Здоров'язнавство - WellnessAid\nЦе Українська версія книги є комп'ютеризованим перекладом з оригінальної Російської версії книги. Ми працюємо, щоб зробити правильно перекладену і відредаговану версію, будь ласка, будьте терплячі.\nЗдоров'язнавство: Коротка Книжка про Здоров'я\nІван Володимирович Кропивницький\nКнига написана спільно з Віктором Олексійовичем Єфімовим\n1. Вступ: Природа і Людина\n2. Глава Перша: Харчування і Здоров'я\n3. Глава Друга: Рух і Здоров'я\n4. Глава Третя: Відновлення і Сон\n5. Глава Четверта: Робота над Розумом і Психікою\n6. Глава П'ята: Як З'єднати Все Це Разом?\n7. Завершення: Як заспокоїти Світ?\n"Природа є в деякому розумінні Євангеліє, що благовістить\nголосно творчу силу, премудрість і велич Бога."\nПошук відповіді на питання про те, як стати людиною, повинен починатися з розуміння сенсу і цілей людського життя, з усвідомлення цілей і процесів творення людини. У нашому розумінні Буття є Бог, як єдина для всіх живучих на Землі надсвітова реальність, і створена ним світобудова життя, як процес триєдності «Матерія - Інформація - Міра». Буття людини являє собою в цій загальній матриці свого роду підсистему, нерозривний взаємообумовлений процес тієї ж самої триєдності, конкретизованої відповідно до тіла людини, його духу і душі. Матеріальна тілесна оболонка - це не є те, що ми називаємо терміном «Я». Обов'язковим атрибутом нашого земного буття є дух, що являє собою біопольовї інформаційні процеси. Тіло і дух разом поки ще теж не є людина, це свого роду храм для розміщення душі, як фрагмента надмірной реальності, свого роду одного з нейронів Вищого космічного розуму. За терміном «Я» якраз і слід розуміти душу людини, замикаючу триєдність через дароване від Бога почуття міри, не випадково кожен з нас знайомий з афоризмом: «Душа - міра». С-мер-ть в нашому розумінні означає зміну міри, перехід душі в новий вимір, з розкриттям для неї принципово нових можливостей.\nЯкщо ж ввести постулат про еволюційне походження людини з тваринного світу без участі Бога, як єдиного для всіх живучих на Землі Творця і Вседержителя, то тоді відпаде уявлення про Божий промисел, про цілі існування людини, критерії розвитку людяності, та й про саму моральності. Але це суперечить здоровому глузду. Адже ще Кант у свій час вказував на моральність як на невід'ємний символ людяності: «Дві речі вражають мою уяву, зоряне небо над головою і моральний закон всередині нас». Дарвінізм ж тягне за собою природно-примітивну боротьбу за виживання біовиду, життя за принципом «Після нас хоч потоп», виключає роздуми про можливі схеми і варіанти посмертного перевтілення і місії душі.\nУ нашому розумінні людина відтворюється за унікальною програмою, за образом і подобою Божою, при цьому образ дається їй від народження, а ось подоба він може придбати або не придбати за час свого життя. Саме це стверджується і в Біблії, в книзі «Буття», гл. 25-26. Прагнення до подоби Божеської і є суттю процесу становлення особистості.\nПрограма, по якій відтворюється людина, не може бути створена і стійко функціонувати в відсутність програміста. «Креслення» на людину, програма його розвитку з заплідненої клітини зберігаються в єдиній для світобудови глобальної вселенської інформаційної матриці і приймається в процесі внутрішньоутробного розвитку в режимі он-лайн. У будь-який іншій частини Всесвіту людина буде відтворюватися за тими ж кресленнями. Для стійкості процесу зв'язки з зовнішнім матрицею, повноцінного виношування дитини необхідно забезпечити перебування майбутньої мами в природних біополях, при максимально можливому зниженні техногенних навантажень. Відомі досліди з припинення процесу розвитку ікри жаби в разі її екранування від природних полів.\nНаведемо наші аргументи на користь того, що людина, як і унікальні програми природних процесів, не є стихійним продуктом еволюційних процесів. Насамперед, вкажемо на незліченні археологічні свідчення того, що стародавні цивілізації спочатку володіли культурою і спільністю наукових знань (архітектура, дольмени, піраміди і т. п.). Багато знахідок від золотого ланцюжка до металевих виробів мають вік в сотні мільйонів років. Та й чи можна говорити про еволюцію, якщо не помічаємі нами унікальні програми живої природи на порядки перевершують можливості людини, її найсміливіші наукові досягнення. Наведемо лише деякі з подібних прикладів. Сліпим мурашкам Атта таким чином вдається організувати без корків життя своїх мегаполісів, що мають 15 метрів в діаметрі і 6 - в глибину, що цьому може позаздрити будь-який мегаполіс світу людей. Більш того, їх величезні матки, в тисячі разів перевершують розмір робочого мурашки і заточені в спеціальних надміцних камерах, при втручанні в їхнє життя здатні переміщуватися, безслідно зникати із замкнутої камери і опинятися в інший абсолютно непроникній аналогічній камері, без порушення її цілісності.\nЦі неймовірні факти мають численні підтвердження через спеціально позначених маток. Собаки розрізняють пів - мільйона запахів, змії фіксують різницю температур в тисячну частку градуса, медузи ховаються від шторму за багато годин до його початку, 20-ти грамова пташка славка здійснює безпосадочний 5-денний переліт над океаном, потрапляючи в точно призначене місце. Раз на рік морські черепахи, вагою до 400 кг, в шлюбний період пропливають до 3 тисяч км по Атлантиці на крихітний острів між Африкою і Південною Америкою, а потім повертаються на своє місце без метеозведень, морських карт і компаса. Ящірка василіск, вагою до 100 грамів, бігає по воді за принципом судна на повітряній подушці, нагнітаючи під собою за допомогою задньої лапи повітряний міхур. Іхневмонід, родичі ос, відкладаючи свої яєчка в личинки червиць, здатні просвердлити майже металевим яйцекладом більше 7 см і при цьому точно потрапити в виявлену всередині дерева личинку. Жучку березовому трубковерту позаздрить будь-який оператор верстата з ЧПУ. Ніжний листочок для облаштування гнізда він розрізає по строго геометричній кривій, іменованій евольвентою. Такий розріз дозволяє згорнути аркуш потрібним чином. Жук-бомбардувальник у південній Африці здатний подавати в свою камеру спеціальний розчин, який викликає хімічну реакцію з розігрівом до кипіння, а потім цією киплячою рідиною він відлякує нападників. Павук-хрестовик виробляє і пряде павутину змішуючи, в потрібних співвідношеннях, п'ять сортів рідини і клейкі речовини, залежно від погоди і поставленої задачі. Кожен фрагмент павутини - це складно сконструйований трос, який створюється з використанням до 600 мікротрубочок. По суті, павук - це робот, який включає в себе хімічну фабрику, ткацький верстат, оснащений керуючим комп'ютером і складним, що не доступним людському розуму програмним продуктом. Угорські оси, будуючи своє гніздо з пережованої ними деревини, практично повністю відтворюють технологію виробництва паперу людиною.\nМожна наводити й інші приклади, однак для розумної людини наведеної інформації цілком достатньо, що б зрозуміти, що всі подібні програми не могли стати наслідком сліпої стихії, а розроблені не перевершеним Творцем-програмістом. Формування програм організації матеріального світу, створеної світобудови з фізичного вакууму і є функцією душі людини після виходу з тілесної оболонки. При цьому масштаб нових завдань зіставимий з завданнями управління організмом людини, якщо свідомість людини працювала по-Божому. Кількість нейронів нашого головного мозку порівняна з кількістю зірок у всесвіті. Не оса навчилася у людини, все відбувається з точністю до навпаки. Людині дарована здатність зчитування задумів Творця, в цьому, в свободі волі і криється наша Божественна подоба. Всі інші живі істоти позбавлені свободи волі і здатні функціонувати лише в рамках Зверху заданої програми. Будь-які наші винаходи є всього лише подобою тих програм, які вже відпрацьовані у Всесвіті, але по цю пору не виявлені або не досліджені належним чином і не взяті нами на озброєння. Земна куля є свого роду теплицею для рощування біодуш, з зачатками подоби Божої, необхідних Творцю для формування соборного інтелекту, Вищого Космічного Розуму. Життя дане людині як серйозний практичний курс, душа ж наша в момент посмертного перевтілення подібна до того метелика, який відлітає, залишаючи свій відслуживший їй кокон.\nНе менш яскравим свідченням неспроможності теорії випадкового еволюційного розвитку біовидів є унікальне розмаїття способів їх розмноження. Здавалося б, природний відбір повинен залишити у споріднених видів той варіант, який дає найкращі результати. На ділі ж ми стикаємося з таким різноплановим спектром, що створюється враження про цілеспрямовану демонстрації величі і можливостей задуму Творця з метою мотивування думаючих людей на етапі земного життя до інтелектуальної діяльності, до організації життя по-Божому. Взаємовідносини шлюбної пари є свого роду атласом прикладів і карикатур на організацію сімейного життя людини.\nСамка австралійської жаби Шлунко-виводкова жаба проковтує відкладені ікринки. Пуголовки і жабенята розвиваються в шлунку матері і виходять на свободу через ротову порожнину. На строк виношування травний тракт повністю припиняє свою роботу. Самець чорної жаби рінодерми захоплює ротом відкладену самкою ікру і відправляє її в свій горловий мішок, до якого приростають ембріони. До закінчення формування зародків, вони розривають сполучну тканину і через ротову порожнину вибираються назовні. Яйця імператорських пінгвінів висиджують самці, тримаючи єдине яйце лапками в складці на черевній частині тіла. За час виношування вони нічого не їдять і втрачають до 40% своєї ваги. Австралійський шалашник, з розряду горобиних, будуючи на землі шлюбний курінь, виступає майстерним дизайнером для приваблення самки. Він прикрашає шлюбне ложе квітами, пилком, вкраденими у людей яскравими дрібничками. Однак, домігшись успіху, тут же покидає самку для пошуку нових прихильниць. Взаємодопомога розвинена в природі навіть на рівні одноклітинних організмів. Якщо дві дочірні клітини амеби, що утворилися при розподілі, не можуть розірвати зв'язку, то між ними вклинюється третя амеба і допомагає їм.\nЧи може такий навик розвинутися в результаті еволюції? Африканська риба нотобранхіус живе в постійно пересихаючих водоймах. Її ікринки спроектовані в якості «думаючих» суб'єктів з наскрізними програмами розвитку в діапазоні від 17 днів до 8 місяців з можливостями багаторазових затримок-консервацій. У глибоководної риби гімантолофа вага самки в 5000 разів перевершує вагу самця. Процедура спарювання зводиться до того, що самець гострими зубами вгризається в шкіру самки. Його очі і кишечник припиняють функціонування, залишаються лише зяброві отвори. Харчується він за рахунок самки через кровоносні судини, які стають спільними. Згода самки на такий кривавий роман свідчить про наявність двох взаємопов'язаних компонентів у складі єдиної генетичної програми. У риб-вудильників вудку мають тільки самки. Самці на тлі метрових самок мають розмір 2-4 сантиметри і паразитують на їхньому тілі. Самка тарантула в два рази більше самця і тільки вона чергує біля пастки. Самець, коли знаходить самку, нагнітає насінну рідину в передню лапку, що виконує функцію руки, і передає їй. Самка ховає вміст в загашнику, а потім сама запліднює яйцеклітини. Самця ж, після цього дружнього кроку з його боку, вона або з'їдає, або в кращому випадку проганяє.\nУнікальне за своїм величі і різноманіттю зміст природних процесів підтверджує, на наш погляд, думку Ломоносова про те, що саме природа є свого роду автентичним посланням Бога в нашому тривимірному світі. Все що створено на землі, створено в ім'я і для блага людини, як намісника Бога на землі. Про це свідчить і етимологія слова при-род-а. Дійсно в природі ми можемо знайти все, що необхідно для роду людського, якщо ми самі своїми руками не знищуємо те, що даровано нам від Бога. Позиціонувати себе як невід'ємну частину природи, не намагатися підкорити її - ось ті основні якості, які створюють передумови для становлення Людини - Розумної.\nПозначимо поле для дискусії. Чинники що визначають стан здоров'я людей досить добре вивчені і медицина серед цих чинників займає далеко не перше місце. Попереду знаходяться різноманітні соціальні та екологічні умови середовища існування, а також здоровий спосіб життя, в якому з практичної точки зору найбільш важливими є харчування, фізична активність, відновлення і сон, і забезпечення збалансованого стану психіки.\nОскільки фізична активність, робота над психікою, і наступні активні внутрішні процеси відновлення і сну вимагають наявності певного досить високого рівня функціонування організму, знову ж таки з практичної точки зору, попередня оптимізація харчування є базовим кроком з якого найчастіше і треба починати програму оздоровлення. Важливість цього підтверджується традиційними системами оздоровлення. Наприклад, вже на самому початку на перших базових щаблях (Yama і Niyama) Хатха-йоги послідовникам відразу ж, разом з виправленням думок і вчинків, пропонується одночасне виправлення і зміцнення тіла за допомогою чітких і глибоких рекомендацій з харчування, і це все ще до початку будь-яких вправ.\nВиходячи з вишесказаного, і беручи до уваги те, що питання правильного харчування є однією з найбільш заплутаних тем в дискусії про здоров'я, ми вважаємо за потрібне висловитися і прояснити деякі аспекти цієї теми.\nГлава Перша: Харчування і Здоров'я\n"Тільки я один відрізняюся від інших тим, що бачу основу в їжі."\nЛао-цзи, "Дао Де Цзин"\n"Вегетаріанського не тримаємо-с. Хіба що омлет з шинкою."\nІлля Ільф та Євген Петров, "Дванадцять стільців"\nУ питання про оптимальне харчування є багато можливих шляхів аналізу та надання відповіді. Ми пропонуємо приступити до розгляду цього питання з точки зору переваги харчування продуктами рослинного і тваринного походження. Давайте спробуємо відповісти на питання: загалом, чи є один з цих двох варіантів більш правильним з точки зору поліпшення здоров'я людей і які для цього є докази?\nНаша відповідь полягає в тому, що харчування продуктами рослинного походження є кращим, якщо ставитися завдання оптимізувати рівень здоров'я людей. Чому ми так вважаємо? З наукової точки зору найвагомішим доказом цього твердження можна вважати, так зване "Китайське Дослідження" ("The China Study"), спільно проведене Корнельським університетом, Оксфордом і урядом Китаю, у тому числі і під керівництвом Т. Коліна Кемпбела (T. Colin Campbell), який пізніше популяризував це дослідження у своїй книзі. Дане дослідження, до речі одне з найбільших за кількістю досліджених людей коли небудь проведених у світі, вивчало вплив різноманітних типів харчування на здоров'я людей. Одним з найбільш важливих результатів цієї роботи стало виявлення залежності захворювання хронічними хворобами, в тому числі раку, від кількості їжі тваринного походження.\nМожна по різному ставиться до результатів цього дослідження, але оскільки, по-перше, альтернативних досліджень подібного рівня які стверджують протилежну точку зору просто немає. А по-друге, крім того, з нашої точки зору, інтересу заслуговує той факт, що президент США, Біл Клінтон, завзятий м'ясоїд, в результаті ознайомлення з результатами даної роботи, став не менш полум'яним вегетаріанцем, про що він сам розповідає у своєму інтерв'ю CNN, з яким Ви теж можете ознайомитися тут:\nУ Росії сьогодні рішучим адептом і безсумнівним авторитетом, що займається просуванням ідеї вегетаріанського харчування, є Марва Вагаршаковна Оганян, лікар-терапевт і біохімік, кандидат біологічних наук. Спираючись, очевидно, з одного боку на висновки Радянської медичної школи в області ендоекології і об'єднуючи ці знання з досвідом традиційної натуроппатіі Марва Вагаршаковна, у своїх лекціях досить детально описує процеси що відбуваються в організмі людини при харчуванні їжею рослинного і тваринного походження:\nЗ історичної точки зору, до вегетаріанства рано чи пізно прийшли багато відомих людей давнини, такі як Лев Толстой, Альберт Ейнштейн, Григорій Сковорода, і сучасності, наприклад Пол Маккартні (Paul МcCartney), Дженіфер Лопез (Jennifer Lopez), і навіть такий скандально відомий боксер-важковаговик як Майк Тайсон (Mike Tyson).\nДо речі, відразу зауважимо що аргументи за типом "травоїди кволі" і "щоб бути сильним людині потрібно їсти м'ясо" не витримують жодної критики. Багато вегетаріанців мають завидну витривалість, як наприклад наші друзі, марафонець зі Словенії, або канадка Андрія Кладар, яка заради розваги пробігла (офіційно зареєстровано) 100 кілометрів менше ніж за 12 годин. Нещодавно вона нам повідомила що вже почала готуватися до нового забігу в червні, на цей раз без зупинки на 100 миль. Таких прикладів багато, і тут ми наведемо ще тільки деякі: Майкл Арнстейн (Michael Arnstein), Дуріанрайдер (Durianrider), і численні вегетаріанські бодібілдери.\nКрім витривалості, безсумнівні факти позитивного впливу вегетаріанського харчування на довголіття і привабливість людини. Тут можна навести багато прикладів, таких як Анет Ларкінс (Annette Larkins), Мімі Кірк (Mimi Kirk), Джек Лалейн (Jack LaLanne), або Джим Моріс (Jim Morris). Насправді прикладів така кількість, що було б важко привести їх усі в одній статті і ми надамо читачам можливість пошукати більше інформації самим.\nЗауважимо, нашим завданням не є спроба розкритикувати наших опонентів. Навпаки, ми запрошуємо їх до дискусії і з цікавістю розглянемо будь цікаві факти та судження. Але на нашу думку, позитивні ефекти вегетарінского харчування є важко заперечити, хоча багато чого безсумнівно ще належить дізнатися. Ми запрошуємо вдумливого і допитливого читача самим зробити висновки і прийняти зважене особисте рішення.\nТому, виходячи з вище описаного, а також беручи до уваги результати істотного особистого досвіду, ми вважаємо, що правильно організоване вегетаріанське харчування є найбільш оптимальним для людей. У будь-якому випадку воно жодним чином не може вважатися збитковим або неповноцінним. Навіть такі, досить консервативні організації як Асоціації дієтологів США і Канади, чітко заявляють що "правильно спланована вегетаріанська дієта є здоровою, адекватної в плані поживності, і сприяє профілактиці та лікуванню певних хвороб" на всіх стадіях життя, для дорослих людей, вагітних жінок, дітей , старих і в тому числі і для спортсменів.\nЯк зазначено вище, ретельно підібране вегетаріанське харчування не тільки сприяє збереженню здоров'я і довголіття, але і може ефективно використовуватися для лікування захворювань. В тому числі, на наше переконання, що вважаються традиційно невиліковними. Таких як хронічні дегенеративні хвороби, рак і в тому числі для захворювань психіки, чому є чимало суттєвих доказів. Такі докази і вже існують і продовжують накопичуються з величезною швидкістю і рано чи пізно приведуть до істотної зміни світогляду в цій галузі. Але для початку, давайте спробуємо відповісти і прояснити питання про те, що таке правильно організоване вегетаріанське харчування і які його характеристики і параметри.\nТут необхідно зауважити: неправильно сплановане вегетаріанське харчування може принести багато шкоди і потрібно бути дуже уважним і обережним. У чому ж власне причина того що одні люди на вегетаріанському харчуванні отримують відмінні результати, а інші доводять себе до крайнього виснаження і навіть гинуть?\nДуже часто причина помилки у невідповідності харчування іншим параметрам і характеристикам життєдіяльності людини. Наприклад, добовий раціон харчування олімпійського чемпіона Майкла Фелбса (Michael Phelps) становить приблизно 12.000 калорій. Споживання такої ж кількості їжі звичайною людиною (при звичайних 2.500 калорій) призведе до проблем зі здоров'ям і швидше за все до необхідності термінової медичної допомоги. До речі, справа не тільки в енергетичній складовій раціону харчування. Ми не випадково навели приклад з раціоном Майкла Фелбса, і використовували його як негативний приклад харчування. На нашу думку саме у зв'язку з неправильним якісним складом цього раціону і пов'язані проблеми зі здоров'ям і наркотичними залежностями які відчуває Майкл.\nТому правильно підібравши харчування, деякі люди, досягають хороших результатів, а інші не можуть домогтися нічого позитивного незважаючи на величезні зусилля. Трагічні часом приклади використання собі на шкоду цього дуже ефективного методу оздоровлення змушують проявляти багато обережності. Наприклад, ось фруктоїд який намагається жити за принципом "харчування від квітки", або зовсім уже трагічний випадок який трапився з Джеремі Гіліцером (Jeremy Gillitzer):\nТакі випадки змушують ставиться до всього цього дуже серйозно і відповідально. Ні в якому разі не допустиме легковаге ставлення до висловлювань з даної теми, і не виважені поради, яке на жаль дуже часто лунають на всі сторони багатьма так званими "гуру", які займаються пропагандою своїх методик вегетаріанства і сироїдіння, і часто приносять багато шкоди, навіть маючи добрі наміри. До речі, саме тому, ми закликаємо всіх дуже уважно ставитися до будь яких теорій харчування, і завжди критично ставитися до сприйняття будь-якої інформації, в тому числі і до описаної в даній статті.\nАле відмовитися і не використовувати цілющу силу вегетаріанства і сироїдіння навіть через такі жахливі приклади, не можна. Це те ж саме, що виплеснути дитину з купелі разом з водою. Просто потрібно відповідально ставитися до предмета, ретельно все вивчати, і застосовувати правильні методики та підходи засновані на знаннях і уміннях.\nПро ці питання, а також деяких інших, що стосуються специфіки і параметрів, які необхідно враховувати і дотримуватися для оптимального вегетаріанського харчування, ми і поговоримо в наступному розділі.\n"На кожну складну проблему знайдеться відповідь ясна, проста і невірна."\nІснує величезна кількість "шкіл" вегетаріанського харчування з найрізноманітнішими, і часто суперечливими способами відповіді на питання про те, що таке здорове вегетаріанське харчування. Одні, наприклад, радять харчуватися тільки свіжими фруктами, а інші навпаки стверджують що саме ценное харчування це горіхи, насіння та овочі, а фрукти взагалі шкідливі для здоров'я, і їх потрібно уникати.\nНепідготовленій людині часом буває дуже важко розібратися у всіх цих хитросплетіннях інформації і визначити те, що дійсно корисно, а що потенційно шкідливо. І тому, зовсім не випадково, результати наших аналітичних досліджень показали що величезна кількість людей котрі намагаються перейти на вегетаріанське харчування не досягають успіху і близько половини з них повертаються протягом 3-6 місяців до свого попереднього способу харчування. Відсоток невдач при спробах переходу до сироїдіння ще вище, і знаходиться за нашими оцінками десь на рівні між 95-99%. Чому це відбувається? Якщо коротко, то основна причина в поганому розумінні специфіки оптимального вегетаріанського харчування і його правильного планування. Для того щоб розібратися як перейти на вегетаріанське харчування і як його оптимізувати, необхідно спочатку відповісти на питання про те які основні параметри здорового харчування існують взагалі і від чого вони залежать.\nКрім енергетичної адекватності (достатня кількість калорій) адекватне харчування має також забезпечувати збалансоване надходження макро поживних речовин (вуглеводів, жирів і білків), мікро поживних речовин (вітамінів, ферментів, антиоксидантів, мінералів, спектру так-званих незамінних речовин, амінокислот і жирних кислот, та деяких інших речовин), а також клітковини і води. Від способу споживання їжі (свіжих продуктів або термічно оброблених) теж багато залежить. Наприклад, вміст одних поживних речовин в сирих та варених продуктах може бути таким же або схожим, а інших поживних речовин сильно відрізнятися. Це обов'язково потрібно враховувати при плануванні програми харчування. Наприклад, кількість мікроелементів (кальцію, магнію) в сирій і вареної їжі може практично не відрізнятися, але їх біологічна засвоюваність і активність може істотно знижуватися через деактивації тих ферментів які сприяють засвоєнню цих елементів. Наскільки це важливо може продемонструвати такий приклад: людина не зможе довго вижити харчуючись сирою картоплею і вареними яйцями, але зможе довго прожити на вареній картоплі і сирих яйцях. Здавалося б тіж продукти, але на практиці різниця величезна.\nУ цій роботі ми не ставимо за мету висунути якусь нашу особливу систему харчування, але замість цього спробуємо на основі аналізу і синтезу існуючих знань і способів показати шляхи планування вегетаріанського харчування, адекватного поставленим цілям (наприклад, для лікування від хвороб або досягнення спортивних результатів) . Відразу ж обмовимося, спортивними досягненнями ми вважаємо такі, які засновані на оптимальному функціонування здорового організму, а не ті які "вичавлені" вживанням допінгу і призводять до хвороб і ранньої смерті.\nПісля багатьох років вивчення даної теми, і проведеного аналізу та синтезу різних теорій вегетаріанського харчування, нам здається що найзручнішим способом наочно представити весь спектр існуючих способів вегетаріанського харчування, це зобразити його через призму двох найбільш істотних з нашої точки зору параметрів: перший - це переважний макро поживний склад їжі, а другий - співвідношення сирої і обробленої їжі в раціоні. Це зображено нижче у вигляді графіка-матриксу різних видів вегетаріанського харчування. Необхідні пояснення наведені після малюнка.\nТаким чином, з практичної точки зору всі вегетаріанські дієти можна розділити на дві групи: дієти з переважанням вуглеводів, і дієти з переважанням жирів. Всі інші є перехідними між цими двома типами, тобто змішаними. До речі, відразу зауважимо, що змішане вегетаріанське харчування, що знаходиться в самому центрі малюнка, в даному випадку швидше за все не може вважатися золотою серединою, і на нашу скромну думку має низку серйозних недоліків, хоча і має великий ряд переваг в порівнянні з загальноприйнятою системою живлення з великим вмістом продуктів тваринного походження.\nНаведемо деякі пояснення до даного графіку. По перше, на графіку схематично позначено положення найбільш поширених у світі теорій оптимального вегетаріанського харчування. Зліва на право показано збільшення процентного вмісту сирої їжі в дієті, а знизу вгору збільшення процентного вуглеводного змісту (по відношенню до жирового). У овалах згруповані схожі школи. Наприклад методики докторів Ніла Бернарда, Калдвела Есселстіна, і Джона МасДугала дуже схожі, і їх суть полягає в рослинній дієті з порівняно високим переважанні вуглеводів і відносно низьким вмістом сирої їжі (переважання термічно обробленої).\nОтже, два полюси: переважно вуглеводне або переважно жирове харчування. Але, може виникнути питання, а як же з "білковими" дієтами? Відзначимо, що рослинної їжі з переважанням білка практично не існує. Так звані "білкові" дієти насправді є високо-жировими, в чому легко можна переконатися хоча-б на такому прикладі. Макро склад грецьких горіхів, які прийнято вважати продуктом з високим вмістом білка такий: 9% вуглеводів, 83% жиру і 8% білка. Тобто переважання жиру очевидно. Для порівняння процентний вміст білка в вівсянці 15%, що майже в два рази вище ніж в горіхах, але й це переважно не білкова, а вуглеводна їжа.\nДетальний аналіз переваг вуглеводних і жирових дієт не входить до мети даної роботи, тому тільки відзначимо що ми вважаємо високо-вуглеводне харчування більш оптимальним в переважній більшості випадків. Спроби використання високо-жирових дієт, в тому числі вегетаріанських, для лікування і профілактики постійно ведуться і неодноразово наводяться позитивні приклади їх використання, наприклад для зниження надмірної ваги або з метою попередження нападів епілепсії. Але деякий позитив такого типу харчування, не враховує, на нашу думку таких їх негативних сторін як наприклад токсичність продуктів метаболізму для організму чи відсутність при такому типі харчування так званої "вибухової" сили м'язів. До речі, саме тому деякі футбольні команди вищого ешелону на контрактному рівні обмежують споживання своїми гравцями деяких продуктів під час тренувань і виступів (наприклад не більш 100 грам м'яса на добу). І тому, не дивлячись на те що цілі цивілізації живуть на "жировому" типі харчування багато тисячоліть (наприклад народи крайньої півночі або деякі традиційні групи американських індіанців) ми вважаємо що переваги вуглеводного типу харчування незаперечні і прикладом тому переважання такого типу харчування у багатьох найбільш розвинених цивілізацій Африки, Європи, Азії та Америки. Якщо дивитися в майбутнє, то нам здається, що воно за тими цивілізаціями, які зможуть знайти правильну відповідь на питання про оптимізацію харчування своїх людей і тут ми закликаємо всіх звернути увагу на багато переваг вегетаріанського способу харчування.\nДругим істотним параметром, який потрібно враховувати, є кількісне (і якісне) переважання сирих продуктів в системі живлення і їх баланс. Зараз дуже популярні різні "сироїдні" дієти. На жаль це один з тих прикладів коли "чув дзвін, та не знаю де він" і нам неодноразово доводилося спостерігати випадки порушень здоров'я різного ступеня від неправильного застосування даного методу харчування.\nВелика кількість "гуру", і в Росії і за кордоном, намагаються на своєму прикладі переконати своїх послідовників, але результати в переважній більшості випадків плачевні і багато людей замість того щоб поправити своє здоров'я, часто набувають нових проблем, а крім того розчаровуються в цьому воістину животворящому способі харчування. Найчастіше проблема полягає в тому що ні "вчителі" ні "учні" не розуміють специфіки переходу до цієї системи харчування. Це схоже на те, як якщо б альпініст-професіонал кликав любителів з висоти Евересту: "Ей, забирайся но сюди, це ж так просто!" Не дивно, що багато терплять невдачі, саме при переході. Насправді ж такий перехід вимагає кропіткої роботи і терпіння (1-3 роки), але результат вартий того, в чому самому можна буде переконатися.\nДля того щоб перехід був плавним і безболісним потрібно дотримуватися принаймні кількох основних принципів. Один з них полягає в тому, що до повного сироїдіння можна, і навіть бажано, підходити поступово. Атрофовані внутрішні ферментні системи організму не можуть активуватися дуже швидко, і чим довше був період їхньої бездіяльності, тим більше часу піде на їх реактивацію.\nА крім того, всупереч широко існуючій думці, при правильному балансі навіть дієти з досить високим вмістом термічно обробленої їжі можуть бути досить ефективними, навіть при лікуванні дегенеративних захворювань, включаючи рак (як наприклад демонструє харчування за методикою Герсона). Достатня кількість сирої їжі абсолютно необхідно але, особливо на початку, напевно не варто прагнути до простого бездумному копіювання досвіду тих людей, які вже досягли певних результатів. Також відсутнє розуміння того, що при переході, величезна кількість їжі і активних її елементів використовується для процесів відновлення клітин і тканин організму, а також відновлення виснажених роками неадекватного харчування запасів, і часто необхідна кількість поживних речовин сильно недооцінюється, особливо активних її елементів, таких як ферменти. З практичної точки зору це іноді може виглядати як "жор" і навіть може налякати непідготовлену людину.\nСеред усіх цих теорій, особливої уваги заслуговує теорія адекватного сироїдного харчування академіка Олександра Михайловича Уголєва. В її основі знаходяться такі поняття як самоперетравлення їжі своїми ж власними ферментами (аутоліз), симбиотичний синтез поживних речовин бактеріями кишково-шлункового тракту, і деякі інші поняття. Мікроорганізми є дуже потужною системою здатної компенсувати недолік деяких важливих елементів живлення. Тут варто зазначити, що незважаючи на те що багато так званих незаміннимих з'єднаннь (наприклад, амінокислоти і вітаміни) дійсно можуть синтезуватися мікроорганізмами що проживають в тілі, проте підбір адекватного харчування необхідний. Наприклад, вітамін B12 може утворюватися певним типом бактерій, але для цього необхідна присутність кобальту в їжі. У цього процесу є обмеження, наприклад при всій своїй потужності, мікроорганізмами не може бути компенсований переважно жирової тип харчування і його потрібно балансувати підбором певних продуктів харчування. На жаль, відверто кажучи, академічно і методично даной темою на рівні практичних методик поки що ще ніхто серйозно не займався. І тому в майбутньому нас напевно чекають ще багато цікавих і несподіваних відкриттів. А такі першопроходці, як академік Уголєв, звичайно ж заслуговують нашої величезної подяки і поваги за свою працю.\nНа закінчення цього розділу відзначимо, що на нашу думку, в цілому сироїдний вегетаріанський тип харчування з високим переважанням вуглеводів є найбільш оптимальним для організму людини. Такий тип харчування дозволяє не тільки підтримувати стан здоров'я на високому рівні, але і сприяє позбавленню від великої кількості, в тому числі дуже серйозних, захворювань. Перехід до такого типу харчування вимагає певних знань і навичок. Про деякі практичні аспекти переходу і підтримки такого типу харчування в реальних умовах, а також його застосування для лікування захворювань ми і поговоримо в наступних розділах.\n"Повільно-повільно повзи, равлик, по схилу гори Фудзі вгору до самих висот."\nЯк правильно харчуватися при вегетаріанському способі харчування? Як, коли і які продукти слід вживати, а яких продуктів навпаки потрібно уникати? Чому одні люди переходячи на вегетаріанське почуваються прекрасно, покращують своє самопочуття, набувають нову силу і витривалість, позбавляються від різних хвороб, а інші люди навпаки слабшають, заробляють купу нових проблем зі здоров'ям, часто навіть цього до кінця не усвідомлюючи, і дуже часто повертаються до свого звичного харчування? Від чого ж все-таки залежить успіх переходу на вегетаріанське харчування? Чи потрібно підібрати якусь спеціальну програму для такого переходу або можна просто їсти що доведеться, лише б це була рослинна їжа?\nГрунтуючись на аналізі спостережень великої кількості спроб переходу, часто безуспішного, на вегетаріанське харчування, а особливо на сироїдіння, в цьому розділі ми спробуємо привести наша відповідь на ці та деякі інші питання. Загалом, суть нашої відповіді полягає в тому, що головним параметром від якого залежить відповідь на всі вищенаведені питання, є параметр відповідності характеристик використовуваного харчування того базового, або стартового стану організму людини, яка переходить на вегетаріанство або сироїдіння. Чим більше виснажені внутрішні резерви організму, тим більш важливим для відновлення буде забезпечить всі потреби, деякі з яких відпадуть пізніше за непотрібністю. Тому харчування перехідного періоду і підтримує харчування після можуть дуже значно відрізняться як за своїми кількісними, так і за якісними характеристиками. У цьому вся суть яку дуже важливо зрозуміти. Все інше, хоча і теж дуже суттєво, але все ж по суті є тільки деталями.\nДля досягнення успіху недбалість не підходить і в даному випадку, і правильно підібрана програма харчування, тут абсолютно необхідна. Іноді підбір такої програми здійснюється інтуїтивно самим же людиною вчиняє перехід, або якимось його радником, І тоді ми можемо спостерігати багато "чудові" випадки безболісного переходу, які часто супроводжуються позбавленням від якихось проблем зі здоров'ям. Але набагато частіше доводиться спостерігати метання людини з боку в бік: від одних груп продуктів до інших, від одних методик до інших, від одного гуру до інших. "Чистки" змінюються голодуванням, неправильне голодування нерідко призводить до подальшого об'їдання, але як потім з'ясовується, не тими продуктами. В результаті такі метання часто закінчується, в кращому випадку, просто відкотом до попереднього способу харчування, яке нерідко супроводжується виникненням у деяких якогось особливого типу озлоблення до самої ідеї вегетаріанства, "От як воно то мене підвело під монастир, це вегетаріанство, ненавиджу його, і стану відваленим м'ясоїдів". По суті це знову, "На зло мамі відморожу вуха", На жаль такі спроби бездумного переходу на вегетаріанство нерідко це супроводжується виникненням нових додаткових проблем зі здоров'ям, а також розвитком невпевненого ставлення до життя, а іноді й летальними випадками. Такі випадки відбуваються не тільки при само-переході на вегетаріанство, але навіть і під наглядом визнаних корифеїв, як наприклад в описаному тут випадку.\nПроцес переходу вимагає хоча-б деякого уявлення про цілі, завдання і методи. Спробуємо це пояснити більш докладно на такому прикладі. Уявіть два селища: одне процвітаюче, а інше зубожіле. В одному відмінні дороги, працюючі підприємства, об'єкти комунального господарства, школи, театри, все якісно збудовано та відремонтовано. Існують і торгівля, і магазини, і транспорт, Функціонуючі підприємства платять податки і підтримують інші галузі. Присутній також здорове і навчене населення, робітники і кадри управління, підготовлені системи зв'язку, а також у селищі є необхідні запаси і резерви на всякі непередбачені випадки. А в іншому селищі всього цього немає. Все розвалено, або побудовано погано, люди втомлені й озлоблені, процвітає криміналітет, не працює управління, а також відсутні запаси. Уявили? Так от, не складно продовжити цей уявний експеримент і представити що трапитися якщо ми спробуємо перевести ці два селища на новий тип поставок різного типу сировини (у нашій аналогії з людським організмом, на новий тип харчування). Для того щоб довести ці два селища до однакового хорошого рівня життєустрою, якому селищу потрібно набагато більше різних видів сировини а також його кількості? Хіба не очевидно що відстале село зажадає в рази або навіть на порядок більше ресурсів (поживних речовин) тільки для того щоб вийти на якийсь середній рівень? Спробувати усереднити поставки в ці два типи селищ, привести їх до якогось спільного знаменника, тільки приведуть до повного розвалу. При цьому потрібно враховувати, то що якогось одного виду сировини навіть у відсталому селищі може бути в надлишку, наприклад якогось виду викопної руди, але використовуватися це сировина може проведено тільки при наявності багатьох інших видів сировини, а також необхідної виробничої бази та кадрів.\nТакож і в організмі людини, наприклад, досить часто спостерігається надлишок одного виду "сировини" (жирової маси), але відсутній адекватні ресурси для її використання та утилізації (наприклад м'язової маси з її ферментними потужностями). Тому потрібно дуже тонко оцінювати і враховувати ресурсне та функціональний стан організму для того щоб підібрати адекватну програму перехідного харчування. Існують методи оцінки такого функціонального стану організму, але практично вони використовуються слабо. Чому, це окрема розмова. Але часто, за зовнішнім виглядом і деяких базовим результатами дослідження відрізнити рівень функціонального стану складно навіть для фахівця. Але на практиці якщо ситуація не дуже запущена, часто це і не потрібно, Використовуючи різні методики можна досягати хороших результатів навіть без поглибленої оцінки функціонування організму. Але певна обережність потрібна, особливо в перехідний період. Знову ж таки, тут як і аналогії з селищем, коли настане час коли постачання енергії, сировини та інших ресурсів можна буде скоротити, після того як запрацюють власні підприємства, нагромадяться резерви, але кожен розуміє що це тривалий процес і потрібно терпіння. Але саме тому, аргумент про те що кволеньким і маленьким потрібно їсти мало, а великим і здоровим багато, часто не працюють.\nОтже, по-перше, погодиться з твердженням, що процес переходу на вегетаріанське харчування і сироїдіння потрібно по можливості утримувати досить довго. У людей середнього віку, за нашими спостереженнями, такий перехід може триває від одного до трьох років. Однією мірки тут бути не повинно і залежить це від того що доводитися відновлювати, і тут не секрет що нервова система (за аналогією з селищем, система управління) вимагає особливих термінів і ресурсів для свого розвитку.\nЯкі ж ресурси необхідно забезпечити організму? По перше енергія, і на нашу думку як ми це вже коротко обговорювали це в попередньому розділі, вуглеводи є предпочтительней жирів або білків як енергоносія. Далі, потрібні "будівельні матеріали": амінокислоти, жирні кислоти, або елементи для їх синтезу, а також мінерали, і інші опорні з'єднання. Крім того потрібні "інструменти" для використання цих будівельних матеріалів: ферменти й вітаміни. Потрібно налаштувати системи та системи транспорту та і системи виділення, Треба чітко розуміти що якщо енергія і багато "будівельні матеріали" організм легше засвоює з обробленою (вареної) їжі, то "інструменти" знаходяться тільки в сирої їжі, а при термічній обробці руйнуються. Яка користь в селищі від цементу і цегли, коли відсутні бетономішалки та будівельні крани? Також і в організмі, мінерали без ферментів, часто мертвий вантаж. Це одна з причин, чому наприклад споживання молочних продуктів, пересичених кальцієм, не призводить до гарної мінералізації кісток, кальцій сам по собі марний, особливо в закислення організмі.\nІ тому, особливо на початку переходу, поки організм, який багато років не виробляв власні "інструменти" і розучився це робити, доводиться поставляти їх у величезних кількостях. До речі, потрібно розуміти, що оскільки засвоєння поживних речовин, особливо з сирої волокнистої їжі, теж дуже витратний процес, то спочатку доводиться використовувати такі трюки як часткове або повне харчування соками, до насичення організму.\nПри цьому, дуже важливим стає питання правильного підбору продуктів харчування. З практичної точки зору спробуємо навести приклад раціону переходу для людини середнього віку, без особливих проблем зі здоров'ям. Тут потрібно обмовитися, що в загальних рисах ми погоджуємося з градацією "серйозності" хронічних захворювань за шкалами які використовуються наприклад в ендоекології або в гомотоксикології. За цією шкалою скажімо, запальні захворювання (наприклад гастрит, артрит) з'являються на стадіях попередніх дегенеративним або дистрофічних захворювань (таких наприклад як розсіяний склероз або рак). І тому, коли ми говоримо про відносно здоровий людину, ми маємо на увазі відсутність у людини виражених запальні, але особливо дегенеративні або дистрофічні захворювань. У такому випадку можна говорити про перехід на вегетаріанське і сироедческое харчування з метою профілактики. Коли ж такі захворювання присутні, потрібно говорити про лікування харчуванням, і це ми вже будемо розглядати в наступному розділі. Отже, як харчуватися людині середнього віку, який (або яка) харчується перейти з попередньою "звичайної" їжі з супермаркету?\nПершим ділом тут потрібно визначити базову групу продуктів харчування та основні принципи їх використання. Не будемо обговорювати всякі екзотичні випадки або тих щасливчиків які живуть в умовах тропічному клімату, як десь наприклад в Індії або на Карибах, і мають можливість насолоджуються круглий рік декількома врожаями тропічних фруктів, овочів і зелені, а також що абсолютно важливо, постійним достатком сонячної енергії. Ми приділимо особливу увагу харчуванню в умовах середньої смуги, скажімо в місцях де потрібно опалювати будинки в середньому 6 місяців на рік. Крім того окремою темою для розмови є перевага харчування продуктами які ростуть в регіоні проживання людини. Але навіть без урахування цього чинника, а просто з практичної точки зору, набагато зручніше і дешевше харчуватися місцевими продуктами, при бажанні і можливості додаючи привізні, в тому числі різні екзотичні фрукти.\nОсь приблизний мінімальний набір з місцевих продуктів середньої смуги на який ми б радили звернути увагу: морква, яблука, груші, картопля, буряк, зерна гречки і пшениці, зелений салат і городня зелень, корінь і листя селери, ріпчасту цибулю, капуста, в тому числі брокколі та цвітна, червоний перець і ріпа. В принципі, такий набір продуктів достатній і з нього можна скласти раціон харчування для людей з різними потребами, але потрібно навчиться дотримуватися певних принципи і правила харчування.\nЗауважимо, що оптимальний набір продуктів харчування може сильно відрізняться час від часу і місце від місця. Наприклад, чи варто на відпочинку допустимо в Греції харчуватися тими ж продуктами що і вдома? Звичайно ні, і в сезон там напевно краще взяти за основу харчування свіжими фігами, виноградом, кукурудзою, і зеленню. Знову ж таки, головне не сліпе слідування догмі, а розуміння принципів і правил. Які ж це принципи і правила?\n1. По перше, потрібно намагатися по можливості вживати цільні продукти, з мінімальним ступенем переробки або обробки. Як сказано вище, при високому ступені дефіциту деяких видів речовин в організмі, для їх заповнення з цільної сирої їжі можливості травного тракту організму можуть виявитися недостатніми. Тому тоді доводиться деякий час використовувати виділені суб-продукти, наприклад свіжовичавлені фруктові та овочеві соки або лляне масло холодного віджимання.\n2. Необхідно дотримуватися оптимальний баланс сирої і обробленої їжі. Тут важливо розуміти і вживати не ваговій, а енергетичний еквівалент кількості продуктів. Наприклад, десяток варених картоплин містить більше калорій ніж мішок зеленого салату, і це слід розуміти і враховувати.\n3. Відмова від усіх видів рослинного масла (і звичайно ж тваринного масла, як і інших тваринних продуктів), в тому числі соняшникової, а також інших, у тому числі і оливкового, яке чомусь вважається дуже корисним. Зауважимо до речі, вже Сократ радив вживати оливкова олія для умащения шкіри, але не для прийому всередину. Як було сказано вище, іноді, дуже рідко допускається використання лляної олії, в кількості не більше 1-2 столових ложок в день протягом декількох тижнів. Причина в необхідності відмовитися від масла навіть не стільки в його шкідливості, а в тому що при його вживанні дуже легко збити баланс основних поживних речовин. Масло - це не просто "порожні" калорії, для процесу метаболізму яких доводиться спалювати дефіцитні ферменти, але справа ще в тому що масла часто містять непропорційну кількість активних речовин, як наприклад співвідношення жирних кислот омега 3-6 призводять до активізації запальних реакцій та пригнічення протизапальних процесів.\n4. Відмова від вживання кухонної солі. Багатьох це лякає, але насправді отказатся; ся від це продукту не так складно як здається і процес цей зазвичай займає всього днів десять. При переході на бессолевую дієти дуже може допомогти вживання якогось продукту з високим вмістом натрію, наприклад стручки селери. Загалом, проблема з вживанням солі не в натрії який вона містить, а в калії який в ній відсутня. У багатьох рослинних продуктах натрій і калій присутні в оптимальних для організму співвідношеннях, яке не викликає необхідності перенапруги систем організму, в тому числі нирок.\nПоки обмежимося стаємо на цьому переліку принципів і правил, а деякі інші розглянемо в подальшому по мірі викладення матеріалу.\nДо набору продуктів представленому вище можна додавати практично будь цільні фрукти, овочі, зелень, ягоди, і обмежених кількостях деякі інші рослинні продукти, при цьому дотримуючись описаним вище принципам. Баланс продуктів можна підбирати нескінченно і існують навіть спеціальні комп'ютерні програми сприяють цьому, деякі навіть доступні безкоштовно на інтернеті, як наприклад Крон-О-Метр. Але спочатку ми б порадили навчиться користуватися продуктами з точки зору розуміння загальних принципів, а такі програми можуть служити підмогою. Висловимося виразно, ніякої особливої необхідності в застосуванні таких програм для звичайного користувача немає, і без них можна обійтися, хоча фахівцям або людям які хочуть глибоко розібратися в цих питаннях вони можуть бути корисні.\nДо речі, якщо подивитися уважно і вивчити той список необхідних базових продуктів наведений вище, то нескладно помітити, що більшість продуктів з нього доступні зазвичай як влітку так і взимку, з деякими винятками. Деякий відносний недолік взимку таких продуктів як зелені салати й інша зелень, можуть бути заповнені принаймні трьома способами. Перший, максимальне насичення організму цими продуктами в літньо-осінній період. По друге за відсутності свіжої зелені, можна використовувати висушену і дрібно-подрібнену зелені, наприклад у вигляді харчових добавок. В третє, можна розвивати нові способи вирощування цих продуктів в теплицях, в тому числі і взимку. Але в будь-якому випадку, якщо організм насичений літньо-осіннім достатком, то зима і весна переносяться досить легко, особливо якщо була проявлена певна ступінь сезонної планування і підготовки. Тут можна також зауважити, що з нашого особистого досвіду, по відчуттях, літо і осінь, коли багато різноманітних фруктів, ягід, овочів, зелені, завжди сприймається внутрішньо як сезон достатку. До вищеописаних продуктам тоді додаються, або ж вони замінюються іншими: наприклад малиною, червоною і чорною смородиною, агрусом, вишнею, черешнею, абрикосами, сливами, ранніми сортами яблук і груш, різної зеленню, гарбузами, баклажанами, огірками, помідорами, а також зеленим цибулею, прянощами, травами, а також багатьма інші рослинами і їх плодами. Але навіть взимку не доводиться себе особливо обмежувати, особливо якщо є хоча б деякі додавання привізних продуктів, наприклад бананів і цитрусових.\nКулінарні аспекти цього харчування ми особливо не будемо тут торкатися, але читачам ні в якому разі не варто сумніватися, "А чи буде все це смачно?" І ми можемо всіх запевнити що смакові якості такого способу харчування тільки істотно зростуть порівняно зі звичайним. Апетит адже знаходиться не тільки в їжі і продуктах, але всередині нас. Згадайте, яким смачним здаються самі звичайні продукти на природі, наприклад шматок звичайного житнього хліба з огірком, а адже іноді навіть найвишуканіші страви не радують, наприклад коли людина хвора. При бажанні, з найпростіших продуктів можна приготувати величезну кількість відомих і не дуже відомих, але дуже смачних страв, у тому числі і з місцевих рецептів, і з рецептів різних далеких і близьких країн світу. Існує багато форумів в інтернеті де ці питання активно обговорюються і де люди діляться своїм досвідом, кулінарним в тому числі. Але потрібно пам'ятати про дотримання описаних вище правил і принципів, і намагатися їх правильно застосовувати.\nПростим радою при переході на вегетаріанське харчування можна вважати такий: почніть з 50 на 50 сирих і варених продуктів, за кількістю калорій. Якщо необхідно для досягнення балансу використовуйте свіжовичавлені соки (наприклад, морквяний, яблучний, сік із зеленого салату з додаванням іншої зелені). Готувати ті продукти, які будуть уживатися не сирими, переважно на пару або в духовці. З часом, поступово збільшуйте співвідношення сирих продуктів до варених. Крім знань і навичок, знадобиться також деяка ступінь інтуїції, але пам'ятайте, процес не повинен бути болючим. Так, деякі незручності можуть виникати час від часу, але тільки короткочасно. Сильних неприємних відчуттів бути не повинно. Якщо доводиться дуже напружуватися, або якщо відбуваються зриви на колишні продукти, що щось іде не так. Зупиніться, проконсультуйтеся та виправте ситуацію, Складніше за все тим, у кого вже існує важка хвороба, тоді складності зростають суттєво. До речі це одна з причин через яку слід починати процес переходу ніж раніше тим краще. Це не просто слова, попередити хворобу набагато легше ніж її вилікувати, і ризики зростають експоненціально в міру прогрес хвороби. Про деякі аспекти того, як можна використовувати вегетаріанське харчування для лікування хвороб ми і поговоримо в наступному розділі.\n"Нехай їжа твоя стане ліками твоїм, а ліки твоє - їжею твоєю".\nКоли якась система знань або загальновизнана система думки зживає себе, то коли приходить час її замінити на іншу, більш прогресивну і відповідну реальності, цей процес переходу може триває століттями. Перехід такий може супроводжуватися драматичними подіями і рідко буває простий. Загалом, існує всього два способи заміни старої системи думок на нову. Перший спосіб, це використання довгої і наполегливої критики підвалин старої системи, оголення її недоліків, коли наводяться аргументи "проти" і показується чому стара система погана і де вона не працює. Інший спосіб, протилежний до першого. Він полягає в спробі викладу альтернативного спосіб мислення, без руйнування старого. І при цьому, чим лаконічніше нове формулювання, і чим вона чіткіше, тим більше у неї шансів на успіх у завоюванні умів людей. Так відбувається зміна епох.\nМи вважаємо що існуюча сьогодні загальноприйнята система знань про здоров'я, хвороби та їх лікуванні вже давно дуже застаріла і абсолютно неадекватна реальності. Було і є багато спроб її зруйнувати, але основні аргументи як нам здається були використані "проти", на руйнування. Ми ж хочемо вибрати другий спосіб заміни світогляду, "позитивний", і тому тут ми пропонуємо не критику існуючої системи думок, а нову систему, яка пропонує альтернативний погляд на питання здоров'я, хвороби та лікування. Наша спроба далеко не перша і в чомусь наші погляди схожі і містять постулати різних альтернативних теорій медицини, хоча багато в чому вони істотно від них і відрізняються. Можна б було привести детальний аналіз цих теорій, їх сильних і слабких сторін, але це не наше завдання. Ми прийняли рішення не вдаватися в громіздкий аналіз а просто представити результати синтезу у вигляді найголовніших тез нової системи знань про здоров'я і здорове харчування, одному з головних його наріжному камені. Потрібно розуміти, що ми безсумнівно спираємося на думки багатьох наших попередників і сучасників працювали в даній області. Тут ми їх тільки перелічимо, та й то на жаль не всіх, а тільки деяких, потомучто на всіх не вистачить місця. Так от, в наших аналітико-синтетичних дослідженнях при побудові даної системи знань, ми глибоко вивчали думки і роботи в області ендоекології і в інших суміжних областях, таких вчених як Ю. І. Бородін, Ю. М. Левін, Д. Д. Зербіно . Ми детально вивчали лікувально практичну програму М. В. Оганян, теорію гомотоксикології, досвід Н. Барнарда, Д. Макдугала, Д. Грема, доктора М. Герсона, Р. Морзе, і багатьох багатьох інших. У тому числі ми вивчали і класичні роботи в галузі медицини та натуропатії. І багато елементів з цих робіт використані як будівельні блоки тієї системи поглядів, яку ми хочемо запропонувати увазі читача.\nУ чому ж суть і особливість системи наших поглядів на здоров'я, розвиток хвороби і її лікування? Спробуємо тут її коротко викласти.\nВеличезна кількість так званих "хвороб цивілізації" людини пов'язане з невідповідністю харчування справжнім внутрішнім потребам організму. Тисячі найменувань сучасних хронічних хвороб які нас оточують насправді розвиваються в людині не хаотично, а слідують суворої системі виникнення і розвитку. Як сказано, найбільш часто в сучасно суспільстві причиною розвитку таких хвороб є неадекватне харчування. І тільки відносно рідко головною причиною захворювань є отруєння води, повітря, наявність інфекційних агентів або травми. Переважання бідної живильними речовинами приготовленої їжі і брак багатою поживними речовинами живий сирої їжі є однією з основних причин.\nЯк правило, при розвитку патологічного процесу спочатку виникають різні запальні стани, на які людина в багатьох випадках просто не звертає уваги, а може навіть і зовсім не помічати коли процес розвивається глибоко всередині і не виходить назовні на ранніх стадіях. Всякі гастрити, пневмонії, ангіни, алергії, міозити, болі, хронічні втоми, депресії є цьому прикладами. Так, ми не обмовилися, саме депресії, у розвитку яких глибинне запалення мозку є важливим фактором, і навіть мейнстрімовкая медицина підтверджує зв'язок між запаленням і депресією. Крім того потрібно розуміти, що багато так звані доброякісні утворення, поліпи, міоми, папіломи, це все по суті своїй теж запальні процеси. І мета цього запалення дуже проста: утилізувати і видалити ті не переварені продукти утворені при вживанні вареної їжі, яка просто часто густо розкладається в організмі. Там, де цей процес відбувається найбільш активно і викликає розвиток певної симптоматики. Звідси гній і слиз які часто супроводжують дані захворювання, і можуть виділяться практично з усіх місць на тілі людини.\nУ наступній стадії переважають процеси дегенеративного характеру, які можуть супроводжуватися наприклад внутрішнім або зовнішнім виразкоутворення, і які супроводжуються ще більшим ослабленням функції органів (аритмія серця, нервова слабкість і паралічі). Важливо розуміти, що ми маємо справу з тим же процесом що і в першій стадії, тільки більш розвиненим. При цьому називаючи цей процес ім'ям іншого діагнозу суті не міняє. Так хронічні ангіни можуть перетворюватися в розсіяний склероз, гастрити в деформуючий артрит суглобів тощо. Нерідко кульмінацією такого процесу є розвиток раку. Звичайно, і інші фактори (травма, отрути) можуть призводити до розвитку хвороби. Але як сказано відносна вага цих факторів у розвитку "хвороби цивілізації" порівняно невеликий, за нашими оцінками від 5 до 10% від усіх хвороб.\nЦікава ситуація з так званими інфекційними хворобами. Ми стверджуємо що їх розвиток можливий тільки в організмі в якому порушено рівновагу процесами описаними вище. Головне що потрібно зрозуміти, це те що інфекційні організми зазвичай є не тільки, і навіть не стільки, ворогами людського організму, як це зазвичай вважається і від них пробують позбавиться будь-якими способами. Але на нашу думку мікроорганізми найбільше є нашими помічниками. У цьому плані цікавий досвід традиційного лікування раку деякими північними народами. Відомі методики зцілення від раку крові (лейкозу) за допомогою гнилого тюленячого м'яса! Зауважимо при цьому, нам вживання яблук і моркви при цьому здається більш кращим і смачним методом:-). Але повертаючись до нашої теми, при накопиченні в організмі "покладів" непереварених відходів, саме мікроорганізми можуть і часто виступають у ролі очищувачів, що допомагають позбавиться від цих шкідливих суб-продуктів метаболізму. Тому, звичайно патологічні процеси при інфекційних хворобах є суть лише відображення зворотного боку санологіческіх (очисних) процесів.\nВажливо розуміти що "сучасна" їжа зазвичай призводить до двох негативних результатів відразу: по-перше до накопичення одних речовин в надлишку (які перетворюються в жирову тканину, крохмалі слизу, або білки і жири гною), а по-друге до відносного, а часто і абсолютного браку багатьох необхідних активних сполук, які повинні надходити з їжею (ферменти, антиоксиданти, вітаміни). Як говорилося в попередньому розділі, без "інструментів" сировина стає тільки мотлохом.\nЗа своєю суттю підтримує, або профілактичне харчування описане вище, і лікувальне, харчування нічим особливим не відрізняються. Головна відмінність зазвичай полягає в необхідності забезпечення більшого балансу у бік активних живих продуктів. Але як показує досвід, наприклад д-ра М. Герсона, часто від вареної їжі відразу зовсім відмовлятися не варто, організм ще не готовий і тут потрібен час і вміння. І ще дуже важливі аспект: для успішного лікування вкрай адекватно забезпечувати два процеси, які йдуть паралельно. Перший процес, це очищення організму від продуктів розпаду, про нього багато хто пам'ятає, і гримерів всяких методик "чисток" на інтернеті предостатньо. Але більшість забуває, і це серйозна проблема, про крайню важливість відновлення організму. На жаль другий аспект дуже часто ігнорують, і результати бувають плачевні. Багато "ентузіасти" іноді так до-очищають свій організм, забуваючи заповнювати запас поживних речовин, що нерідко настає сильне виснаження з летальними випадками. Потрібно завжди пам'ятати, що особливо на ранніх стадіях відновлення існує необхідність у великому, іноді здається величезному, кількості харчування і поживних речовин. Наприклад, той же д-р Герсон рекомендує використовувати більше десяти склянок свіжовичавленого соку в день, морквяного соку і соку зелені, прийнятого на протязі декількох років. Процес одночасної чистки і відновлення організму в чомусь нагадує ремонт літака під час польоту, не сама легка штука яка вимагає певних навичок та уваги.\nБагато прикладів застосування та різних методик існує, наприклад успішне схуднення і позбавлення від багатьох хвороб на харчуванні соками (як наприклад тут або тут). Але потрібно пам'ятати що кидатися головою у вир не слід, можна серйозно зашкодити здоров'ю. На нашу думку цей метод дуже сильний, але й у нього є недоліки (наприклад високий глікемічний індекс застосовуваних соків) і це треба враховувати і відповідно компенсувати.\nМи не ставили собі за мету відповісти на всі можливі питання, або навіть поставити всі питання стосуються вегетаріанського харчування. Наприклад, широко обговорюваний питання відсутності вітаміну B12, один з варіантів відповідей на який дає наприклад Д. Макдугал. Ми не завжди і не в усьому згодні з думкою інших фахівців, але воно безсумнівно заслуговує ретельного уваги і розгляду. Ми тільки відзначимо, що якщо в теорії таких питань виникає багато, то на практиці багато з цих проблем вирішуються швидко і легко.\nЩе одне питання на який би хотілося тут коротко відповісти: чи варто використовувати пророщену пшеницю? Нам видається, що за своїми поживними і енергетичними характеристиками цей продукт дуже схожий на зелені салати та іншу городню зелень. Це помітно навіть при порівнянні смакових якостей цих двох типів продуктів, і їх поживних макро і мікро композицій. Тому, особливо взимку, коли зелень часто відсутня в раціоні харчування, пророщена пшениця може, й успішно багатьма використовується. Зауважимо, що абсолютно окремої розмови заслуговує лікування зеленню і лікувальними травами. Якщо коротко, то зазвичай цей тип рослин містять сполуки, які маючи свій особливий топізм до певних органам (наприклад, польовий хвощ має топізм переважно до нирок), забезпечують "евакуацію" продуктів життєдіяльності. До речі, методи очищення кишечника використовуються в різних методиках, на нашу думку часто зайві й іноді бувають шкідливі. Більшу перевагу на нашу думку заслуговує вживання рослинної клітковини. Клітковина, на відміну від промивань кишечника має і абсорбуючу функцію, яка присутня на різних рівнях травного тракту, і яка підсилює моторику кишечника і зміцнює його гладку мускулатуру. Іноді буває кращим вимикання перистальтики, наприклад у випадках виснаження організму, але це на нашу думку особливі випадки. До речі кажучи, існують навіть більш екзотичні методи лікування, які ми не підтримуємо. Такі як наприклад як використання різних витончених прибутків, і навіть черв'яків глистів або так званих "калових трансплантантов" для лікування порушень харчування та інших хронічних хвороб. На нашу думку ці точно зайві, принаймні в більшості випадків.\nНа противагу до цих зайвим заходам, деякі з яких можливо колись і знайдуть деякий практичне застосування, вже сьогодні існує багато широко досліджених методик лікування вегетаріанським способом харчування. Наприклад, наукова школа Н. Барнарда детально описує методики лікування вікового діабету (другого типу) нізкожіровая рослинним харчуванням, при цьому терміни лікування досить стислі, близько восьми тижнів. Схожі програми вже створені і для серцево-судинних захворювань (Д. Макдугал і К. Еселстін). У меншій мірі вивчені або зовсім мало вивчені з наукової точки зору методики для дегенеративно-дистрофічних захворювань, у тому числі і раку (методики М. Герсона або Р. Морзе). Хоча з деякими хворобами цієї групи, наприклад з хворобою Альцгеймера ситуація досліджена істотно краще. Зауважимо, при правильному застосуванні хороші результати можуть досягнуті не тільки для соматичних хвороб, а й для хвороб психіки (наприклад депресивно-тривожні стани, наркоманія, алкоголізм та інші залежності).\nУ доповненню до терапії харчуванням можна і потрібно використовувати адекватну терапію рухом, а також правильно активізувати процеси відновлення і сну. Для цього існують як дуже давні методики (наприклад Йога-Нідра, в перекладі йога сну), так і сучасні методи (наприклад напрацювання сомнології, або медицини сну, хронотерапии, що вивчає тимчасове упорядкування фізіологічними і патологічних процесів). Загалом, якби використання методик лікування харчуванням, рухом, відновленням, в тому числі психологічним, було б здійснено повсюдно в домашніх і трудових умовах, а також в амбулаторних, стаціонарних та санаторно-курортних закладах, то це, разом із з'єднанням практичного досвіду лікування та науково-дослідної роботи, дозволило б кардинально змінити ситуацію в області здоров'я.\nГлава Друга: Рух і Здоров'я\nКожен знайомий з виразом: рух - це життя. Всі знають, що існують різні види рухів, які є дуже різноманітними за своєю суттю і характером, інтенсивності, силі, швидкості, тривалості, і амплітуді. Наприклад, і спринтер і ультра-марафонець, обидва, займаються бігом, але перший робить це у вигляді ривка, досягаючи меж гранично можливої для людини швидкості впродовж всього приблизно 10-20 секунд, а другий, хоча і біжить порівняно повільно, але під час безперервного забігу на протязі 24 годин або нерідко навіть більш тривалих, наближається до кордонів витривалості доступною людині.\nЗ іншого боку, зовсім не важко помітити, що кожен вид фізичної активності (або відсутність такого), яким займається кожна окремо взята людина, накладає певний відбиток на його зовнішньому вигляду, починаючи з постави і закінчуючи різними пропорціями тіла. Порівняйте наприклад, гнучкість гімнаста і масивність штангіста, або тонке тіло йога з масивністю м'язів культуриста. І відмінності тут не тільки зовнішні, а й внутрішні, в тому числі і ті, які визначають резервне фізіологічне стан різних органів і систем організму.\nТаким чином виходить, що характеристики фізичних вправ якими займається людина, як би заточують його під виконання певних завдань і програм. І важливо розуміти. що можливостей для так званої перехресної тренованості, коли один і той же чоловік може виконувати різні завдання і програми, на практиці досить обмежені. Наприклад, один і той же самий чоловік не зможе з однаковим успіхом бігати і на 100 метрівці, і на дистанції в 800 метрів, і спортсменам доводиться вибирати або одне або інше. Це відбувається тому, що різні характеристики руху вимагають абсолютно різних ферментативних і метаболічних системи та спрямованості внутрішніх фізіологічних процесів. Тому, велика м'язова маса, що забезпечує ту вибухову силу м'язів, яка необхідна на стометрівці, стає тягарем і просто зайвою вагою при більш тривалому забігу. З цього приводу пригадується коментар почутий одного разу від одного з ультра-марафонців, який стверджував що він чітко відчуває навіть мінімальні зміни жирового складу свого тіла, десь на рівні 1%, і це на його думку досить відчутно впливає на результати його бігу. Це при тому, що його вага, сам по собі порівняно низький, особливо в порівнянні із звичайною людиною, і що початкове процентне стан його жирової клітковини знаходиться десь на рівні всього близько 3% від загальної маси тіла.\nТака складність характеристик руху і наявність безлічі нюансів, які можуть виникнути при заняттях фізичною активністю, призводять до того, що часто ті люди, які хочуть поправити своє здоров'я за допомогою вправ відчувають певні, іноді дуже серйозні, труднощі, які в свою чергу нерідко призводять до відмови від занять взагалі. І хоча це твердження за своїм може бути справедливим для кожного з тих чотирьох базових складових здорового способу життя (їжі, руху, відновлення та роботи над розумом), але нам здається, що заняття фізичними вправами, якщо можна так висловитися, найбільш схильні зловживань з боку ентузіастів здорового способу життя. Адже здається, яка тут може бути складність, просто бери і рухайся? Біжи, піднімай, прискорюється, але на практиці це виглядає не так просто. Та, насправді загалом все знають і розуміють, що рухатися необхідно. Але на жаль, наш досвід говорить про те, що тільки щодо деякі люди знають і вміють це робити правильно, а головне з користю для свого здоров'я.\nІ щоб зрозуміти наскільки це наше твердження справедливо, потрібно задуматися про те, який відсоток сучасного, особливо міського населення, займається хоча-б який-небудь регулярної, саме регулярної, фізичної активність, на шкалі більшої ніж просто пересування від холодильника до телевізора. Адже багато хто з нас, в тій чи іншій формі, не раз зустрічалися з такою ситуацією, коли після багатьох років бездіяльності і неробства, настає потреба в необхідності якийсь такий особливо завзятою активності, чи то в спортзалі, то-ли на біговій доріжці. Але на жаль, ми всі розуміємо, що найчастіше така спорадична гіперактивність найчастіше триває від сили кілька тижнів, і зазвичай закінчується новим тривалим періодом бездіяльності, іноді приносячи в подарунок ентузіасту або серйозну травму яка може довго потім давати про себе знати, чи просто почуття відрази до будь-якого виду занять фізичною культурою.\nЯкщо міркувати системно, то можна виділити два загальних типу помилок пов'язаних з неправильним застосуванням вправ і рухів, що застосовуються для цілей оздоровлення. Перший тип помилок пов'язаний з відсутністю розуміння зв'язку між означеними вище базовими факторами здорового способу життя (харчування, руху, відновлення, і ментального розвитку), а пов'язаної з цим важливості забезпечення рухової активності за допомогою інших базових параметрів. Щоб правильно рухатися, необхідно забезпечити правильне харчування, адекватне відновлення і сон, а також проводити постійну необхідну роботу над станом свого розуму і духу. Тут дуже важливо зрозуміти, що ні в якому разі не можна намагатися причесати всіх під одну і ту ж саму гребінку, потрібен індивідуальний підхід. Ми вже згадували, що замість звичайного харчування в 2500-3000 калорій достатніх звичайній людині, олімпійському чемпіону необхідно до 12,000 калорій в день, і якщо в раціоні цих калорій (звичайно важливий не тільки їх кількісний, але і якісний склад) буде менше, ніж необхідно , то це може саме по собі привести до патологічного стану перетренованості. Крім того необхідно чітко розуміти, що за будь відповідальному занятті вправами, відновлення є більш важливим аспектом, ніж навіть безпосередньо самі рухи і вправи. А те, наскільки важливо мати збалансоване і гармонійний стан розуму і психіки для оптимального функціонування людини, ми сподіваємося зрозуміло і без особливих пояснень. Зауважимо тільки, що багато, якщо не все, спортсмени високого рівня дуже серйозно займаються різними уявними і духовними техніками, і з цього приводу досить часто згадуються аутогенних тренування, але не тільки вони.\nУ цьому місці, після згадки професійного спорту, саме час зауважити, що ми жодним чином не вважаємо, що сучасний спорт високих досягнень є якимось синонімом здоров'я. Швидше навпаки. Вживання истощающего резерви організму допінгу, відсутність прагнення до здоров'я, яке замінюється на прагнення досягти результат і перемогти будь-якою ціною і способом, і пов'язані з цим часто виникають проблеми з алкогольними та різними іншими наркотичними залежностями, рання інвалідизація і смерть, всі ці чинники є вже достатньо детально проаналізовані та описані атрибутами сучасного спорту.\nЗ цього приводу пригадується вислів однієї з вчителів уроків фізкультури в середній школі, про те, що саме фізкультура, а зовсім не спорт, є тим шляхом, через який досягається здоров'я. З цим важко не погодиться.\nЯкщо перший тип помилок, пов'язаних з рухом і вправами, відноситься до різних зовнішніх по відношенню до цього самого руху факторам, то другий тип помилок є, якщо можна так висловитися, внутрішнім, то-есть пов'язаним безпосередньо з неправильним підбором або виконанням самих рухів. Часто це буває пов'язано з проблемами складності розуміння законів і фізіології руху. Наприклад, іноді займається людина ставить перед собою діаметрально протилежні, а тому практично недосяжні завдання, припустимо розвинути максимальну м'язову масу і при цьому досягти такої ж максимальному ступені гнучкості. Окрім як до психологічної фрустрації, це може привести, і на практиці часто призводить, до виникнення хронічних травм, від наслідків яких люди потім нерідко дуже довго страждають. Тут потрібно зауважити, що більшість тих травм, які ми маємо на увазі, не є дуже вираженими (як наприклад переломи або розриви тканин), а скоріше відносяться до уповільненому хронічного типу травм, але від цього їх наслідки не є менш гнітючими.\nЯк ми вже відзначали, різних типів і видів вправ, а тим більше їх модифікацій і варіацій, існує така величезна маса, що навіть досвідченому людині не дуже легко у всьому цьому розібратися. А вже новачкові, який ніколи спеціально не вивчав ці питання дуже легко за деревами не побачити лісу, але при тому в цьому ж лісі і загубитися. Тому, щоб допомогти початківцям ентузіастам ми спробуємо тут виділити головні характеристики і фактори вправ, з точки зору їх ефекту на поставлені для досягнення мети. Нам бачиться, що все розмаїття рухів, від Тай Чи до бобслею, можна систематизувати за наступним важливим параметрам, або їх комбінаціям:\n1. Збільшення сили м'язів\n2. Збільшення швидкості руху\n3. Поліпшення витривалості м'язів\n4. поліпшення гнучкості тіла\n5. Створення нових рефлекторних програм рухів\nВсе. Як нам видається, саме ці п'ять компонентів і складають весь необхідний набір характеристик, що визначають ті цілі яких ми хочемо досягти за допомогою виконання вправ. З цих компонентів складається весь комплекс різноманітних систем і напрямів: від йоги, до загальної фізкультури, до самі різноманітних видів спортивних дисциплін, від метання диска до гімнастики, до культуризму, і до будь-яких загально-оздоровлюючих методики, таких як наприклад як методика Норбекова, аеробіки , або будь-яка інша.\nПеред початком занять, насамперед ми радимо постаратися уявити собі той результат який хоче досягти займається за допомогою виконання вправ, а вже потім підбирати конкретні методики і програми. Наприклад, якщо Ваша мета набрати м'язову вагу, то марафонські забіги швидше за все Вам в цьому не допоможуть, а навіть навпаки призведуть до своєрідного иссушению тіла, типову для цього виду спорту. Не полінуйтеся і подивіться на різні фотографії людей займаються фізичною активністю, благо їх повно на інтернеті. Оцініть як виглядають ті люди, які займаються тим чи іншим видом рухів, яким Ви теж думаєте зайнятися. Так чи і Ви хочете виглядати в майбутньому? Витратьте трохи часу спочатку і це допоможе Вам уникнути багатьох неприємних розчарувань у майбутньому.\nПідібравши метод або комплекс рухів, приступайте до практичних занять. Ви можете це робити як самостійно, так і займаючись з іншими людьми та інструкторами. Знову ж таки, сьогодні існує величезна кількість інформації на інтернеті у вигляді різних статей, і особливо відео, які Вам можуть допомогти. Але потрібно пам'ятати, що просуватися, особливо на початку, потрібно дуже обережно і повільно. Тут важливо брати до уваги не тільки вид і характер рухів, але і особливо їх інтенсивність, а головне порівнювати їх з початковим рівнем того чи іншого займається. Якщо Ви ніколи раніше не займалися спортом, не намагайтеся пробігти марафон в перший же тиждень, в іншому випадку Вас чекає розчарування. І ще одне, замість того щоб намагатися зазубрювати різноманітні форми і деталі яких або технік, постарайтеся зрозуміти головні принципи і тоді багато що може стати зрозумілим. Іноді, одна картинка може коштувати тисячі слів, як наприклад в цьому графічному описі класичної послідовності рухів йоги, Сурьї Намаскар.\nЯкі ж існують принципи підбору і виконання фізичних вправ? Їх багато, постараємося тут відзначити найважливіші:\nЗавжди пам'ятайте про мищц-антагоністах. Якщо зміцнюється певна м'яз (або їх група) то потрібно пам'ятати і про баланс, і не забувати зміцнювати відповідні їм протилежні за функції м'яза-антагоністи. Наприклад, якщо Ви все уваги будете приділяти тільки віджимання від підлоги на руках, то вже протягом дуже короткого часу це зможе призвести до певної деформації тіла, з розвитком певного некрасивого прогину в області грудної клітини, який Вам самим може бути досить важко помітити. Щоб цього не сталося, паралельно з віджиманнями, обов'язково робіть вправи на розвиток м'язів спини, наприклад місток з прогином назад. У деяких випадках потрібно взагалі відмовитися від певних вправ, поки баланс не відновитися.\nДля розвитку гнучкості важливе розуміння принципів роботи нервово-м'язового комплексу:\nПовільні, поетапні руху для розвитку гнучкості практично завжди переважні швидким. Чому? Про цей аспект можна багато чого почерпнути і з вивчення принципів сучасної фізіології, а також і з вивчення практик Королеви Гнучкості, Йоги. Сучасна фізіологія підтверджує те, що йоги знали тисячоліттями. Справа в тому, що у відповідь на швидке розтягнення м'яза, автоматично спрацьовує несвідомий інтенсивний рефлекторний механізм попередження розриву м'яза, що приводить до її швидкого скорочення. Прикладом може служити відомий всім колінний рефлекс. Таким чином, замість того щоб розтягуватися, при швидкому русі тіло ще більше затискається. З іншого боку, при повільному розтягуванні м'язи, виробленому поетапно з інтервалом приблизно 10-20 секунд, встигає виникнути адаптація нервово-м'язового апарату, і тому не викликається виникнення різкого і швидкого спазму, що і дозволяє набагато більш глибоко розтягнути і опрацювати всю глибину і довжину м'язи.\nДостатність стимулу для зростання м'язи:\nМожна нескінченно довго тренувати м'яз, але поки не буде подоланий певний бар'єр, то ніякого ефекту в плані збільшення сили і настання зростання м'язи так може і не відбутися. А таким сигналом для активації росту м'язи зазвичай є різко виникає гіпоксія м'язи приводить до негайного переходу на анаеробний (безкисневий) метаболізм. Це необхідна умова, яку часто на рівні організму, особливо при роботі з великими групами м'язів, супроводжується викидом в кров певної кількості гормону росту. У плані безпосередніх відчуттів з боку займається, цей перехід супроводжується виникненням певного відчуття печіння в м'язі, і чим вище інтенсивність цього печіння, тим сильніше сигнал. Попередження: не перестарайтеся, намагаючись домогтися більшого результату. Пам'ятайте, включення такого сигналу допустимо тільки якщо Ви впевнені в забезпеченні відновлення м'язи в період між тренуваннями.\nДля тренування витривалості тренуйтеся як можна довго, але починаючи з дуже повільного темпу. Незважаючи на порівняно низький рівень інтенсивності виконання цього типу вправ, на нашу думку саме з ним пов'язаний розвиток величезної кількості хронічних травматичних ушкоджень, так званих ушкоджень повторення. І якщо не приділяти особливої уваги правильному харчуванню, і відновленню, то саме цей тип вправ може стати найбільш проблемним. Тому, при таких заняттях особливо зверніть увагу на максимальну оптимізацію в тому числі і запальних характеристик їжі.\nСтворення нових рефлекторних програм рухів:\nДля того щоб мати можливість легко розучувати нові різноманітні і складні рухи, наприклад послідовність і гармонію рухів комплексу Тай Чи, потрібно спочатку зрозуміти принципи створення нових рефлекторних програм рухів. Тут нам здається варто звернути увагу на два параметри. Перший параметр полягає в нарочито повільному виконанні всіх нових рухів, що особливо важливо на самому початку навчання. Це сприяє виведенню нервового забезпечення виконання такого руху з рефлекторного (автоматичного), на свідомий рівень психіки і це дуже допомагає засвоєнню. Другий принцип, стосується розслаблення. Не рідко, від абсолютно різних інструкторів, ми можемо почути пораду розслабитися при виконанні будь-яких вправ або рухів. З цим не можна не погодиться, але головне питання полягає в тому, як це зробити практично? Для того щоб розслабитися під час виконання вправи існує багато способів, але з практичної точки зору самий простий і дієвий спосіб на нашу думку полягає в правильному використанні дихання. Не дарма існує вирази, що без практики дихання (пранаяма) заняття йогою перетворюється на звичайний фітнес. Так от, щоб розслабиться під час вправи дихати потрібно максимально комфортно і плавно, при цьому намагаючись максимально подовжити видих. Це стимулюватиме парасимпатичний відділ нервової системи (умовно, блукаючий нерв), і буде призводити до активного заспокоєнню фізіологічних і ментальних реакцій організму. І тому нові рухи будуть засвоюватися більш легко. До речі, саме тому правильне дихання теж дуже допомагає при медитації, особливо у випадках коли перезбуджених нервова система вимагає спокою, необхідного щоб встежити за бурхливим потоком думок.\nУ наше завдання не входить ознайомлення читача з різними практиками руху. Тут як кажуть, на смак і колір товариша немає, кожен вибирає те що хоче. І це правильно, а крім того адже виконуючи різні види рухів і вправ людина може відчувати незрівняне ні з чим задоволення особливою м'язової радості. А при придбанні певного досвіду, починають з'являтися різні містки з'єднують різні і здавалося б дуже далекі один від одного практики. Такий аналіз дозволить побачити і головне відчути самому ті спільності та відмінності які існують наприклад у окремих видів йоги і у цікавого методу пропагованої ін-м Норбековим. З часом ми сподіваємося що до Вас теж прийде своє власне глибоке і унікальне розуміння цього важливого аспекту здоров'я, з яким Ви можливо теж захочете з усіма поділитися.\nДля більш повного викладу матеріалу, наведемо буквально кілька слів про так званих високо-інтенсивних вправах. З нашої точки зору - це обоюдо гострий меч, який з одного боку дає унікальні можливості для розвитку можливостей людини, а з іншого боку являє собою певну небезпеку при неправильному використанні, яке може приводити до дуже тяжких наслідків. На жаль, досить часто інструктора які ведуть заняття такого типу, не віддають собі повного звіту про те, що саме вони рекомендують своїм клієнтам або послідовникам. Наприклад, нерідко рекомендуються комплекси вправ з високим ступенем інтенсивності, проведені протягом порівняно тривалого періоду часу (близько години). При такому рівні інтенсивності, це неймовірна навантаження навіть для організму дуже досвідчених спортсменів. Такі тренування навіть для дуже досвідчених атлетів, наприклад, для олімпійського чемпіона Усейна Болда, як відображене на деяких відео його тренувань, нерідко є близькою до пороговий і при виконанні яких він відчуває серйозний фізичний стрес (що виявляється наприклад у вигляді блювоти під час тренування). Звичайні ж, непідготовлені люди найчастіше абсолютно не можуть повноцінно винести навантаження такого рівня, навіть якщо вона застосовується протягом всього декількох хвилин, не кажучи про цілий годині часу. Крім того, такі тренування абсолютно не слід застосовувати більше рази на тиждень, щоб дозволити організму добре відновитися.\nІ у всіх цих обмеження є свої вагомі й об'єктивні причини. Важливо розуміти, що багато хто з нас не можуть і не вміють правильно оцінити інтенсивність виконуваних нами вправ. Це призводить до того, що в гонитві за успіхом ми зазвичай переборщуємо. Як уже зауважувалося вище, досить простим способом допомагає визначити інтенсивність і тип метаболічного профілю певної програми вправ, полягає в оцінці відчуттів виходять з м'язів нашого тіла під час виконання вправ. Коли в м'язах виникає специфічне відчуття печіння виникає під час вправи (не плутати з почуттям м'язового болю спостерігається після тренування), це звичайно свідчить про перехід анаеробного бар'єру. То-є, глюкоза яка спалювалася до цього за допомогою кисню, починає утилізуватися без допомоги кисню, якого в тканинах стає недостатньо. Чому це важливо розуміти?\nСправа в тому, що при такому переході з аеробного метаболізму на анаеробний, інтенсивність використання глюкози із запасів глікогену м'язів зростає навіть не в рази, а практично на порядок. Тому, хоча нам і може здаватися, що ми стали рухатися тільки трішки швидше, насправді наші фізіологічні механізми можуть вже бути зсунутими практично до меж наших можливостей, і досягати значень близьких до максимальних показників. І цей перехід є у великій мірі ступінчастим, а не поступовим. Тому, виснаження запасів глікогену, та інших сполук, яке починає відбуватися космічними темпами, веде до швидкого падіння резервів. І саме тому спринтер може бігти з великою швидкістю тільки лічені секунди, а марафонець повільно, але зате багато годин. Вся справа тут в типі метаболізму. А це в свою чергу дуже впливає на якість відновлення, яке дуже часто стає в таких випадках неадекватним навантаженням. Тому, якщо коротко, то інтенсивні вправи потрібно починати виконувати тільки протягом дуже коротких проміжків часу, і тоді, припустимо, навіть 5 хвилин вправ виконуваних три рази на тиждень, можуть виявитися насправді більш ніж достатнім навантаженням, якщо навіть не позамежної, в плані можливостей відновлення. Тут принцип, поспішай повільно, набуває нового глибокий зміст.\nНа завершення дозвольте нам навести ще кілька практичних порад, які здаються нам важливими і можливо допоможуть деяким людям, особливо як нам здається новачкам. Перша порада стосується важливості спостерігати за власним самопочуттям. Якщо Ви все робите правильно, то навіть при присутності певного рівня напруги пов'язаного з виконанням тих чи інших вправ, загальний стан тіла і духу повинно залишатися позитивним протягом усього заняття і в проміжках між ними. Загалом, займається повинен відчувати почуття радості від занять, і їх прівкушать. Відсутність завзяття до занять, або бажання займатися, часто супроводжується зниженням апетиту є частим симптомом супроводжуючим перетренованості. Зрозумійте, практично кожна людина здатна виконати набагато більше рухів і фізичної роботи, ніж його здатності до адекватного відновлення. І тому наявність симптомів перетренованості зазвичай говорить про те, що резерви відновлення вичерпані і організм просто не встигають за Вашою спритністю руху вперед. Дайте собі час відновиться. Крім усього іншого, перетренованістю також може бути спровокована і простий кількісної та якісної недостатністю відпочинку і сну, або наприклад такими простими речами ка зневоднення організму.\nВарто також звернути увагу і на інші ознаки можливого перетренованості, якими поділився один з ентузіастів здоров'я: появи змін на шкірі і слизових (виразки, запалення), безсоння, стомлюваність, необхідність в стимуляторах, або будь-яких інших наркотиках, емоційна нестійкість, депресія, відсутність або різке зниження інтимного потягу, біль у тілі або кінцівках, проблеми з травленням, помилки у виконанні рухів або вправ, травми. Якщо такі стани наступають, зупиніться, і зменшите інтенсивність вправ. Припустимо, якщо до цього Ви займалися бігом, перейдіть на ходьбу. Деякі аспекти цих, та інших питань, ми обговоримо у відповідному розділі книги, а також у наступних публікаціях. А поки, ми хочемо повторити наша порада: просувайтеся вперед повільно і обережно, тихіше їдеш, далі будеш.\nАле не варто бути і занадто обережним, вовка боятися, в ліс не ходити. І недарма ж кажуть, за одного битого, двох не які битих дають. Тому, вперед, але з розумом. Читання скількох завгодно книг про різні аспекти вправ і різних практиках не зможе замінити самого головного: безпосереднього виконання цих рухів і вправ. Тільки спробувавши, Ви зможете придбати той найцінніший унікальний досвід, який і дозволить Вам наступного разу просунутися ще далі по шляху до досконалості. Адже головне тут не в тому, щоб перемогти якогось свого суперника, а в тому, щоб привести своє тіло і дух в той гармонійний стан, яке дозволить Вам жити самій цікавим і насиченим життям. Успіхів!\nГлава Третя: Відновлення і Сон\nМи сподіваємося, що деяке уявлення про важливість відновлення, в тому числі і через сон, читач вже отримав з попереднього розділу. Тут ми спробуємо далі розвинути цю тему і надати більш докладні і глибокі пояснення стосуються цієї теми, а також привести більше практичних деталей.\nДля цього можливо знадобиться розвинути у читача більш широке і точне розуміння головних фізіологічних процесів, що відбуваються в організмі людини як під час виконання різних вправ, так і під час відновлення. Знову підкреслимо важливість розуміння в першу чергу принципів, що може допомогти більш глибоко зрозуміти й самі ці процеси, а також дозволить позбутися від запам'ятовування багатьох непотрібних деталей. Отже, всупереч широко поширеній помилці, м'язи під час вправ не посилюються, або як кажуть у народі, що не хитаються. Тут все відбувається якраз з точністю навпаки. Ми маємо на увазі, що якраз під час виконання вправ, насправді відбуваються процеси, які можна з більшою точністю охарактеризувати і підсумувати як процеси розпаду, розкладання, або по науковому катаболізму. Протилежні їм за спрямованістю процеси, а саме зростання, або анаболізму (звідси назва анаболіки), починаються зазвичай тільки після завершення вправ. І тут варто зауважити, що цей процес тканинного розпаду в тканинах (в основному м'язової, але не тільки), у міру збільшення інтенсивності вправ тільки посилюється, і на нашу думку носить експонентний характер. Чому це важливо? Справа в тому, що в міру наростання інтенсивності вправ, в першу чергу саме інтенсивності, а не тривалості, необхідність відновних процесів дуже сильно збільшується, а для цього вже необхідні відповідні резерви і умови.\nЗвичайно, зовні цей процес розпаду помітити складно. Крім того, того помилці, що м'язи ростуть саме під час виконання вправ сприяє і наявність посиленого кровопрітока до м'язів, а також розвиток в них набряку, який практично завжди спостерігається під час виконання вправ. Але якщо детально вивчати ті біохімічні та фізіологічні процеси які відбуваються під час вправ, то їх катаболическая спрямованість (в сторону розпаду) стає безсумнівною і виразною. І ці процеси насправді вже досить докладно вивчені і описані в літературі. Під час розвитку цього процесу розпаду, спостерігається різке зменшення запасів енергетичних субстанцій присутніх в організмі, в першу чергу в самих м'язах, але також в печінці та жирових тканинах. Також різко зменшуються запаси різних метаболічних ферментів, і інших корисних речовин. І все це супроводжується накопиченням продуктів розпаду, таких як наприклад молочна кислота або сильно токсичні азотисті продукти метаболізму амінокислот.\nА на структурному рівні після виконання інтенсивного вправи, в м'язових тканинах спостерігаються різні більш-менш виражені надриви і розриви м'язових волокон. І всі позначені вище процеси, призводять до того, що внаслідок і після виконання вправ м'язи знаходяться в досить таки плачевному стані, а зовсім не являють собою приклад якого або їх зростання або укріплення. Тому, потрібно абсолютно чітко зрозуміти і запам'ятати, що саме ті подальші процеси відновлення, і є абсолютно і абсолютно критичними. І за їх відсутності або недостатності, а також якщо вони з якихось причин будуть проведені з порушеннями, то стан і м'язів, і всього організму (серце і легені це теж багато в чому м'яза) буде планомірно погіршаться. Таким чином стає зрозуміло, що рух і вправи не завжди благо. Іноді, при ослабленому стані організму, від вправ на якийсь час бажано відмовитися зовсім. Хоча це не означає, що займатися не треба, просто потрібно спочатку підготувати систему відновлення, а про те як це зробити практично ми поговоримо трохи пізніше.\nПросуваємося далі. Механізми відновлення запускаються і під час і відразу ж після виконання вправ, і якщо для цього є всі необхідні ресурси та умови це відбувається автоматично. Але ефективність цих процесів відновлення зовсім не нескінченна, а обмежена, і залежить від наявності багатьох важливих факторів, відсутність будь-якого з яких може розвалити і саботувати весь процес відновлення. Які ж це фактори?\nНазвемо деякі самі суттєві і важливі: в першу чергу необхідна наявність оптимальних запасів і типів енергетичних субстратів (вуглеводів і жирів). Ми вже піднімали тему переваги вуглеводів при обговоренні питань харчування, і тут тільки зауважимо, що чим вище інтенсивність руху (робота за одиниці часу) тим більш кращі вуглеводи.\nНаступними факторами необхідними для правильного відновлення є наявність будівельних блоків, у тому числі амінокислот, а також їх ферментів, які є своєрідними інструментами необхідних як для розщеплення енергетичних з'єднань так і для використання та структурної встройки цих будівельних блоків. Крім того потрібна організація і своєрідна інформаційна підтримка цих процесів, здійснювана як гормональної (гормон росту) так і нервової (вегетативної) системою. Тут потрібно зауважити, що зазначені процеси відновлення можуть відбуватися як в спати свідомості, так і і під час сну. Зауважимо, що під час сну ці процеси відбуваються найбільш виражено і активно, і це зрозуміло. Адже організм уві сні, відключивши або різко зменшивши і змінивши багато видів своєї діяльності, може по справжньому зосередиться на процесах відновлення. І тому дуже правильно давно вже було відмічено, що діти ростуть саме уві сні.\nВідразу ж відзначимо, сон, знову ж всупереч іншому поширеній помилці, процес зовсім пасивний (це не просто відключка), а насправді, сон - це дуже навіть активний стан, і не тільки фізично або фізіологічно, а й ментально (у тому числі і на рівні тонких сприйняття). Тому процес настання сну, образно кажучи, зовсім не схоже на вимикання з розетки своєрідного комп'ютера головного мозку, а скоріше є перемиканням цього комп'ютера на зовсім інший контур його діяльності, при якому хоча виконання деяких функцій або обмежується, або зовсім вимикається (зір, слух, м'язові рухи), але в теж час починають виконуються або різко посилюються багато інших важливі програми життєзабезпечення. І спрямованість цих програм багато в чому задається вектором з переважанням процесів відновлення. Тому, якщо день, в основному це катаболическое стан (розпаду) з переважання симпатичної активності, то ніч, як давно вже було відмічено це царство вагуса (блукаючого нерва), пов'язаного з парасимпатичної частиною автономної нервової системи при якому активні процеси анаболізму (будови). У людини який погано спить страждає вся життєдіяльність, тому зверніть особливу увагу на сон. Хороший сон це не тільки сон достатньої тривалості, але й сон достатньої якості.\nСаме уві сні, а точніше в його першому під-циклі так званої глибокої фази сну (дельта) і відбувається імпульсна інтенсивне виділення великої кількості основного стимулятора і регулятора процесів відновлення - гормону росту. І тому, якщо спостерігаються якісні збої в архітектурі сну, то це може призводити до дуже серйозних змін і в плані порушення якості та кількості (інтенсивності) відновних процесів. Це підводить нас до важливості розуміння того, що не тільки тривалість, але навіть більшою мірою, якість сну, мають величезний вплив на всі процеси відновлення, а тому й на безпосередньо пов'язане з цими процесами, стан фізичного і психічного здоров'я і благополуччя людини. Давно вже було відмічено, що у людей у яких наявна глибокий хороший сон, проблем зі здоров'ям спостерігається набагато менше. При цьому, як ми не раз вже відзначали в цій книзі, сон, це інтегральна (об'єднує) функція, яка в свою чергу обумовлена, інші ми параметрами (їжа, рух, розум).\nТут одразу ж позначимо, що на нашу думку, здоровий нічний сон багато в чому закладається вже починаючи з ранку попереднього дня. І якщо процеси такої закладки чимось засмучені, то може відбутися збій у всій системі, що призведе як до розвитку порушень сну, так і всіх процесів відновлення життєдіяльності. Адже як уже зазначено, саме уві сні, не тільки відновлюються пошкоджені вправами м'язи, але й відбувається екстракція (виведення з організму) різних продуктів метаболізму, перезарядка енергетичних батарей мітохондрій, і крім того багато інших процесів, які в кінцевому результаті призводять до адекватного фізичній і психічному відновленню після сну.\nЧим же саме ми практично можемо посприяти організму дя правильної закладки здорового сну на подальшу ніч? Ця закладка здорового сну в першу чергу пов'язана і вимагає повноцінного харчування, як в кількісному так і в якісному плані. Питання харчування вже були порушені вище, у відповідній главі і ми не будемо до них детально повертатися і повторно приводити цю інформацію. Але дозволимо собі зауважити, що на наше глибоке переконання, багато в чому саме в неадекватності харчування справжнім потребам організму і пов'язана більшість випадків порушень сну і безсоння. І такі проблеми як неможливість заснути з вечора, і передчасні пробудження в середині ночі, часто бувають обумовлені в тій чи іншій мірі саме внутрішнім голодом організму. І тут зовсім не важливо, чи відчувається цей голод як голод людиною на свідомому рівні, або йому, цьому голоду, придаются зовсім інші психологічні характеристики (дратівливість, апатія). І прикладів підтверджують дані висновки вже накопичилося досить багато, в тому числі і в медичній літературі. І спостереження інших людей, у тому числі атлетів високого рівня функціонування, широко використовують методи описані в цій книзі, і наші власні досить істотні, в тому числі і клінічні спостереження в медичній практиці, теж досить чітко підтримують дане твердження.\nСаме тому, ми наполегливо рекомендуємо читачам спробувати самим звернути особливу увагу на відносну достатність калорійного параметра споживаної за добу з їжею і на її зв'язок з кількістю і якістю подальшого сну. Тут слід зауважити, що мається на увазі саме відносна достатність добових калорій, то-есть забезпечення базової необхідності в організму енергії, що витрачається на підтримання різних базових процесів життєдіяльності (дихання, кровообіг, терморегуляція), плюс окремо необхідна ресурси на будівельні та відновлювальні процеси пов'язані як з безпосереднім виконанням вправ, а також необхідних витрат на відновні процеси описані вище. Особливе значення необхідність досягнення такого балансу набуває при, нехай навіть порівняно дуже короткостроковому (5 хвилин в день, або навіть менше) виконанні вправ з високим ступенем інтенсивності. І тут не важливо чи були використані обважнення (штанга) при виконанні таких вправ чи ні, тому що навіть самий звичайний і легкий на перший погляд комплекс вправ того ж Норбекова може так вимотати резерви організму, що знадобиться тривалий і глибоке відновлення. Один з головним критеріїв який допоможе зрозуміти рівень інтенсивності занять, як ми вже зазначали вище, з практичної точки зору є поява відчуття специфічного печіння в м'язах під час (саме в час, не після через годину) виконання вправ.\nНаступним і дуже важливим фактором забезпечує ятати якісного сну на наступну ніч є правильна тимчасова гармонізація всіх аспектів діяльності людини (час харчування, відпочинку, уявної і фізичної активності). Ця гармонізація важлива як в плані внутрішньої синхронізації процесів, так і зовнішньої (наприклад, з циклом світлового дня). Цей параметр вимагає особливих пояснень. Так у чому ж він полягає? Деяким читачам, особливо тим які багато вивчають і цікавляться східними знаннями, можуть уже бути відомі багато спостереження описують в тому числі і активність різних інформаційно-енергетичних меридіанів людського тіла. Кожен такий інформаційно-енергетичний канал, а їх зазвичай описують дванадцять, має не тільки своє місце (фізична локалізація в тілі), але і свою певну тимчасову структуру (фазу) своєї активності. Так от, деякі такі канали, як відомо, більш активні вдень, інші вночі і тут існує ціла архітектоніка і досить складно влаштована і впорядкована динамічна структура, що передбачає детально, як кожен процес відбувається і що за чим слід.\nНасправді зараз, ці знання, які вже давно були багато в чому відомі принаймні тисячі років, зараз починають визнаватися і сучасною медициною, і проводяться багато активні спроби їх використання для вирішення різних питань (від підбору часу вживання ліків, до забезпечення функціонування тривалих космічних місій). В такому сенсі ці знання в сучасній науці придбали назви хронобіолог або хрономедицина (від хронос - час). Зокрема вже чітко підтверджена відмінності в активності різних органів і систем організму в залежності від часу доби (а на більш високому рівні часової організації, і від сезонів року та інших циклів). Так от, підтримання оптимальної тимчасової архітектоніки різних процесів, що відбуваються в процесі нашого повсякденного життя відіграє дуже велику роль для підтримки хорошого рівня здоров'я. Таким чином став широко відомим у наукових колах той факт, що люди працюють в нічну зміну схильні до різних додаткових ризиків в плані їх здоров'я та розвитку захворювань. Наприклад, описано збільшення частоти випадків раку у медсестер які працюють позмінно.\nЦі, а також багато інших фактів, безсумнівно підтверджують необхідність ретельної тимчасової організації різних аспектів нашого повсякденного життя. З практичної точки зору можна дати такі загальні рекомендації. Спочатку, щоб закінчити з питанням їжі, який піднімався вище, зауважимо, що не тільки споживаний склад їжі відіграє роль для подальшого кількості та якості сну, але також і час вживання цієї їжі. Загалом, можна досить сміливо стверджувати, що сніданок, для звичайних умов життя, повинен бути найбільшим прийомом їжі за весь день, і крім того близько 70% їжі, в калорійному еквіваленті, бажано вживати до або під час обіду, то-есть в першій половині дня. Так і хочеться зауважити, що приблизно такий самий розклад їжі рекомендує і всім широко відома приказка, яка говорить про те, що сніданок з'їж сам, обід з другом, а вечерю віддай ворогові. Навряд чи це просто збіг.\nХоча така рекомендація наведена вище і здається досить простий для реалізації, але на практиці потрібно бути особливо обережним. Насправді при впровадженні такої рекомендації на на практиці існує дуже серйозний недолік і тому є величезний потенціал для здійснення критичної помилки. Справа в тому, що при виконанні цієї рекомендації (ранковий прийом їжі), люди часто порушують іншу умову, то яке було позначено трохи вище (достатність їжі). А саме, перебалінсіровка пропорцій їжі часто проводиться не за рахунок перерозподілу тієї їжі, яка повинна була б з'їдатися ввечері, на ранок, а за рахунок простого урізування післяобідньої та вечірньої порції їжі (особливо якщо людина намагається позбавиться від зайвої ваги). Це дуже велика, і на жаль настільки ж часта помилка, яку ми часто спостерігаємо. Оскільки порушується умова достатності їжі, щодо потреб організму, то-есть загальна кількість їжі, що з'їдається за день стає не достатньою, то як наслідок будуть страждати процеси відновлення і сну. Сподіваємося це зрозуміло.\nДо всього сказаного хочеться додати, що можна дуже довго і докладно обговорювати питання пов'язані зі сном, і навіть присвятити цьому питанню готельну роботу. Адже сон, крім фізіологічного аспектів, має ще й дуже важливі і абсолютно ще мало відомі психологічні та духовні аспекти. Тут можна згадати і Фрейда з його аналізом сновидінь, але крім того ж зовсім не випадковим є той факт, що сон, цей важливий відновлювальний процес потрапив у зовсім окрему категорію як у сучасній медицині (Сомнологія, Медицина Сну), так і в системах древніх знань (Йога-Нідра, Йога Сну). Йога-Нідра на нашу думку, це абсолютно унікальна річ, зовсім малозрозуміла більшості людей.\nТому, перед тим як позначити наш рекомендований підхід до даної проблеми, спочатку коротко відзначимо, що ж саме собою являють дана проблема з погляду фізіології. Суть полягає в тому, що при розвитку даної проблеми, починають виникати труднощі з проходженням повітря через дихальні шляхи, і особливо це проявляється саме під час сну, при цьому порушується структуру сну і руйнуються ті відновні процеси, які повинні б були відбуватися, але вони не відбуваються. То-є людина начебто спить, але не відновлюється, і тому постійно відчуває себе втомленим. Спочатку, коли виникає хропіння (часткова закупорка) і потім коли спостерігається апное (повна закупорка), причиною цього є розбалансування нервово-дихального апарату зі зміною як тонусу м'язів, так і їх взаємодії один з одним. А це в свою чергу призводить до порушення надходження кисню в легені, і веде до кисневого голодування цілого організму. Така людина, яка або серйозно хропе або у якого виникають повні зупинки дихання уві сні (апное), не може мати якісний сон. І правда, адже важко ж собі уявити, що можна добре виспатися, якщо людина при цьому практично всю ніч задихається. І окремої великою проблемою, є те, що в більшості випадків, самій людині про наявність у нього цієї проблеми абсолютно не відомо, адже він же спить в цей час і нічого не відчуває. І насправді, досить часто саме родичі такої людини умовляють його звернеться за допомогою. І тоді застосовуються різні методи лікування, які були описані вище. Це може допомогти, особливо на короткому проміжку часу, але потім стан буде продовжувати погіршуватися. А чи можна усунути причину і повністю позбудеться цієї проблеми зовсім? Виявляється можна. І про це більш детально описано, наприклад тут.\nКрім сну, до методів відновлення можна віднести і багато інших речей. Наприклад, багатьом відомо про цілющі властивості теплових процедур, наприклад ефект сауни або лазні на м'язові болі. Давно існують цілі комплекси методів і процедур, що сприяють відновленню організму. Ми їх обговорювати не будемо тільки відзначимо один метод, який стосується так званих чисток організму за допомогою проносних, клізм, печінкових тюбажей та інших. Тут два аспекти, які потрібно позначити. Перше, навіщо споживати токсини, щоб потім нескінченно чиститься? Адже всупереч поширеній помилці, головну токсичне навантаження на організм створюють не якісь там отрутами (у тому числі і промисловими), а звичайна, навіть порівняно чиста, але невідповідна метаболізму людини їжа. В основному це стосується продуктів тваринного походження, які в нашому тілі дійсно утворюють багато отрути, які іноді дійсно буває необхідно вичищати різними чистками. Але повторимо наше запитання, навіщо смітити, щоб нескінченно прибирати? Другий аспект стосується безпосередньо вкрай зайвої фокусування над очищенням, при цьому забувається наповнення. Будь чистка, в будь-якому випадку також і втрата ресурсів, тому необхідно сконцентруватися саме на такому заповненні. Як зазначалося вже раніше, свіжо-вичавлені фруктово-овочеві соки, в тому числі і із зелені, в цьому плані дуже часто абсолютно не замінні.\nЩо стосується інших відновних методик, то тут можна відзначити і контрастні процедури, і вживання настоїв лікувальних трав, і різні фізіотерапевтичні процедури, і купання в морі. Часто з використанням природних ресурсів, таких як джерела мінеральних вод для пиття і купання, морські та сонячні ванни. Не випадково на цій базі існувала колись ціла розвинена індустрія санаторіїв і профілакторіїв, які зараз на жаль чи просто загублені, або перепрофільовані в розважальні установи сумнівної властивості, з переважанням алкоголю і бездумних розваг які використовуються замість дійсно цілющого відпочинку.\nІ ми сподіваємося, що і повернення до використання різних вже перевірених але загублених методик санаторно-курортного лікування, і створення нових, у тому числі і на основі описаних в цій книзі принципів здорового харчування, руху, відновлення, і роботи над психікою, безсумнівно дозволить різко змінити загальний рівень здоров'я людей. Але поки це станеться і щось дійсно серйозно зміниться на державному рівні, необхідно кожному продовжувати серйозно піклується і про своє особисте здоров'я, і про здоров'я своїх рідних і близьких. Ми сподіваємося що і ця книга, і можливо наші наступні роботи будуть служити цієї важливої мети.\nГлава Четверта: Робота над Розумом і Психікою\n"Якщо більше немає божевільних, хто скаже про беззаконня і брехню?"\nРобота над розумом і психікою - це не тільки те, чим ми зараз в принципі і займаємося, тоесть придбанням нових знань через аналіз і синтез, але і щось зовсім протилежне. Як не парадоксально це прозвучить, а може для багатьох і зовсім не парадоксально, часто робота над розумом це не придбання нових знань, а позбавлення від старих. Процес описати складно, але ми спробуємо.\nСкладність полягає і в підборі термінології, і в знаходженні загальних принципів, які б проходили через різні культуральні та конфесійні системи знань, і були б зрозумілі різним людям приблизно однаково. Немає сумніву, що китайський селянин, і фінансовий клерк на Манхеттені бачать світ зовсім по різному. Погодьтеся, важко підібрати слова однаково зрозумілі і цікаві обом. Але ми спробуємо. Чому це важливо спробувати достукатися одночасно до всіх людей відразу. Ми сподіваємося це стане зрозуміло з нижче викладеного.\nСпробуємо уявити собі мурашки в перший раз вилізлого зі свого мурашника і який в перший раз побачив вулицю великого міста, на узбіччі в траві біля якої і знаходиться його мурашник. Як мурашки зрозуміти те, що навколо нього по його мурашина думку відбувається, і головне уявімо, як мурашка спробував би пояснити кому небудь те, що саме з ним відбувається.\nТе що ми люди, бачимо навколо нас на Землі і в космосі, за її межами, до найдальших видимих нам меж Всесвіту, це звичайно ж тільки маленьку ділянку вулиці, на якому ми випадково опинилися. Але ми, як і мураха, звичайно ж будемо думати, що цей куточок, по-перше, і є весь Всесвіт, і по-друге, що ця вулиця була створена спеціально для нас. Ну а для кого ж ще, адже це ж очевидно, тут же не видно ніяких інших більш розвинених істот. Повернемося до наших мурашкам. Раз так, думає мураха, раз ця вулиця з усім її асфальтом, машинами, будинками та іншими атрибутами, була спеціально створена тільки для нього, то і все опис (світогляд) цієї вулиці він буде будувати з його мурашиної, так би мовити, дзвіниці. Ні звичайно ж, він напевно буде дуже вдячний тому, хто цю вулицю створив, ким би він не був, цей Творець, але загальне розуміння буде, що Він адже міг тільки створити весь цей Світ тільки спеціально для них, тоесть мурах! І тому, замість того щоб спробувати зрозуміти істинні закони світобудови, мураха буде продовжувати здійснювати логічні помилки. Наприклад, він не зможе зрозуміти навіщо сходить червоний місяць (сигнал світлофора), і буде думати, що це проішодіт тому що його ктото не любить, і швидше за все не зрозуміє, що поки цей сигнал світить, то на дорогу виповзати небезпечно. І цей мураха, буде навіть можливо стояти на своєму, і нав'язувати свою точку зору іншим мурашкам, особливо якщо це керуючий мураха (впевнені, повинні бути і такі), а простим роботягам-мурашкам взагалі не буде часу про це подумати, їм навіть просто немає часу підняти свою мурашину голову. Але оскільки це уявлення про Світі загалом помилково, то не розуміючи цього, і особливо не знаючи досконало, що там далі за поворотом, мурашки просто не підозрюють, що в будь моменет ризикують бути просто зметеними газонокосаркою разом з усім мурашником, і статися це може в один тільки космічний мить, хоча цю мить на годиннику мурашки може і триває кілька десятків тисячоліть.\nЗа аналогією з мурахою спробуємо зрозуміти, як і на яку таку тиху вулицю великого міста Всесвіту ми, люди, все раптом виповзли, і чим нам це може нам світити в майбутньому. Перше, що за аналогією з мурахою має кидатися в очі, це те, що навколо нас повинно існувати величезна кількість речей про призначення та пристрої яких ми зовсім не здогадуємося. Ми звичайно можемо наївно вважати, що знаємо їх призначення і пристрій, також як і мураха не вважає газонокосарку нічим іншим крім стихійного лиха, ніби як ураган, але від цього нікому не легшає.\nБільше того, також як і мураха, ми можемо не відчути і нічого не зрозуміти, навіть у тому випадку, коли нас будуть вивчати без нашого на те відома. Або навіть пробують нами керувати, як наприклад в експериментах з техаській університету, в яких вже не просто вивчаються таргани, а вивчається сама можливість ними керувати, як роботами, через вживлені нано-компютери, за допомогою яких намагаються задавати вектор руху цих самих тарганів. Наш бідний і наївний мураха, навіть якби і дізнався про прикрощі тарганів, безсумнівно звичайно ж стовідсотково був би впевнений в тому, що ось з ним ніколи і нічого схожого трапиться б не могло, ну він же, мураха, справді ж не примітивний ж тарган в кінці то кінців. Отже, перебуваючи в ілюзії, що він, мураха, є цар природи, а це як відомо кожному мурашки ще зі школи, звучить гордо.\nІ коли в кінці літа, під кінець своєї довгої і багатостраждальної мурашиної життя він, мураха, який ніколи не бачив зими, і не маючи поняття про те що це таке, береться міркувати перед іншими, молодими ще зовсім мурахами, про таємниці життя, нам, нам, слухачам з боку, це могло б виглядати трішки наївно і дивно. І найголовніше, живи він навіть тисячі своїх мурашиних років, у нього, мурашки, все одно нету НЕ найменших шансів самому зрозуміти всю складність світобудови, ну або хоча-б тієї частини його, яка вмістилася в маленькому провулочку зубожілого містечка, де він на самому справі і живе. Не кажучи вже про таємниці мегаполісів, інших планет, і далеких просторах космосу. Так виходить, що дурнем народився, дурнем і помреш. Так що ж, і нам, людям, так само як і мурашкам теж дурнями пропадати, адже і нам з лещат Всесильного Часу виходу то ні. Або є?\nВихід є. Те, чого не може подужати один мураха, може осилити ціла мурашина цивілізація. Що для цього потрібно? Для цього необхідна дуже розвинена система спілкування, як між окремими особинами, окремими мурахами, так і між цілими поколіннями, яка б здійснювалася б протягом порівняно тривалого періоду часу. І тоді, якби протягом сотень і навіть тисяч земних років, всі до єдиного мурашки і мурашники, налагодивши таку систему оперативного збору, зберігання і обробки інформації, і обмінювалися б цими знаннями один з одним, накопичуючи різні висновки і знання, про навколишній їх світі, то з часом вони б безсумнівно багато чого зрозуміли, з того що не може бути зрозуміло окремому, нехай навіть самому розумному мурашки. До речі, є підозри, що аналоги такої системи у мурашок, і не тільки, насправді існують, і що навіть різні дрібні, як нам іноді здається букашечки, володіють величезною повнотою знання про Світ. І можливо, що мурашки розуміють і закони великих і маленьких міст, і знають як впливають на їхнє життя червоні, жовті й зелені місяця світлофора, і тому знають де і як будувати свої мурашині селища, а де не варто цього робити. Нам поки що важко зрозуміти рівень цього знання, але можливо виявиться, що воно перевищує багато чого, з того що ми вважаємо можливим. І безсумнівно, що мурашина цивілізація внаслідок цього може отримувати зовсім інші можливості в житті.\nТак і людина. Єдиний спосіб всіх нас зрозуміти, що ж насправді відбувається в цій досить дивною Всесвіту, це напевно в першу чергу спробувати позбутися від надмірного гомоцентризм, і постаратися подивитися на цей світ очима всього людства одночасно. Треба глибоко вивчити в цілості всю відому нам історію, історію всіх відомих нам цивілізацій. І з цього вже спробувати отримати цілісну картину Всесвіту.\nЯкби ми спробували це зробити, що б ми побачили і зрозуміли? Спочатку, ми б напевно зрозуміли, що Світ, яким ми його знаємо, насправді у величезній мірі ілюзорний. Це твердження вимагає пояснень. Ілюзорний в тому сенсі, що ми приписуємо тим речам і явищам які нас оточують, ті значення, якими вони можуть абсолютно не володіти. Для мурашки лисиця влізши в мурашник буде виглядати як просто випадкова катастрофа. Хоча у лисиці, яка полює на крота, і випадково прорила хід в мурашник, існує дуже просте і логічне пояснення як і навіщо вона потрапила в мурашник. А про існування мурах вона може навіть не здогадуватися, якщо тільки мурахи всім скопом НЕ ужалять її в ніс. Так і для людей, багато випадковості і стихійні лиха, наприклад урагани або землетрусу, можуть виглядати такими, тільки тому, що ми й не підозрюємо про існування таких об'єктів вищого порядку.\nТому, при будь-якому аналізі треба бути надзвичайно обережним, і намагатися відрізняти предмети чи явища від їх інтерпретації. Для цього потрібно навчиться довільно змінювати системи світогляду, і м'яко переміщатися з однієї такої системи в іншу. І тут напевно найбільш складним з усіх процесів переходу є перехід від спостереження з якоїсь світоглядної системи, до спостереження без якої або системи взагалі. Саме про це переході і йдеться на нашу думку, коли обговорюється вищий ступінь розвитку розуму і духу. Про це говорять всі духовні практики, від західного до східного. Іноді згадується що в цій вищій точці свідомості доступною людині, настає момент коли "зникає простір і час". То-є, коли йде штучне світогляд, міра створена самою людиною, і замість цього приходить сприйняття заходи притаманною самої Природи. Ось у цьому, на нашу думку, і полягає вся суть стану Просвітлення, Нірвани, або коли сходить Святий Дух, або як ще можна назвати це стан розуму і духу.\nТоді настає розуміння справжньої, реально існуючої всюди в Природі повної міри. Це відбувається крім абстрактних моделей створених в розумі людини, штучних заходів, які бувають різні. Коли це відбувається і ми починаємо виходити з полону наших внутрішніх оков-заходів і бачимо світ очима Природи, ми набуваємо інше знання. Уявіть мурах які в перший раз подивилися на місто очима людини. Уявіть людину яка в перший раз дивиться на Світ очима Бога. Не дивно, що деякі Йоги назавжди перестають спілкуватися з іншими людьми після того як відчувають це почуття. Уявіть собі мурашки, який спробує розповісти своїм братам не розмірковують про ці питання, про ту нової реальності яку він або вона тільки що усвідомив.\nЗагалом, саме з цієї траєкторії і системі координат, з цього напрямку і відбувається робота над розумом і психікою у людини який по справжньому прагне до саморозвитку. Напрямок загалом одне, на гору, але який саме шлях обрати, вирішувати самій людині. Головне що потрібно зрозуміти, це те, що по до розі на верх існує величезна кількість пасток і секретних кімнат-капканів, завдання яких сплутати дорогу йде в цьому лабіринті Великого Знання. У деяких випадках ці пастки і капкани виглядають просто як нав'язливі ідеї, як наприклад детально описано в книзі "Містики і Маги Тибету" у буддійських ченців, які нерідко, як описано, балуються і розважаються з "дикими але симпатичними" джинами, яких вони самі ж і породили у своєму власному розумі. В інших випадках ці пастки виглядають, на перший погляд, як порятунок від кайданів. Такі приклади знаходяться в багатьох випадках традицій аскези, відгалужень яких така безліч в багатьох духовних традиціях. Потрібно зрозуміти, що будь-яке обмеження, це окови штучної заходи і тут правда дуже складно не опинитися в полоні ілюзій і пройти по лезу бритви. Саме тому Будда, якому в ранні роки була зовсім не чужа аскеза, від неї відмовився згодом, і закликав бути рівновіддаленим від усього сущого, йти серединним шляхом.\nЗнову ж таки, розум і дух це дуже тонка і за своїм дуже складна матерія, якої потрібно стосуватися тільки дуже ретельно. Тому ми постараємося утримаються від будь-яких різких або навіть більш чітких і певних рекомендацій, надавши вдумливому читачеві відшукати свій внутрішній шлях самому. Але нам здається, що кілька корисних порад ми все-таки зможемо надати, при цьому дуже просимо не вважати нас особливо просунутими в даних питаннях. Нам просто, скажімо так, якимось чином вдалося відшукати деякий внутрішнє стану гармонії і рівноваги, використовуючи описані тут принципи. Ми такі-ж як усі скромні здобувачі Правди, яким просто трошки вдалося трішки потоптатися по різних коридорах цього лабіринту, і смутно розглянути деякі його закутки.\nЗауважимо відразу, що нам видається, що єдиного рецепту тут немає, і бути не може. І тому хоча деякі джерела і радять ретельну і копітку роботу по одній гілці і напряму, наприклад застрягання тільки певними практиками або будь-який інший релігії протягом тривалого часу, скажімо десятиліть, щоб досягти певного результату. Нам же здається, що особливо на початку, але і після теж, якщо тільки є така можливість, то варто вивчати різні дороги які можуть призвести до вершини, щоб можна було б потім з них вибрати якусь одну і по ній йти. Важливим нам здається і таку пораду, який може бути сформульований у такому стилі: Істинна вимовлена є брехня або Це не те. Під цим мається на увазі те, що між описом явища і його безпосереднім сприйняттям є така ж величезна різниця як між конем зображеним на картині, і живим конем на галявині, до якого ми доторкнулися, з усім супроводжуваної це почуття багатством відтінків, запахів і відчуттів. Якщо продовжити цю аналогію, то між тим конем якого ми начебто реально сприймаємо і між справжнім конем, таким яким він є за визначенням Платона конем, в самому собі є така ж величезна різниця як між намальованим і сьогоденням.\nРобота над своїм розумом надзвичайно захоплюючий процес, але це в тому випадку якщо життя і психіка людини досить збалансовані і стабільні. Безсумнівно, що величезна кількість людей проходять через неймовірні психічні страждання, намагаючись усвідомити істину. Так, це дійсно може бути дуже болючим процесом. І тому для того, щоб послабити напругу, яка іноді може доходити до рівня стану внутрішніх тортур, які деякі люди без жодного сумніву відчувають, ми вважаємо, що попередньо потрібно зміцнити фізичне тіло, і це може дозволить домогтися набагато більших результатів з меншими зусиллями. Безсумнівно, добре збалансована дієта тут дуже може допомогти, у чому ми неодноразово переконувалися, в тому числі і на особистому досвіді. Також робота над м'язами тіла з подальшим правильним відновленням, включаючи здоровий сон, теж дуже допомагають. Саме тому ми і радимо спочатку побудувати більш-менш стабільну фізичну основу, а вже потім приступати до більш інтенсивним роздумів і практикам.\nНа цю тему можна міркувати нескінченно. Можна годинами розповідати на якому рівні і як пов'язані між собою західна психіатрія і античні знання Сходу. Але безсумнівно й те, що багато про що ми, царі природи, мурахи, то-есть вибачте люди, поки не тільки не здогадуємося, але навіть і не здогадуємося, про що саме ми можемо не здогадуватися. Тому тим, хто встав на цей шлях саморозвитку, потрібно бути готовим до того, що навіть після найперших дрібних кроків вперед, абсолютно може пропасти пиху. І тоді фраза Я знаю, що я нічого не знаю раптом стає не тільки дуже зрозуміла, але навіть стає незрозумілим як можна було бути самовпевненим в чомусь на всі сто відсотків. Коли впевненість пропадає, і світ стає якимось непевним, то за аналогією з грою гаряче-холодно, це означає настання деякого "потепління".\nІ хоча спочатку після настання цього почуття невпевненості здається, що так жити нічого точно не знаючи і не розуміючи не можливо. Але на практиці це виглядає не так, і насправді життя навпаки здобуває якусь казковість забарвлення, і як у дитинстві, світ ставати знову цікавим і непередбачуваним. Насправді ставати зовсім неважко знову почати вірити в чудеса. Ще приходить розуміння того що, це раніше життя було як-би в омані, і стає не зрозуміло, як можна було так раніше помилятися і всього цього не помічати. Тому, сміливо в дорогу, добрі чудеса гарантовані.\nТонкі субстанції психіки дуже вразливі і тому при роботі з психікою, навіть більш ніж в попередньої роботі з харчуванням, вправами і відновленням, необхідна особлива обережність і делікатність. Чи не перенапружуйтеся. Зупиніться якщо Ви приймете участь, що стан планомірно погіршується, наростає страх, тривога, а інтуїція просто кричить про те, що щось йде не так. Повірте своїй інтуїції, вона щось важливе Вам намагається сказати. Навчіться її слухати. Зверніться по допомогу і знайдіть відповідь. Вам можуть допомогти в тому числі і книги, і безпосередньо люди. Як можна вибрати правильну книгу або людини які допоможуть слушною порадою? Нам здається тут теж можна покластися на інтуїцію, і важливо, щоб від тих книг або людей до якому Ви звертаєтеся, Ви випробували добре тепле почуття.\nГлава П'ята: Як З'єднати Все Це Разом?\n"Ніхто не обійме неосяжного."\nКозьма Прутков, "Плоди роздумів"\nВідразу ж відзначимо: той набір базових елементів які ми використовували для побудови нашої моделі системи здоров'я (їжа, рух, відновлення, і робота над розумом) не є унікальним, і був уже багаторазово в тій чи іншій формі використаний і іншими адептами здорового способу життя. Для прикладу, Шивананда йога, методика викладання хатха-йоги, розроблена знаменитим індійським йога-практиком, лікарем і духовним вчителем Свамі Шівананди складається з практично тих же самих елементів.\nІ в одній зі статей з описом цієї системи говоритися про те, що Шивананда йога заснована на таких основних принципах: правильне харчування (вегетаріанство), правильної тренуванні тіла (вправах, в тому числі і дихальних), правильному розслабленні, і правильному розумінні (ніж у їх інтерпретації є вивчення священних писань і медитації). До речі саме за цим критерієм ми і прагнули вибирати матеріал для цієї книги: чи було це опубліковано раніше? Ми намагалися, де тільки можливо, використовувати цей принцип і подавати або мало відомий або зовсім новий матеріал, при цьому не відводячи багато місця для інших важливих але більш широко відомих фактів.\nТому, ми абсолютно не прагнули до того, щоб переказувати всі можливі подробиці і деталі даної моделі, особливо якщо вони, як уже зазначалося, були досить ретельно описані в інших роботах про здоровий спосіб життя. У цій книзі ми намагаємося окреслити якомога повнішу картину, так би мовити з висоти пташиного польоту, і постаратися позначити ті головні вузли і їх зв'язки. Зауважимо, що якісь знання нам уже відомі досить добре і детально, а деякі інші аспекти цієї системи зажадають більш глибокої розробки і досліджень в майбутньому. Але загалом картина вимальовується досить чітка, і сподіваємося зрозуміла і читачеві. І як нам здається, головне в цьому те, що це дає грунт не тільки для теоретичних досліджень і міркувань, а саме для негайного практичного впровадження, як на рівні окремих людей і груп, а також при бажанні і на рівні суспільства, держави, і всього Миру. І хоча наші плани попередньо були досить амбітні, ми сподіваємося що нам з цим завданням (побудови та опису системи) у загальному вдалося впоратися.\nНа нашу думку розвиток медицини сьогодні зайшло в глухий кут. Стан здоров'я людей залишає бажати кращого. А замість того, щоб вирішувати практично назрілі питання, практично кожен день штучно тільки придумуються все нові і нові назви хвороб, і нові на жаль часто абсолютно даремні методи їх лікування. Це шлях в нікуди. І при тому, що ми відчуваємо величезну поваги до людей самовіддано трудящим в області медицини, прийшов час чітко і впевнено сказати всю правду: шлях до здоров'я людства, лежить швидше за все не через медицину, а через оптимізацію факторів описаних вище. І питання тут навіть не в створенні якоїсь альтернативної медицини, це теж не допоможе, а в повній зміні всієї системи існуючого світогляду на здоров'я людини. І те що сьогодні багато лікарів, в тій чи іншій мірі вже усвідомили справжній стан речей, намагаються якось цю систему змінити зсередини, звичайно заслуговує похвали і всілякої підтримки суспільства. І тим людям, хто пробує їх критикувати за недотримання надуманих принципів псевдо-цехової солідарності, можна відповісти просто: Хто, якщо не ми самі? Кому, як не лікарю видно справжній стан речей? Хоча відразу ж зазначимо, що ми вважаємо необхідність корінного перетворення сучасної медичної індустрії, важливим але недостатньою фактором успіху. Одного цього буде явно не достатньо для того, щоб досягти серйозних змін. А косметичні зміни навряд чи приведуть до чогось суттєво корисному, щоб через це варто було б місто городити.\nМи вважаємо, що така нова теоретична і практична система, яку умовно можна позначити як нео-здоров'я, повинна спочатку будується на набагато більш широкому фундаменті, ніж медицина. І вона повинна, принаймні, включати в себе всю повноту знань і практик з вже існуючих сьогодні систем забезпечення харчування, в самому широкому сенсі цього слова, в тому числі під цим поняттям ми маємо на увазі і всі технічні аспекти агроструктури, а також систем фізичного виховання, освіти і культури. І в цьому зв'язку хочеться відзначити, що сама сучасна система охорони здоров'я, в тій формі в якій вона існує, повинна являти собою тільки маленьку частину цієї нео-системи здоров'я.\nХоча справедливості заради треба відзначити, що деякі відділи сучасної медицини, наприклад травма і невідкладні стани, а також санаторно-курортний комплекс, будуть затребуваними при побудові нової системи і їх буде необхідно грамотно використовувати і вбудувати при закладці нової моделі. Зауважимо, що основною буде якраз не технічне перевлаштування, а, на нашу думку, більшість перетворень будуть виробляється саме в розумі (народу, керівників). Для цього, по можливості дбайливо зберігаючи зовнішню структуру, доведеться дуже глибоко і ретельно провести глибокі зміни у всіх процесах устрою держави. А інфраструктура (умовно кажучи будинку), багато в чому можуть залишатися тими ж, як і люди в них працюють, тільки вирішувати вони будуть зовсім інші завдання і в чому іншими методами. І ми сподіваємося, що ця книга послужить одним і таких цеглинок, і можливо каталізаторів, для побудови цього нео-здорового суспільства.\nІ тому ми вважаємо необхідним і намагаємося внести свою маленьку лепту (крапля камінь точить) у цю важливу справу. Після деяких роздумів над форматом цієї книги, ми зупинилися над ідеєю створення деякого аналога Підручника Здоров'я, який міг би використовуватися як вступне практичне керівництво Здорового Способу Життя. І тут, як і при підготовці та написанні будь-який інший книги, виникає питання, що внести в книгу, а що залишити за її дужками. Та кількість матеріалу яке з різних причин могло б бути використане в даній книзі таке велике, що що навіть просте згадування усіх можливих джерел напевно зайняло б обсяг цілої досить великий книги. І ми сподіваємося, що з того величезної кількості матеріалу, нам вдалося вибрати той, який найбільше відповідає потребам читачів і поставленим перед цією книгою задачам.\nТут можна відзначити, що ті скарби які умовний Схід терпляче накопичував тисячоліттями (наприклад сотні тисяч сторінок Вед і Веданти або томи робіт Гіппократа), умовний Захід пробує спростити наскільки це можливо. І намагається отримати з цього всього багатства тільки самі раціональні зерна думки, відкидаючи те, що на його думку є лише лушпинням і сміттям. Але чи то по своїй молодості і недосвідченості чи то з якихось ще інших причин, цей умовний Захід, як часто це і буває, вихлюпує дитини разом з купіллю. Так, можна погодитися, що екстракція та узагальнення думки необхідні, але вони повинні бути зроблені дуже ретельно і обдумано, з частим поверненням до основ і переосмисленням вже пройденого. Іншого шляху нам здається немає. І тільки таким чином можна буде з руди старанно зібраної колишніми поколіннями, по крупиці виплавити в злиток так необхідний дорогоцінний метал нового знання.\nПри цьому, нам представляється вкрай важливим, то що необхідно продовжувати рух думки вперед, а не назад, ні в якому разі не можна скотився до архаїзації. Можна, і навіть напевно потрібно і водити хороводи на галявинах у лісі, і намагатися висуватимуться ближче до дикої природи, у всіх відносинах, але потрібно не забувати і про те, що цивілізація вимагає і певного прогресу і рівня відповідальності. Необхідно пам'ятати і про продуктової безпеку, дуже важливою для постійно зростаючого людства, і про накопичення загальних ресурсів для нових сміливих проектів, як наприклад таких які пов'язані з освоєнням ближнього і далекого космосу. І тому досягнення певного прогресу в різних галузях народного господарства, в тому числі і в науці про здоров'я, і пов'язаної з нею медицині, дозволить досягти того стану гармонійної ясності знання, яке допоможе нам зробити справжній прорив вперед.\nІ тоді, як колись, близько напів-тисячі років тому, коли траєкторії хаотичного руху планет, до цього незрозумілі й заплутані, відразу ж придбали зовсім інший і зрозумілий кожному сенс, після того коли настав перехід від геоцентричної системи знань, до геліоцентричної системи Коперника. І ми теж сподіваємося, що колись скоро, ті тисячі назв хвороб якими ми всі живемо сьогодні, стануть відразу непотрібними і застарілими, а статися це зможе відразу ж після переходу до того нового гармонійному світогляду динамічної системи здоров'я, описаної в цій книзі. І принаймні адептам і організаторам цієї нової системи знань, буде гарантована подяку студентів-медиків, які, навчившись розуміти загальні принципи, не будуть більше змушені зубрити нікому не потрібні, чи не зрозумілі, і більш особливо не цікаві назви архаїчних нозологій (назв хвороб) . Тоді, настане момент коли в практичній площині з'єднаються і знання Аюрведи, і Китайської медицини, і Західної натуропатії, і істинних знань Гіппократа, і в тому числі і кращі практики і методи так званої сучасної Західної системи медицини. Тоді, лікування соками і акупунктурними голками будуть використовуватися на ряду з новітніми хірургічними робототехніки, але необхідність у застосуванні лікувальних маніпуляцій буде на порядок меншим, і в загальному мізерно малим, порівняно з тим яких ми спостерігаємо сьогодні. І основа цієї нової системи справжнього охорони здоров'я (а не системи нескінченно і безплідно бореться з хворобами), звичайно ж буде в першу чергу заснована на оздоровленні харчуванням, рухом, відновленням і роботою над мислесферой.\nА якщо вже і доводиться говорити про хвороби і діагнозах, то представ це в кілька іронічній формі, ми можемо повідомити, що кількість діагнозів швидше за все зменшиться то десяти, і головні з них будуть такі: хвороби поганого харчування, хвороби поганого сну, хвороби неправильних рухів , проблеми засмученого розуму, а також хвороби бідності, хвороби погано влаштованого суспільства і складних відносин з іншими. А зі старих хвороб, ми сподіваємося в цей список залишиться тільки травму, з якою скоро навчаться успішно справляється.\nА якщо більш серйозно, то швидше за все нозологическая діагностика поступиться місцем синдромних і з'являться такі записи в історіях хвороби: рання стадія хронічної ниркової недостатності, викликана вживанням продуктів тваринного походження, на стадії функціональної блокади-закупорки регіональних лімфатичних вузлів. І буде підібраний відповідний курс лікування: дієто- сокотерапія, гімнастика, електро-сон, повітряно-водно-сонячні ванни, медитація, і сеанси спілкування з терапевтичними тваринами, наприклад кіньми, котами і собаками. Проводитися подібне лікування звичайно ж буде на природі, в спеціально обладнаних центрах, зі своїми городами і садами. А в складних випадках, по відеофону можна буде швидко проконсультуватися з фахівцем, а всі маніпуляції виконається або медсестрою на місці або за допомогою дистанційно керованої робототехніки. Це звучить як фантастика? Але запевняємо Вас, всі необхідні деталі, щоб побудувати цю систему вже існують, тепер потрібно тільки бажання і трохи сміливості, щоб створити перші прототипи таких центрів. А поки їх немає, по можливості влаштовуйте собі такі центри у себе вдома, і лікуєтеся самі на здоров'я.\nВраховуючи все вище сказане, важливо розуміти, що ми абсолютно не намагаємося створювати якусь нову особливу методику здоров'я, їх вже існують сотні, навіть тисячі. Як вже було зазначено вище, нашої найпершим завданням ми вважаємо аналітичне і синтетичне узагальнення існуючих знань, і на цій основі створення принципово нової системи охорони здоров'я знань і практик. І основою для побудови такої системи має стати зміна існуючого світогляду, на те яке більш адекватно описує реальність. Вже створені і теоретично розроблені всі необхідні вузли, в тому числі і за допомогою нашого інтелектуальної праці, яким ми займалися протягом декількох десятиліть. І аналіз і синтез результатів і сучасних досліджень і старих трактатів, і на рівні різних країн і культур, і на різних рівнях існуючих сьогодні систем (від рівня роботи сімейного лікаря, до організації роботи міністерств і міжнародних організацій), все вказує в одну точку, коло замкнулося.\nІ в цій книзі ми спробували сформулювати гранично чітку концептуальну (уявну) модель, як повинна виглядати цієї нової системи, і позначити її контури і параметри, а також накреслити її внутрішні та зовнішні зв'язки з системою знань навколишнього світу і його основними концепціями. Але в теж час, наскільки можливо ми намагалися зробити цю книгу максимально корисною і в звичайному житті, і спробували створити своєрідне початкове посібник Здорового Способу Життя. Час покаже наскільки нам вдалося об'єднати ці дві на перший погляд абсолютно різні завдання.\nАле нам здається, що ці завдання не сумісні саме тільки на перший погляд. На нашу думку, особливого протиріччя тут власне ніякого і немає. Вся справа в тому, що впровадження нових знань практично завжди зазвичай починається з поширення цього знання в якійсь середовищі особливо активних людей, як зараз модно називати, ранніх користувачів. І це абсолютно нормально, адже важко уявити, що будь-яка система знань зможе заробити десь відразу і повністю. Це важко, особливо на рівні цілої країни, не кажучи вже про регіон країн. Тому, ми сподіваємося, що навчаючи цим знанням таких активних людей, які хочуть покращити своє особисте здоров'я, а також забезпечуючи їм скажемо так, своєрідну технічну та методологічну підтримку, нам вдасться з часом змінити і майбутнє.\nІ спочатку, ці знання будуть використовуватися і підтверджуватися на особистому досвіді, тому ми і намагаємося по можливості давати максимально практичні і доступні для всіх потенційних користувачів, поради. А з часом, дані знання, за способом і методом схожому на своєрідну дифузію, а іноді й методом активного впровадження і поширення, можливо поширяться на більший ареал і почнуть набувати характеру системних змін. Так починаючи з малого, ми все можливо зможемо змінити світ на краще. Інакше ще багато років людям доведеться страждати від абсолютно непотрібних і абсолютно не потрібних а іноді й зовсім придуманих хвороб, які при цьому заподіюють реальну біль. а крім того, іронія полягає в тому, що страждати доведеться не тільки від самих хвороб, а й від тих, насправді досить варварських методів їх лікування, які сьогодні широко використовуються. Можливо когось змусить замислитись то факт, що наприклад, ті лікарі які використовують хіміотерапію в своїй практиці для лікування хворих на рак, самі, коли їх про це запитали, відмовилися б від подібного виду лікування, навіть якщо б у них і були для цього певні свідчення.\nТому, така двоїста задача (домогтися змін на системному рівні і бути практичним посібником здорового способу життя) і визначає спосіб подачі матеріалу в цій книзі. Повертаючись до питання практичного використання даних знань, нам бачиться корисним використовувати тут таку метафору. Якщо уявити собі стан здоров'я людини у вигляді гори, а досягнення вершини цієї гори як досягнення деякого рівня досконалості у фізичному і психічному стані організму, то ми, дослідивши наскільки можливо цю гору з різних сторін і точок зору, намагаємося скласти, якщо можна так висловитися карту цієї гори, і познайомити з нею наших читачів для того щоб максимально полегшити їхній підйом на цю гору. Ми не стверджуємо що якийсь один маршрут краще іншого, а намагаємося описати їх все, як можна об'єктивніше, в міру свого розуміння. І нам здається, що всім, хто зібрався в похід на цю гору, абсолютно необхідно взяти з собою в свій віртуальний рюкзак, чотири найважливіших предмета, без яких не обійтися нікому: правильну їжу, правильний рух, правильне відновлення, і правильну роботу розуму. А ось за яким маршрутом вирішить підніматися кожна конкретна людина, чи то, так би мовити, по схилу Шивананда йоги, чи то по ущелині рекомендованої школою класичної натуропатії, або якимось іншим шляхом, вирішувати не нам, а Вам шановні читачі. Як і здійснювати безпосередній підйом і підніматися в гору теж доведеться Вам самим, цього за Вас, швидше вже на щастя, ніж на жаль, ніхто інший зробити не зможе.\nІ кому не подобається наша метафора з горою, ми представляємо можливість придумати собі будь-яку іншу метафору (наприклад, із зануренням у глибини екзотичного океану здоров'я), або взагалі обійтися без такої, використовуючи просто абсолютно абстрактну модель. Але основний наш посил залишається все тим же: для досягнення оптимальних результатів потрібно максимально використовувати резерви чотирьох головних чинників здорового життя, які більш-менш перебувають під нашим контролем. Ми впевнені, що всі інші способи оздоровлення в тій чи іншій мірі ігнорують дані фактори, не зможуть принести Вам тривалих позитивних змін Вашого стану здоров'я, а замість цього принесуть Вам багато розчарувань. Ми сподіваємося, що рано чи пізно таке розуміння настане у всіх людей.\nТа безсумнівно, і деякі з методів медицини та різні інші згадувані вище параметри і фактори теж безсумнівно будуть грати свою певну роль. Увімкніть відчуття реальності, і при необхідності не відмовляйтеся від медичної допомоги, особливо в запущених випадках. Але необхідність використання цих методів при правильній профілактиці, зменшиться принаймні на порядок. І хоча ми вважаємо, що наприклад хірургія травми ще довго залишатиметься затребуваною, і одним з важливих атрибутів системи здоров'я поки на зміну їй не прийдуть інші більш тонкі методи регенерації.\nОтже, в даній роботі ми спробували представити наші думки щодо деяких аспектів стосуються здоров'я і здорового харчування. Питання: чи складно забезпечити правильне харчування в звичайних умовах холодного клімату? Ми вважаємо що це скоєно можливо і тому є багато успішних прикладів. Як показує досвід, навіть тривале сироїдіння абсолютно можливо в умовах холодного клімату, особливо якщо вживаються у тому числі і привізні продукти. Наприклад, як це роблять та-ж сироїдка Тара в Канаді, або лікар Михайло Совєтов у Москві. При розумінні загальних принципів і при деякому плануванні, ми вважаємо що не складно буде навіть якщо обходиться тільки місцевими продуктами. Головне, потрібно буде навчити людей як і де знайти правильне харчування. Чи варто йти в супермаркет або краще на ринок? Чи краще заплатити дорожче за так звані біологічні продукти, або зійдуть колгоспні? На всі ці питання є свої відповіді. Абсолютно окремий питання, яке ми не розглядали це правильний вибір і домашнє дозрівання зірваних фруктів і овочів.\nТехнології переробки продуктів для збереження поживних властивостей теж заслуговують окремої уваги. Якщо коротко, то зберігання в сирому вигляді, або застосування низькотемпературної сушіння, або заморозки є кращим в більшості випадків. Якщо забезпечити правильну інформаційну кампанію і відповідно багато потенційних споживачів, то зацікавити бізнес буде не складно, хоча для цього буде потрібно напевно і увага і підтримка держави, особливо в тому, що стосується випуску техніки для вирощування і переробки продуктів. Потрібно чітко зрозуміти цілі держави, цілі бізнесу, і в першу чергу мети звичайних людей, які вони намагаються досягти за допомогою харчування для оздоровлення та гарного самопочуття. Якщо вирішити ці питання, то знайти баланс між дешевизною, доступністю ціни, зручністю буде нескладно. Важливо застосовувати принципи самоокупності та кооперації всіх частин системи, тоді буде успіх.\nЦікавими бізнесу можуть стати наприклад ідеї з випуску асортименту здорових продуктів харчування: свіжі продукти, сушені при низьких температурах фрукти та овочі, заморожені фрукти, ягоди та овочі, висушена і подрібнена зелень, виділена клітковина, лляне масло холодного віджимання. У світі існує досвід соко-кафе, який потрібно розширювати і робити доступним максимальній кількості людей, починаючи з дитячого віку.\nІ можливо саме тоді, через зміну системи харчування і здоров'я, нарешті до людства пройде довгоочікуваний період справжнього розквіту і сьогодення, а не дешевого добробуту. Через розвиток розуму, світогляду та духовності, якому сприяє вегетаріанський спосіб життя. Тут багато історичних прикладів, які можуть допомогти. І можливо тоді здавалося фантастичними ідеї садів-поясів Івана Ефремовa або біотехнологічної цивілізації описаної братами Стругацькими в одному з оповідань із циклу "Полудень XXII Століття", стануть реальністю. Нам би дуже цього хотілося.\nМи навіть не торкнулися ще всі ті питання харчування, які пов'язані з біоенергетикою, пермакультури, особливостями домогосподарства, вирощуванням, зберіганням і транспортуванням продуктів, які теж дуже і дуже важливі з практичної точки зору. І переробка, і кулінарія, і навіть культура споживання вегетаріанських продуктів, якщо можна так висловитися, дозволять добитися успіхів у профілактиці та лікуванні багатьох дуже серйозних проблем людини. Потрібно побудувати систему яка б допомогла перетворювати хворих людей в здорових, використовуючи всі описані вище методики і методи і постійно створюючи нові.\nКолись нам можливо вдасться написати роботу і представити свої відповіді і на ці та багато інших питань. Нам би хотілося організувати систему загальноосвітніх лекцій, написати методички, і поширити їх, у тому числі і з використанням інтернет технологій. Можливо незабаром і кафедри валеології та інші відділи багатьох вузів, лікувальних закладів, санаторіїв, і багато багато інших організацій зацікавляться нарешті даною темою, і вона перестане мати той наліт "альтернативності" і стане самої звичайної і мейнстрімоской, зайнявши нарешті належне їй місце в науках і громадській думці.\nУ цій роботі ми поділилися з читачем деякими своїми думками по визначеному колу питань, намагаючись окреслити цілісну картину. Потрібно розуміти, що ми не ставили собі завдання описати або навіть торкнутися всі деталі і ми визнаємо що залишили багато білих плям і постараємося до них повернуться в майбутньому. Ця наша робота, це спроба зробити один крок у напрямку досягнення мети здоров'я людей. І щоб досягти цієї мети, того спільного результату про який ми всі мріємо, ми пропонуємо всім разом дружно відмовитися від взаємної неконструктивної критики, яка за принципом "сам дурак" на жаль дуже часто застосовується і до вегетаріанства в цілому і до тих вченим і публіцистам які займаються даною темою. Якщо хтось вважає що у нього є кращі відповіді на підняті нами питання, то правильним буде не займатися критиканством, а попрацювати запропонувати свою альтернативну точку зору і надати її на суд читача. Нам здається тільки такої спільної творчої роботою ми зможемо досягти загального успіху. Бажаємо всім доброго здоров'я!\nЗавершення: Як заспокоїти Світ?\n"Гнів солодше меду."\n"Голодний не знає пощади."\nА на закінчення нам хотілося б поділиться з Вами деякими думками на злободенну тему: Як заспокоїти Мир?\nБагато людей помилково вважають, що людина за своєю внутрішньою природою - хижак. Деякі навіть вважають, що людина не просто хижак, але навіть можливо і самий хижий з усіх існуючих хижаків. А якщо хижак, то він значить повинен вбивати і їсти м'ясо інших тварин. І нам постійно про це нагадують. Нагадують різними способами. Наприклад через різні матеріали в засобах масової інформації, приводячи опису різних аспектів життя різних, схожих на нас у фізіологічному плані тварин. Наприклад великих людиноподібних мавп. Ось приміром відео про те, як полює група шимпанзе. Ці мавпи, як стверджується, насправді є далеко не такими нешкідливими фруктоїди, як ми про них звикли думати. Виявляється, вони є найзапеклішими хижаками. І навіть не просто хижаками, а хижаками-канібаламі. Вони не просто полюють, вони полюють на собі подібних, таких же мавп, тільки трохи менше розміром. Все досить барвисто і в деталях описано і показано. Так значить і правда те, що і мавпи шимпанзе, і ми люди, за своєю глибокою суттю є хижаками? А значить, у нас немає іншого вибору окрім як продовжувати кожен день занурюватися в це похмуре інферно вбивства інших тварин, для того щоб просто вижити. Спробуємо проаналізувати це питання глибше.\nРозуміючи всю важливість яку їжа відіграє в житті тварин, нам здається зрозумілим і закономірним, що тварини можуть чітко помічати і визначати кількість і достатність доступної їм їжі, просто за допомогою звичайного візуального огляду периметра проживання. Одного разу з нами стався такий кумедний випадок. У нас в будинку якийсь час жила Сафі, кішка наших друзів, за якою ми час від часу доглядаємо коли вони в роз'їздах. Якось вранці Сафі зайшла до нас на кухню і ми як завжди поклали їй деяку кількість їжі в її миску. За нашими розрахунками цієї їжі мало б вистачити їй на цілий день. Але кішка, як виявилося, з нашою думкою про достатність порції не погодилася. Сафі підійшла до миски, подивилася на порцію їжі, не чіпала її, відійшла, відвернулася від нас і почала пронизливо нявкати. Спочатку ми не зрозуміли в чому справа, але потім ми швидко здогадалися: мяукая Сафі вимагає від нас збільшити її порцію. Тут потрібно зауважити, що наша пухнаста подруга страждає від зайвої ваги і наші друзі просили нас її НЕ перегодовувати. Так от, подивившись на їжу яку ми їй видали на цілий день і зрозумівши, що потім у нас можна буде вже нічого і не випросити, кішка вирішила відразу "взяти бика за роги" і добитися справедливості і свого покладеного відразу, поки не пізно. Тому, вона як було сказано відвернулася від миски і презирливо нявкала нам до тих пір, поки ми не і не досипали її повну порцію до країв миски. Коли справедливість на її думку була відновлена і вона отримала ту порцію, яка на її думку їй і належало з самого початку, вона відразу ж заспокоїлася. І як тільки ми віддали їй її необхідну, Сафі відразу ж перестала нявкати, і тут же взялася за їжу. Такий от був урок для всіх нас.\nЯке відношення це може має до порушеної нами теми? І крім того, чому ж все-таки, зазвичай добродушні вегетаріанців-мавпи, дійсно час від часу і полюють, і вбивають, і поїдають собі подібних?\nПо-перше, хоча й полюють і вбивають, але зазвичай все-таки не "поїдають". Сам процес "поїдання", як нам здається, більше представляє собою деяку суміш жування і видавлювання зубами соку з м'яса тіла вбитої тварини з подальшим викиданням. Тому "пожирання" у звичайному значенні цього слова немає. Але ось факти самого полювання і жорстокого вбивства незаперечні. Що ж відбувається, і чому?\nВідповідь як нам видається насправді досить простий: страх голоду спровокований відносним недоліком фруктів. Так, дійсно, ці маленькі нешкідливі мавпочки на яких полюють шимпанзе, хоча і важать трохи більше кілограма насправді досить ненажерливі і головне досить прудкі, для того, щоб створити більш повільним і порівняно важким шимпанзе серйозну продуктову конкуренцію, яка в неврожайні часи може бути дійсно досить відчутною і суттєвою. Тому, як нам представляється причина полювання і вбивства дуже прозаїчна: голод. Але полювання проводиться не з метою безпосереднього насичення м'ясом жертви, щоб вгамувати голод, а як засіб знищення конкурентів на фруктових плантаціях.\nОписаний вище приклад харчової конкуренції далеко не єдиний. На жаль, таких прикладів вбивства, пов'язаного з боротьбою за харчові ресурси існує в природі дуже багато. Що сумно, також в тому числі не мало і прикладів пов'язаних і здійснюваних безпосередньо людиною. Наприклад, деякі рибалки Перу і Японії безжально вбивають величезні кількості особин дельфінів, навіть не на корм собі, а через те, що як вони, рибалки, вважають, дельфіни викликають відносний недолік риби в море поїдаючи її і таким чином зменшуючи улови рибалок.\nТут потрібно відзначити зв'язок між їжею, ситістю і емоцією гніву чи агресії. Потрібно зауважити, що значення однієї з прислів'їв наведених в епіграфі даного розділу - "Гнів солодше меду" - може мати, не тільки переносне, але також і найбезпосередніший пряме значення. Справа в тому, що той-же самий гормон, який до речі присутній і в організмі багатьох видів тварин, і в організмі людини, і який відповідає за підтримання цукру в крові на достатньому рівні, також є гормоном викликає агресію і гнів. Цей гормон - адреналін. І ми напевно всі помічали, що коли ми голодні то стаємо в тій чи іншій мірі більш дратівливими і агресивними, ніж коли ми ситі. Виділення адреналіну часто відбувається у відповідь на на зниження рівня цукру в крові, викликаного в тому числі і голодом, і тому дійсно можна сказати, що гнів - солодкий. То-є адреналін дійсно може робити кров більш солодкою, підвищуючи рівень цукру в ній.\nНа наше глибоке переконання, цей же фізіологічний механізм задіяний на глибинному рівні і в багатьох інших міжусобних конфліктах на нашій планеті. У тому числі і у війнах, в які залучено і які нескінченно веде людство. Страх голоду, яким би примітивним не здавалася деяким таке просте пояснення, в чому пояснює чому зароджуються ті чи інші соціальні конфлікти і чому вони часто дійсно супроводжуються голодом і агресією.\nЦей механізм пояснює багато чого, в тому числі і те, як і чому звичайні і начебто спочатку нормальні і цивілізовані люди, раптом наче перетворюються, стають агресивними й починають накидаються один на одного, гірше диких звірів. Це особливо стає помітно в періоди спаду економіки, коли дійсно виникає загроза голоду. І цей реальний, але часто гіперболізований адреналіном страх перспективи голоду, призводить до того що до того добродушні люди раптом змінюються, стають дуже агресивними, і починають кидатися на своїх родичів "аки дикі звірі". Так, як нам ні неприємно може бути таке порівняння, але коли ми опиняємося в стані можливості голоду, то ведемо себе нічим не краще ніж показані вище мавпи. До нашого превеликий жаль, схоже що це саме так. Але на відміну від мавп та інших тварин нам, людям, дана можливість розуміння і розрізнення. І тому ми просто зобов'язані, як людство, це зрозуміти якомога швидше і зробити все для того щоб змінити в собі саму нашу сутність і відокремити страх голоду від агресії. Це одна з найголовніших завдань, що стоять перед людством.\nОднією з причин нашого нерозуміння полягає в тому, що і люди і інші тварини, зазвичай не вміють глибоко "чути" і відчувати своє тіло і свій розум. Причини цього багато в чому фізіологічні.\nНаша автономна вегетативна система це досить складний і тонкий інструмент, який також має і свої слабкі сторони. Наприклад, при порушенні життєдіяльності всередині організму, скажімо викликаним тимчасовим станом спраги або голоду, часто внутрішня зміна викликані цим нами не помічається і не реєструється на рівні свідомості. Таким чином внутрішній збій, почуття прихованого нездужання, яке нерідко супроводжується зниженням рівня цукру в крові, звичайно переноситься в нашому сприйнятті зовні, екстраполюючи і намагаючись там знайти причину. І ми часто помилково знаходимо цю причину в якомусь зовнішньому параметрі. А оскільки цей процес, як вже було відмічено, зазвичай супроводжується викидом адреналіну, який приводить в тому числі і до психологічних реакцій: то виникає почуття страху і агресії. Тому, відчуваючи голод (низький рівень глюкози), мавпи, також відчувають і роздратування, але не розуміють що насправді причина цього роздратування у них всередині. Замість цього вони намагаються знайти причину своїх проблем зовні, і знаходять її у вигляді інших мавп. І тоді, розлючені, під впливом адреналіну, вони роблять єдиний висновок на який здатні: ось вона причина наших бід, її потрібно усунути. Ну і як завжди потім, "бий їх, підлих мавп-супостатів які наші банани поїли". І починається полювання, про яку так і хочеться чомусь сказати, "полювання на відьом".\nТаким же чином і за таким же механізмом речі розвиваються і багато інших патологічні стани людини, які зачіпають психіку. Наприклад, фобії, або стану стійкого патологічного страху, часто спочатку провокуються якимось звичайним, нерідко нешкідливим, об'єктом або явищем, наприклад комахою, або яким то предметом. При цьому, наша психіка переносить внутрішнє напруження (викликане адреналіном) на цей спочатку нешкідливий зовнішній предмет (наприклад павука) і так починається і швидко посилюється стійкий стан фобії. Потрібно зауважити що фобії це ті-ж стану агресії, але тільки агресії спрямованої не у поза, а всередину, і тому фобії теж нерідко супроводжуються саморуйнацією (аутомутіляціямі).\nМи не будемо в цьому розділі більш глибоко торкатися питань фізіології впливу харчування на психіку людини, але тільки зауважимо, що в тому плані дуже важливим нам видається деякі параметри: кількість і макро-склад споживаної їжі, а також її глікемічний індекс. Ми спробуємо більш детально розглянути дану тему в інших розділах цієї книги а також в наших наступних роботах. Зауважимо тільки, що не тільки голод, але й неадекватне харчування здатне викликати такі зміни соціальної психіки, але такі зміни важко оцінити без навичок аналізу адекватності харчування. Крім того, відомі приклади появи агресивності наприклад у мавп харчуються "нормальної людської їжею", але і це як уже сказано тема для окремої розмови.\nЗвідси й висновок і вихід: розуміння описаних вище процесів, у тому числі і про те, як недолік продуктів харчування може призводити до конфліктів і як розробка методів забезпечення людства необхідними продуктами може сприяти вирішенню цих конфліктів і їх попередження в майбутньому. І питання тут звичайно ж не тільки в харчовій стабільності. Це проблема ширшого плану і вимагає такого ж підходу. Але не можна й недооцінювати важливість харчової забезпеченості в даних процесах.\nВивчення досвіду людства показує, що розробка і поява різних інструментальних технологій (від палиці і колеса до ядерної енергії), на жаль, не змогло забезпечити стабільного розвитку нашої цивілізації. Стає очевидною і назріла нагальна необхідність розвитку зовсім інших типів і видів технологій: назвемо їх соціальними чи соціо-синергетичним технологіями. Під цими технологіями ми маємо на увазі ті технології (набір методів, параметрів і характеристик дозволяють управляти складними процесами, під тому числі соціальними), які б забезпечували гармонійне, стабільне і спадкоємний розвиток людського суспільства і природи. Приклади деяких таких технологій описані наприклад Іваном Єфремовим або фантастами братами Стругацькими в серії оповідань "Полудень. ХХII століття. "Сьогодні час прийшов нам просуватися від фантастики до реальної академічної, методичної та практичної роботи. І до речі кажучи, нам видається, що в технічному плані, наявність тих сучасних інформаційних, біологічних, енергетичних та інших технічних і наукових технологій, якими вже володіє людство і які можуть послужити базисом для розробки вказаних нами нових типів соціальних чи соціо-синергетичних технологій, на даному етапі розвитку людства вже накопичено достатньо для того, щоб забезпечити розвиток всіх необхідних потреб людства на тривалий час.\nПростий приклад: для виробництва 1 кг м'яса необхідно близько 10 кг зерна, а крім того величезної кількості інших ресурсів, в тому числі води та енергії. Таким чином при переході суспільства на вегетаріанський спосіб харчування (що по суті своїй і є одним з прикладом використання нової системної соціо-технології, в тому числі включає в себе і інші під-технології) можна досягти не тільки величезного прогресу в плані поліпшення здоров'я людей, але й одержання можливості прогодувати тією ж кількістю продуктів з одиниці землі на порядок більше населення. Вивільнені ж ресурси могли б бути використані на інші потреби суспільства.\nДо речі як не складно помітити, їжа в процесах життєдіяльності на рівні планування стану суспільства і народного господарства, дуже пов'язана з енергетикою. І це так, адже і за багатьма своїми характеристиками їжа і є своєрідним енергоресурсом, тільки досить складним з точки зору методології її вживання, і скажемо так, що вимагає деяких спеціальних каталізаторів, ферментів і вітамінів, для її внутрішнього згорання і переробки в організмі людини.\nЗ точки зору ж планування харчування на рівні великих популяцій сьогодні можна відзначити три принципових можливості для забезпечення людства їжею в майбутньому. Для тієї частини населення що проживає в теплому субтропічному кліматі все само собою зрозуміло. А ось для для тих популяцій які проживають у високих північних або південних широтах, необхідно буде або забезпечити вирощування їжі в теплих місцях з подальшим транспортуванням на північ (як наприклад в чому зараз забезпечується Канада, транспортуючи багато продуктів рослинництва з Мексики), або вирощування продуктів на місці, використовуючи готівку джерела енергії, компенсуючи відносний недолік сонячної енергії, за рахунок наприклад природного газу, який можна використовувати для опалювання теплиць і вирощування рослин, навіть в умовах північних широт.\nНам здається що в майбутньому ретельне планування дозволить більш точно відповісти на ці, та багато інших виникаючі питання і виклики. Але загалом аналіз даної теми вказує на величезні потенційні можливості які очевидні і зрозумілі вже тепер. До речі, рішення цих питань допоможе не тільки на Землі. Також схожими способами можуть і будуть вирішуватися питання забезпечення тривалих космічних подорожей і розселення на інших планетах. Припустимо, якщо в майбутньому просто зніметься нікому не потрібне і нічим не виправдане обмеження, обумовлене необхідністю забезпечення космонавтів продуктами тваринного походження, то багато проблем космосу будуть вирішені набагато простіше і легше. І якими ж красивими і смачними колись напевно будуть ті гігантські яблука і груші, вирощені в садах-оранжереях в нескінченних просторах космосу, і як їх вигляд і запах буде нагадувати космічним мандрівникам, людям нової епохи, їх рідний дім на Землі.\nКалгарі - Львів - Санкт-Петербург