте скористатися спеціальним додатком для накопичувачів. Наприклад, StickMount, USB OTG Helper, Data Cable і т.д. Тільки зверніть увагу, що майже всі вони вимагають установки рут-прав.\nУ деяких випадках проблема в файловому менеджері. Просто завантажте його ще раз або скористайтеся іншим файловим менеджером.\nМожливо, що ваш пристрій не підтримує формат NTFS, тому попередньо флешку треба відформатувати в форматі FAT32. Якщо є рут-права, за допомогою програми, яка дозволяє працювати з форматами NTFS / FAT32 – з його допомогою можна спробувати прочитати дані з накопичувача.\nЦарапина на ламінаті: як усунути в домашніх умовах\nВід меблів, падіння чогось важкого або гострого або з якоїсь іншої причини на ...\nРослинна олія: користь і шкода. Шкоди більше\nОсновні продукти, від яких товстіють, - це вуглеводи. А як же тоді бути з ...\nЯк увійти в інженерне меню на Android?\nУ смартфонах і планшетах на базі операційної системи Android є так зване ...\nСмартфони флагмани Sony\nКомпанія Sony за останній час встигла представити відразу декілька своїх нових ...\nОливкова олія для шкіри голови, рук і зони декольте, нігтів, пяток\nМасло оливи повсюдно визнається однією з рослинних вичавок, користь яких ...\nДієта 6 пелюсток – меню на кожен день, відгуки та результати\nСхуднути швидко і без зусиль. Ось чого хоче добра половина людства. І нова ...


«Коли в родині народжується дитина, батьки мріють дати йому все найкраще. Вони читають кращі книги про розвиток малюків, купують самі правильні іграшки, віддають максимум свого часу спілкуванню і ігор з малюком, люблять його і плекають. Ця книга стала логічним продовженням легендарної книги «Після трьох уже пізно» (М. Ібука) , яка допомагає мамам і татам глибоко перейнятися ідеєю раннього розвитку, усвідомити, що перші три роки життя - неповторний період у формуванні інтелектуальних здібностей дитини. «160 розвиваючих ігор ...» - паличка-виручалочка для мам, які весь час у пошуку нових ідей. Нехай ваша фантазія ніколи не виснажується, а кожна нова гра відкриє для вашої дитини нові можливості ».\nПро що книга «160 розвиваючих ігор для дітей від народження до трьох років»\nГра - найкращий спосіб навчити дитину навичкам. У книзі узагальнені напрацювання кращих світових фахівців з навчання дітей за допомогою ігор. Деякі ігри можуть здатися знайомими, а деякі зовсім нестандартними і несподіваними, але всі ігри об'єднує те, що вони цікаві і допомагають дитині розвиватися. Книга не випускає з уваги важливі деталі веселих занять з малюками - від матеріалів і предметів, які можна використовувати для розвиваючих ігор, до особливостей тендітної дитячої психіки, які потрібно враховувати, заохочуючи дитину до нових подвигів і досягнень. Багато молодих мам і тата усвідомлюють важливість цих деталей, але не розуміють, як зробити це на практиці. Ця книга - відповідь на питання «Як».\nЧому книга «160 розвиваючих ігор для дітей від народження до трьох років» гідна прочитання\nЗнаючи, що в перші три роки життя в дитини можна закласти багато важливих і корисних якостей, молоді мами і тата готові зробити все для свого потомства. Але не завжди їм вистачає ідей. До того ж не всі вони росли в великих сім'ях, де за вихованням немовлят можна спостерігати, дивлячись на братів і сестер. Таким батькам особливо потрібні підказки. У книзі ідей предостатньо, і часом найнесподіваніших.\nЦя книга - для батьків, які хочуть, щоб його малюк був найрозумнішим і здоровим.\n160 развивающих игр для детей до 3 лет. 2-е издание


Медвитверезники поновлять | Новини на Gazeta.ua\nУ квітні 2008 року в селі Сестринівка Козятинського району голова обласної ради Григорій Заболотний висаджує алею поблизу хати президента Української Народної Республіки Михайла Грушевського\nВ області почала діяти антиалкогольна кампанія. Ініціатором її ухвалення став голова обласної ради ГригорійЗаболотний, 56 років.\n— Найперше треба регулювати продаж спиртного неповнолітнім, — каже Григорій Миколайович. — У всіх магазинах заборонимо продавати алкоголь молоді до 21 року, а слабоалкогольні напої — до 18-ти. Відновимо медвитверезники. Із рекламою будемо боротися. Бо на кожному кроці висить "випий-випий". Ця на бруньках, а та на чортові, а та на бісові. Ми самі споюємо своїх дітей. Як в селах напуватимуть людей, то будемо штрафувати і кримінальні справи заводити.\nВи обіцяли, що в області почнуть діяти три промислові пояси, які передбачають винесення шкідливих виробництв за межі населених пунктів. Коли цього чекати?\n— На сьогодні всі підприємства і навіть великі оптові магазини винесені за межі Вінниці. Бази "Грош", "Метро", підприємство "Барлінек" будувалися вже за містом. Нині планується зведення нової кондитерської фабрики "Рошен" у районі бувшого хімзаводу. А крупний молокопереробний завод — аж за об"їзною.\nДругий технологічний пояс буде в радіусі 70–80 кілометрів. Уже збудовано завод по переробці сої в Гайсині. Розглядаємо будівництво трьох нових елеваторів із сушильними агрегатами в Оратові, Калинівці і Шаргороді чи Томашполі. На базі колишнього цукрозаводу в Шпикові побудують завод із переробки томатів.\nА третє кільце охопить периферійні райони, великі селища. Там будуть крупні цегельні заводи, піщані та гранітні кар"єри, сучасні цехи по переробці сільгосппродукції.\nЧому інвестори бояться починати роботу в області?\n— Інвестори прийдуть, коли будуть упевнені в стабільних правилах гри. От у Крижополі Іван Мовчан (місцевий бізнесмен, власник цукрозаводу. — "ГПУ") домовився з італійцями про будівництво комбайнового заводу. Але вони почули про негаразди у нашій Верховній Раді й вирішили перечекати. У Шаргороді мають будувати великий цементний завод. Рішення сесії облради є. Але, де правду діти, інвестори відверто запитують, чи не буде в державі нової націоналізації майна. Бізнес любить стабільність.\nЩо обласна влада робить для повернення молоді в село?\n— Я в Америці бачив, як діти фермерів не хочуть після батька продовжувати його справи. І держава забирає ці землі собі, потім знову комусь віддає. У нас та ж ситуація. Одні йдуть, інші приходять. Зрозуміло, знаку рівності між обласним та районним центром ніколи не поставити. Мене колись після технікуму направили помічником бригадира в село Пороги Теплицького району. Як зараз пам"ятаю: лежу я в останній вечір на ліжку й думаю: Боже-Боже, як в тому селі без розваг, без знайомих. Але людина звикає до всього.\nМене після технікуму направили помічником бригадира в село\nЩоб молодь залишалася, потрібно створювати належні умови. Тепер у райцентрах починає розвиватися виробництво, інфраструктура.\nЯкі пільги передбачають для молоді в селі?\n— Розглядається законопроект, за яким молодому спеціалісту, що йде в село, виплачуватимуть підйомні — оклад за півроку. Але наша молодь хоче всього і зразу. От заступник міністра агрополітики Сергій Мельник розказував, що його син жалівся, що не може знайти роботу хоча б на три тисячі гривень в місяць. Сергій Іванович питає його, а що ти можеш запропонувати? Може, я за тебе 200 доларів і не платив би, бо в тебе ні досвіду, ні інтуїції. Треба поступово рости. От тоді станеш справжнім спеціалістом.\nКоли почнуть діяти програми забезпечення дешевим житлом?\n— Тут мусить діяти держава. Багатодітним, інвалідам, молодим сім"ям потрібно надати пільги, щоб житло придбати. Всім іншим влада має дати не рибу, а вудку. Я всім керівникам районів кажу — якщо людина просить 10 соток під забудову, давайте. І в обласному центрі теж. Якщо не може збудувати житло, то продасть цю ділянку й купить собі квартиру. Це теж вихід.\nЯкі програми енергозбереження впроваджуються?\n— Ми вирішили провести експеримент. Райони, де не скоро можна буде провести газ, переводимо на енергоопалення. Нині в Піщанському, Бершадському і Чечельницькому районах шукаємо інвесторів, які погодилися б допомогти.\nВи живете в селі Агрономічне. Чому не переїдете до міста?\n— У селі зранку можна пройти босими ногами по подвір"ю. А повітря — хоч ножем ріж і їж. Чуєш, як півень співає, а не трамвай гупає. У місті є куди піти в культурному плані, є гаряча вода. Але я сільський чоловік.\nДіти живуть окремо?\n— І син, і донька одружені. Вони в мене спокійні. Знають, як щось не так, то на мене почнуть пальцем показувати. Син кандидат наук, доцент. Очолює вінницьке відділення страхової компанії "Оранта", викладає в аграрному університеті. Донька — кандидат економічних наук. Читає менеджмент в аграрному університеті. Зять в бізнесі. На хліб собі заробляє, бо в мене не просить.\nЗараз ви читаєте новину «Медвитверезники поновлять». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Молочні дерева - Навчальні презентації - Твори школярів\nБросимум корисний, молочне дерево, коров’яче дерево - вид дерев’янистих рослин з родини тутових. Природний ареал - Центральна та Південна Америка. Загальна назва їх галактодендрони. Висота цих рослин до 30 м. Листки цілокраї, великі, шкірясті. Квітки одностатеві, зібрані у суцвіття головки.\nМолочне дерево виділяє молочний сік, який їстівний і смачний. Складовими такого молочного соку є вода - 57% та рослинний віск - 37%, на долю цукрів та смол припадає 5—6%. Для добування соку у стовбурі необхідно просвердлити отвір або зробити надріз у корі. Інколи сік беруть із зрубаного дерева, який тече протягом кількох тижнів.\nМісцеві жителі використовують його в їжу у якості замінника звичайного молока для вигодовування грудних дітей, для підтримання сил старих людей. Тому називають його "деревом-коровою”. При кип’ятінні утворюється смачна сиркова маса.\nЗа годину із одного стовбура витікає близько 1 літра молочного соку, що інколи нагадує вершки з цукром. Молоко швидко густішає, тому краще "доїти” його безпосередньо перед вживанням. Цей сік можна з успіхом квасити, отримуючи різноманітні "молочні" продукти. В народній медицині його використовують у лікуванні астми.\nНа відміну від звичайного молока, сік молочного дерева має густішу консистенцію та бальзаміновий аромат. Це «молоко» не псується на протязі тижня, навіть, в умовах тропічного клімату, воно добре змішується з водою в різних пропорціях, не утворюючи згустків.\nПри кип’ятінні молока молочного дерева, на його поверхні виділяється віск, який іде на виготовлення свічок та жувальної гумки. Він утворюється також при випаровуванні молока і має вигляд жовтої густої речовини. Ним лагодять домашній посуд.\nКрім галактодендронів, в лісах Венесуели та Бразилії ростуть інші види молочних дерев. Наприклад, сорвейра - "дерево-соска«. В лісах Амазонської низовини їх нараховують декілька мільйонів, і кожне здатне дати за одну "дойку" від 2 до 4 л "молока".