"кімната". Все новости, помеченные "кімната" на Мета Новостях.\nЖодній редакції не рекомендую брати на себе відповідальність за думки автора. Відразу хочу попередити: беручи до уваги моє обурення тим, що робиться в мінкульті, ця стаття буде повністю упередженою і тенденційною. Жодній редакції не рекомендую брати на себе відповідальність за думки автора. Також,… — 12.11.19 12:50\nКлінічні дослідження: що дає участь у них лікарям та закладам охорони здоров'я\nДля лікарів участь у клінічних дослідженнях це можливість: Завдяки клінічним дослідженням людство не лише отримує інноваційні ліки. Користь від клінічних досліджень отримують пацієнти, лікарі, лікарні та держава в цілому. Розповідаємо, навіщо лікарям та лікувально-профілактичним закладам брати…\nПро зворушливий порятунок інформує пресцентр ДСНС України. У житловому будинку в селі Великі Будища, що на Полтавщині, в ніч на 11 листопада спалахнула масштабна пожежа. Загорання помітив випадковий перехожий, він викликав вогнеборців та до їх приїзду вивів із будівлі господаря дому. Під час… — 12.11.19 08:03\nБерегомет Вижницького району трапилась пожежа, де вогнеборцям вдалося врятувати життя буковинцю. Вогнеборцям вдалося ліквідувати пожежу і уникнути втрати будинку. Буковина 8 листопада у смт.Берегомет Вижницького району трапилась пожежа, де вогнеборцям вдалося врятувати життя буковинцю. Про це…\nІгор Мазур і генеральний консул України у Любліні Василь Павлюк. Я буду займатися весь цей час українською пропагандою в Польщі. Звільнення націоналіста, ветерана АТО Ігоря Мазура з-під арешту це лише проміжний фінал гучної історії, яка розгорілася вихідними в польському Любліні. Нагадаємо, 9…\nУпродовж вихідних сталося 8 пожеж, на одній із них вогнеборці врятували людину, на двох інших загинули 2 осіб\nТіло загиблого направили на судово-медичну експертизу міста Новоселиця для встановлення причини смерті. Про це повідомляє Управління ДСНС України у Чернівецькій області. Упродовж вихідних у Чернівецькій області сталося 8 пожеж, дві з яких – із смертельними наслідками, і обидві на Хотинщині. Так,… — 11.11.19 15:30\nПожежа сталася близько першої ночі. Було встановлено, що займання виникло в житловій кімнаті,.\nОдяг загорівся, полум'я поширилося по речах і меблях, а в кімнаті утворилося сильне задимлення Одяг загорівся, полум’я поширилося по речах і меблях, а в кімнаті утворилося сильне задимлення — 11.11.19 14:51\nІванова повідомила, що сьогодні Петро Порошенко був викликаний для проведення чергового допиту. Пятий президент України Петро Порошенко знову не зявився до Державного бюро розслідувань на допит у кримінальному провадженні щодо можливої втрати службовими особами Адміністрації Президента України…\nПожежа на Буковині: чоловік загинув через запалену свічку\nЧоловік залишив на підвіконні запалену свічку, від якої загорілися штори в кімнаті, а далі вогонь поширився по домашніх речах Чоловік залишив на підвіконні запалену свічку, від якої загорілися штори в кімнаті, а далі вогонь поширився по домашніх речах — 11.11.19 13:59\nНа вихідних на Хотинщині сталися дві пожежі із смертельними наслідками\nТіло загиблого направили на судово-медичну експертизу міста Новоселиця для встановлення причини смерті. Упродовж вихідних у Чернівецькій області сталося 8 пожеж, дві з яких із смертельними наслідками, і обидві на Хотинщині. Так, уранці 8 листопада житель села Колінківці помітив дим з житлового…\nУнаслідок пожежі чоловік травмувався отримав поверхневі опіки шкіри лівої ступні. Одночасно з цим, вогнеборці ліквідували пожежу, запобігши знищенню будинку. Під час пожежі, яка сталася 8 листопада 2019 року у смт Берегомет Вижницького району, вогнеборці врятували життя буковинцю. Про це повідомляє…\nНа наступному тижні відбудеться чергова сесія міськради Кропивницького\nЗа повідомленням сайту МРмК дев'ятнадцята сесія Міської ради міста Кропивницького сьомого скликання відбудеться у вівторок, 19 листопада 2019 року в приміщенні Міської ради міста Кропивницького (кімната 305). За повідомленням сайту МРмК дев’ятнадцята сесія Міської ради міста Кропивницького сьомого… — 11.11.19 11:43\nУ Кропивницькому визначили дату 19 сесії міської ради\nДев'ятнадцята cеcія Міcької ради міcта Кропивницького cьомого cкликання відбудетьcя 19 лиcтопада 2019 року в приміщенні Міcької ради міcта Дев’ятнадцята cеcія міcької ради Кропивницького розпочне cвою роботу 19 лиcтопада Про це повідомля.ть в міській раді, передає "Акула". Дев’ятнадцята…\nПожежа в дніпропетровському пансіонаті для похилих людей\n… лихо сталося о першій ночі понеділка. На вулицю Гаванську направили 2 відділення пожежно-рятувальних частин. Осередок вогню знайшли в житловій кімнаті, розташованій на четвертому поверсі. — 11.11.19 10:23\nПо шостій вечора 10 листопада у Вінниці на вул. Петра Запорожця зайнялася квартира. Імовірною причиною пожежі стало необережне поводження з вогнем під час куріння. Нагадаємо, на Жмеринщині сусіди врятували з пожежі літню жінку. Імовірно, курив у ліжку. По шостій вечора 10 листопада у Вінниці на…\nУ Диканському районі через недопалок ледь не згорів чоловік та його кіт\nЯк повідомили в ГУ ДСНС в Полтавській області, господар отримав опіки обличчя та рук. У Диканському районі через недопалок ледь не згорів чоловік та його кіт Вночі 11 листопада виникла пожежа у житловому будинку в селі Великі Будища Диканського району. Загорання побачив випадковий перехожий. Він і… — 11.11.19 09:58\nПередає Національний Промисловий Портал з посиланням на UMP. 250 солдатів 30-ї окремої механізованої бригади імені князя Костянтина Острозького повернувшись з району проведення ООС заселилися у казарми нового зразка. Передає Національний Промисловий Портал з посиланням на UMP. Крім того на… — 23.10.19 08:20


Події/новини – Сторінка 11 – Родина -сайт про сім'ю – відносини і виховання, реальні проблеми і розв'язання.\nНовиниBy Олексій Погорєлов 24.09.2021\n17 вересня у Варшаві під час пресконференції Інститут Ordo Iuris і представники української громадської організації «Всі разом!» Підписали угоду про співпрацю. Плодом польсько-українського співробітництва має стати створення організації “Ordo Iuris Ukraine”. Сторони цієї угоди зобов’язуються вживати спільні дії для захисту християнської спадщини Європи і основних прав і свобод кожної людини. Плодом польсько-українського співробітництва має стати…\n33-річна Стефані Тейлор відчайдушно хотіла другу дитину, але не бажала нових стосунків. Приватні клініки виявилися занадто дорогими, тому вона замовила набір для запліднення з eBay і подивилася відео на YouTube, де показано, як ним користуватися. Дівчинка Іден була зачата з першої спроби після того, як її донор прийшов до неї додому, щоб доставити сперму. Британка…\nНовиниBy Олексій Погорєлов 23.09.2021\nВранці 20 вересня мешканці Києва могли спостерігати білборди, спрямовані на викриття руху ЛГБТ. Зокрема, темою одного з плакатів була ставка ЛГБТ на пропаганду серед дітей та підлітків. Плакат містив фото дорослого чоловіка, що цілується в губи з маленьким хлопчиком, та напис «Ми доберемося до вас через ваших дітей!» Темою іншого плакату було відпрацювання українськими ЛГБТ-середовищами закордонних…


Читати казку «Добрий Ерте-Берген» :: ДОБРА КАЗКА\nГоловна › Інші народи › Добрий Ерте-Берген\nЖили собі в дрімучому лісі дід та баба. Обом їм було по сто років.\nВсього у них було досхочу — і худоби, і одягу, і хутра. Не було тільки дітей. Дуже нудьгували старі.\nПішов якось дід у ліс. Бачить— на галявинці стоїть стара гілляста береза.\nНе проста не була береза, а зачарована. Жила в її стовбурі добра чарівниця. Звали її Ічите.\nПідійшов дід до берези, постукав по білій корі і говорить:\n— Добра Ічите, допоможи моєму горю. Сто років живемо ми з старою на світі, а немає у нас ні сина, ні дочки. Старі ми стали, кволі, нудно нам в самотині. Дай нам, добра Ічите, сина.\nІ раптом береза з тріском розкрилась. Вийшла із стовбура жінка-красуня з білосніжним лицем і довгим зеленим волоссям.\n— Жаль мені вас, старих. Допоможу я тобі. Рівно через три дні ти почуєш сильний шум у лісі: почнеться гроза, піде великий дощ і град. Сховайся і сиди дома.\nА через три дні приходь на цю галявину. Побачиш ти на ній великий чорний камінь. Збери своїх друзів і перевези цей камінь до себе в юрту. Поклади його на соболеве хутро і чекай три дні.\nЧерез три дні трісне камінь, і вийде з каменя хлопчик. Буде він вродливіший за всіх дітей на світі. Волосся у нього буде золоте, а тіло срібне. Візьми цього хлопчика собі за сина.\nСказала так чарівниця і сховалася в березу. Зімкнулися білі віти, зашелестіло зелене листя. Дивиться дід — нема перед ним нікого.\nПішов дід додому і розказав своїй старій, що з ним трапилось.\nРівно через три дні почалась у лісі страшна гроза із зливою і градом.\nА коли вона вщухла, пішов дід на галявину. Бачить він — лежить на галявині великий чорний камінь, якого ніколи тут раніше не було.\nСкликав дід сусідів і потягнув камінь до себе в юрту. Поклав його на соболеве хутро.\nПролежав чорний камінь три дні в юрті. А через три дні камінь тріснув — і вийшов з нього чудовий хлопчик: волосся золоте, тіло срібне, обличчям кращий від усіх дітей на світі.\nЗраділи старі і стали ростити хлопчика, як рідного сина. Назвали його: Ерте-Берген.\nРіс хлопчик як з води. В п’ять років мав такий зріст, ніби двадцятирічний юнак. Не було на всю округу юнака— сильнішого і розумнішого за нього.\nЯкось вранці встав Ерте-Берген, умився, наївся, напився, підійшов до батьків і каже:\n— Батеньку, матусю, нудно мені в рідному лісі. Дайте мені коня, щоб через гори і ліс скакав. Дайте золоту уздечку і батіг на дев’яносто пудів. Хочу я по світу поблукати.\n— Нема у нас, синку, такого коня, — каже старий, — піди на галявину попроси Ічите, щоб вона дала тобі коня. А золоту уздечку і батіг візьми у мене в коморі.\nВзяв хлопчик уздечку й батіг і пішов на галявину.\nПідійшов він до берези, постукав по стовбуру і говорить:\n— Славна Ічите, дай мені коня богатирського, щоб міг він скакати через високі гори, через дрімучі ліси. Хочу я по світу поблукати.\nРозкололась береза надвоє, вийшла із стовбура красуня Ічите.\n— Іди стежкою мимо дев’яти струмків, мимо дев’яти ярів, мимо восьми галявин. На дев’ятій галявині пошукай собі коня.\nСказала так— і зникла.\nЗамахали зелені віти, зашуміли білі гілки. Дивиться юнак — немає перед ним нікого.\nПослухався він чарівницю і пішов стежкою. Пройшов він дев’ять струмків, пройшов дев’ять ярів, пройшов вісім галявин.\nНа дев’ятій галявині дивиться він — цілий табун коней пасеться.\n— Котрий же з них богатирський кінь? — подумав Ерте-Берген. — Кину лишень я свою уздечку в табун. На якого впаде вона, того коня і візьму.\nКинув він свою золоту уздечку і бачить — упала уздечка на найменше, найпоганіше лошатко. Розсердився Ерте-Берген:\n— Чи такого коня мені треба. Що я з цим лошам робитиму?\nА лошатко підбігло до нього і каже:\n— Не гнівайся, хазяїне, а поведи мене до молочного озера з золотими берегами. Викупай мене там — побачиш, яким я конем стану.\nВзяв юнак уздечку в руки, повів лошатко в гущавину лісу до молочного озера з золотими берегами.\nКинулося лошатко в озеро, пірнуло тричі — і вийшов на берег білосніжний кінь. Грива — кільцями золотими, з ніздрів полум’я пашить, очі іскри мечуть.\n— Оце по мені кінь! — вигукнув Ерте-Берген, скочив на нього, розпрощався з батьками і поїхав світ за очі.\nЇхав богатир літо, їхав зиму. Рівно сім років їхав.\nНа восьмий рік схаменувся: згадав, що сім років нічого не їв. Став він роздумувати, де б знайти чого-небудь поїсти.\nДивиться — стоїть перед ним скеля. Іде з скелі димок.\nУдарив богатир по скелі батогом — розступилась вона.\nБачить Ерте-Берген — сидить у печері бабуся і кашу варить.\n— Здорова була, бабусю! Дай мені поїсти, — попросив богатир.\n— А звідки ти, синку, взявся? — питає бабуся.\nРозказав їй богатир про себе.\n— Та ти, мабуть, і справді богатир, коли так, — говорить бабуся. — Ось тобі богатирська їжа. Поїж.\nІ ставить бабуся на стіл маленьку мисочку. Засміявся Ерте-Берген:\n— Що ти, бабусю! Та цього мені й на один зуб мало.\n— А ти спробуй, синку: з’їж спочатку, потім і кажи.\nПочав богатир кашу їсти. їв, їв, а все ніяк маленької мисочки до дна виїсти не може. Тільки на третій день з’їв усе, що було в мисочці, і мисочку догори дном перекинув.\n— Ну, спасибі, бабусю, нагодувала. Тепер у мене сили немовби втричі більше. Поїду я подвигів шукати.\nРозпрощався богатир з бабусею і вирушив у дорогу.\nЇхав він лісом, їхав, їхав рівно сім літ і потрапив нарешті в таке місце, де сонце і місяць тільки половинками своїми світили.\nА ліс і трава росли в тому місці залізні. Як вітер повіє, — шумить, дзвенить залізне листя, дзвенить залізна трава.\nСтав Ерте-Берген із цього залізного лісу вибиратися, продиратися крізь залізні кущі і гілки. І вибрався на галявину.\nСтоїть на цій галявині сіра скеля, а круг скелі одноока і однорога худоба бродить, залізну траву скубе.\nСпробував він на скелю вилізти, а скеля гладка, рівна, зачепитися немає за що.\nОбернувся тоді Ерте-Берген білкою і вибіг аж на вершину скелі. Помітив він, що у скелі є отвір, а з нього димок іде.\nЗазирнув богатир туди і бачить — сидить на дні скелі дівчина, сама світла, немовби срібна, а волосся золоте.\nПлаче вона і жаліється:\n— Звірі й птахи на волі живуть, дикі вовки на волі бігають, а я тут сама в полоні у лиходія Бекерденя мучуся.\nЖаль стало богатиреві дівчину. Обернувся він знову на людину, стрибнув на дно й питає:\n— Хто ти, красуне? І як сюди потрапила?\n— Я Ірюнь. Лиходій Бекердень мене у батька з дому викрав. Бачиш — навколо сірі скелі стоять. В усіх них полонені його знемагають. А я вже сім років у полоні живу. Зараз Бекердень на полювання пішов, а повернеться він — не минути лиха тобі.\n— Може, я з ним як-небудь і впораюсь, — говорить Ерте- Берген. — Не хочу я, щоб ти в полоні сиділа.\nЛедве встиг він ці слова вимовити, як зашуміли залізні гілки загойдалися залізні дерева — з’явився на дорозі лиходій Бекердень. Голова у нього була чотирикутна, обличчя однооке, чорне, з ока іскри сипалися. їхав він на залізному коні.\nУдарив богатир своїм батогом по скелі — розступилася скеля, і вийшов богатир назустріч лиходію Бекерденю.\n— Ти хто такий? — загарчав Бекердень.\nА юнак відповідає:\n— Я той, хто тобі голову зітне.\nЗагарчав Бекердень, засміявся злобним сміхом і кинувся на Ерте-Бергена.\nТакий бій, що на небі хмари скупчилися, по землі вихорі завили, залізні дерева до трави прилягли, всі звірі в лісові нори поховалися.\nДев’ять літ билися богатирі. Нарешті почав стомлюватись Бекердень і говорить юнакові:\n— Мабуть, на землі нам бою не скінчити. Ходімо до вогненного моря. Ти станеш золотою рибою, а я — залізною, і знову будемо битися. Гаразд?\n— Гаразд, — відповідає юнак.\nПішли вони до вогненного моря, обернулися на риб і знову почали один з одним битися.\nСхвилювалося вогненне море, зашуміли вогненні хвилі, свистять вихорі над морем — б’ється золота риба з залізною.\nДев’ять літ билися богатирі.\nЗнову почав стомлюватись лиходій Бекердень, а здаватися не хоче. Знову каже він юнакові:\n— Мабуть, і в воді нам не перемогти один одного. Давай піднімемося у повітря. Ти обернешся на сокола з золотою головою, а я — на орла з залізним дзьобом. Згодний?\n— Згодний, — відповідає Ерте-Берген.\nОбернулись вони птахами, піднялися в повітря і знову стали один з одним битися.\nДев’ять літ билися сокіл з орлом.\nТа, мабуть, кінець судився тут лиходієві Бекерденю. Ударив сокіл орла міцним дзьобом в груди — і упав орел мертвий.\nОбернувся тоді сокіл знову на молодого богатиря. Підбіг до нього білосніжний кінь з золотою гривою.\nІ поїхав богатир залізним лісом. Б’є кінь копитами по сірих каменях, а Ерте-Берген промовляє:\n— Виходьте, бідні люди, на світло, на волю, на сонечко. Немає більше живого лиходія Бекерденя.\nСтали полонені з скель виходити. Дякують богатиреві, радіють, вслід за ним юрбою ідуть.\nПовернувся Ерте-Берген на галявину. А там на великому камені красуня Ірюнь, світла, як срібло, з золотим волоссям, сидить, його повернення чекає. Посадовив він її поперед себе в сідло і поїхав назад через чарівний ліс.\nЦілих сім років їхав богатир з дівчиною, поки в знайомі місця приїхав.\nСпинив коня біля рідного чума, красуню Ірюнь у чум повів.\nЗраділи старі батьки. Справили весілля. Стали вони щасливою сім’єю жити. Дев’яносто синів у Ерте-Бергена народилося.\nБули всі богатирями, як батько.


«Будинок вдови, що плаче» (особняк Аршавського) - Німецькі сліди в Україні: Goethe-Institut Ukraine\n«Будинок вдови, що плаче» | © Goethe-Institut / Наталія Дяченко\nДвоповерховий «Будинок вдови, що плаче» розташований у центрі міста, на розі вулиць Банкової та Лютеранської. Полтавський купець Олександр Аршавський придбав тут ділянку і дав доручення київському міському архітектору німецького походження Едуарду Брадтману (1856-1926) спроектувати житловий будинок. Будівництво почалося у 1907 році, і за якийсь час у Києві з’явився напрочуд красивий двоповерховий дім у стилі модерн. На першому поверсі було 10 кімнат, вітальня, їдальня, вестибюль та крита веранда. Планування другого поверху не відрізнялося від першого. Будинок був оснащений дуже сучасною на той час системою водяного опалення. Інтер'єр складався переважно з красивих ліпних прикрас. Масивні головні сходи були зроблені з мармуру, «чорні сходи» – з граніту.\nСвою назву будинок отримав через маскарон у вигляді жіночої голови, чоло якої прикрашене каштановим листям. Коли йде дощ, сльози котяться по жіночих щоках, тож кияни називають її «вдовою, що плаче» або «невтішною вдовою».\nПроте мистецтвознавці не можуть дійти згоди, що саме зображено на маскароні. Дехто вважає, що це віщий птах Гамаюн, який у східній міфології символізує радість, багатство та владу. Зображення птаха Гамаюн було особливо популярним в епоху символізму та модерну. Наразі невідомо, у кого – власника, архітектора чи невідомого скульптора – виникла ідея прикрасити будинок незвичним жіночим образом, але достеменно зрозуміло, що це чудово поєднується з усією архітектурою будівлі.\nВласник будинку Олександр Aршавський належав до нового покоління бізнесменів. Замість звичних на той час стаєнь він наказав побудувати два гаражі й кімнату для водіїв. Тим не менш, через непогашений кредит на будівництво Аршавський був змушений закласти будинок і пізніше його продати. У 1918 році будинок було конфісковано і націоналізовано. За радянських часів у будинку розміщувались різні державні установи.\nЗ набуттям незалежності України будинок став однією з офіційних резиденцій Президента України. Тут часто проживали високоповажні іноземні гості. Журналістів вперше запросили відвідати цю будівлю лише у 2007 році. Від перших господарів будинку в інтер'єрі збереглись три люстри Сваровскі та камін.\nКиїв, вул. Лютеранська, 23


Вікна української фабрики «Олта» | Велика Епоха\nⓅПід час вибору віконних конструкцій в будь-який будинок, в першу чергу слід звертати увагу, який тип профілю використовувався для її виготовлення. Дані профілю бувають як вітчизняного, так і зарубіжного виробництва. Але все ж більш якісними вважаються профілі закордонних виробників. Вітчизняні профілі, як правило, виробник виготовляє із низькоякісної сировини з метою економії.\n1. Наявність якісного скління з великим вибором.\n2. Широкий вибір з великим асортиментом дверей і пластикових вікон із ПВХ.\n3. Повний сервіс послуг (доставка, встановлення і підйом на будь-який поверх).\nДізнатися більше про нашу компанію та придбати металлопластикові вікна можна на сайті olta.ua.\nРозцінки на вікна квартирні, балконні та офісні в Києві\nПрийняли рішення зробити заміну вікон? Купівля вікон досить серйозне рішення.\nТакий вчинок вимагає значних витрат. Швидше за все, перш ніж зробити покупку, довелося якийсь час відкладати кошти.\nНеобхідно також знати, у що обійдеться покупка такого вікна або ж скління балкона. Сайт нашої компанії пропонує своїм клієнтам зробити самостійно розрахунок вартості вікон в режимі онлайн. Для цього слід використовувати наш калькулятор розцінок. Користуватися ним досить просто.\nВ першу чергу необхідно виміряти висоту, довжину і ширину отвору вікна. Після чого з огляду на ці дані, слід скористатися калькулятором.\nЯкі вікна вважаються кращими?\nВізьмемо, наприклад, вікна української фабрики «Олта». Вона пропонує різні види вікон, кожен тип з яких має свої переваги, такі як:\n1. Металопластикові вікна це найбільш затребуваний різновид, який доступний за ціною. Ці вікна досить стійкі до температурних коливань, мають гарну водонепроникність, відмінно зберігають тепло і служать довго.\n2. Алюмінієві вікна мають металевий профіль, який дуже легкий, недорогі та довговічні, монтаж простий і швидкий.\n3. Дерев'яні вікна за зовнішнім виглядом дуже красиві і довговічні. Фарбувати їх рами можна в будь-які кольори, не створюють перешкод вентиляції приміщення.\nЗ огляду на нестабільні курсові валютні коливання, під час розрахунку точної вартості віконних виробів, ми переконливо прохаємо вас звертатися до менеджерів компанії «Олта» за вказаними телефонами на сайті.


Sedna New – Sedna Design & Elements | Електрофурнітура від Schneider Electric | Електрика-ШОП\nРамка 3-а. Sedna Design (Schneider Electric) універс. алюміній SDD313803\nКолекція: Sedna Design\nРамка 4-а. Sedna Design (Schneider Electric) універс. бежевий SDD312804\nПеремикач прохідний 2-кл. 10А/250V Sedna Design (Schneider Electric) чорний SDD114108\nКолір механізму: Чорний\nПеремикач прохідний 2-кл. 10А/250V Sedna Design (Schneider Electric) бежевий SDD112108\nПеремикач прохідний 1-кл. 10А/250V Sedna Design (Schneider Electric) білий SDD111106\nПеремикач прохідний 2-кл. 10А/250V Sedna Design (Schneider Electric) білий SDD111108\nПеремикач перехресний 1-кл. 10А/250V Sedna Design (Schneider Electric) бежевий SDD112107\nПеремикач прохідний 1-кл. 10А/250V Sedna Design (Schneider Electric) бежевий SDD112106\nВимикач 2-кл. Sedna Design (Schneider Electric) з підсвіткою 10А/250V білий SDD111105L\nПеремикач 1-кл. 10А/250V Sedna Design (Schneider Electric) чорний SDD114106\nПеремикач прохідний 1-кл. 10А/250V Sedna Design (Schneider Electric) чорний SDD114107\nВимикач 2-кл. 10А/250V Sedna Design (Schneider Electric) алюміній SDD113105\nРозетка силова із з/к зі шторками Sedna Design (Schneider Electric) бежевий SDD112022\nВимикач 1-кл. 10А/250V Sedna Design (Schneider Electric) алюміній SDD113101\nРозетка силова із з/к зі шторками Sedna Design (Schneider Electric) чорний SDD114022\nРозетка силова із з/к зі шторками Sedna Design (Schneider Electric) алюміній SDD113022\nРозетка TV кінцева Sedna Design (Schneider Electric) бежевий SDD112471\nРозетка силова із з/к зі шторками Sedna Design (Schneider Electric) білий SDD111022\nРозетка TV кінцева Sedna Design (Schneider Electric) чорний SDD114471\nРозетка TV кінцева Sedna Design (Schneider Electric) алюміній SDD113471\nРозетка силова 2-а. із з/к зі шторками Sedna Design (Schneider Electric) бежевий SDD312221\nРозетка TV кінцева Sedna Design (Schneider Electric) білий SDD111471\nРозетка силова 2-а. із з/к зі шторками Sedna Design (Schneider Electric) чорний SDD314221\nРозетка силова 2-а. із з/к зі шторками Sedna Design (Schneider Electric) алюміній SDD313221\nРозетка комп’ютерна 2-а. RJ45 категорія 5E UTP Sedna Design (Schneider Electric) білий SDD111452\nРозетка силова 2-а. із з/к зі шторками Sedna Design (Schneider Electric) білий SDD311221\nРозетка комп’ютерна RJ45 категорія 5E UTP Sedna Design (Schneider Electric) бежевий SDD112451\nРозетка комп’ютерна 2-а. RJ45 категорія 5E UTP Sedna Design (Schneider Electric) бежевий SDD112452\nРозетка комп’ютерна RJ45 категорія 5E UTP Sedna Design (Schneider Electric) чорний SDD114451\nРозетка комп’ютерна RJ45 категорія 5E UTP Sedna Design (Schneider Electric) алюміній SDD113451\nРозетка USB 2-а. тип A + A Sedna Design (Schneider Electric) білий SDD111401\nІнформаційні: USB, USB тип А\nРозетка комп’ютерна RJ45 категорія 5E UTP Sedna Design (Schneider Electric) білий SDD111451\nSedna Design & Elements – розкішні деталі в сучасний інтер'єр\nЕлектричні розетки і вимикачі Sedna Design & Elements (Нова Седна) – сучасна серія електрофурнітури преміум класу.\nКолекція Sedna New виконана в різних колірних трендових рішеннях.\nПопулярні сьогодні текстури деревини, бетону та імітація натурального скла і металу – все це присутнє в дизайні Sedna Design & Elements.\nНеперевершений стиль Sedna Design & Elements\nSedna Design & Elements – це абсолютно новий елегантний погляд на електрофурнітуру від компанії Schneider Electric.\nВимикач в індивідуальному стилі або розетка обрамлена в рамку імітує метал або бетон – відокремлює індивідуальність і стиль виробів Sedna New.\nДизайнери компанії Schneider Electric з особливою увагою врахували побажання своїх споживачів, що призвело до створення двох нових напрямків: Sedna Design і Sedna Elements.\nВимикачі і розетки Sedna Design мають витончений і виразний дизайн, сучасну форму і приємну на дотик поверхню.\nКраса і естетика форм яку втілили в себе розетки і вимикачі Sedna Design відповідають на 100% сучасним тенденціям світового розвитку предметного дизайну.\nДизайн нового покоління – електрофурнітура Sedna Design.\nВимикачі і розетки Sedna Elements – ідеально впишуться в сучасний, індустріальний або, популярний сьогодні, скандинавський стиль інтер'єру.\nДерев'яні і металеві фактури виробів обрамлених в рамки імітують натуральні матеріали.\nЗ новими серіями Sedna Design і Sedna Elements забудьте про пил – унікальна форма заокруглення рамки в цих серіях спроектована так, що скупчення пилу зверху рамки максимально неможливо.\nГлянсове покриття рамок також сприяють запобіганню накопичення пилу на поверхні виробу.\nWiser – сучасне рішення домашньої автоматизації від Schneider Electric. Нові серії Sedna Elements і Sedna Design мають повну сумісність з системою Wiser, а розумні пристрої Wiser в дизайні цих серій вже анонсовані і скоро будуть доступні до продажу.\nАсортимент функціональних пристроїв в нових серіях задовольнить будь–які потреби:\nВимикачі і перемикачі з різною схемою підключення і управління (прохідні, двополюсні, проміжні і кнопкові).\nСвітлорегулятори для плавного регулювання світла (також для led–ламп).\nПристрої для управління шторами і жалюзі.\nРозетки, як електричні, так і інформаційні (телевізійні, комп'ютерні, USB розетки, hDMI розетки і т.п).\nВесь асортимент пристроїв якими володіє Sedna Design & Elements спрямований на задоволення потреб найвибагливіших споживачів і спрямований на створення вишуканих і функціональних інтер'єрів.\nFAQ о електрофурнітурі Sedna Design & Elements\nВимикачі і розетки Sedna Design & Elements це дві або одна серія?\nSedna Design & Elements – це нова колекція від компанії Schneider Electric\nВ асортименті цієї колекції Sedna Design & Elements є дві лінії рамок: Design (чотири основні кольори фарбованого пластику: білий, бежевий, алюміній і чорний) і Elements (рамки і механізми з імітацією натуральної обробки: дерево, скло, метал і бетон).\nДе можна купити Sedna Design & Elements?\nВироби Sedna Design & Elements купити в Україні, на жаль, зараз не можливо. Ця нова і дуже очікувана серія вимикачів і розеток буде доступна до продажу пізніше.\nЯкщо вам необхідний професійний підбір вимикачів та розеток вже зараз, запрошуємо в наш ВИСТАВКОВИЙ ЗАЛ. Ми запропонуємо гідну альтернативу анонсируемой колекції.\nРозетки і вимикачі Sedna Design & Elements очікуються у продажу вже цієї осені. Залиште свої контактні дані у нас на сайті, в формі зворотного зв'язку, – ми завчасно повідомимо вас про старт продажів.\nРобота з дизайнерами?\nІнтернет-магазин Електрика-Шоп в особі компанії ТОВ Електро Трейд, є офіційним дистриб'ютором багатьох брендів в Україні.\nНаш відділ по роботі з дизайнерами та архітекторами допоможе підібрати необхідне обладнання навіть для самого незвичайного інтер'єрного об'єкта. Для взаємовигідного співробітництва з нами залиште заявку в ПОЧТЕ.\n3 пости (11)\n5 постова (11)\nSedna Design & Elements (Седна Дизайн / Седна Елементс)


Як зробити з дітьми антисептик удома ⋆ Освіта України\nДомой Статті Як зробити з дітьми антисептик удома\nКарантин — чудовий період, щоб більше часу провести з дітьми. Пограти в ігри, почитати, поробити домашні завдання і… приготувати з дітьми антисептик, щоб захиститися від вірусу.\nКілька днів тому на сторонці ВООЗ з’явився рецепт, як самостійно приготувати вдома антисептик. А вчителька хімії Києво-Печерського ліцею № 171 «Лідер» Анна Арінархова пропонує вам зробити це разом з дітьми. До того ж — пригадати шкільну програму з хімії. І убити таким чином безліч зайців (метафоричних, звісно). По-перше, наочно показати, що хімія — це не лише незрозумілі страшні формули та періодична система на стіні. А ще — підвищити свій авторитет в очах дитини, бо, виявляється, ви так багато знаєте про хімічні речовини. І не треба панічно лізти в Вікіпедію, ми якраз із цим зараз допоможемо.\nОтже, рецептура, запропонована ВООЗ:\n833,3 мл етилового спирту\n41,7 мл перекису водню\n14,5 мл гліцерину\nЛегенди кажуть, що у докарантинні часи всі складові можна було легко придбати в аптеках. Рецептура підібрана так, щоб отримати рівнісінько 80-процентний спиртовий розчин. Але розчин із концентрацією, наприклад, у 72.03 відсотків спрацює не гірше (ефективними вважаються антисептики, які містять понад 60 % спирту). Тому не варто мучитися, відміряючи точно-преточно 833,3 мл.\nВізьміть 4 склянки етанолу (близько 800 мл), неповну чарку перекису та столову ложку гліцерину. Якщо нам не потрібна така велика кількість засобу, можемо пропорційно зменшити кількість складників. Наприклад, у чотири рази — взяти склянку (200 мл) етанолу, десертну ложку перекису і чайну ложку гліцерину.\nЯкщо є така можливість — перед приготуванням «Супервбивці вірусів» одягніть дітям захисні окуляри, халат. Це додасть антуражу і дозволить їм відчути себе суперкрутими науковцями.\nА тепер гайда до хімії!\nЯк працює етиловий спирт?\nВласне, сучасна міжнародна назва цієї сполуки — етанол. Саме вона прописана в учнівських підручниках. А «етиловий спирт» вживається як назва тривіальна і застаріла. Формулу С2Н5ОН знав, певно, кожен (при цьому неодмінно вважаючи себе великим хіміком і нащадком Менделєєва).\nСпирти чинять денатурувальну дію на білкову оболонку бактерій та вірусів. «Стоп, — скажете ви зараз. — Обіцяли ж, що все буде зрозуміло…». Не хвилюйтеся, зараз усе роз’яснимо.\nБілки — це довгі, дуже довгі ланцюжки з залишків амінокислот. Як величезне намисто, де кожна намистинка — одна амінокислота. Але наше білкове намисто скручене у спіраль. Якщо раптом у вас десь в потаємних куточках зберігся спіральний шнур від домашнього телефону, можливо, час його дістати, показати дитині і продезінфікувати заодно. Тільки ця наша спіраль скручується у ще складнішу структуру. Накрутіть шнур телефону на палець — саме так і мають виглядати нормальні білки.\nТож, що робить спирт у складі антисептику? Він «розкручує» білкову спіраль. Денатурує. «Розкручений», тобто денатурований білок вже не може функціонувати. Та і назад закрутися теж не може. Все, гуд бай, вірусе, ми знищили твою захисну білкову оболонку!\nНе гірше етанолу працюють і його «брати по класу», інші спирти. Наприклад, ізопропанол (чи ж то ізопропіловий спирт). Більш того, ізопропанол менше чинить подразливу дію на шкіру. Тож, якщо немає змоги знайти у навколишніх аптеках етанол, зазирніть до онлайн-магазину побутової техніки. Там, напевно, ще знайдете ізопропанол як засіб для чистки принтерів чи інших технічних засобів. А от нашатирний та «мурашиний спирт» — то не спирти! Їх використовувати не варто у жодному разі.\nЯк же працює перекис водню?\nГідроген пероксид (а саме така сучасна хімічна назва перекису водню) має здатність розкладатися на воду та вільний радикал Оксигену. А елементи дуже, просто катастрофічно не люблять існувати у вигляді вільних радикалів — тобто частинок, що мають неспарений електрон. Для них це — як для людей скакати на одній нозі, тобто стан нестабільний і енергетично невигідний. І понад усе вони хочуть поставити свій електрон у пару з іншим електроном. А саме тому реагують буквально з чим доведеться, не перебираючи. Якраз з цієї причини вільні радикали викликають передчасне старіння. І саме тому гідроген пероксид (Н2О2) — це Чак Норріс, який вбиває бактерії і навіть їхні спори.\nА навіщо, все ж таки, гліцерин?\nГліцерин або ж гліцерол — це трьохатомний спирт. Тільки це зовсім не означає, що він чинитиме потрійну антисептичну дію. Скоріше, навпаки. «Вірусовбивчої» сили у гліцерину немає. Проте він володіє надзвичайними гідроскопічними властивостями — тобто «притягує» воду. Звісно, в умовах пустелі Сахара це не забезпечить зволоження вашої шкіри, тягнути воду банально не буде звідки. А от при нормальній зволоженості повітря вбереже шкіру від пересушування спиртами, а також від подразнень та запалень.\nЗ необхідного мінімуму — все. Залийте приготований антисептик у розприскувач і щедро обробіть ручки, двері, найчастіше використовувані предмети.\nДля аромату можна додати аромаолій — зайвим не буде, а от позитиву додасть неодмінно! Для зволоження шкіри можна додати гель алое вера — він забезпечить додатковий захист. Тож, друзі, не хворійте, мийте руки і… любіть хімію!\nтекст: Анна Арінархова\nПредыдущая статьяКиянку звіряче побив ревнивий співмешканець. Новини Києва\nСледующая статьяДівчат з Києва продавали до Туреччини (ФОТО, ВІДЕО). Новини Києва


Купити дапоксетін poxet-60 в Україні від 280 грн. Замовити пролонгатор\nГоловна / Дапоксетін / Дапоксетін | Poxet-60\nДапоксетін | Poxet-60\nКупити дапоксетін в Україні\nВиробник: Sunrise, Індія\nКількість: 60 мг\nДапоксетін | Poxet-60 кількість\nКатегорія: Дапоксетін Позначки: Не сумісний з алкоголем, Чоловікам Бренд: Sunrise\nДапоксетін Гідрохлорид 60мг Poxet-60\n1 Дапоксетін Гідрохлорид 60мг Poxet-60\n1.5 Побічні ефекти:\nДапоксетін ідеальний засіб для потужної боротьби з передчасної еякуляції. Він підвищує якість ерекції, продовжує час сексу, збільшує чоловічу витривалість.\nГідрохлорид – це головний компонент Дапоксетіна. В одній таблетці 60 мг активної речовини, що є оптимальною добовою дозою. Poxet-60 п’ється один раз в день, запити можна звичайною водою.\nDepoxetin легко засвоюється і добре переноситься.\nПісля того, як ви вип’єте Poxet-60 сексуальний контакт, може триватиме до години. Виводиться протягом 18 годин.\nПоксет 60 сприяє виробленню гормону радості, серотонін, і не дає йому відразу потрапити в мозок, повертаючи назад в кров, завдяки чому можна контролювати настання оргазму. Він не тільки дає можливість відчути ерекцію, але і позбавляє депресії.\nPoxet, в основному, призначений для молодого покоління, так як саме в цьому віці чоловіки страждають на передчасні сім’явиверження.\nПри наявності захворювань шлунково-кишкового тракту, серця, печінки, нирок, Паркінсона, діабету, вродженої деформації пеніса, що не переносимості гідрохлориду та алергічних реакціях на лактозу засіб не рекомендується приймати засіб.\nНудота, почервоніння обличчя, біль в попереку, головний, закладеність носа. Всі ці відчуття можуть виникнути у випадку непереносимості компонентів або передозуванні. Як правило, проявляються слабо і коротко тимчасово. Проте, при погіршенні самопочуття слід відставити прийом препарату і звернутися до лікаря.\nТермін придатності 24 місяці, після його закінчення, Poxet категорично забороняється приймати. Інструкція по застосуванню в комплекті, обов’язково ознайомтеся.\nЗамовити Дапоксетін можна через корзину або зателефонувавши нам, наші фахівці завжди готові відповісти на ваші запитання і збережуть конфіденційність кожного покупця.\nДоставку можна оформити в будь-яке місто України службою перевезень Новою Поштою: Черкаси, Рівне, Чернігів, Одеса, Львів, Ужгород, Київ, Житомир, Вінницю, Харків, Дніпро, Кривий Ріг, Запоріжжя, Тернопіль, Волинський, Суми, Хмельницький, Кропивницький, Мелітополь та ін.\n4 відгуки для Дапоксетін | Poxet-60\nСтас – 18.10.2019\nЯ особисто рекомендую купити Poxet-60 і знову відчути себе справжнім чоловіком. Препарат діє миттєво, результат 100% і головне ніяких побічних ефектів.\nСтаніславович – 20.10.2019\nPoxet 60 значно продовжує час статевого акту. Я результатом дуже задоволений. Рекомендую цей препарат.\nRustam – 22.10.2019\nДійсно хороший перевірений препарат який швидко діє і повністю відповідає своєму опису. Рекомендую придбати Poxet-60\nЯрослав – 22.10.2019\nСупер! Достатньо лише однієї таблетки на добу і можна знову відчути себе повноціним чоловіком. Я дуже задоволений що купив Poxet-60\n200грн. Додати у кошик


4 місяці на полонині: Як ватаги виготовляють бриндзу у високогір’ї Карпат (фото) | VERSII.IF.UA | новини Івано-Франківська та Івано-Франківської області ONLINE | головні теми Прикарпаття | ВІДЕО\n4 місяці на полонині: Як ватаги виготовляють бриндзу у високогір’ї Карпат (фото)\n11/09/2020 0 124\nУ цій історії розповімо, як на Гуцульщині, у високогір’ї Карпат, протягом чотирьох місяців ватаги виготовляють правдиву унікальну традиційну коров’ячу бриндзу. Ми відвідали дві полонини в горах, у межах Верховинського району Івано-Франківщини, – Кринту і Бибратківку.\nМи подорожували у рамках престуру, адже автори бринзи з цих двох полонин очікують сертифікат “географічне зазначення” (ГЗ). Надалі їхній продукт офіційно називатиметься “Гуцульська коров’яча бриндза”, пишуть Версії з посиланням на Varosh.\nЯкою є істинна “Гуцульська коров’яча бриндза”, що означає сертифікат “географічне зазначення”, що цей статус дає виробникам, покупцям і загалом українському ринку сироваріння – погляньте у нашій публікації тут. А ми ж прямуємо на полонину, аби на кілька годин зануритися у життя ватагів, які щороку, протягом чотирьох місяців, щодня створюють неповторну, автентичну, натуральну Гуцульську коров’ячу бриндзу.\n5 вересня, дев’ята ранку, полонина “Кринта” на висоті близько 1300 м, безмежні краєвиди, гори купаються в молочному тумані, простір огортає суцільна медитативна тиша. Проте вже з п’ятої ранку робочий день – у розпалі.\nСпілкуємося з Інною Кермощук, яка спільно зі своїм чоловіком Василем керують цим господарством. Власне, Василь – ватаг – ключова особа у всіх процесах виробництва бриндзи. Він створює сир: будз, вурду, бриндзу. Інна дає раду побуту. Пара найняла двох пастухів, а ще з ними працює Василь, який займається організаційними питаннями, логістикою, налагодженням співпраці.\n– У нас є два пастухи, вони відповідають за худобу, зганяють її, приганяють, якщо пропала – шукають. Найголовніша людина та, яка варить сир. Називається ватаг. Він відповідає за весь продукт. У мене більше така хазяйська, можна сказати, жіноча робота. Ну, і наш Василь все робить – звозить, роздає, домовляється.\nПодружжя п’ятий рік поспіль орендує цю полонину. Щорічний сезон триває чотири місяці, орієнтовно з 20 травня по 20 вересня. Цьогоріч тут вільно випасається 51 дійна корова. Худобу беруть у місцевих ґаздів і ґаздинь, за яку згодом розраховуються молочною продукцією. Щодо найманих працівників, то вони одержують зарплату наприкінці сезону, у вересні.\n– 10-15 червня власник корови приходить на полонину, аби поміряти, скільки вона дає молока на день. Припустимо, 10 л на день. З цих 10 л ми забираємо 4 л собі за випасання і доїння. 6 л молока – це господаря. Шість множимо на вісім, виходить 48. Тобто за все літо ми маємо віддати господарю за корову 48 кг вурди, бриндзи, масла, сметани. Ось така домовленість. Ви нам – корову, ми вам – продукцію. Це ще від предків така традиція.\nУ 2020-му Василь з Інною міркували, чи виходити на полонину, адже карантин завдав чималих збитків. Навесні вони ще мали вдома 100 кг бриндзи з минулого сезону, однак із березня по травень не вдалося продати ресторанам жодного кілограма, адже всі зачинилися. Збуту не було, грошей бракувало, людей найняли на “чесне слово”, корів узяли тільки 51 дійну, а минулоріч було 68 дійних. Ну, і туристів суттєво поменшало. Торік на полонину завітало близько 1000 туристів, наразі ж – значно менше.\nКласичний робочий день на полонині\nСезон на полонині починається з тижня адаптації корів, адже їх забирають з домашніх умов у селах на вільне випасання високо в горах. Відтак протягом семи днів худобу гуртують, щодня випасають по дві години, аби вона ознайомилася із полониною, призвичаїлася. Надалі корови вільно удень і вночі пасуться, харчуються винятково різнотрав’ям, а двічі на день їх зганяють у кошару, аби подоїти.\nІнна мовить, що робочий день на полонині стартує о 5-5.30 ранку. Пастухи зганяють корів у кошару, о шостій – спільна кава. Далі доять корів і переносять молоко до ватерника – це приміщення, де готується сир. Ватаг міксує вечірнє молоко з ранковим і починає готувати сир. У цей час корів виганяють пастися, ватаг виготовляє сир до 15.00, а потім займається прибиранням.\nПастухи протягом дня можуть відпочивати, або ж збирати гриби/ягоди, адже це додатковий заробіток. Збирають тільки білі гриби, закладають їх або сушать.\nАнтураж для ідеальної бриндзи\nАби коров’яча бриндза була істинною “Гуцульською коров’ячою бриндзою” – напрочуд важливо дотримуватися тонкощів виробництва. Власне, на Кринті виготовляють бриндзу за всіма традиціями і сучасними європейськими нормами. Тут виробники пройшли внутрішній і зовнішній контроль, і незабаром матимуть право офіційно виготовляти бриндзу з географічним зазначенням – “Гуцульська коров’яча бриндзу”. Автентичину, за рецептурою предків, проте за сучасними стандартами якості.\nОсь ознаки “Гуцульської коров’ячої бриндзи”:\nКорови вільно випасаються на висоті від 700 м.н.р.м.\nСезон триває чотири місяці, від травня по вересень.\nХудоба харчується винятково різнотрав’ям.\nСир виготовляється тільки на полонині, протягом цих чотирьох місяців, виключно з непастеризованого молока (змішується ранішнє і вечірнє).\nВиробники мають пройти внутрішній і зовнішній контроль, аби отримати право виготовляти географічне зазначення “Гуцульська коров’яча бриндза”.\nЯк виглядає побут, де створюють сири – будз, вурду та бриндзу. Простір називається “ватерник”, адже всі чотири місяці, удень і вночі, тут невпинно горить ватра. Щодо процесу виробництва, то спершу підігрівають молоко у чані, в дерев’яних бочках “путинах” змішують вечірнє і ранкове молоко, далі додають сичужний фермент “глєг”. Фермент видобувають зі шлунку молодого теляти, яке ще не їло траву, тільки пило коров’яче молоко. З допомогою глєгу молоко швидко скисає. Під впливом закваски і тепла молоко починає збиратися в грудку. Далі ватаг робить кілька маніпуляцій спеціальною мішалкою. Усіх процесів тут не опишеш, але важливо, що зрештою утворюється грудка сиру, яка потім підвішується у марлі на одну добу, аби стекла сироватка. Так створюється молодий будз.\n– Будз, який за добу стік від сироватки, ставимо догори (верхнє приміщення, – ред.), він там коптиться, дозріває, набирається смаку, запаху, диму. Сир дозріває до 10 днів, до золотистого кольору – як добре запечений хлібчик. Він має бути жовтий, сухенький, смачненький, твердий, дирковатий – це і є будз. Він нейтральний – несолодкий і несолоний.\nА далі виходять ще два сири – вурда і бриндза. Вурда – дієтична, дуже ніжна, солодкувата, подібна до Рікоти. Вариться дві години, до 95 º С, потрібна температура регулюється свіжим молоком і сироваткою, аби не закипіло. Вурду треба повсякчас і делікатно помішувати. Далі сир вистигає і позбувається зайвої вологи у марлі. Вурда зберігається до тижня у холодильнику.\nБриндза готується із сухої голівки будзу. Будз перемелюють на м’ясорубці, додається сіль, далі сир збивають до однорідної маси браєм. Брай – грубий буковий кіл. Ним треба добре розім’яти сир із сіллю.\nДалі набиваємо бриндзу у бербениці – смерекові або дубові бочки. Добре засолюємо, закриваємо і бриндза може зберігатися рік-півтора.\nСир, туризм, комерція\nУвесь сир чітко розподіляється. Невелика частина – для туристів, які піднімаються на полонину. Господарі проводять екскурсію виробництвом, частують трьома сирами, трав’яним чаєм та домашніми наливками. Гості, за бажанням, купують сир додому. Переважно туристи навідуються на кілька годин, відпочивають, насолоджуються гірським повітрям і тутешнім неспішним життям. Торік тут відпочивало близько тисячі мандрівників, а карантин суттєво зменшив потоки туристів.\nПоловину продукції господарі віддають власникам худоби, частину залишають собі, батьки подружжя займаються продажем, а також щодва тижні відвозять сир до львівських ресторацій. Загалом протягом сезону виготовляється близько двох тонн бриндзи.\nПолонина батька й сина\nА тепер прямуємо в інший бік, на полонину “Бибратківка”. Висота – близько 1200 м. Тут господарюють Іван та Іван Максим’юки, батько й син. Молодшому Івану – 19 років, тож він наймолодший ватаг на цих теренах. Він заочно навчається на лісівника у Львові, а ще розкрутив інстаграм-блог, має уже 21 тисячу підписників, відтак популяризує бриндзу в соцмережах.\n“Бибратківка” розташована на дідівській землі, що перейшла родині в спадок. Збудували однокімнатну хатину, звели ватерник, де роблять сир. Все-все власними силами. Батько з сином тут тільки удвох, та й працюють “позмінно”, адже вдома в селі вистачає роботи. На території – близько 30 особин худоби – коні, кози, корови… Корів наразі 13, частина з них належить іншим господарям. Максим’юки належно віддають молочну продукцію за корів, а решта – переважно для себе. З 13 корів виходить одна головка будзу на день, тобто 120 головок на сезон.\n– Бринзу робимо здебільшого для себе, аби зимою мати чим прохарчуватися. А ми вдома привикли, що без бриндзи пироги не будуть. У нас традиція – кожної неділі їсти вареники з бриндзою, у будь-який час року. Вистояна бриндза – ліпша свіжої. Вона получає свій екзотичний смак, – каже молодий Максим’юк.\nБатько з сином демонструють нам, як робиться бриндза. Мелють на м’ясорубці добрячу головку будзу, додають сіль, змішують.\n– Як змолов бринзу, то її ще треба добре потовкти браєм. Треба браювати бринзу, аби вона отримала свою правильну консистенцію, – зазначає хлопець.\nАле й молода, щойно приготована бриндза – неймовірно смачна.\nДо речі, в селищі Верховина активно культивують бриндзу. Тут відкрили пристойну “Сирну лавку на горищі”, де можна скуштувати всілякого локального сиру.


Весільні сукні Jolies. Купити, фото | Весільні сукні Jolies в Києві\n» Головна» JOLIES\nНаші весільні сукні Jolies перетворять мрію в реальність\nОдним з найбільш важливих і відповідальних рішень в процесі підготовки весілля є вибір весільного плаття. Кожна наречена витрачає на перегляд моделей і пошуки того самого, ідеального фасону багато часу і сил.\nБагато весільні салони пропонують великий вибір всіляких варіантів головного елемента весільного торжества, але не завжди той чи інший наряд буде відповідати всім вимогам нареченої. У нашому весільному салоні в Києві представлений багатий асортимент весільних суконь JOLIES.\nВідвідавши наш весільний салон, ви поринете в дивовижну урочисту атмосферу. З першої хвилини весільний бутік зачарує вас продуманим до дрібниць дизайном, гостинністю і уважністю продавців-консультантів, готових допомогти у виборі ідеального сукні, яке буде повністю відповідати вашим вимогам і побажанням.\nВас порадує індивідуальний підхід до кожної клієнтки. Не важливо, скільки весільних суконь ви захочете переміряти, наші консультанти з терпінням і усмішкою не втомляться пропонувати вам різні моделі і фасони, поки ви не зупинитеся на саме «вашому» вбранні.\nКрім того, наш весільний салон в Києві завжди йде в ногу з часом. Простежуючи модні новинки в сфері весільної індустрії, ми намагаємося, щоб наші клієнтки змогли придбати кращі сукні за найкращими цінами.\nПлаття JOLIES, які представлені в салоні, втілюють в собі останні тенденції весільної моди, допомагаючи створити бажаний образ для прекрасної і чарівною нареченої. Різноманітні моделі, що відрізняються кроєм, кольором і навіть, настроєм, виконані на найвищому рівні. Для пошиття суконь використовуються тільки кращі матеріали, дорогі тканини і якісна фурнітура.\nЯким ви уявляєте собі сукні для вашої унікальної весілля? З тонким мереживом і каскадами оборок, з довгим шлейфом, тугим корсетом, або пишною багатошаровою спідницею на креоліном ... І це лише мала частина того, яким може бути ваше весільне плаття від JOLIES\nАдже весілля це не тільки обіцянки двох люблячих сердець бути разом навічно, але можливість для кожної дівчини і жінки, що стала нареченою, відчути себе королевою балу.\nМоже саме ваше плаття буде класично білосніжним, прямого крою або оригінальне в стилі «русалки». Або вам до душі креативне яскраве плаття з хвилюючим декольте, а може лаконічний грецький стиль із завищеною талією і ніжними лініями.\nУ будь-якому випадку, в нашому весільному салоні ви зробите правильний вибір, а в день весілля почуєте безліч приємних компліментів не тільки на адресу прекрасної нареченої, але і її вражаючого весільного вбрання.


Чи стане «ринок Дикого» спортивною школою? | Газета «Рівне вечірнє»\nСьогодні вже неможливо уявити, що двадцять років тому на місці промтоварного ринку на вулиці Замковій були тенісні корти та спортивні майданчики, а на місці так званого «ринку Дикого» мав відкритися практично збудований закритий спортивний комплекс, який органічно доповнював мальовничу зону відпочинку. Нова обласна влада, продовжуючи справу попередників, хоче забезпечити рівнян, і насамперед дітей, належними місту спортивними спорудами. Окрім нового палацу спорту на вулиці Макарова, який поки що існує лише в уяві і будівництво якого займе у разі належного фінансування не один рік, влада вирішила повернутися до перетвореного на ринок спорткомплексу на вулиці Здолбунівський, який, попри свої зобов’язання, Ярослав Дикий і не збирається використовувати за призначенням. Загалом же нова влада має намір максимально звільнити історичний центр міста від ринків, повернувши йому колишню функцію місця відпочинку рівнян.\nНагадаємо, що на початку 1992 року тодішній представник Президента на Рівненщині Роман Василишин видав розпорядження про передачу з балансу Рівненського міськвиконкому кількох об’єктів для завершення будівництва і експлуатації за призначенням на баланс різних приватних структур. Недобудована спортивна школа на вулиці Здолбунівській тоді дісталася ТзОВ «Радуга», власником якого був Ярослав Дикий.\nНаприкінці липня того ж року Рівненська міська управа, очолювана Іваном Федівим, вирішила продати товариству «Радуга» незавершене будівництва спортшколи. Суперечки щодо оціночної вартості об’єкта закінчилися на рівні 14128 тисяч карбованців, на той час вартості кількох легковиків вітчизняного виробництва. У договорі купівлі-продажу чітко зазначили, що після добудови об’єкта там має бути як ДЮСШ, так і адміністративні й службові приміщення «Радуги» та її структур. Проте вже у червні 1996 року міський голова Володимир Мороз дозволив ТОВ «Радуга» розробити проектно-кошторисну документацію на перепрофілювання незавершеної будівлі ДЮСШ під критий ринок.\nНаступний міський голова Рівного Віктор Чайка спробував виправити це упущення й зобов’язав Ярослава Дикого компенсувати втрачену спортивну споруду будівництвом пляжних волейбольних полів, спортшколи з веслування на Басівкутському ставу і спорткомплексу на вул. Млинівській. Але зі смертю Віктора Чайки далі будівництва якихось волейбольних полів обабіч ринку Дикого справа не пішла.\nІ ось нова влада знову хоче змусити Ярослава Дикого думати про спорт, а не про свої базарні інтереси, через які вже давно колишня рекреаційна зона Рівного і один з найбільш мальовничих куточків міста перетворився на суцільний базар та сміттєзвалище.\nЯрослав Дикий і сам кілька років тому заявляв, що не проти спорту, але тільки у випадку, якщо це буде вигідно йому. Казав, що свого часу, мовляв, цілком законно придбав будівлю недобудованої спортшколи, щоб заробляти, і немає особливої різниці, чи це буде ринок, чи споруда для тренувань юних спортсменів. Але як це зробити сьогодні — має думати не він, а влада, яка колись дбала про ринки, а тепер і про здоровий спосіб життя городян згадала. Цю думку підтвердив Ярослав Дикий і кореспондентові «РВ» цього тижня, проте говорив скупими уривками та дуже якось несміливо. Можливо, тому, що поряд з ним було кілька молодих емоційних жіночок, одна з яких, за словами торговців з ринку, вже давно заправляє всіма справами Ярослава Дикого, а йому не дає сказати й слова.\nМикола Шолудько, керівник ППФ «Аркада», колишній начальник управління містобудування та архітектури ОДА:\n— Як автор проекту ДЮСШ нагадаю: він був унікальним. Насамперед тому, що на той час можна було будувати тільки за типовими проектами, а ми захотіли за індивідуальним, і «пробивати» це питання довелося аж через Москву. Дозвіл нам дали лише за умови, що ми максимально використовуватимемо традиційні на той час будівельні конструкції, а вже своїми оригінальними їх доповнимо. З завданням ми успішно впорались, більше того, аналогів спортивному комплексу, який почали будувати в Рівному, тоді фактично не було в усьому СРСР. Зокрема, два зали, які можна було трансформувати в один великий. Бігова доріжка з віражами, зал для тренувань на воді на байдарках та каное, достатня кількість необхідних допоміжних приміщень. Одне слово, всі можливості для щоденних занять спортом понад тисячі дітей. Наш проект високо відзначили на Всесоюзній виставці досягнень народного господарства.\nМожна довго згадувати про те, що мало бути, але... Коли спортивна школа була збудована майже на 90% і почали завозити інвентар та обладнання, через кілька тріщин в споруді її спершу визнали аварійною, а згодом і продали.\nЧи можливо сьогодні використовувати приміщення для занять спортом? Гадаю, що так. Але навряд чи варто намагатись повернути її у комунальну власність, бо те, що не має конкретного приватного власника, з часом знову перетвориться на руїну. Краще, щоб колись не добудована ДЮСШ так і залишилась у власності Ярослава Дикого, але за рахунок якихось компенсацій його колишнім затратам на укріплення приміщення та нинішнім перевагам та пільгам від влади, він почав використовувати споруду для спорту, а не для торгівлі. Я неодноразово говорив про це з п. Диким, і він завжди казав, що не проти.\n— Я в 1990-1991 роках виступав одним із тих, хто був проти передачі спортивної споруди на ринку Дикого з власності територіальної громади області у власність міста. Тому що цей об’єкт будували за рахунок державних капітальних вкладень і область мала його завершити. Але рішення було прийнято на сесії міської ради. Ви знаєте, які тоді в державі відбувалися демократичні процеси. Нас місто просило: «Віддайте нам це майно — ми будівлю добудуємо, зробимо там спортшколу». Після того з’явився покупець, була створена комісія, яка прийняла рішення, що приміщення аварійне. Спортивну споруду мали збудувати в іншому місці — на Млинівській. Василь Берташ в цьому питанні демократичний, а я підходжу більш жорстко. Якщо людина брала на себе зобов’язання побудувати і ввести в експлуатацію спортивну споруду в іншому місці і не виконує його, треба переглянути ті інвестиційні зобов’язання, і якщо вони не виконуються, то повернути власнику ті мізерні кошти, які він заплатив за об’єкт. І якщо на те буде воля громади міста, а ми хочемо провести референдум з цього питання, ми готові надати в іншому місці ділянку під ринок, заасфальтувати її, перевести туди торгові павільйони. Бо на той смітник, на який сьогодні перетворився центр міста, я не хотів би дивитися, і не хотів би, щоб мої діти дивилися.\n— Те, що сказав п.Юхименко — його особиста думка. Днями я об’їздив усі ринки Рівного. Раніше ніколи не був на базарі Дикого. Коли підряд стоять десять житлових будинків і під’їзд до них загороджений оцими торговими місцями — це жах. А як пожежа трапиться? І хто сьогодні відповідає за все в області, починаючи від бюджету і закінчуючи робочими місцями? Я. Але це не означає, що я сьогодні прийняв рішення, а завтра ринок перенесуть. Це питання не одного дня, року. Треба зібрати архітектурну раду, вивчити, чи можна зробити реконструкцію ринку. До власника довести графік робіт. Нас не цікавить, чи буде він брати гроші в кредит, чи з інших джерел, але до визначеного часу мають бути покращені умови роботи для тих людей, які там працюють.\nЧерез тиждень я зберу архітекторів, ми подивимося на генеральний план міста, де чітко визначено, де житлова зона, а де промислова. Не треба подавати це так, ніби я хочу забрати ринок і перенести в інше місце. У місті має бути культурний ринок, який сплачує податки і дотримується усіх норм: протипожежних, екологічних та інших. Я обіцяю, що люди там працюватимуть в нормальних умовах.\n— Ідею обласної адміністрації прибрати ринки з центру міста я позитивно оцінюю. Гадаю, що з допомогою обласної влади це зробити цілком можливо. Я прибрав би усі ті «шанхаї» в центрі міста і залишив би тільки центральний продовольчий ринок в межах його території.\nВтім, до цього питання потрібно підійти комплексно. Якщо оминути тему естетичного вигляду міста, лише на ринку Дикого працює півтори тисячі рівнян. Спочатку потрібно вирішити питання з альтернативними торговими місцями для них. Гадаю, що разом з обласною владою ми зможемо значно ефективніше і швидше вирішити ці питання. Уже є кілька цікавих ідей, втім, поки не дійдемо якогось спільного рішення, озвучувати їх не буду.\nНа нашу думку, для повернення спортивної школи спортсменам від влади необхідно лише одне: справжнє бажання це зробити. Маємо приклад Києва, де на території Олімпійського стадіону у дев’яності роки був величезний ринок. Тепер усі ринки столиці знаходяться поза центром міста. Можливо, настав час і нашій владі зробити так само? У неї є для цього усі можливості. Було б лише бажання. Навряд чи сьогодні хтось здатен повірити у те, що Ярослав Дикий раптом вирішить вкласти власні гроші у спорт і відмовиться від приміщення у центрі міста. Колись у це повірила стара влада. Сподіваємося, що нова влада буде розумнішою.\nЗдав квартиру в найм — поділись з державою


Зафіксовано три обстріли з позицій бойовиків, одного бійця важко поранено, - ООС\nЗеленський пропонує посилити покарання за контрабанду до 20 років в’язниці, –…\nУпродовж поточної доби в районі проведення операції Об’єднаних сил на Донбасі бойовики тричі порушили режим припинення вогню, повідомляють в пресцентрі штабу ООС.\n“Протягом поточної доби, 5 березня, в районі проведення операції Об’єднаних сил було зафіксовано три порушення режиму припинення вогню в районі відповідальності оперативно-тактичного угруповання “Схід”, – повідомили у пресцентрі.\nТак, поблизу населеного пункту Піски, збройні формування Російської Федерації відкривали неприцільний вогонь з підствольного гранатомета, а біля Авдіївки –зі стрілецької зброї.\nНеподалік населеного пункту Мар’їнка, російсько-окупаційні війська здійснили прицільний обстріл наших позицій зі снайперської зброї. Внаслідок цього, вогнепальне поранення отримав один український воїн. Військовослужбовця оперативно доправлено до лікувального закладу, де йому надається необхідна медична допомога. Стан здоров’я пораненого – важкий.\nЯк наголосили в пресцентрі, на місці події працюють представники військової частини та група оперативного реагування військової служби правопорядку. Українська сторона СЦКК повідомляє про грубі порушення з боку збройних формувань Російської Федерації та її найманців. З метою негайного припинення вогню СЦКК тричі направляла запит через СММ ОБСЕ на запровадження режиму “Тиша”.\nКрім того, у районі проведення операції Об’єднаних сил виконують завдання й інші складові сил оборони. Сьогодні сапери ДСНС розмінували понад 7 гектарів території та передали на знищення 96 вибухонебезпечних предметів.\nЗеленський пропонує посилити покарання за контрабанду до 20 років в’язниці, –...\n“Захистить від Лукашенка і Путіна”: прем’єр Польщі про будівництво паркану на...


Дев’ять років позбавлення волі: суд виніс вирок обвинуваченому в убивстві в Горонді - М-Студіо – новини Закарпаття\nГоловнаКриміналДев’ять років позбавлення волі: суд виніс вирок обвинуваченому в убивстві в Горонді\nДев’ять років позбавлення волі: суд виніс вирок обвинуваченому в убивстві в Горонді Сьогодні оголосили вирок обвинуваченому у вбивстві, яке сталося внаслідок бійки у с. Горонда 10 січня 2018 року. Один із учасників вже отримав умовне покарання. Проте інші винуватці події залишаються на волі. Мати вбитого переконана – справу мали розглядати як групове вбивство. О 9 ранку розпочалося судовезасідання, на якому оголосили вирок обвинуваченому у вбивстві 19-річного Володимира […]\nТим часом, строк відбутт япокарання обвинуваченим зарахували вже з 10 січня 2018 року. Наразі ж сторони мають право оскаржувати вирок у суді апеляційноїі нстанції.


Юрій Кондратюк (О.Шаргей) | Знаменитые, великие, гениальные люди. Самое интересное о них!\nЮрій Кондратюк (О.Шаргей)\nУ справжньому житті цієї легендарної особистості багато що й дотепер вкрито таємницями, загадками, неясностями. Та й сам він, аби вціліти й заплутати сліди, створив їх чимало. З цілковитою на те підставою вже можна стверджувати: в історії науки XX сторіччя ця доля воістину унікальна. У її трагічному зламі явилося обличчя влади, яку ми звемо тоталітарною. Людина, яка зробила відкриття світового значення, головну справу свого життя змушена була робити таємно, ховаючись під чужим ім'ям, а батьківщина приготувала їй роль ізгоя. Так, споконвічна то проблема — "творець і влада", трагічна роль обставин, у яких їй довелось жити, діяти і загинути безвісним.\nУсе це вмістила доля нашого земляка Юрія Кондратюка. Саме це ім'я золотом написане в США, в Аламагордо, у залі слави Космічного музею НАСА. Ним названо у світовій науці й трасу, по якій перша людина висадилася на Місяці, і кратер на зворотному його боці. Але ж справжнє ім'я було інше...Пам'ятаємо по екранах своїх телевізорів хвилюючу мить історії людства: американський астронавт Ніл Армстронг ступає на поверхню Місяця. І кадри: вируюча, захоплена Америка зустрічає з космосу своїх національних героїв.\nА в Москві новина наробила справжнього переполоху. Коли ж один з авторів проекту "Аполлон" зізнався, що їхній політ здійснено по "равликовій трасі", запозиченій з книжечки механіка елеватора Юрія Конд- ратюка, переполох переріс у скандал. Оскільки в СРСР у глибокій таємниці готувався свій місячний проект — ракета Н-1 С.П.Корольова. КДБ відразу почало розслідування: хто допоміг Америці випередити Радянський Союз? Розслідування приведе в Україну, у Полтаву, до старого гімназичного учителя В.Оголівця. Коли йому пред'являть фото Ю.Кондратюка, він без коливань заявить: "Це ж наш гімназист — Сашко Шаргей!". Так і виявиться: на ім'я отого механіка елеватора, який в одну мить став знаменитий, претендують дві фотографії, дві біографії, дві людські долі.\nА Сашко Шаргей уперше побував у тюрмі... у лоні матері. Учительку Києво-Подільської жіночої гімназії кинули до в'язниці за організацію в Києві антиурядової студентської демонстрації. Мати походила із стародавнього баронського роду фон Шліппенбахів. То її предка полонив у Полтавській битві Петро І, і молодий шведський генерал перейшов на службу до російського самодержця. З Лук'янівської в'язниці мати вийде з важким психічним захворюванням. Батько, студент університету святого Володимира, рятуючись від переслідувань за ту саму демонстрацію, без кінця доучувався — то в Німеччині, то в Петербурзі.\nСашка, сироту при живих батьках, у Полтаві, де він і народився 1897 року, виховують бабка Катерина Кирилівна і нерідний дід, її другий чоловік Яким Микитович Даценко. У місті він людина відома — колишній земський лікар, а тепер йому надано чин статського радника, і він служить у казначействі. Мати вже ніколи не вийде з психіатричної лікарні. Батько ж, з категорії "вічних студентів", незабаром помре, але перед тим удруге візьме шлюб. Цивільний.\nА справжній Юрій Кондратюк до космічних теорій не мав щонайменшого стосунку. Але, сам того не відаючи, віддасть їм своє ім'я. А все, шо повідано світовій науці під ім'ям Юрія Кондратюка, насправді належало полтавському гімназисту Сашкові Шаргею.\nУ Полтаві було дві чоловічі гімназії. Перша — гуманітарного профілю. Точні ж науки посилено викладали в другий. Але туди приймали дітей дворян, а він з міщан. Дід-барон не береться до уваги: мати замолоду порвала із своїм аристократичним родом. Одначе на вступних іспитах знання в Сашка такі, що його прийняли відразу до третього класу.\nАле це буде видимим боком життя полтавського гімназиста. Інший, справжній, укритий таємницею, немов зворотний бік Місяця. Ще не почавши голитися, він заведе особливий зошит. У ньому таємно, щоб не набути репутації міського божевільного, зафіксує основи того, що пізніше стане проривом у новій науці XX століття — космонавтиці.\nУ Полтаві на Кінно-Ярмарковій площі знаменитий Уточкін дивував публіку польотами на дерев'яних ще етажерках, а гімназист Шаргей у думках уже відправляв у міжзоряні простори термохімічну ракету власної конструкції.\nНаука знає випадки великих відкриттів у ранньому віці. Принципову схему відокремлення, а після відвідин Місяця і стикування посадочно- злітного модуля з кораблем-маткою Сашко Шаргей вигадав сімнадцятилітнім, у 1914 році. Воістину загадкові головні осяяння юнака. Він зробим їх самостійно, оригінальним шляхом, навіть не знаючи тоді праць Ціолковського. У цей же час до обділеного долею юнака приходить перше кохання. Чарівна гімназистка, сусідка на Стрітенській, 4, була дочкою заводчика з Німеччини, що розгорнув у Полтаві власну справу. З приходом революції Гартмани доб'ються дозволу повернутися на батьківщину, в Ашафенбург, і Віка покличе коханого за собою: освіту можна продовжити і там. Сашко відмовиться. І цим, сам того не відаючи, вибере свою долю... У прощальному листі Віка залишить для історії повний розпачу рядок: "Невже між нами, любий Сашуню, усе-усе кінчено?!". Він вибрав Санкт-Петербург. З Полтави в Політехнічний інститут імператора Петра Великого він вирушає з прощальним поцілунком Віки на щоці, срібною медаллю за гімназичні успіхи та із заповітним "космічним" зошитом.\n1916 рік. У розпалі перша світова війна. Як студенту йому належить відстрочка від мобілізації до закінчення навчання. І прохання про неї йде в Полтаву.\nГенії не потрібні жодній владі — незручні, непокірливі. Влади потрібні не зірки, а зірочки на погонах.\nВідстрочка спізниться лише на кілька днів. Але студента Шаргея вже встигнуть мобілізувати. Замість вищої математики осягає "науку" в унтерів — у прискореній школі підготовки прапорщиків.\nПеред відправленням на фронт у квартирі мачухи на Чотирнадцятій лінії Василівського острова майбутній офіцер по ночах терміново доповнює свої заповітні "космічні" зошити. У Полтаві в розробках космічної енергетики він зупинився на початкових етапах. У Пітері поглиблює: біля космічного апарата розвертаються дзеркала з приймачами концентрованого сонячного тепла, вони розжарюються, і вода розкладається на кисень і водень — от вам і паливо.\nУ похідному ранці він повезе із собою в діючу армію не маршальський жезл — чотири шкільні зошити, зшиті докупи грубими чоловічими стібками. 104 сторінки, про які колись ще довідається людство.\nАле світова історія, в яку він збирався втрутитися молодим, гострим розумом, спершу фубо, нещадно втрутиться в його долю. На Закавказькому фронті за Карсом теоретик космонавтики стає командиром кулеметного взводу. У країні тим часом — революція,громадянська війна. Світ навколо спершу затріщав, а потім розколовся на білих і червоних.\nФронт розвалився, і прапорщика Шаргея демобілізують. Однак по дорозі додому, у Полтаву, на кубанській станції:\n— Добродії офіцери!.. У комендатурі гамлетівське "Бути чи не бути?" однозначне, немов рушничний постріл: або до генерала Корнілова, в офіцерський полк, або...\nДля наочності пересмикнули гвинтівковим затвором. Пізніше в Києві мобілізують удруге. І теж насильно. До Денікіна. Обидва рази Шаргей тікає. Але для нової влади він усе одно класовий ворог, денікінський офіцер, золотопогонник.\nВікна їхнього флігелька на Стрітенській навхрест забито дошками. Бабуся померла два роки тому, дід Яким важко занедужав і подався в село, до сестри, помирати. Удома залишатися небезпечно: у Полтаві німці. Він довго ховається. Хліб насущний добуває на найчорніших роботах — мастильником і зчіплюва-чем вагонів на станціях, пиляє дрова, розвантажує вагони. Доля закидає його в заштатне містечко Мала Виска. Він найметься кочегарити на місцевий цукровий завод. Кому стукне в голову в замурзаному казаняреві шукати їхнє благородіє?..\nЗа одним з майбутніх батьків космонавтики закріплять казан №16 фірми "Ферберн". У денні зміни, рятуючись від голоду, він пристосувався ловити сільцями горобців для їжі. Про його бідність місцева жителька Варвара Шпак, яка дівчиськом бачила Кондратюка, устигла розповісти нам перед смертю:\n— Він дуже бідний був. Ходив в одному чоботі й в одному черевику. Утім, занурений в інші світи, Кондратюк ніколи не звертав уваги на злидні, немов їх не існувало. Ховаючись від чужих поглядів у льосі, на основі давніх зошитів він пише рукопис, де конкретизує свої ідеї. Не просто ракета, а багатоступінчаста... Ось скафандр, положення космонавта перед стартом... Система керування ракетою — за допомогою гіроскопа...\nНаписаному пальцями, що не відмиваються від машинної олії, й судилося потрапити в Бібліотеку Конгресу США, відтіля — у проект "Аполлон" і відкрити людству шлях на Місяць. Але йому самому шлях до вищої освіти в країні більшовиків закритий. І він вирішує нелегально перетнути кордон. Щоб продовжити освіту в Німеччині.\nБезпаспортного бурлаку затримають біля самого польського кордону. Попорпавшись у злидарській торбі, махнуть рукою — і етапом до Києва. Нехай там розбираються.\nАле в київському ДОПРі його надовго не затримають. Тюремники помітили: він занедужує. І втришия — під розписку прибути до місця проживання. Виходжувала його від тифу Ольга Лашинська. У безпам'ятстві він освідчуватиметься їй у коханні. Він давно закоханий в Ольгу, безнадійно, без взаємності. Вона ж обрала іншого. Сімейне життя не склалося, Ольга повернулася в Малу Виску до старого батька. З крихітною донею на руках і з туберкульозом.\nПо ночах Юрій, Лідоччин хрещений, брав тоді на себе всі турботи. Бігав від маляти то до хворої, то до столу, де розкладено космічний рукопис. Дівчинка називала Кондратюка татом. Сімнадцяти років гітлерівці з тисячами рабів вивезуть її на каторгу до рейху.\nЧерез піввіку Лідія Блек, професор у США, на Алясці, у листі до нас згадує, як у 33-му Кондратюк рятував їх від голодної смерті, тягав судки зі своїм обідом з академічної їдальні, пізніше купував путівки на море. "Останню суму грошей від Юри ми одержали буквально перед заняттям Києва німцями. Коли мама вмирала, вона багато про нього згадувала". Пізніше у стосунках з жінками Кондратюк створить для себе правило: він не повинен заводити сім'ю, щоб не наражати на небезпеку іншу людину. Він чітко розуміє: у нього немає іншого виходу, як зникнути.\nЧерез вірну людину мачуха, Кареєва, передає йому з Києва томик Шіллера. Між сторінок вкладено метрику Волинської духовної консисторії — на ім'я якогось Георгія Васильовича Кондратюка, який народився в Луцьку 8 вересня 1900 р. Щоб убезпечити пасинка від червоного терору (а заодно і себе з дочкою, Сашковою зведеною сестрою Ніною Шаргей), вона умовила його змінити прізвище, немов надягти на себе життя іншої людини. Але легенду вона підготує погано. Про Кондратюка Шаргей так нічого до пуття і не довідається, в анкетах навіть не називатиме імен: "батько — чиновник, мати — учителька". А Юру з Волині привезли до Києва у колегію Павла Галагана на Фундуклеївській. Тут здібних молодих людей, що не мають коштів, готували до вступу в університет святого Володимира. У 19-му році справжній Кондратюк і вступить туди на юрфак. Однак до занять не приступить — заразиться туберкульозом і 1 березня 1921 р. умре від сухот.\nБог з нею, з легендою, досягнуто головне — на запитання анкет: "Чи служили в армії Колчака й інших білих арміях?" він зможе сміливо відповідати: "Ні"!\nКоли після успіху американців КДБ заведе свою "справу", до Кареєвої прийдуть два співробітники. Але жінка, смертельно хвора на рак, повторить луцьку легенду пасинка. І дочці заповість зберігати сімейну таємницю. Тільки перед самою смертю Ніна Шаргей у 1977 р. дасть письмові показання комісії ЦК КПУ:\n"Я вважаю, що причиною зміни прізвища братом О.Г.Шаргеєм було бажання уникнути серйозних наслідків, пов'язаних з його службою в білій армії".\nІ в жовтні 1921 р. О.Г.Шаргей зникає з цього світу. У військкоматі денікінський прапорщик стає на облік як "рядовий ненавчений" Ю.В.Кондратюк. У Західному Сибіру, як прийнято вважати, псевдо-Кондратюк з'явиться в 27-му. Після зміни прізвища йому необхідно сховатися подалі від місць, де знають його справжнє ім'я.\nНадісланий до Москви ще з України космічний рукопис безвісного механіка елеватора одержав блискучу рецензію великого авторитета професора Вєтчинкіна — як нове, виняткове слово у світовій науці про космонавтику. Але після двох років тяганини ГІЗ, державне видавництво відмовляється публікувати за казенний кошт це "найповніше з усіх, що писалися, дослідження". Радбюрократи так і не втямили, що тримають у руках щось таке...\nІ тоді книгу свого життя він вирішує видати сам. А гроші на це заробить винаходами в елеваторній справі!\nУ друкарні Сибкрайспілки старі метранпажі звикли вже, що скуйовджений бородатий дивак кожний божий день сидить у них допізна. Жуючи на вечерю хлібну кірку, тримає коректуру, править, дописує на коліні. У заштатній друкарні немає шрифту з математичними символами? Він купує його за свої і тугіше затягує ремінь.\nДо нього елеватори будували в Сибіру за заморськими проектами. За них убога країна платить золотом. Але проекти передбачають будувати з високоякісних пиломатеріалів. А де їх узяти, коли звичайні цвяхи в дефіциті?!\nНоватор в усьому, чого б не доторкнувся, Кондратюк проектує за принципом "російської ізби" і будує без цвяхів найбільший у світі дерев'яний елеватор на 10 тисяч тонн зерна. Він прослужить людям більш як півстоліття. Стояв би й дотепер, якби його не спалили бомжі.\nБезвісного механіка зі "Сибхлібобуду", що сколихнув московські наукові кола зухвалою книжкою про космонавтику, шукають відомі вчені. Але марно стукається листоноша до брусованого будиночка на вулиці Державіна, 7, де Кондратюк наймав кімнатку. З ордером на арешт за №895 "чорний ворон", локомотив сталінської історії, уже доставив його у внутрішню в'язницю ОГПУ.\nНоваторство обернеться двома томами кримінальної справи. Обвинувачення Новосибірського ОГПУ стандартне: шкідництво. Стаття 58-7. "Болить голова. Казенного досі нічого не їм, дають три рази окріп, 200 гр. хліба і чашку супу. Перші дні сидів в одиночці без прогулянок, потім перевели до іншої камери в три ліжка для чотирьох, і перший час я спав на підлозі. Тепер улаштувався краще, якщо не зважати на мільйон клопів, з якими борюся, проте нічого вдіяти не можу...".\nЦе з перехопленої охороною записки, адресованої подільником Кондратюка, районним інженером Горчаковим дружині. Кондратюку ж писати на волю нема кому, немає від кого чекати передач.\nЩоночі — багатогодинні допити. Копали широко — під москвичів, під союзне правління "Хлібобуду". Продукт гарячкового мозку опера Кузнєцова — "Схема контрреволюційної організації". Від Москви наприкінці ланцюжка: "пом. районного інженера Кондратюк". Ах, будував без цвяхів? Це щоб швидше розвалився соціалізм! Пізніше заганятимуть голки під нігті. З камери він вийде без одинадцяти зубів, але сфабрикованих обвинувачень не підпише. Вирок колегії ОГПУ: три роки концтаборів. За таких трагічних обставинах спливає ще одне жіноче ім'я. І теж Ольга. Ольга Горчакова — дружина його подільника. їх зв'язують багаторічні симпатії. Кондратюк якось напівжартома навіть пропонував їй залишити чоловіка.\nПісля вироку Ольга кинеться до Москви — рятувати і чоловіка, і Юрія. І доможеться, що концтабір їм замінять так званою "шарашкою".;\nОбстрижений "під нуль" тюремним перукарем, на потреби першої сталінської п'ятирічки Кондратюк надриватиметься за фатами, у проектному бюро ОГПУ №14.\nУ "шарашці", довідавшись якимось чином про конкурс, в'язень Кондратюк лише за два місяці виконає незвичайний ескізний проект. Він переможе на конкурсі два спеціалізовані наукові інститути.\nНебаченим проектом в'язня зацікавився особисто нарком важкої промисловості Серго Орджонікідзе. Він пророкував велике майбутнє вітроенергетиці, і викликав Кондратюка для бесіди в Москву. А пізніше домігся, здавалося б, неможливого:\n"Виписка з засідання Колегії ОГПУ від 27 квітня 1933.\nКОНДРАТЮКА Юрія Васильовича - ДОСТРОКОВО ЗВІЛЬНИТИ".\nПроїздом з ув'язнення в Харків, куди Серго направив його в Інститут променергетики для складання робочого проекту, Кондратюк побував у Москві. І тут відбулася знаменна зустріч, що могла перевернути все його життя.\nС.П.Корольов, керівник ГІРДу, майбутньої колиски радянської космонавтики, запропонував автору гучної книги зайняти вакантне місце головного теоретика. Тільки-но успішно злетіла їхня найперша ракета "09", і відкривалися перспективи великої роботи. Але коли заввідділом кадрів Радашкевич поклав перед ним товстелезну анкету... Кондратюк з тугою дивився у вікно. Людину просвічували в ній до десятого коліна.\nГІРД став уже установою закритою, його підпорядкували військовим. І подібні зустрічі відбувалися не в засекреченому напівпідвалі на Садовому кільці, по Садово-Спаській, 19. Для них надали легальне приміщення на Іллінці — у будинку Тсоавіахіму. А звідси за вікном у всій своїй незнищенності красувалася Луб'янка. І Кондратюк миттєво збагнув: цього разу особісти докопаються до його минулого.І — на подив москвичів — відмовився. Відмовився від самого себе, від можливості робити, нарешті, легально справу свого життя.\nТо були воістину світового значення відкриття інженера-самоука в альтернативному джерелі енергії. Потужність у 12 тисяч кіловатів, закладена в його проекті, — такого не вміли ні Америка, ні Німеччина, там не перевищували й сотню кіловатів. Подібної вітростанції у світі немає й тепер. 165-метрову щоглу для Кримської ВЕС Кондратюк збирався побудувати із залізобетону. Такого у світі також іще не робили.\nЧерез багато років у Москві поставлять знамениту Останкінську телевежу. За її створення М.Нікітіна відзначать Ленінською премією. Давній співробітник Кондратюка, він не стане приховувати, що використав ідеї і розрахунки його ай-петрінського проекту. Харків будувався. Але новоспечений науковий керівник вітросекції Б, підібгавши довгі ноги, ночує в конторі, на письмовому столі. Як і раніше, в нього немає ні своєї квартири, ні кімнатки в комуналці. Вічний квартирант на планеті Земля...\nСтарі співробітники згадують: сива борода, сива, вічно розпатлана шевелюра — від звички куйовдити волосся логарифмічною лінійкою, жоден артист не загримувався б краще під Дон-Кіхота.\nНа "недоука" без освіти ополчилася вся академічна рать. В інституту — свій проект А, інженера Алексапольського. Потужність там у кілька разів нижча, але шеф інституту академік Проскура, туз аеродинаміки, природно, підтримує своїх. І всіляко нападає на варіант Кондратюка. Але той виграє інтелектуальний бій з академіком! Будівництво небаченої ВЕС почалося. У Криму, на плато Бедене-Кир над Ялтою (1324 м над рівнем моря), і донині зберігся "стакан" — фундамент могутньої ВЕС, що мала виловлювати дармові кіловати з приморського повітря.\nАле в кривавій веремії після тридцять сьомого застрелився чи то був «стрелений нарком Орджонікідзе.І недруги відразу звинуватили Кондратюка в гігантоманії, авантюризмі. Будівництво на Ай-Петрі закрили. Його самого відкликали в Москву і, наче на глум, доручили проектувати крихітні вітродвигуни для колгоспних ферм.\nЩоб врятувати його для науки, проф. Вєтчинкін з групою відомих учених порушить клопотання про присвоєння Кондратюкові hопогіs саиsа ступеня доктора технічних наук. ВАК зажадає характеристику, і молод-: ший брат наркома Цюрупи, шо заправляв трестом "Теплоенергобуд", настрочить щось таке, що змахує більше на донос: "Ми не знаємо ніяких його наукових заслуг, що заслуговують на такий високий ступінь... У громадському житті тресту участі не брав. Політичне обличчя не виявлене". 21 червня 41-го — на самоті — він востаннє відзначив свій день народження. Сорок чотири. А ранком...\nНі, він не домагався броні, не ховався від мобілізації. 6 липня в гуркоті перших тижнів війни іде в народне ополчення. Добровольцем. Складається враження, що, украй зацькований, він шукав смерті.\nТак, на тій війні першовідкривач місячної траси став простим телефоністом. У розпал бою, перебираючи задубілими на морозі пальцями телефонний дріт, пішов у заметіль шукати обрив зв'язку.І — не повернувся. Немов розчинився в космічному просторі. У взводі день-два ділили його наркомівські сто грамів, а потім в облікових документах під життям телефоніста взводу зв'язку 1281-го стрілецького полку 60-і стрілецької дивізії підвели риску: "Пропав безвісти".\nТривалий час вважалося: це сталося 3 жовтня в першому ж бою, коли Гітлер почав наступ на Москву. Але в 88-му невтомний шукач Б. Романенко виявляє дві листівки Кондратюка з фронту до ще однієї коханої жінки, Галини Плетньової. Одна — від 5 грудня, а друга — від 2 січня. Виходить, на початку 42-го він ще живий! Пізніше в архіві Міноборони відшукав "Роздавальну відомість грошового постачання за січень" з підписом Кондратюка. А два роки по тому однополчанин С.К.Дергунов приплюсує ще кілька тижнів: з Кондратюком він воював до 22-го лютого, коли потрапив у медсанбат.\nДля КДБ навіть ця, загадкова його загибель породить силу кривотлумачень, версій. Аж до такої: Кондратюк залишився живий, і це ніхто інший, як... Вернер фон Браун, творець ФАУ. Ще версія: напханий таємничими рукописами жовтий складаний портфель підібрали поруч із убитим Кондратюком і передали в Абвер. Навіть журнал "Лайф", визнавши, що програма "Лунер орбіт рандеву" не що інше, як "місячна траса Кондратюка", додав у міфотворчість: "Його мрії наткнулися на скептичні вуха. Радянський уряд ігнорував його, і Кондратюк помер 1952 року".\nВерсії перевірялися КДБ одна за одною. Роками. А тим часом творчу спадщину генія було сховано від власного народу, а цензура багато років викреслювала навіть згадку про його ім'я.\nІ все-таки настане зоряна година, тріумф його бунтівливої думки: коли перший із землян ступить на курну поверхню вічного супутника Землі. А полтавський гімназист так мріяв, що тією людиною буде саме він.


Хтось турбується про звірів в лісі, а я — про риб у водоймах... - AgroPortal.ua\nМій тато за покликанням душі та професією єгер. І одного разу, коли я маленькою дівчинкою поверталася з ним із лісу повз величезний став, задалася питанням: «А хто так турбується про риб у водоймах, як тато про звірів у лісі?», і тато розповів, що розведенням та вирощуванням риб займаються рибоводи.\nБути рибоводом — стало мрією мого дитинства, яку я реалізовую у нашому коледжі. Впродовж двох років я здобувала теоретичні знання, а на початку третього року навчання потрібно було пройти виробничу практику. «Ну звичайно, хочу розводити рідкісні види риб, - подумала я. - І обрала ТОВ «Чернігіврибгосп» як базу практики».\nПрибувши в господарство, я була приємно вражена та здивована, побачивши такі біологічні об’єкти як: канальний сом, веслоніс, чорний амур, білуга — у живому вигляді, а не у фіксованому. Застосовуючи теоретичні знання, а саме технологію годівлі риби, ремонт пошкоджених сіткових полотен та інших елементів знарядь лову, методику проведення бонітування та інвентаризації плідників взялася за поставлені мені завдання.\nПроходячи практику, зіткнулася з єдиним недоліком — недостатньо комфортними умовами проживання у гуртожитку, але оскільки я кожного дня була на практиці, а після практики намагалася відвідати якомога більше історичних та культурних пам’яток, даний недолік нівелювався, як говорив Марк Твен: «Поступися одним — візьми вдесятеро більше». Чернігівський край славиться великою кількістю пам'яток історії та архітектури ХІ–ХІІ ст. і XVII–XIX ст. Понад 200 із них мають світове значення, зокрема величезне враження на мене справив Троїцько-Іллінський монастир.\nПроходили дні, тижні, а досить трудомістка робота приносила задоволення, адже з кожним днем я набувала все більше практичних вмінь та навиків. Результати здавалися мені приголомшливими, мабуть, щоб зацікавити мене та підбадьорити, адже я вже самостійно проводила мічення риб, годівлю риби, ремонтувала пошкоджені сіткові полотна та інші елементи знарядь лову, проводила бонітування та інвентаризацію плідників, підготовлювала басейни до їх використання, годувала осетрових, була свідком інкубації коропа кої у апаратах «Амур», проводила оброблення риби у антипаразитарних ваннах та ін.\nНе дарма говорять: «Вибір професії — вибір своєї долі», отож я хотіла з дитинства поєднати свою долю з рибництвом і впевнена, що не помилилася, і більше того — мрію та планую займатися науковими дослідженнями у сфері рибництва. До речі, збереження генофонду та відновлення чисельності популяцій рідкісних або зникаючих видів риб, чим і займається дане господарство, одне із пріоритетних завдань наукових досліджень.\nПереддипломну практику я бажаю проходити саме в цьому господарстві, де надзвичайно дружелюбний та гостинний колектив. Також бажання навчатися новому та зберегти генофонд зникаючих видів риб відіграли у моєму виборі першочергову роль.\nВікторія Лагодна, 3 курс, факультет рибництва та аквакультури, Немішаївський агротехнічний коледж


Переваги утеплення зовнішніх стін будинку | Інформаційно-аналітични�\nПереваги утеплення зовнішніх стін будинку\nСучасні темпи будівництва просто вражають своєю швидкістю і якістю, завдяки чому можна створити будь-яку будівлю за новими технологіями і з забезпеченням нових параметрів і переваг. Але є і такі технології, які дозволяють провести процес будівництва дійсно швидко і відносно дешево, але ось іноді складаються такі ситуації, що такі будинки не мають належного рівня якості, тому потрібно проводити якісь додаткові ремонтні роботи для вдосконалення якостей будинку.\nІ ось останнім часом важливим процесом стало проведення утеплення фасаду львів, ціна на яке може змінюватися в залежності від використовуваних матеріалів.\nАле ось які ж є переваги в проведенні утеплення зовнішніх стін будинку? По суті, позитивних якостей тут забезпечується більш ніж достатньо, але і їм потрібно приділити належну увагу, щоб повністю переконатися в якості виконання всіх поставлених робіт.\nПеред тим, як приступати до процесу утеплення зовнішніх стін будинку, рекомендується визначитися, можливо, це взагалі, оскільки іноді можуть скластися такі ситуації, що утеплення стін просто неможливо через деякі якостей використовуваного матеріалу для обробки. Та й до того ж іноді утеплення не може проводитися через архітектурних міркувань, оскільки будинок створений в якомусь особливому стилі, що володіє своїми відмітними перевагами і особливостями. Але в такому випадку кращим рішенням буде проведення внутрішнього утеплення стін будинку.\nПроводити утеплення зовнішнього фасаду будинку вигідно з кількох найголовнішим причин, які обов'язково потрібно враховувати, щоб досягти поставленої мети на найвищому рівні. Та й до того ж якщо для утеплення підібрати кращі матеріали, то в такому випадку буде забезпечуватися ще й привабливий вигляд фасаду, що позитивно відобразитися на самому справі ще і з естетичного боку.\nКрім усього іншого, пам'ятайте, що грамотно і якісно виконане утеплення будинку може забезпечити ще й істотну фінансову економію в процесі опалення житла.\nЯк видно з вище перерахованих переваг, утеплення зовнішніх стін будь-якого будинку - це не тільки вигідно, але в якійсь мірі ще й прибутково, якщо виконати всі саме так, як воно годиться насправді.


У фокусі – Америка \_ Південне передмістя Чикаго отримає новий код міста 464 для регіону 708\nКод міста 464 буде накладати код міста 708, повідомила у понеділок Комісія з торгівлі штату Іллінойс. Код області 464 буде доступний лише тоді, коли всі призначені префікси в коді 708 будуть вичерпані, йдеться у повідомленні. Це не очікується до січня.\nКод міста 708 обслуговує більшість західного та південного округу Кук та східного та південного округу Will County, включаючи Alsip, Calumet City, Chicago Heights, Lansing та Oak Lawn.\nЗа допомогою накладання додатковий код міста додається до тієї ж географічної області, що і існуючий код міста, при цьому всі поточні клієнти телефонів зберігають оригінальний код міста. Код міста 464 буде присвоєно новим клієнтам, які звертаються за місцевими телефонними послугами, послугами стільникового зв’язку та пейджингового зв’язку та сигналізацією, повідомила комісія.\nПоточні клієнти 708 районів збережуть свою кількість. Споживачі, які шукають додаткові телефонні лінії, в більшості випадків продовжуватимуть отримувати 708 телефонних номерів, навіть після того, як код зони 464 запрацює, повідомила комісія.\nМісцеві дзвінки залишаться місцевими.


≫ Копка колодязя ціна в Скалаті • Superdim\nКопка колодязя в Скалаті\nМи ретельно стежимо за своєю репутацією і тому з упевненістю даємо гарантію на надання якісної послуги копка колодязів в Скалаті. Вибираючи нашу компанію, клієнт може не хвилюватися про виникнення будь-яких труднощів, колодязь буде викопано оперативно в зазначений термін. Чому ми? Причин багато!\nЗ чого складається ціна на послугу копання колодязя в Скалаті\nДля того, щоб колодязь функціонував безперебійно і давав хороше джерело води, необхідно правильно вибрати місце. Наші фахівці можуть визначити найбільш вигідне місце для водоносного колодязя і зробити отвір саме в цьому місці. Копка колодязів в Скалаті ціна визначається в індивідуальному порядку, залежно від ряду факторів:\nВитрати на переміщення крана маніпулятора і техніки, в разі необхідності при виконанні послуги копка колодязя в Скалаті\nКопка колодязів ціна в Скалаті обраховується в залежності від кількості необхідних секцій - вони ж і визначають глибину конструкції. Вартість залежить від того, який вид копки застосуємо в тій чи іншій ситуації, це може бути як ручна професійна, так і машинна копка. При сумнівних ситуаціях може проводитися контрольне буріння, визначаюче місце залягання води та глибину колодязя.\nВикопати колодязь ціна в Скалаті, яка нам попадалася бувала часом захмарною. Коли ми знайшли вашу компанію, то перше що сподобалося - це хороша консультація, де нам пояснили з чого складається ціна і запропонували вигідні умови. Роботу виконали якісно і швидко.\nЗдорово, що у нас ще залишилися чудові майстри - справжні професіонали своєї справи. Нам провели копку колодязя в Скалаті в досить складній ділянці в плані грунту. Ми думали це буде проблематично, а виявилося все просто! Справа - майстра боїться - це точно про вас!\nОсобливості копки колодязів в Скалаті\nСкладний і трудомісткий процес, який передбачає етап підготовки, копки і проведення очисних робіт - вивезення землі та інше. Довірити копання колодязя в Скалаті краще професіоналам своєї справи. Особливості та технологія даного роду діяльності, залежить від специфіки грунту. Застосовують кілька варіантів:\nВідповіді на часті питання по копанні колодязів в Скалаті\n⭐ Скільки часу вам знадобиться щоб викопати колодязь на дачній ділянці в Скалаті?\n⭐ Чи є різниця в яку пору року копати колодязь в Скалаті?\n⭐ Копання колодязя ціна в Скалаті - що входить у вартість послуги?


Вчити самостійно і творчо здобувати знання; формувати пізнавальні здібності першокласників; розвивати інтерес до знань; виховувати почуття гордості за статус школяра, любов і повагу до родини.\nУрок – свято для 1 класу «100 днів у школі»\nМета: Вчити самостійно і творчо здобувати знання; формувати пізнавальні здібності першокласників; розвивати інтерес до знань; виховувати почуття гордості за статус школяра, любов і повагу до родини.\nОбладнання. Святково прибрана класна кімната. На класній дошці, стінах, стендах – виставки дитячих малюнків, саморобок, на вікнах сніжинки виготовлені дітьми. Штучний сніг у ємкостях, макет горішка-знань(об’ємний), аркуш із завданнями на кожного учня. Посвідка першокласника НУШ.\nВчитель. (Слайд 1) Сьогодні зовсім незвичайний день, а дуже – дуже святковий . Адже саме сто днів назад до нашої, я твердо впевнена, найкращої школи міста до 1- Б класу завітало 10 цікавих і симпатичних хлопчиків та 9 не менш цікавих та більш симпатичних дівчаток.\nЗараз ми надаємо слово нашим учням , які на уроці спробують довести, що вони з гідністю можуть називатися почесним ім’ям «школяр».\nМи всі бажаємо старанно вчитись\nМи станемо не просто діти,\nБуде уроків у нас багато –\nАле це – найперший урок\n«100 днів у школі» - так називається наш урок. Вітаю всіх на нашому уроці!!!\n10 0днів навчання. Як ви вважаєте, це мало чи багато?\nДля одних батьків ці дні збігли як один тиждень, для інших – це ціла вічність. Для мене, як для вчительки, це не мало і не багато. Це 100 днів щоденної, наполегливої праці. За цей час я:\nнавчаючи ваших діток, намагалася до кожного з них підібрати ключик;\nА сьогодні наше журі (батьки і вчителі) скажуть чи стали ви справжніми школярами.\nРозпочинаємо наш святковий урок. Покажемо наші маленькі досягнення і здобутки.\nТрохи вміємо читать.\nІ без пальців рахувати –\nЯк прокинешся – вставай,\nА мене умиє мило.\nЗранку ти не поспішай,\nЧи в портфелі все в порядку?\nМенших захищай завжди.\nТи – в сьому завжди приклад.\nВчитель. Як бачимо, правила школярів ви знаєте добре.\nУпродовж трьох місяців ми готувалися до цього уроку. Погляньте, як затишно і гарно у нашому класі. Підготували виставку наших робіт. Це все свідчить про те, що у школі ми не сумуємо, а цікаво і весело провидимо свій час. Все роблю для того, щоб шкільне життя дітей зробити змістовним, захоплюючим і корисним.\nВи підготували вироби до сьогоднішнього свята, які символізують 100 днів у школі бо зроблені із 100 зібраних предметів.\nМікрофон. - Чого ви досягли за 100 днів? (Діти презентують свої роботи)\nВчитель. Будьте уважні. На вас чекають різноманітні випробування, ігри, розваги, сюрпризи.\n- В кінці свята журі визначить, чи став уже кожен з вас справжнім школярем.\n- А ось і перший для вас сюрприз «Горішок – знань». Розколоти його можна тільки за допомогою ваших знань. (Виноситься макет великого горіха)\nЗагадка. (Слайд 2)\nЯк називається наш тиждень? (Зима)\nСкільки місяців має зима? Як вони називаються?\nЩо ви представляєте, коли чуєте слово зима?\nЧистомовка. (Слайд 3)\nАм-ам-ам – Ой! Весело нам.\nЧи любите ви з’їзжати з гірки? На чому можна з’їзджати з гірки? (Санки, лижі, скейтборд)\nЯк називається вид спорту, коли змагаються у швидкісному спуску з гори на лижах? (Слалом.)\nМожна змагатися у швидкісному спуску, а можна змагатися з швидкого читання.\nСкоромовка. (Слайд 4)\nРобота із звуковими схемами. (Слайд 5)\nЗима запорошила снігом всю землю і нашим меншим друзям важко знайти їжу під товстим килимом снігу. Як ми можемо допомогти тваринам взимку? (Відповіді дітей).\nДавайте подивимося виставу «Щедрий обід» і дізнаємося як допомагав Лісовичок лісовим мешканцям.\nТеатр тіней. «Щедрий обід» (Слайд 6)\nПротягом тижня «Театр» ви познайомилися з різними видами театрів і підготовили виставу до казки «Щедрий обід». Просимо акторів за куліси.\nФізхвилинка «Танці зігріванці»\nМатематика – цариця всіх наук. (Слайд 7)\nЯке зимове свято ви любите?\nА які прикраси ви підготували на новий рік? (сніжинки)\nПорахуйте скільки сніжинок на дошці, а на вікнах?\nПідготуйте новорічну гірлянду. (Розмалюйте кожен другий вогник – жовтим кольором, перший і сьомий –червоним, третій і п’ятий – зеленим.) Перевіримо(Слайд 8)\nМатематичні сніжинки. (Слайд 9) Знайдіть і з’єднайте однакові сніжинки. Складіть з ними один вираз на додавання і два вирази на віднімання.\nКому треба допомагати взимку?\nЗадача-схема. (Слайд 10)\nРоздивіться малюнок. Що зображено на ньому? Що демонструє малюнок: об’єднання чи вилучення? Яке питання треба поставити ? Визначте, яка схема відповідає малюнку. Складіть вираз.\nМатематичні сніжки. (Штучний сніг)(Слайд 11)\n- Полічіть у прямому (зворотному) порядку, скільки всього сніжок є у групі. - Скільки сніжок потрібно ще зліпити, щоб їхня загальна кількість становила 10?\nЗліпіть відповідну кількість.\n- Викладіть на парті 4 сніжки. Справа від них викладіть таку кількість сніжок, щоб їх загальна сума складала 10.\nУтворіть відповідну рівність:  +  = 10\nВчитель. Я задоволена вами. Ви були уважними, наполегливими. Дуже старалися і впоралися з усіма завданнями. Ви довели всім нам, що ви дійсно стали школярами. Дякую.\nПодивіться, «горішок знань» розколовся!!\nВиконання пісні. (Тіни Кароль Україна –це ти..) (Слайд12)\nНа вдячність батькам за те, що вони у вас є, за те що вони вас люблять, допомагають, хвилюються, подаруємо їм пісню.\nНагородження дітей. Надаю слово вчителям, батькам.\nРекомендації "Ранкові зустрічі"\nСюжетно- рольова гра"Абетка пішохода"\nГодина спілкування "Щедра осінь"


Як зберегти ПВХ-лінолеум\nРемонт - це не тільки відповідальна справа, але і витратна.\nДля вибору матеріалу потрібно обдумати стиль, кольорову гаму, підібрати правильно і грамотно матеріали для ремонту. Але найголовніше, щоб робота була виконана якісно.\nДля ремонту підлоги існує величезна безліч різноманітних матеріалів: дошки, плитка, лінолеум, фарба. Останнім часом користується популярністю ПВХ-лінолеум. Лінолеум має багатий вибір відтінків, забарвлення. Він може імітувати натуральне дерево, мати декоративний малюнок або бути однотонним. Для виконання якісного ремонту, який буде служити довго, рекомендується використовувати ПВХ-лінолеум.\nЗазвичай ПВХ-лінолеум укладають на бетонований підлогу. Для цього я куплю цемент М500 і зроблю бетонну підлогу, після чого можу тиждень відпочити, щоб дати підлозі зміцніти. Цемент М500 застосовуємо багатьма будівельниками через своїх прекрасних якостей.\nЩо з себе являє ПВХ-лінолеум? ПВХ-лінолеум підрозділяється на комерційний, напівкомерційний і побутовий. Залежно від назви вже можна зрозуміти про властивості лінолеуму. Комерційний і напівкомерційний рекомендується для приміщень, в яких дуже часто бувають люди і лінолеум піддається великим навантаженням.\nЩоб запобігти його швидку стираемость і часту заміну рекомендують саме такі види лінолеуму. Вони досить якісні, в їх складі знаходяться хімічні елементи, які продовжують його використання. Побутовий лінолеум, як правило, використовується для ремонту житлових приміщень.\nВін піддається меншим навантаженням, тому що не передбачає велику кількість людей. Побутовий лінолеум відрізняється забарвленням і текстурою. Побутовий лінолеум, незважаючи на свої властивості, досить міцний і може бути верхнім шаром навіть для теплої підлоги. ПВХ-лінолеум екологічно безпечний для здоров'я людини.