Гіперплазія нирки: лікування, профілактика, причини\n1 Загальні відомості і класифікація гіперплазії нирки\n2 Причини формування патології\n3 Симптоматика гіперплазії\n4 Вікарна гіперплазія, її специфіка\n6 Лікування гіперплазії\n6.1 Традиційна медицина\n6.3 Дієтичний режим харчування\nПатологічне збільшення нирки шляхом підвищеного росту тканин органу в медицині позначається терміном «гіперплазія нирки». Цей процес спочатку незлокачественный, будова і функціональність клітин розрослися тканин відповідають нормі. Однак у тяжких і запущених випадках є ризик трансформації аномальних тканин у злоякісні утворення.\nЗагальні відомості і класифікація гіперплазії нирки\nХарактерною особливістю процесу гіперплазії є ідентичність клітин розрослася тканини клітин початкових тканин органу при нормальному розмірі. Дана патологія може проявитися як в одній нирці, так і в обох одночасно. Гіперплазію слід відрізняти від декількох подібних процесів гіпертрофії і метаплазії. У разі гіпертрофії орган теж збільшується в розмірі, але відбувається це за рахунок збільшення розмірів існуючих клітин органа, а не росту нових клітин, як у випадку гіпоплазії. Метаплазія теж характеризується зростанням клітинної маси, але в даному випадку новоутворення має злоякісний характер, чого не спостерігається при гіпоплазії.\nКласифікація захворювання в залежності від факторів розвитку виділяє два види гіперплазії:\nдисгормональна (викликається гормональним дисбалансом);\nвікарна (вражає один парний орган при відсутності або неробочому стані другого).\nПричини формування патології\nОсновні причини розвитку гіперплазії:\nБагаторазові і довгострокові запальні процеси в нирках. Такі прояви характерні для запальних захворювань (нефрит, гломерулонефрит, пієлонефрит). Боротьба організму з захворюванням провокує посилене функціонування клітин, що призводить до гіперплазії.\nВідсутність другої нирки або її непрацездатний стан. В даному випадку процес гіперплазії викликаний необхідністю компенсації функції другої нирки посиленим функціонуванням єдиного, що залишився органу.\nПатологічні ендокринні або нейрогенні процеси. Надлишкова секреція гормонів також здатна підсилити функціональну активність нирки, внаслідок чого збільшується її обсяг.\nПри гпиперплазии правої нирки відчувається біль в спині або попереку.\nДане захворювання часто не має вираженої специфічної симптоматики. У більшості випадків патологія виявляється випадково під час профілактичного огляду або обстеження на предмет іншого захворювання. Іноді порушення роботи нирки може проявлятися больовими відчуттями низької інтенсивності в області ураженого органу. Залежно від тяжкості ураження біль може посилюватися і поширюватися на область всій попереку і спини у випадку гіперплазії правої нирки. Для лівої нирки характерна оперізуючий біль з поширенням в зону лівого підребер’я. Можливо прояв неспецифічних симптомів: підвищення температури тіла і артеріального тиску, загальне погіршення самопочуття.\nВікарна гіперплазія, її специфіка\nВікарна гіперплазія може проявлятися у двох формах:\nСправжня гіперплазія необхідна при підвищенні функціонування органу для заміщення функції другої нирки у разі її відсутності або непрацездатності.\nПомилкова гіперплазія є результатом підвищеного розростання жирової і сполучної тканини і справляє негативний вплив на роботу сечовидільної системи.\nСправжня вікарна гіперплазія розвивається зазвичай протягом 1-2 місяців після нефректомії другої нирки або припинення її функціонування. Враховуючи заместительный характер даної патології, вона вважається сприятливою для організму в разі відсутності додаткових ускладнень.\nЛабораторні дослідження з метою виявлення порушень в роботі нирок включають наступні аналізи крові та сечі:\nпроба крові на креатинін (оцінка інтенсивності клубочкової фільтрації);\nпроба крові на глюкозу (може вказати на наявність пошкоджень судинної системи);\nпроба крові на азот сечовини (визначає стан білкового обміну для оцінки фільтруючої функції нирок);\nзагальний аналіз сечі (вміст білка, рівень кислотності сечі).\nВикористовуються також інструментальні методи діагностики для визначення розмірів нирок і стану судин ниркової кровоносної системи — ультразвукове дослідження, магнітно-резонансна томографія, рентген. При підозрі на злоякісний процес може бути проведена біопсія.\nЯкщо до хвороби додалася інфекція, то до основної терапії призначають діуретики і уроантисептики.\nДля визначення необхідності лікування слід вивчити функціонування ураженого гіперплазією органу. Якщо нирка виконує свої функції в повному обсязі і не виявлено ніяких відхилень, крім гіперплазії, то пацієнт не потребує лікування. Однак необхідно врахувати, що підвищена функціональність органу призводить до підвищеної вразливості, тому доцільно приймати профілактичні заходи для підтримки нирки у здоровому, працездатному стані. Якщо гіперплазія ускладнена інфекцією, пацієнту проводиться амбулаторна або стаціонарна терапія із застосуванням діуретиків і уроантісептіков залежно від тяжкості ураження.\nСприятливим ефектом для здорового функціонування сечовидільної системи мають лікарські рослини у вигляді настоїв і відварів: золотий вус, марена фарбувальна, корінь лопуха, ромашка аптечна, кропива, хвощ польовий. Використання фітотерапії для підтримки здорового стану нирок можливе лише при узгодженні з лікарем. Безконтрольне самолікування може значно погіршити ситуацію.\nДієтичний режим харчування\nВажливо в даному випадку дотримання дієтичного режиму харчування. Краща легко засвоюється їжа з високим вмістом вітамінів. Корисні овочі, мед і молочні продукти. Допустиме вживання м’яса і риби нежирних сортів у відварному вигляді або приготованих на пару. Необхідно обмежити використання солі, гострих страв і мінеральної води. Рекомендоване вживання звичайної чистої питної води на добу становить не менше двох літрів.\nПрогноз гіперплазії нирки при відсутності ускладнень позитивний. Однак слід пам’ятати, що це патологія, хоча і сприятлива для організму в разі істинної викарной гіперплазії. Тому періодичне медичне обстеження не буде зайвим. Відмова від шкідливих звичок і здоровий спосіб життя є основним показанням для збереження здоров’я нирки і організму в цілому.\nСлід побоюватися інфекційних захворювань, оскільки поява вогнищ інфекції в організмі здатне спровокувати пієлонефрит. З цією метою потрібно уникати спілкування з хворими на грип та ГРЗ, вчасно відвідувати стоматолога, не допускати простудних захворювань. У холодну пору року обов’язково тепло одягатися та не допускати переохолодження організму, проте обливання та обтирання холодною водою з метою загартовування будуть корисні. Доречні також піші прогулянки на свіжому повітрі, помірна спортивна активність та інші дії, спрямовані на зміцнення організму і імунної системи.\nНефроделин для відновлення нирок\nНирки у плода підвищеної ехогенності\nБіохімічні показники нирки\nБіль у сечівнику у жінок


У новому автобусі першими прокаталися господарі найкращих будинків Кропивницького | Перша електронна газета\nУ новому автобусі першими прокаталися господарі найкращих будинків Кропивницького\n16.09.2017 12:26 Соціум\nСьогодні, 16 вересня, під час святкового мітингу біля міськради кропивничанам показали один з 20-ти нових великогабаритних автобусів МАЗ. Честь першими проїхатися у ньому отримали переможці конкурсу на найкращий багатоквартирний та приватний будинок.\nЯк повідомляє кореспондент Першої електронної, господарям найкращих будинків також вручили грошову винагороду.\nСвяткування Дня міста у Кропивницькому розпочалося із легкоатлетичного та велопробігу. По завершенню святкового мітингу у Дня міста біля міськради кропивничанпригощали 11-метровим 263-кілограмовим порогом. Проте частування перетворилося у суцільну штовханину і давку.\nЦі нові транспортні засоби планують задіяти для перевезення містян у віддалені райони Кропивницького на 7 маршрутах.\nЗгодом один із учасників тендеру (постачальник українських ЛАЗів ТОВ «Науково-технічне підприємство СТГ Інженерінг») намагався оскаржити своє недопущення до тендеру на закупівлю автобусів у Кропивницький.\nПерші чотири великомісні пасажирські автобуси прибули у Кропивницький. Наразі вони базуються в КП «Електротранс», де мають пройти необхідні процедури реєстрації і технічного контролю.\nНагадаємо, виконком встановив розмір грошової винагороди, яку отримають усі господарі найкращих будинків. Мешканці багатоповерхівки з найкращим благоустроєм отримають 10 тисяч гривень, за друге місце у цій номінації передбачається премія 7 тисяч гривень і за третє – 3 тисячі гривень. Ще десять багатоквартирних будинків будуть премійовані винагородами по одній тисячі гривень у якості заохочення. Кращим у приватному секторі буде виплачено по 4, 3 та 2 тисячі гривень за 1, 2 та 3 місця. Передбачені також двадцять заохочувальних нагород по 500 гривень.


Волинянка Майя Москвич розповіла про війну та перемир’я в зоні АТО. ВІДЕО | ВолиньPost\nВолинянка Майя Москвич, яка вже упродовж кількох місяців перебуває у зоні АТО, розповідає, що перемир’я на ситуацію на Сході не вплинуло, а бойовики за цей час встигли добре облаштуватись.\nПро це вона зазначила у студії "Громадське.ТБ" у четвер, 15 січня.\nВолинянка Майя Москвич – голова Національного альянсу, боєць батальйону Нацгвардії імені Кульчицького, до складу якого входять майданівці. Дівчина вже протягом декількох місяців перебуває на Донеччині, біля Дебальцевого, у зоні проведення АТО.\nМайя розповідає, що нацгвардійці не відчули позитивних змін після того, як влада оголосила про перемир’я.\n«В Дебальцево перемир’я не відчувалося. Ми знали, що оголосили перемир’я і думали, що буде відчутна різниця, але її не було. Перемир’я – це більш політичний інструмент, ніж військовий», – зазначає дівчина.\nЗа її словами, до перемир’я бійці відносились негативно, тому що не бачили його змісту.\n«Можливо, воно було в Києві, але на передовій його немає. Але бойовики перемир’я дуже вдало використовували, добре облаштувались, позапускали усі механізми, а ми в цей час просто «стояли», – розповідає Москвич.\nМайя зазначає, що на передовій вона не відчуває себе слабшою за інших бійців і може виконувати усі завдання на рівні з чоловіками.\n«Я пішла воювати, тому що ми займалися військово-патріотичною підготовкою ще до Януковича, і в часи Януковича. Ми проводили в лісах різноманітні вишколи, вчилися воювати, бігали з дерев’яними макетами автоматів. Ми до чогось готувались, хоча не усвідомлювали, що колись буде реальна війна. Я готувалась, я вчилась, я вміла воювати. І коли почалася війна, я пішла свої навички застосовувати. Я вмію користуватись зброєю, це для мене не проблема».\nСтосовно людей, які живуть на Сході країни, то Москвич впевнена, багато місцевої молоді готові вчитись та розвиватись, однак, з ними потрібно працювати”.\n«Є на Сході багато хорошої молоді, яка хоче щось дізнаватись, але з населенням ніхто не працює. Тому війна там виграється не лише за допомогою зброї. Люди готові щось робити, у щось вірити, просто їм потрібно дати правильні орієнтири».\nТеги: АТО, війна з Росією, Майя Москвич\nоце борциця 16 січень, 2015, 16:03\nі там встигла дати майстер-клас...\n35 сотня 19 січень, 2015, 00:32\nтебе там не бачив\nЗамполіт 35 сотня 19 січень, 2015, 10:12\nДаю своє прізвище - перевірте якщо зможете - Цимбалюк Валерій Володимирович. А ти хто, побратиме?!\nЗамполіт 35 сотня 19 січень, 2015, 00:44\nДорога Майо! У мене до Вас офіційне питання" Коли Ви були після 19 лютого десь біля 35 сотні". Вас Я особисто не памятаю, бо Вас не було Була Зоя, Наташа, Катерина, Відьма яку Ви добре знаєте, а Вас не було це точно. Можливо Ви були коли Данильчук, Пісня, Пегас знімали "героїчний ФІЛЬМ ПРО 35 СОТНЮ БЕЗ САМОЇ 35 СОТНІ". дАНИЛЬЧУК ЗНИК ІЗ СОТНІ 17 ЛЮТОГО. І ВІДТОДІ СОТНЕЮ КОМАНДУВАВ ПЕГАС із яким я знайомий.Я був в Нових Петрівцях в 1 батальоні, але Вас незустрічав, хоча Вій один раз і був. А на рахунок пісні - це чмо, яке крало на Комбікормовому Заводі у хлопців свого взводу сух пайки, і боягуз притому.\nП.С. Життя прожити не поле перейти. Весь Вас нацальнс - шобло .обло. Проект Мартиненка який зараз під Вальцманом. А брехати требе меньше. Короче Ви пані Майо опудало - Ви навіть не зможете підняти моральний дух у бійців в зоні АТО. Що Ви там робили, позували перед фотокамерами та розважалися. Докази в студію! Ганьба громідцькому за таких ХЕРОЇНЬ!!!\nПетрович 21 лютий, 2015, 21:53\nКомент замполіта 35 сотня побив всі рекорди


Вчені довели, що сперматозоїди можуть існувати в умовах мікрогравітації | Экономические Новости\nГоловна » Останні новини » Новини технологій » Вчені довели, що сперматозоїди можуть існувати в умовах мікрогравітації\nНовини технологій, 26.06.2019\nНові дослідження показують, що зразки замороженої сперми можуть залишатися життєздатними після впливу умов мікрогравітації, які дуже схожі на космічні.\nРезультати, представлені в Європейському суспільстві репродукції людини і ембріології в Відні, дозволяють припустити, що принаймні одна перешкода на шляху до космічного відтворення не може бути непереборною. Проте, поки не ясно, як саме людське насіння зможе перебувати в космосі і народження «космічних дітей» під великим знаком питання, інформують Економічні новини.\nІнтимний зв'язок в космосі видається важким і небезпечним з багатьох причин. Існують очевидні механічні проблеми і величезна загроза для зародка, створювана космічним випромінюванням. Мікрогравітація також різко погіршує кровоносну, дихальну і репродуктивну системи. В результаті вчені розглядають штучне розмноження як основний засіб заселення гіпотетичних колоній за межами Землі.\nДослідники зібрали зразки від 10 здорових добровольців і заморозили їх, використовуючи методи, за допомогою яких традиційно на Землі. Експериментальні зразки були прив'язані до двомісному пілотажні Літаки. Зразки піддавали гравітаційним умов в діапазоні від космічної мікрогравітації до гравітаційних сил, які були в два-три рази сильніше, ніж ті, які випробовувалися на Землі.\nПісля польотів дослідники розморожували зразки і порівнювали сперму з контрольними зразками, які зберігалися на Землі. Вчені оцінили життєздатність сперми, вимірявши сім характеристик, включаючи рухливість сперматозоїдів і фрагментацію ДНК. Практично ніяких відмінностей між зразками не було. Однак вплив мікрогравітації – лише одне з багатьох перешкод, які дослідники повинні усунути, перш ніж безпечне розмноження людини за межами землі стане технічно здійсненним.\nЧитайте: Космічні війни: НАТО планує визнати космос новою сферою ведення війни\nТЕГИ: космос, розмноження


Кінець світу, пророцтво, бджоли: в чому причина апокаліпсису – останні новини\nДосить приписувати бідній Ванзі те, що вона взагалі не говорила, а якщо і говорила, то мала на увазі зовсім інше.\nДавайте апокаліпсис скасовувати, і ось чому.\nТак, дійсно, мор бджіл є, він позамежний, він великий, але він не критичний. І зумовлено це зміною кліматичних умов на планеті, яка призводить до перебудови живих організмів і зміщення погодних умов.\nТак, ми можемо спостерігати затяжні сезони пір року. Зараз в Києві на вулиці +16, а на календарі – 15 липня. У тій же Одесі не надто спекотно для середини літа. Коли таке було?\nУ нас відбуваються кліматичні зрушення, обумовлені і зміщенням полюсів, і життєдіяльністю нашого доблесного населення. Відбувається велика перевитрата земельних ресурсів, йде забруднення планети. Тануть льодовики, йде зменшення озонового шару. Нам не потрібні злі НЛО і рептилоїди – ми самі себе благополучно угробимо.\nЄ приклади, коли перелітні птахи втрачають орієнтацію в просторі і летять не туди. Зафіксовано чимало випадків, коли птахи падають. Я сама була свідком загибелі птахів в місті – прямо на вулиці лежало 9 мертвих голубів, вони просто не змогли знайти собі воду і загинули від жахливої спеки.\nЩо стосується бджіл. У тій же Київській області, в Одеській області все засіяно ріпаком, а ріпак – не їжа для бджіл. Тобто бджоли, по суті, голодують, не мають де поїсти. І вони починають вимирати.\nНа нашу флору і фауну впливають багато факторів. І заявляти про те, що мор бджіл – це кінець планети, не варто.\nВанга мала на увазі наступне: якщо людина не перестане так ставитися до природи, до навколишнього світу, до Землі, яка насправді живий організм, то рано чи пізно вона почне нас скидати.\nКоли у людини інтоксикація, організм позбавляється від токсинів – у неї або блювота, або пронос, вибачте за порівняння. Те ж саме і в планетарному масштабі. Якщо ми будемо продовжувати себе так поводити, то ми дуже швидко цей час "Х" до себе притягнемо.\nАле зараз говорити про те, що Земля загине через 20 років або через 30 років – абсолютно голослівно. Тому що ресурс у Землі ще є, і він чималий. Але якщо ми не перебудуємося, ми його почнемо швидко скорочувати. Це як тіло. Якщо ви займаєтеся якимись духовними практиками, правильно харчуєтеся, вчасно лягаєте спати, ваш організм проживе довше. Якщо ви почнете гуляти, пити, палити, вести дивний спосіб життя, перевищувати швидкість, створювати аварійні ситуації на дорозі, рано чи пізно ви або загинете в ДТП, або помрете передчасною смертю.\nЗараз ще є час зупинитися і врятувати планету, як би пафосно це не звучало. Не треба чекати, що на Землю прилетить десант з сузір'я Оріон і почне у нас тут все пилососити. Ми не можемо зателефонувати в космічну клінінгову компанію і сказати: "надішліть нам інопланетян, нехай почистять". Ні, дорогі, ви все це зробили, і вам все це прибирати.\nМи розуміємо, що найближчим часом апокаліпсису не буде. Але найближчим часом у нас будуть вибори. Як нам відвернути увагу населення від цих виборів? А давайте оголосимо черговий апокаліпсис, і дивишся, за цей час, поки всі будуть з'ясовувати, коли ж ми вимираємо, ми всі свої питання красиво вирішимо.\nТому, чим частіше вибори, тим частіше виникає тема кінця світу. Але у кожного кінець світу свій, і настає він у кожного по-різному. У когось він вже настав, у когось ще попереду. Але масштабний кінець світу, коли Земля скаже: "Все, до побачення, я працюю до 21:00 і потім закриваюсь" – поки що ми не очікуємо. Нам ще дають час, тому що сподіваються, що, можливо, земна раса ще одумається.\nКінець світуГлобальне потеплінняПозачергові вибори у Верховну Раду 2019Ванга


У Львові медики вилікували дівчинку, хвору на правець\nНТА > НОВИНИ > Львівські новини > У Львові медики вилікували дівчинку, хвору на правець\nДівчинка продовжує курс реабілітації\nУ Львові медики вилікували дівчинку, яка минулого року влітку впала з велосипеда та зламала руку, саме так і захворіла на правець.\nПро це повідомляє пресслужба Львівської обласної дитячої клінічної лікарні «Охмадит» на сторінці у фейсбук.\nУ медустанові зазначають, що 7-річна Ліліанка у липні зламала руку і захворіла на важку генералізовану форму правця.\n«Дівчинку виписали 11 вересня. Вона проходить реабілітацію, малює, бігає і радіє появі маленької сестрички», – йдеться у повідомленні.\n“Наша донечка чудово почувається, сама ходить та грається. Ми продовжуємо курс реабілітації, щоб остаточно закріпити цей ефект”, – розповіла мама маленької пацієнтки.\nНатомість Ліліанка маму виправляє: «Мама, я не ходжу – я бігаю».\nДо “Охматдиту” родина приїздить на контрольні огляди і щоб підтримати маленького друга Давидка, який теж з мамою і татом приїхав, щоб дати свої перші інтерв’ю без ШВЛ.\nНаразі у дівчинки відновилися уроки вдома, вона опановує програму 2 класу і наступного року готується повернутися в клас назовсім. А ще Ліліанка скоро отримає щеплення від правцю.\n“Ми говорили з нашим сімейним про вакцину і ми її обов’язково зробимо”, – каже мама Ліліани Марта Ковалевська.\nВпала з велосипеда та інфікувалася\n“Дитина впала з велосипеда та зламала руку, саме так і підхопила інфекцію.\nХоч перелом у доньки був складним, але тоді нічого не віщувало біди. Їй наклали гіпс, вона була щаслива, усміхалася, нічого її не турбувало», – розповідає мама Ліліани Марта Ковалевська.\nНагадаємо, що далі 7-річну Ліліану з Мостищини із судомами госпіталізували в реанімацію до ОХМАДИТу. Саме тоді уперше за два роки на Львівщині зафіксували правець серед дітей.\nМарта Ковалевська переконує, що свою доньку Ліліану захистила від усіх інфекцій. Проти правця дівчинку щепили в однорічному віці. Але ревакцинацію слід було повторити торік – коли їй виповнилося шість… чого не трапилося.\nКоли вакцинувати дітей\nЗагалом у львівському ОХМАТДИТІ тільки за минулі 4 роки рятували 9 пацієнтів від правця, а все через антивакцинальну пропаганду, припускає директорка Львівської обласної клінічної лікарні «ОХМАДИТ» Олександра Бурда.\n«Правець – це єдина хвороба, при якій колективний імунітет не формується. Тут кожен сам за себе. Якщо ти вакцинований 2, 4, 6 місяців, 18 місяців, 6 років і далі раз на десять років впродовж життя, то ризиків фактично немає», – розповіла головна інфекціоністка Львівщини Наталія Іванченко.\nТакож вона зазначила, що інфікуватися правцем можна при потраплянні бруду в рану, внаслідок укусів звірів чи травмування гострими предметами, бо спори бактерій живуть у ґрунті і кишковому тракті тварин. Від людини до людини це захворювання не передається.\nПравець небезпечний тим, що вражає нервову систему. Якщо не звернутися вчасно до лікарів – наслідки летальні.\nЧитайте також “Правець на Львівщині: жертвою став 7-річний хлопчик”.


Годинники настінні. Інтернет магазин Oclock\nКаталог товару / Годинники настінні\nНастенные часы Bubbles\nНастінні годинники ніколи не виходять з моди, вони завжди актуальні у будь якому інтер’єрі. Вибір настінного годинника залежить, безумовно, від стилю, дизайну та призначення приміщення, тому що годинник настінний може виконувати не тільки практичну функцію, а й, безперечно, слугувати окрасою вашої кімнати. Житло сучасної людини просто неможливо уявити без настінного годинника, причому зазвичай у своїй квартирі ми маємо декілька таких механізмів.\nМи пропонуємо різноманітні годинники, що задовольнять будь-який смак. Вони підкреслять ваш стиль, доповнять оздоблення вашої кімнати, при цьому виконуючи основну свою функцію – точно показувати час. Настінні годинники Львів бувають таких видів:\n- кварцові настінні годинники.\nГодинник у передпокої – річ незамінна. Поспішаючи на роботу чи у справах, варто лише кинути оком на циферблат годинника, що висить у зручному місці — час під контролем, усе гаразд. Для передпокою підходять годинники класичної форми, з чіткими великими цифрами. Непогано виглядатиме у цій кімнаті й електронний годинник, табло якого нагадуватиме міські вуличні годинники.\nДля головної кімнати будинку чи квартири настінний годинник слід обирати особливо ретельно. У класичному інтер’єрі гарно виглядатиме вишуканий годинник настінний, оздоблений традиційно. Багатий, вишуканий декор настінного годинника для вітальні у класичному стилі буде доречним. А от до сучасного інтер’єру пасуватимуть годинники у стилі мінімалізм оригінальної форми з блискучими стильними деталями.\nЗверніть увагу на оригінальні дизайнерські настінні годинники. Вони здатні не лише підкреслити смак господаря, а й стати чудовим подарунком вашим друзям, рідним чи колегам. Це дуже потрібна річ у кожному домі.\nРобочий кабінет чи дитяча кімната школяра теж не може бути без настінного годинника. Звичка звіряти час дуже дисциплінує, привчає до планування своєї роботи протягом дня, а це вже ознака дисциплінованої, організованої особистості. Якщо у вас маленька дитина, придбайте яскравий настінний годинник з арабськими цифрами на циферблаті (римські цифри можуть заплутати дитину). Також можна зупинити свою увагу на годинниках, у оздобленні яких використано сюжети дитячих казок.\nІ, нарешті, душа дому – кухня. Зазвичай інтер’єр тут добирають так, щоб ця кімната мала особливу атмосферу тепла та затишку. Гарна господиня завжди смачно й різноманітно готує, а процес приготування страв, звичайно, потрібно контролювати. Ось тут і стане в нагоді годинник, що висить на стіні. На кухні він може бути будь-якої форми. Гарно виглядають кухонні настінні годинники у вигляді великих порцелянових тарілок, годинники у народному стилі, годинники з квітковим чи рослинним орнаментом тощо. Такий годинник розмістіть так, щоб його бачили з будь-якої частини вашої кухні.\nМи пропонуємо тільки якісні годинники, які будуть довго служити вам. Наш магазин приймає й виконує замовлення на доставку годинників.


На сцені з'являється нова вразливість у os x 10.10.5 | Я з Mac\nЗдається, поступово популярність OS X бере своє в плані досліджень безпеки, і саме тоді, коли операційна система починає бути більше "загальновживаним" всі погляди звертаються до нього. Це випадок останньої версії OS X, доступної для користувачів, які, хоча нещодавно ми знали, що вона усунула серйозний недолік безпеки, тепер ми бачимо ще одну вразливість, яка впливає на системні дозволи.\nЯкщо ви пам’ятаєте, попередній вразливість під назвою DLYD_PRINT_TO_FILE їй вдалося запустити шкідливе програмне забезпечення на комп’ютері завдяки сценарію, який він написав у цьому файлі, змінивши поведінку sudoers, так що для встановлення згаданого шкідливого програмного забезпечення йому не потрібен пароль адміністратора. Тепер цей новий експлойт досягає чогось подібного, давайте подивимось, що він робить.\nЕксплойт був виявлений італійським розробником Лукою Тодеско, і він заснований на поєднанні атак - включаючи a посилання на нульовий покажчик в OS X IOKit - скинути тест корисного навантаження в кореневій оболонці. Це впливає на всі версії OS X Yosemite, але здається, що принаймні на даний момент це не працює на OS X El Capitan.\nТодеско оголосив про це рішення цієї неділі сподіваємось, Apple незабаром випустить патч щоб виправити цю діру в безпеці. Багато дослідників комп'ютерної безпеки вони критикували такі необдумані дії зробити ці типи помилок відомими широкому загалу на тій підставі, що компанії повинні встигнути випустити виправлення безпеки, щоб виправити помилки, які можуть завдати шкоди споживачам.\nЗ іншого боку, це також правда, що іноді їм дається занадто багато часу, і вони займають багато часу, щоб усунути помилку. Зокрема, Apple має минуле із занадто великою кількістю злетів і падінь в оновленнях безпеки для OS X, проте за останні місяці це покращило компанія виправив уразливість dyld менше ніж через місяць після того, як я побачив світло.\nПовний шлях до статті: Я з Mac » Apple » новини » Виявлено нову вразливість, яка також впливає на OS X 10.10.5\nТоп-10 джерел Cydia та репозиції до джейлбрейка iOS 8 - 8.4 2015 року


День захисників України: п'ять історій воїнів російсько-української війни | Новини на Gazeta.ua\nЧетвер, 14 жовтня 2021 16:10\nЗ початку російсько-української війни Gazeta.ua і журнал "Країна" опублікували десятки інтерв'ю з учасниками бойових дій - військовими, медиками, волонтерами. Сьогодні пропонуємо згадати історії п'яти захисників і захисниць України.\nІгор "Сумрак" ГОРДІЙЧУК, 48 років, Герой України, генерал‑майор Збройних сил\nІгор Гордійчук із 1990-х пройшов шлях від командира взводу до заступника командира танкового полку. З травня до грудня 2010-го служив у складі міжнародного контингенту в Афганістані. Після повернення став першим заступником начальника Академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного. У квітні 2014 року призначили в Головний командний центр Міноборони. Служив начальником центру оперативного керівництва. Позивний ”Сумрак” отримав, коли обійняв посаду помічника начальника розвідки зі спецоперацій. Захищав Іловайськ. Після бою за Савур-Могилу лікарі два місяці боролися за його життя. На початку лютого 2016‑го з паралічем половини тіла потрапив до реабілітологів. Поступово повернув рухливість. З квітня 2016-го - начальника Київського військового ліцею імені Івана Богуна\n- Як почалися події в Криму, я і ще декілька осіб одразу подали рапорти: хоч на півострів, хоч у Херсон, на перешийок. Нашу оперативну групу зібрали, завантажили в літак і доставили до Чугуєва. Потім на гвинтокрилі добралися до Ізюма, де створювали перший штаб АТО. Одним із формувальників його був нині покійний генерал-полковник Геннадій Воробйов. Свого часу відмовився виводити військових на придушення Майдану. Я працював заступником начальника в Головному командному центрі. Треба було зберегти частини, які залишилися в Криму. Ставили їм завдання вийти з півострова. Скількох могли – врятували. На жаль, багатьох – ні. Треба було швидко сформувати нові частини, відновити боєздатність старих. Дати суспільству надію.\nНайбільший мій подвиг – що вижив\nЧИТАЙТЕ БІЛЬШЕ в інтерв'ю: "Путін зрозумів, що тиждень, два, ну місяць – і все. Тому спустив армію"\nЛеонід "Кент" ЧЕПА, 36 років, старший сержант\nАвтор: Анатолій ГАЕВСЬКИЙ\nЛеонід Чепа народився в місті Марганець Дніпропетровської області. 19-річним пішов працювати на шахту з видобутку марганцевого концентрату, був машиністом конвеєра. В армії служив у 17-й танковій бригаді на посаді командира танка. Повернувся на шахту. У березні 2015-го з мобілізацією потрапив у 501-й батальйон морської піхоти. Воював на приморському напрямку. У квітні 2016-го демобілізувався, а в серпні повернувся служити за контрактом. Після війни хоче купити пару макетів автоматів і зробити гурток з військової підготовки. Мріє про горіховий сад\n- 10 березня 2017-го загинув Віталій Дзидза. У мене на очах розірвало. Міняв його на посту. Прийшов, покурили, каже: "Зараз піду поїм, потім покопаємо трохи". Весна, земля м'яка вже. Саня "Болгарин" із нами був. Вони копають, а я стою на посту. Здійнявся вітер, виходу міни ми не почули, тільки шум підльоту. Снаряд влучив у дерево, під яким вони стояли. Саню контузило, але цілий. А Віталіка прошило уламками розміром із пачку цигарок.\nЧИТАЙТЕ БІЛЬШЕ в інтерв'ю: "Встаємо: чайнику кирдик. Убитих горобців кіт збирає. Посадки нема, згоріла"\nАндріана "Малиш" СУСАК, 33 роки, молодший сержант\nАвтор: Facebook Андріани Сусак\nАндріана Сусак народилася в Косові Івано-Франківської області. Двоюрідний дід – бабин брат по материній лінії – воював в Українській повстанській армії. Його вбили в рідному селі, а всю родину вивезли в Сибір на 20 років. Закінчила Київський лінгвістичний університет. За спеціальністю – перекладач з англійської. Працювала бренд-менеджером у фармацевтичній компанії. Учасниця Революції гідності. 9 травня 2014-го добровольцем поїхала на фронт. Півтора року воювала на Донбасі у штурмовій групі ”Чорні” батальйону ”Айдар”. За військовим квитком – начальник майстерні з пошиву та ремонту речового майна. Створює національне об’єднання жінок, які брали участь у війні. Знялася в документальному фільмі ”Невидимий батальйон”. Нагороджена орденом ”Народний Герой України”.\n- Психологічно найважчим був бій за Лутугине (місто поблизу Луганська. Українські військові встановили контроль над ним 7 липня 2014 року. – Країна). Тоді загинули 12 досвідчених чоловіків, а я не зробила жодного пострілу. Операцію спланували так, що ми йшли попереду – за кілометр від них. Це був цвіт "Айдару".\nФізично найважчий мій бій – за Хрящувате (операція з оточення Луганська, тривала 7–26 серпня 2014-го. – Країна). Билися з російськими кадровими військовими 13 днів. Нас зайшло близько 100 чоловік, а повернулися 40. Мали багато поранених. Палили шини, аби йшов чорний дим і ворог не міг точно стріляти.\nПомерти голим – найбільший страх на війні\n- Якось не було чого їсти. Раптом налякане звуками мінометів вискочило порося. "Прапор" зловив його. За кілька годин мали шашлик.\nХлопці нанесли води в баклагах із розбитого басейну, щоб помитися. Зняла одяг і почула звуки мінометів. Померти голим – найбільший страх на війні. Вдягаюся й тікаю – мокрою головою в пісок. Наступні 13 днів мала "вареники" на голові.\nЯкось зайшла в дерев'яний туалет. Підводжу голову, а в цей час кулі пробивають дошки на рівні людського зросту. Тікала повзком. Думала: як добре, що я – дівчина і невисока.\nЧИТАЙТЕ БІЛЬШЕ в інтерв'ю: "На четвертому місяці вагітності виїхала на бойову операцію. Під час обстрілу відчула перший поштовх сина"\nОлександр "Слов'ян" ВДОВИЧЕНКО, 39 років, полковник:\nОлександр Вдовиченко народився в селі Скраглівка Бердичівського району на Житомирщині. Закінчив Харківський інститут танкових військ. Служив у 72-й окремій механізованій бригаді, нині – імені Чорних запорожців. На фронт потрапив у квітні 2014-го. За півтора року очолив перший механізований батальйон 72-ї бригади. З жовтня 2016-го його підрозділ обороняв Авдіївську промзону, на той час найважчу ділянку фронту. Із квітня 2019-го– начальник штабу 28-ї окремій механізованій бригаді імені Лицарів Зимового походу. Із вересня командує 72-гою бригадаю. Відзначений орденами Богдана Хмельницького ІІІ і ІІ ступенів. Написав книгу спогадів “72. Записки комбата”\n- Кажуть, у будь-якому суспільстві люди діляться на "яструбів" і "голубів". Перші переживають за перемогу, другі – за мир. Це – природно. Я двічі підіймав людей у бій і вів їх не з окопу, а з командного пункту. Легко наступати, якщо тебе це не стосується. Коли ти у вогнищі бою, все виглядає інакше. 2014-го в Києві кричали, що ми візьмемо Москву, а я лежав під згорілим БМП на кордоні з РФ і думав: "Йоперний театр, аби до вечора дожити".\nУ Києві кричали, що ми візьмемо Москву, а я лежав під згорілим БМП на кордоні з РФ і думав: "Йоперний театр, аби до вечора дожити"\nМрію поїхати на Зеленопілля, налити пацанам, які там загинули, і викурити цигарку, де була знищена збірна колона 72-ї, 79-ї бригад і командний пункт 24-ї бригади. Заїхати в Авдіївку до пацанів, де зроблять музей війни і поставлять пам'ятники загиблим. На пункті пропуску "Ізварине" помахати рукою Росії і сказати: "Добре, що ви звідси пішли", а на "Донбас-Арені" написати "Ср*ка новоросії".\nЧИТАЙТЕ БІЛЬШЕ в інтерв'ю: "В Авдіївку ми заповзали. Коли виходили – бойовики боялися вистрілити в наш бік"\nРуслан Шпакович народився в селі Курилівка Хмільницького району на Вінниччині. Закінчив Ніжинський педагогічний університет за спеціальністю ”географія й біологія”. Професійно займався стрільбою. Член юніорської збірної СРСР, майстер спорту міжнародного класу. 1994-го поїхав до Німеччини, влаштувався в логістичну компанію. За 10 років повернувся в Україну, працював у компаніях Avis, Sony. 2015 року мобілізований. Служив у 8-му окремому полку спеціального призначення. Від 2016-го – інструктор зі снайпінгу у фонді допомоги армії ”Повернись живим”\n- Спецназівці про роботу мало розповідають. І це правильно. Розказати є що, але можна буде пізніше. Ставлення до служби професійне: завдання має бути виконане. Ця робота непомітна. Як у девізі: тихо прийшли – тихо пішли.\nЧИТАЙТЕ БІЛЬШЕ в інтерв'ю: "У перші хвилі мобілізації не потрапив. Сказали, нездоровий і старий"\nАвтор: Анатолій ГАЄВСЬКИЙ, Ксенія ПАНТЕЛЄЄВА, Лілія ШПОТЕНКО, Ольга ЮРКОВА\nЗараз ви читаєте новину «"Мрію на "Донбас-Арені" написати "Ср*ка новоросії": історії п'яти захисників України». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nПовідомили гарні новини з передової Переглядів: 1233


Валюта в п'ятницю: що відбувалося з ринком — Мінфін\n21 лютого 2020, 17:52 Читать на русском\nВалюта в п'ятницю: що відбувалося з ринком\nУ п'ятницю на валютному ринку практично не спостерігалося іноземців. І покупцями, і продавцями — були в основному місцеві компанії.\nЦе відбивалося на характері торгів. Більшість угод пройшло у першій половині дня, а після обіду вже проходили тільки поодинокі операції.\nПри невеликому перевищенні пропозиції над попитом на торги виходив Нацбанк і купував долар по 24,44 гривні. Це швидко вилучило з міжбанку надлишок валюти і не дало котируванням по долару дійти до рівнів порядка 24,40 гривень та трохи нижче.\nКлієнти закривали свої поточні зовнішньоекономічні зобов'язання і заборгованість перед бюджетом з податків (у кого вона ще залишилася на ранок 21 лютого). У другій половині дня на ринку вже залишилися практично одні спекулянти та особливої активності не було.\nСтартували торги з 24,42 / 24,45 гривень, що було нижче вчорашнього закриття 24,445 / 24,465. Перекіс на міжбанку в частині зростання пропозиції працював на користь зміцнення гривні.\nК 11 годинам при рівні 24,435 / 24,46 — пропозиція остаточно почала перевищувати попит, що повинно було би привести до просідання курсу.\nАле на торгах «засвітився» Нацбанк з купівлею долара по 24,44 гривень і цим усунув потенційне падіння котирувань. За нашими спостереженнями купив близько $ 10-15 млн.\nК 12:00 курс знаходився на позначці 24,44 / 24,465 гривень за долар, а ближче до обіду — зріс до 24,455 / 24,48. Вони збільшилися за рахунок того, що викуп долара Нацбанком практично зняв будь-який тиск на американську валюту.\nПісля обіду — на вже «тихому» ринку — долар поступово просів до 24,45 / 24,475 на момент завершення сесії.\nГоловні події 21 лютого на міжбанку:\n1) Долар з ранкових 24,42 / 24,45 гривень трохи зріс до 24,45 / 24,475 на момент завершення сесії;\n2) Нацбанк сьогодні не виходив на міжбанк у більш публічному форматі аукціону, але через Matching викуповував долар по 24,44 гривень. Придбав за нашими спостереженнями близько $ 10-15 млн;\n3) Довідковий курс НБУ на 12:00 зафіксовано на рівні 24,4505 гривень, а офіційний на 24 лютого становив 24,453 гривні за долар.\n21 лютого 2020, 18:21\n21 лютого 2020, 18:51\n21 лютого 2020, 19:35\n21 лютого 2020, 20:41\n22 лютого 2020, 11:48\n21 лютого 2020, 20:53\n21 лютого 2020, 23:56\n22 лютого 2020, 6:01\n22 лютого 2020, 7:14\n23 лютого 2020, 18:46


Реформа децентралізації: Як змінилися і чого досягли села Павлоградщини (ФОТОрепортаж) | ТН-Экспресс - Областная общественно-политическая газета\n14 ноября, 2018 - 16:46 — Admin\nНа сьогодні в Павлоградському районі існує і досить успішно працює в рамках реформи децентралізації чотири об’єднаних територіальних громади: Вербківська, Богданівська, Межиріцька та Троїцька. Дві останні - досить молоді, вони були створені тільки у минулому році, але вже мають певні досягнення.\nВербківській та Богданівській ОТГ вже виповнилося 3 роки. Сьогодні вони входять в трійку лідерів Рейтингу об’єднаних територіальних громад України за критерієм фінансової спроможності. Тож на них ми і зупинимось.\n«Ці дві громади забрали із собою половину територію району та 70 % грошового потенціалу – надходжень до бюджету. Бо на території цих районів знаходяться основні шахти»,\n- розповідає голова Павлоградської райдержадміністрації Святослав Максимчук.\nТож, Вербківська об’єднана територіальна громада, яка займає друге місце в рейтингу, була утворена в 2015 році шляхом добровільного об’єднання територіальних громад сіл Вербки, Нові Вербки, Морозівське Вербківської сільської ради; В’язівок, Веселе В’язівоцької сільської ради; Кочережки, Жолобок, Підлісне Кочережківської сільської ради; Поперечне, Степ, Новомиколаївське, Свідівок Поперечненської сільської ради. На території 12 сіл (а це майже 45 тисяч гектарів! – авт.) сьогодні проживають 8440 мешканців. Керує Вербківською ОТГ Любов Пилипівна Холоденко. Спочатку (близько 5 років) вона працювала головою Вербківської сільської ради, а в 2015 році її обрали головою громади.\n«Я давно працюю в цьому селі. Воно почало занепадати ще тоді, коли я працювала директором школи. Садочки, школи, дороги були в жахливому та занедбаному стані. Мені було прикро за це. Але реформа децентралізації все перевернула з ніг на голову. Спочатку ми її боялися та хотіли дещо зачекати. Однак я знала, що першопрохідникам дають більше можливостей та фінансів. Тому я зібрала мешканців сіл, фермерів, і ми прийняли рішення про об’єднання. Ми почали стрімко розвиватися. Я вже сьогодні бачу результативність нашої громади та ефективність реформи. За ці 3 роки ми отримали колосальний досвід. Тому в цілому я в захваті від децентралізації»,\n- розповідає Любов Пилипівна.\n«Ця громада не пасе крайніх і використовує свій потенціал дуже міцно»,\n- зауважив голова Павлоградської РДА.\nГолова ОТГ розповіла нам про досягнення громади з моменту її створення і про плани на майбутнє. А їх, як виявилось, дуже багато.\n«Ми робимо буквально все – ремонтуємо школи, садочки, дороги, освітлення, проводимо питну воду мешканцям сіл, встановлюємо на вулицях камери відеоспостереження, сонячні батареї на дахи та ліхтарі та багато іншого»,\n- зазначає Любов Холоденко.\nОтже, за три роки бюджет Вербківської ОТГ зріз майже вдвічі. Для порівняння: якщо у 2015 році він складав 77,6 мільйони гривень, то у поточному – більше 142 мійльйонів.\nСьогодні на території ОТГ розташовані 4 будинки культури, 4 бібліотеки сімейного читання, 3 дитячих садки один навчально-виховний комплекс, 2 школи, народний музей.\nГоловна гордість громади – відроджений Храм Успіння Пресвятої Богородиці. Це одна з найбільших та найстаріших сільських церков на території всього Західного Донбасу.\nУ грудні 2017 року в громаді був створений Центр первинної медико-санітарної допомоги, якому підпорядковуються дві амбулаторії загальної практики сімейної медицини: Вербківська (4 сільських фельдшерсько-акушерських пункти) та В’язівоцька (3 ФАПи).\nРоком раніше в селі Вербки запрацював Центр позашкільної освіти. У 23 творчих гуртках (за художньо-естетичним, вокально-хоровим, гуманітарним, хореографічним, декоративно-прикладним, науково-технічним та еколого-натуралістичним напрямками) сьогодні займається 610 дітей громади.\nТак, з 2016 по 2018 роки тільки в сфері освіти було реалізовано 36 різноманітних проектів на загальну суму більше 11,6 мільйонів гривень.\nНаприклад, Вербківській та В’язівоцькій загальноосвітнім школам І-ІІІ ступенів сьогодні може позаздрити будь-яка міська.\nТут є інтерактивні дошки, ресурсна кімната інклюзивної освіти, сучасні комп’ютерні класи з проекторами, відремонтовані їдальні, дахи, нові енергоефективні вікна, яскраві та теплі фасади, зроблені косметичні ремонти більшості класів.\nА нещодавно у школі села В’язівок відкрився сучасний міні-тренажерний зал для учнів.\nБільше того, у Вербківській школі, якій виповнилося 115 років, є класи новітньої програми «Інтелект України» в рамках «Нової української школи». Влітку тут працював мовний табір. Нещодавно завершили капітальний ремонт харчоблоку та шкільної столової. Зараз тут добудовується приміщення інтернатного відділення.\nЗа словами директорки Вербківської школи Лідії Логвиненко, на сьогодні тут навчається 508 дітлахів (четверо з них – за програмою інклюзивної освіти). Наразі осучаснюється і вже відремонтований Кочерезький НВК.\nНе менше мешканці громади пишаються Вербківським дитячим садком-яслами «Оксанка», де сьогодні виховується 115 хлопчиків та дівчаток. Раніше він був зовсім маленьким, його довго не ремонтували.\nА вже у січні 2017 року поруч із старою (вже відремонтованою) будівлею саду відкрилося нова двоповерхова. Дві будівлі об’єднали переходом. Тепер кожна з п’яти груп має власну ігрову та спальню, окремий вихід та майданчик. Біля садка збудували і власну твердопаливну котельню.\nНа сьогодні вже закінчили повну реконструкцію Кочережківського народного дому, який не ремонтувався більше 50 років. Офіційно після ремонту він відкрився місяць тому.\nТут проходять різноманітні свята та події, театральні дійства та, навіть, вечорниці. Наразі ремонтують сільський клуб у селі Поперечне та продовжується реконструкція будівлі Вербківської сільської ради.\nУ 2016 році рішенням сільської ради у Вербках був створений Центр надання адміністративних послуг. ЦНАП став 5-м Центром серед ОТГ Дніпропетровщини, який створений виключно за кошти місцевого бюджету. Тут працюють державні реєстратори та адміністратори, які допомагають населенню з вирішенням різноманітних та нагальних питань.\nПо селам Вербки та Нові Вербки провели питну воду. Ця проблема вирішується і у Поперечному, і у Морозівському, і у Кочережках, і у В’язівку – бурять нові свердловини питної води.\nЩо стосується сфери ЖКГ та інфраструктури сіл, то на різні ремонті роботи з 2016 по 2018 року із бюджету громади було виділено майже 20 мільйонів гривень. Так, у Вербківській ОТГ відремонтували рекордну кількість доріг в багатьох селах.\nВсе це робиться за рахунок коштів громади, а також обласного та державного бюджету.\n«Ми шукаємо кошти усюди, стукаємо в усі двері. Пишемо гранти, виграємо конкурси, співпрацюємо із фермерами та бізнесом. Всього ми досягли і зробили тільки завдяки злагодженій співпраці та командній роботі старост сіл, депутатів, фермерів та мешканців громади. Разом ми – сила! Сьогодні в Україні триває процес децентралізації та об’єднання територіальних громад, але ми маємо завершити ключовий етап реформи децентралізації, щоб абсолютно всі громадяни України, проживаючи у громадах, не відчували дискримінації, мали рівний доступ до якісних послуг – в освіті, медицині, соціальній сфері. А саме головне - мали можливість будувати своє майбутнє»,\n- підсумовує Любов Пилипівна.\nВ планах ще дуже багато. Найближчим часом планують нарешті розпочати будівництво культурно-спортивного комплексу у Вербках. Проектна документація вже готова, залишилось тільки знайти спонсорів.\nБогданівська об’єднана територіальна громада теж «не пасе задніх». У вищезгаданому рейтингу громад України вона займає сьогодні третє місце. Ця громада також поступово змінюється на краще. Фінансовий стан у неї досить непоганий. Керує громадою Грищенко Олексій Григорович.\nВона включає в себе Богданівську (села Богданівка, Самарське, Тельмана, Мерцалівка), Новодачинську (села Нова Дача, Кохівка) та Новоруську (села Нова Русь, Мар’ївка, Зелене) сільські ради з центром в селі Богданівка. На сьогодні в громаді площею 36,28 кв. км проживає біля 8 тисяч чоловік.\nБогданівська громада відрізняється від інших тим, що останнім часом тут втілюється чимало ідей, завдяки яким життя селян стає красивішим і зручніше. Депутатський корпус раціонально і з користю для людей розподіляє кошти, активно залучаються спонсори.\n«Всі працюють злагоджено. Реформи ідуть. Тут майже капітально відремонтовані та утеплені усі школи (Новоруська, Новодачинська, Богданівська ЗОШ і Богданівська ЗШ І-ІІ ступенів), відбудований з руїн дитячий садочок, де виховується 75 дітлахів. Майже завершений капітальний ремонт доріг в селі Богданівка. Воду теж провели – зробили свердловини»,\n- розповів Святослав Максимчук.\nТут є великий історичний музей та картинна галерея. В центрі села відкрилася нова велика сцена, де проводяться різноманітні свята, та бібліотека сімейного читання.\nВ даний час на території громади активними темпами будуються культурно-спортивний комплекс і будинок для дітей-сиріт. А не так давно був зданий в експлуатацію і урочисто відкритий багатоквартирний будинок, призначений для приїжджаючих в село молодих спеціалістів. Для них облаштовані шість квартир, і новосілля справили вже чотири фахівці - троє вчителів та один сімейний лікар. Ще дві квартири чекають своїх господарів - адже потреба в молодих кадрах на селі досить велика.\nТут, як і у Вербках, в 2016 році був створений та відкритий Центр адміністративних послуг.\n«Богданівська об’єднана територіальна громада стала яскравим прикладом того, що потрібно не боятися змін, а ставати на шлях розвитку, змін та удосконалення»,\n- зауважив голова Богданівської ОТГ Олексій Грищенко.\nТак, в цих громадах є і проблеми, але голови ОТГ роблять все для того, щоб якнайшвидше їх вирішити.\nДо речі, Дніпропетровська область лідирує серед інших регіонів країни по кількості об’єднаних територіальних громад. Сьогодні їх у нас вже 61. Водночас, судячи зі статистики, ми лідируємо не лише у кількості громад, а і у якості і швидкості їх розвитку. Але ми не збираємось зупинятися. І вже зовсім скоро в селі стане жити не менш престижно, ніж у місті.


Митниця масово розкриває посилки українців із-за кордону | Новини\nМитниця масово розкриває посилки українців із-за кордону\n15:16, 27 грудня 2016 р.\nЗа словами юристів, вибірковий розтин проводиться для припинення контрабанди\nНа митниці стали ретельніше перевіряти вміст посилок з товарами з-за кордону. Одержувачам привозять бандеролі, заново перемотані «митним» скотчем.\nЦе також, може бути пов'язано з проектом, що зменшує суму безмитного ввезення з 150 євро до всього 22 євро. Втім, як розповіла глава Комітету з питань митної справи Громадської ради при УКРІНФОРМ Галина Вдовіна, випадків розтину посилок на митниці дійсно стало більше, проте з ініціативою перевірки з метою доплати не пов'язують, а юристи говорять, що митниця самостійно оглядати посилки не має права.\nОдержувачі скаржаться, що посилки з Китаю і США почали перевіряти на відповідність їх заявленої вартості: «Такого ще не було. Прийшла перша посилка, яку на митниці розкрили і перевірили, чи відповідає замовлений товар заявленої на посилці вартості. Не повірили на митниці, що телефон з Китаю можна купити за 50 баксів, ось і кинулися перевіряти - обурився фахівець з онлайн-покупок В'ячеслав Поезднік - з посилки нічого не пропало, але адекватно причину розтину ніхто не пояснив».\n«Мої часто розкривають, незважаючи на те, що до посилок завжди додається перелік вмісту. Розкривають, так як не можуть зрозуміти, як 15 кг може коштувати 150 євро», - поділилася Ксенія Стаськевіч.\nПовинна бути відмітка\n«Останнім часом посилки, які відправляють великими службами доставки, перевіряються регулярно, але у митниці є право вибіркового контролю згідно з постановою Кабміну. При цьому сама митниця розкривати посилки не має права - за процедурою це повинен робити співробітник пошти в присутності співробітника митниці », - каже Вдовіна.\nмитниця перевірка контрабанда\nАгент з працевлаштування компанії


51 день арешту за жорстокість до тварин. Це та інші покарання, які варто ввести в Україні | Українська правда _Життя\nАнна Біленька спеціально для УП.Життя\nВона порівнює показники та зусилля кожної країни світу щодо захисту прав та покращення добробуту тварин.\nУ 2014 році Швейцарія отримала звання "Захист тварин року" й оцінку А від Всесвітньої організації захисту прав тварин.\nУ Нідерландах, якщо у кота з притулку є друг, "усиновлювати" їх можна лише разом, аби не розлучати й не створювати тварині додатковий стрес.\nУ конституції Німеччини написано: "Держава бере на себе відповідальність за захист життя тварин в інтересах майбутніх поколінь".


Повільна смерть: які продукти категорично забороняється розігрівати - ЗНАЙ ЮА\nРозігрівання звичних продуктів може бути небезпечним для здоров'я\nМікрохвильовка, скріншот відео\nЗавдяки мікрохвильовкам, холодильникам і морозильним камерам сучасні люди все частіше розігрівають їжу повторно, стараючись так заощадити свій час. Однак медичні фахівці зазначають, що з деякими продуктами це може бути небезпечно — страва може отримати токсичні сполуки при повторній термічній обробці.\nПорадами про те, які продукти при розігріванні стають канцерогенними і токсичними, ділиться РБК-Україна на основі матеріалів from-ua.com.\nЦі продукти містять нітрати. При впливі мікроорганізмів і нагріванні вони стають нітритними сполуками, які шкідливі і канцерогенні. Найнебезпечнішим тут є шпинат, його радять вживати тільки свіжим.\nЦей продукт легко змінює свій склад і після нагрівання стає шкідливим. Експерти не рекомендують повторне нагрівання понад 70 градусів.\nКартопля при нагріванні втрачає всі свої корисні властивості та вітаміни. Її рекомендують вживати в охолодженому вигляді після приготування. Саме в холодній картоплі найбільше резистентного крохмалю, що працює як пробіотик.\nПід час нагрівання м'ясо, як і гриби, змінює свій білковий склад. Саме тому можливим є виділення токсичних канцерогенних сполук.\nКрім того, до продуктів високого ризику відносяться такі продукти, як м'ясо птиці, варена і копчена риба, сирі або злегка відварені молюски, молочні продукти і страви, приготовані з молока, сиру і яєць.\nЯк повідомляє портал Знай.uа Споживчий кошик злетить у ціні: скільки коштуватимуть найнеобхідніші продукти на нашому столі\nТакож Знай.uа писав, що Стрибок цін на продукти посадить тернополян на жорстку дієту-яйця, молочка і цукор не по кишені\nТеги: продукти розігрів


Електромобілі підкорюють Україну | Экономические Известия\nЯк пояснив «і» директор Всеукраїнської автомобільної асоціації дилерів та імпортерів Олег Назаренко, для електромобілів у нашій країні останнім часом справді створювали певні «тепличні» умови, інформують Економічні Відомості.\nГенеральний директор ТОВ «Хюндай Мотор Україна» Геннадій Четверухин розповів «і», що їхня компанія офіційно продає електромобіль Hyundai IONIQ з червня 2017 р. «Взагалі останнім часом ми спостерігаємо значне збільшення попиту на електромобілі. Покупці більше зацікавлені в інформації про ємність акумулятора, його запас ходу та наявність офіційної гарантії на батарею. Особливий інтерес до придбання електрокарів виявляють представники корпоративного сектора, які вважають за потрібне перевести свій автопарк на такі машини з міркувань економії та екологічної безпеки. Адже відомо, що витрати на утримання електромобіля набагато менші, ніж на транспортні засоби, що працюють на дизельному паливі», – говорить він.\nА от деякі компанії – імпортери бензинових та дизельних автомобілів, з якими розмовляли «і», геть заперечували велике майбутнє для розвитку ринку електрокарів не тільки в нашій країні, а й у всьому світі.\nВ даний момент Ви читаєте матеріал "Електромобілі підкорюють Україну". Вас також, можливо, зацікавлять інші останні новини України та світу на eizvestia.com\nSkoda почне виготовляти електромобілі


На морському узбережжі Херсонщини поліція розшукала зниклих підлітків із Закарпаття | Новини\nНа морському узбережжі Херсонщини поліція розшукала зниклих підлітків із Закарпаття\n08:21, 23 червня 2017 р.\nЮні закохані із Закарпатської області, 16-річний хлопець та 15-річна дівчина, втекли з дому на морський відпочинок у селище Залізний Порт. Там їх розшукали херсонські поліцейські, які на час літнього сезону відряджені до курортних районів області для забезпечення публічної безпеки на морському узбережжі.\nКоли у поліцію Херсонщини надійшло орієнтування про розшук неповнолітніх, то листівки одразу роздали пішим та велопатрулям, які забезпечують публічну безпеку на курортах області. Поліцейські обходили усі кафе, розпитували персонал та відвідувачів, показували їм фото неповнолітніх. Одна з працівниць кафе у курортному селищі Залізний Порт упізнала на фото своїх постійних відвідувачів. Жінка сказала, що хлопець з дівчиною обідали у кафе. Поліцейські залишилися там чекати на підлітків і незабаром вони з’явилися.\nДітей доставили у поліцейську станцію, нагодували їх там, після чого повідомили їх батькам та у поліцію Закарпатської області. Поки діти були у поліцейській станції, вони розповіли про свій відпочинок. З’ясувалося, що підлітки втекли з дому майже два тижні тому, взявши речі та батьківські гроші. До цього діти неодноразово виказували бажання жити окремо від дорослих. У курортному селищі Залізний Порт вони винаймали кімнату, вдень засмагали, а ввечері розважалися.\n#поліція #діти #втікачі #ЗалізнийПорт #Херсонщина


Харчування під час вагітності які продукти дозволені, дотримання дієти, меню - bard.com.ua\nХарчування під час вагітності які продукти дозволені, дотримання дієти, меню\nХарчування на перших тижнях вагітності.\nМеню під час вагітності\nПоява маляти в сім’ї велика порадість і багато жінок чекають його з нетерпінням. У цей щасливий час майбутнім мамам потрібно приділити своєму здоров’ю особливу увагу.\nГоловним є не тільки підтримання свого здоров’я, а й малюка. Правильне харчування сприяє розвитку дитини і є запорукою його міцного імунітету. Щоб дізнатися, як правильно харчуватися під час вагітності слід звернутися до інструкції по їжі під час вагітності. У ній детально описується, які продукти корисні, а які можуть принести шкоду, калорійність і вміст вітамінів в них.\nТак само слід зазначити, що харчування може бути різним у залежності від терміну вагітності. Так як на кожному етапі малюкові, в більшій чи меншій мірі, потрібні продукти містять різні вітаміни і мінерали для розвитку.\nПравильне харчування при вагітності на ранніх термінах має бути збалансоване, тобто рівне співвідношення білків, жирів і вуглеводів. Головне правило – дотримуватися режиму харчування. Їсти не менше трьох разів на день, при цьому ви не повинні переїдати, але й почуття голоду не вітається.\nДізнатися, що їсти під час вагітності дуже важливий момент. Якщо раніше всі думали, що дитина сама візьме з організму матері все, що йому потрібно, то зараз довели зворотне. Якщо малюк не отримує достатню кількість корисних речовин, то звичайно він почне брати їх з організму матері, при цьому завдаючи їй шкоди. Адже у жінки настає період авітамінозу, виявляються різні хвороби через брак певних мінералів.\nДо 14 тижнів зародок активно розвивається і вже схожий на маленького чоловічка. Повним ходом йде закладка життєво важливих органів, тому так важливо вчасно приймати потрібну кількість вітамінів і мікроелементів.\nЩо їсти при вагітності на ранніх термінах:\nРізне м’ясо. Це може бути яловичина, індичка, маложирна свинина, крольчятіна.\nЗвичайно молоко, сир, кефір, тверді сорти сиру, вершкове масло. Не варто вживати плавлені сири, йогурти та інші продукти в які містять консерванти і барвники.\nРибу краще брати морську. Скумбрія, лосось, оселедець, сардини і інші різновиди риб. Готувати краще в духовці або в пароварці.\nРізні каші, висівковий хліб, макарони.\nФрукти, овочі, як сирі так і сухі.\nПравильне і корисне харчування в перший місяць вагітності дуже важливо для здоров’я дитини. Своєчасне отримання потрібних речовин, в більшості випадках, є профілактикою викиднів, серйозних захворювань пов’язаних з сердець і нервовою системою.\nХарчування при вагітності має бути розумним. Варто відмовитися від фастфуду, смаженого, солоного, гострого і з солодощами варто бути обережнішими. Дотримуватися цих правил зовсім не важко, головне зрозуміти, як правильно харчуватися на ранніх термінах вагітності і підібрати собі дієту на кожен триместр.\nБагато жінок бояться набрати зайву вагу. Збільшення на 8-12 кг вважається нормою, якщо ці цифри перевищують, то можна говорити про надмірну вагу і підбирати спеціальні дієти.\nНе варто морити себе голодом через страх зіпсувати фігуру, цим ви тільки нашкодите собі. Вагітність і дієта – важливе питання для багатьох мам. Правильне харчування під час вагітності допоможе контролювати вагу, свій настрій і здоров’я малюка.\nНе варто забувати про воду. Пити рідини протягом дня близько 2л, щоб уникнути набряклості. А дієта на ранніх термінах вагітності допоможе вам полегшити протікання токсикозу в цей важкий час для багатьох. Потрібно їсти кожні 2-3 години, не великими порціями.\nПерший перекус починайте з самого моменту пробудження, краще якщо ви навіть не встанете з ліжка, це може бути печиво або який-небудь фрукт. Харчування в другому триместрі вагітності може істотно відрізнятися від дієти на ранніх термінах, адже саме в цей період йде активне зростання дитини. Потрібно більше уваги приділити продуктам містить білок як тваринного походження, так і рослинного.\nВключіть в раціон капусту, жовтий перець і моркву, краще їсти їх сирими, можна робити різні легкі салатики з цих продуктів з додаванням рослинної олії. Ні в якому разі з майонезом, від нього ви точно наберете зайву вагу, краще замінити його не жирна сметаною.\nМеню харчування в другому триместрі вагітності має бути насиченим.\nРізні каші з молоком (рисова, гречана, пшоняна, вівсяна і т.д), ягодами і фруктами. Невелика кількість горіхів. Яйця, не жирний сир.\nСвіжі овочі та фрукти, молочні коктейлі, сухофрукти.\nСупи, м’ясо (краще відварне або запечене в духовці), риба, свіжі салати, хлібобулочні вироби.\nСвіжі соки, сирні запіканки, фрукти, булочки.\nБудь-які тушковані блюда з овочів, м’яса або риби, свіжі салати.\nТепле молоко, сухофрукти, кефір.\nХарчування в третьому триместрі вагітності має бути легким і невеликими порціями. Малюк росте і починає тиснути на внутрішні органи. Шлунок уже не може вміщати колишню кількість їжі.\nРаціон повинен бути максимально різноманітним. М’ясо можна вживати по менше, а от продукти містять кальцій і жирні кислоти більше. У третьому триместрі вагітності у дитини йде закладка зубів, активно ростуть кістки. Так само в цей період стежте за гемоглобіном, його нестача може призвести до анемії.\nНу і звичайно харчування в цей час націлене на загальне зміцнення організму жінки. Адже попереду чекають пологи, а для цього майбутня мама повинна бути здорова і повна енергії.\nМеню на 9-му місяці вагітності полягає в основному з каш, фруктів, овочів і не жирних молочних продуктів. Потрібно вибирати такі страви, які будуть давати відчуття ситості, що б уникнути частих перекусів. Саме на цьому терміні слід менше вживати солоного, що б не було набряків. Більше відпочивайте. Міцний і спокійний сон запорука здоров’я!\nЯк харчуватися під час вагітності, звичайно краще узгодити зі своїм лікарем-гінекологом. Кваліфікований фахівець підбере дієту саме для вашого організму з урахуванням всіх хронічних захворювань. Підкаже яке харчування при вагітності на ранніх термінах допоможе вам полегшити протікання токсикозу.\nЧас коли жінка чекає поява свого малюка, має бути світлим і порадісним! Слідкуйте за своїм здоров’ям і харчуванням, будьте позитивні і порадійте кожному дню!


Вінничани можуть побачити "Галактики особливих дітей"\nСьогодні, 4 червня, у кінотеатрі "Родина" розпочала роботу виставка "Галактики особливих дітей". Вона відкрилась у рамках благодійного проєкту, ініційованого громадською діячкою Оксаною Мороз та підтриманого Вінницькою міською радою. Виразити на папері свій внутрішній світ дітям допомагала професійна художниця Марія Дитинюк.\nНа відкритті виставки побував директор департаменту культур міської ради Максим Філанчук.\nВітаю всіх присутніх від імені міської ради та міського голови. Дякую Діані Мороз та Марії Дитинюк за те, що і душею, і серцем долучились до створення виставки. Як висловилась одна моя колега, картини можуть сказати набагато більше, ніж можуть сказати людські слова. І сьогодні, потрапивши на цей захід, в першу чергу, душею та серцем відчуваєш і розумієш, що хотіли сказати нам діти, – каже Максим Філанчук.\nВиставку створювали досить довго, деякі діти взагалі вперше у своєму житті контактували з фарбами. У проєкті взяло участь 15 дітей з особливими потребами. Ця виставка важлива тим, що допомагає дітям проявити свої таланти. Головне – вірити у дитину. Виставку "Галактика особливих дітей" плануємо розміщувати й у інших виставкових залах Вінниці, розглядаємо можливість й того, щоб вона мандрувала Україною, або навіть поїхала за кордон, – каже Діана Мороз.\nУ Вінниці вже реконструювали майже 1,3 км тепломереж У Вінниці обговорили правове регулювання ринку землі


Право на владу - дивитися онлайн випуск 25 лютого — УНІАН\nУ "Право на владу" обговорять судовий вирок активісту Стерненку та вакцинацію в Україні\nПолітика 2 хв. 2052\nСьогодні, 25 лютого, о 21.45 на телеглядачів "1+1" чекає новий випуск суспільно-політичного ток-шоу "Право на владу". У прямому ефірі ведуча програми Наталія Мосейчук та гості студії обговорять вирок активісту Сергію Стерненку, що вивів на вулиці тих, хто вважає його несправедливим.\nУ прямому ефірі ведуча Наталія Мосейчук, експерти та політики подискутують про те, чи справедливий вирок Стерненку та порівняють результати такого рішення з вироком, що отримали вбивці журналістки Катерини Гандзюк. У студії обговорять стан української судової системи та хід судової реформи. Про те, чи мають українці шанс на справедливість у судах, та які події всередині країни може запустити суд над активістом Стерненком, говоритимуть цього четверга у програмі "Право на владу" з Наталією Мосейчук.\nУ дискусії візьмуть участь: голова СБУ Іван Баканов, заступник міністра внутрішніх справ Антон Геращенко, адвокат Масі Найєм, міністр юстиції України Денис Малюська, народний депутат, "Слуга народу", голова комітету ВР з питань правової політики Андрій Костін, правник Геннадій Друзенко, голова фракції "Голос" Ярослав Железняк, політичний експерт Юрій Романенко, прокурор Одеського обласної прокуратури Ганна Коломійчук, кримінолог Анна Маляр, голова правління Фундації DEJURE, д.ю.н. Михайло Жернаков, начальник Київського міського Бюро судово-медичної експертизи Олександр Михайленко.\nСпеціальний гість програми - міністр охорони здоров’я Максим Степанов, який поділиться актуальною інформацією щодо вакцинації в Україні. У студії обговорять ефективність проведеної комунікації з українцями щодо вакцинації. Спробують з’ясувати, чому неохоче вакцинуються лікарі та якої якості вакцина, яку завезли в Україну.\nДивіться новий випуск "Право на владу" вже сьогодні о 21.45.\nСвої запитання телеглядачі можуть ставити на Facebook-сторінці програми.


Фахівці ЧЕТЦ Держпраці дослідили виробничі фактори на одному з найпотужніших портових операторів Миколаївщини\nФахівці санітарної лабораторії Чорноморського експертно-технічного центру Держпраці провели дослідження факторів виробничого середовища і трудового процесу в ТОВ «ЄВТ ГРЕЙН», яке є портовим оператором морського вантажного терміналу ТОВ «Компанія «Євровнєшторг» в м.Миколаїв.\nТермінал спеціалізується на перевалці зернових, бобових та олійних культур.\nРоботи проводилися у відділах виробництва, головного енергетика та головного механіка. Обстеженню підлягали робочі місця апаратника оброблення зерна, електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування, слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин тощо.\nУ робочих зонах інженери-лаборанти ЧЕТЦ Держпраці дослідили рівень хімічних речовин, зокрема хлору, нафтових мінеральних масел та пилу. За результатами санітарно-гігієнічних досліджень замовник отримає висновок для подальшої атестації робочих місць.


Учасники АТО не можуть отримати обіцяну землю на Київщині\nVideo: Учасники АТО не можуть отримати обіцяну землю на Київщині\nНа Київщині учасники АТО не можуть отримати земельні ділянки, які їм обіцяла держава. Матеріал про ображених військових Надзвичайні новини показували. Тоді заминка була за землевпорядниками, ті ніяк не могли підготувати документи для приватизації. Завдяки втручанню журналістів необхідні папери бійцям таки видали. Але виникла інша проблема. Виявляється, на землю, яка коштує дуже дорого, вже є претенденти. Продовжить Тетяна Кругова.\nICTV / Надзвичайні новини / Учасники АТО не можуть отримати обіцяну землю на Київщині


Варна загальні відомості, болгарія - Варна, болгарія - Туроператор "Моноліт" м. Львів\nВідпочинок на морі БОЛГАРІЯ ВарнаВарна загальні відомості\nВарна загальні відомості. &nbspВідгуки(0)\nВарна загальні відомості, Болгарія\nВарна - перлина болгарського узбережжя Чорного моря, третє за величиною місто Болгарії, курорт на узбережжі Чорного моря. Вона являє собою щось набагато більше, ніж пляжний курорт. У Варні, як і в Софії і в Пловдиві, величезний спектр культурних заходів, історичних будівель, музеїв і художніх галерей.\nВарна - місто з багатою історією і може запропонувати безліч історичних і культурних пам'яток Болгарії. Представляють інтерес добре збережені римські терми в центрі міста, що датуються 2-м століттям нашої ери. Церква Успіння Богородиці у Варні, побудована з каменю кріпосних стін, є другою за величиною в Болгарії і кращим орієнтиром для туристів. У болгарському Національному Морському музеї Варни представлені моделі військових і торгівельних кораблів з найдавніших часів до наших днів. Сім'ям з дітьми буде цікаво відвідати в Варні парк атракціонів і дельфінарій.\nМісто - курорт Варна є ідеальною відправною точкою для вивчення околиць, які також повні пам'яток. У 16 км від Варни, на південь від відомого курорту Золоті Піски розташований середньовічний монастир Аладжа, всі приміщення якого видовбані в 40-метровій вапняковій скелі. Стародавнє містечко Балчик в 40 км від Варни приваблює туристів в Болгарії своїм мальовничим королівським замком і спокійною романтичною атмосферою. Любителі природи можуть відвідати біосферний заповідник Камчія в 25 км на південь від Варни.\nВарна лежить на тій же широті, що й знамениті атлантичні курорти Франції. Під час літнього відпочинку (липень і серпень), сонце світить по 10-11 годин на день. Море на диво спокійне, припливи і відливи безпечні, тому тут ідеальні умови для відпочинку з дітьми. Покриті білим м'яким піском і відокремлені довгим Приморським парком, чудові пляжі Варни тягнуться на 8 кілометрів на схід від міста.\nЦілющі властивості болгарських мінеральних вод добре відомі і використовуються з античності. Використовувані в Варні лікувальні грязі - комплексна суміш біологічно активних органічних і неорганічних речовин, що справляють механічний, хімічний і термальний вплив на організм - застосовуються для лікування хвороб кровообігу, дихання і обміну речовин. У Варні можна провести свою відпустку в будь-яку пору року, навіть в "мертвий" сезон. Бальнеотерапевтичні зали курорту допоможуть відпочивальникам знову набратися сил. Одночасно Ви зможете познайомитися зі всіма визначними пам'ятками, яких так багато у Варні та околицях.\nВарна загальні відомості. &nbspВідгуки (0)


Видатному сумському фотографу виповнилося 100 років (Фото) | Панорама\n14.05.2021, 17:17 Категория: Новость Рубрики: Город, Личность, Топ-тема Регионы: Украина, Сумы\nCумчанину Миколі Козловському – світовому рекордсмену з авіамоделізму та відомому за межами України фотографу — виповнюється cто років. Роботи Миколи Козловського ставали переможцями та призерами на конкурсах в Австралії, Австрії, Болгарії, Бразилії, Великій Британії, Угорщині, Німеччині, Данії, Монако, Нідерландах, Португалії, США, Чехословаччині, Шотландії та Югославії\nВін мав дар конструктора. Ще підлітком виготовив фюзеляжну модель гідролітака з бензиновим двигуном, яка долає відстань близько 40 км. Модель встановила одразу два міжнародних рекорди. Та ні льотчиком, ні конструктором йому не судилося стати. Він став відомим фотографом. З 1948-го до розпаду СРСР був власним фотокором культового «Огонька». Його світлини виставлялися в MoMA. Мер Кіото подарував йому символічний ключ від міста. А народився Микола КОЗЛОВСЬКИЙ 8 травня 1921 року у Сумах, звідки підлітком у роки Голодомору сам вирушив до комуни Макаренка…\nСпогади про Суми\nПро дитячі роки Миколи Федоровича Козловського ділиться спогадами його син, якого звати теж Микола — Микола Козловський-молодший: «Батько розповідав мені про Суми, що він любив тут рибалити. Ділився своїми дитячими спогадами: із хлопцями виготовляв самостріли, знаряддя для ловлі риби, моделі літаків. І коли залишив Суми, то більше сюди не повертався».\nЗа його словами, зі своїм батьком, Федором Феліксовичем Козловським, Микола Федорович упродовж життя не спілкувався. «Вони не перетинались у житті. Як мій батько пішов із дому, так вони й не бачились», — розповідає син фотографа. З батьком залишалась молодша сестра – Тамара Федорівна Юровська.\nПотім вона мешкала в Сочі, і якийсь час із нею жив і батько Миколи Федоровича. Вони вже померли. Микола Козловський-молодший пригадує, як у 1975 році, коли йому було 5 років, з батьком приїздив у Сочі, був на могилі діда.\nБатькова сестра Тамара Федорівна була майстром манікюру. У неї був син Юрій, який помер рано, залишивши по собі двох дітей.\nМикола Козловський-молодший вже по смерті батька знайшов рукопис книги. На обкладинці значиться ім’я автора – Кім БАКШІ. Назва рукопису – «Книга про фотографа». Це розповідь про Миколу Козловського. На обкладинці також надруковано назву видавництва «Планета» та 1972 рік. Чи насправді його автор відомий радянський та російський письменник і кінодраматург Кім Бакші – син Козловського не може це напевно стверджувати. Говорить, що теоретично вони могли перетинатися в Москві. Та, з огляду на зміст рукопису та на присутність у ньому певних деталей, ймовірно, що автор хтось інший, а Бакші – це псевдонім, припускає Микола Козловський-молодший. Автентичність рукопису ще належить встановити.\nПроте рукопис цікавий тим, що в ньому згадується дитинство Миколи Федоровича у Сумах. Зокрема, розповідається, що Микола з батьками жив на Костюківській вулиці, виготовляв найкращі самопали, рибалив. Є глава про те, як з другом дитинства – Ванькою ГОЛЬЧЕНКО – Микола залишив Суми у дні Голодомору. У рукописі також зазначається, що мати Миколи Федоровича, Олександра Митрофанівна Козловська, померла в окупації, у 1942 році.\nСин Миколи Федоровича зараз спілкується із сином Івана Ємельяновича Гольченка, того самого Ваньки Гольченка, – Едуардом. І від нього дізнався, що у родині Гольченків є фото, на якому троє друзів – Микола, Іван та їхня ровесниця, дівчинка. А з ними – авіамодель. Тож захоплюватися авіамоделюванням Микола Федорович почав ще в Сумах. Гольченки жили на Червоногвардійській, на розі Садової.\nТяга до літаків та конструювання\nСуми Микола Федорович залишив під час Голодомору 1932-1933 років. Пішов із дому шукати комуну Макаренка, щоб здобути там професію та не бути тягарем для родини. Дійшов до комуни не одразу – спершу жив серед безпритульників, до яких пристав. Та згодом він таки став вихованцем комуни ім. Дзержинського.\n«Безпритульників почала відловлювати міліція, і батько скористався цим. Всі тікали, а він не тікав, сказав, що шукає комуну, хоче потрапити туди. Так його направили до комуни, але не до тієї, якою керував Макаренко, — до іншої. Згодом він це зрозумів і написав листа Калініну з проханням, щоб його перевели саме в комуну Макаренка. За той час, доки батько перебував в цій першій комуні, він згуртував навколо себе вихованців — організував гурток авіамоделювання. До нього була підвищена увага. І його лист до Калініна спрацював – через два тижні тата дійсно перевели до комуни ім. Дзержинського, якою керував Макаренко», — розповідає Микола Козловський-молодший. В рукописі зазначається, що упродовж якогось часу Микола під час перебування в комуні отримував листи від мами.\nКомуну Макаренка Микола Федорович обрав не випадково. Там він мріяв отримати робітничу професію, адже з 1930 року тут діяв робітничий факультет Харківського машинобудівного інституту. А з 1932-го — завод електроінструментів та завод плівкових фотоапаратів, славнозвісних ФЕДів. Вихованці комуни працювали та заробляли, тому що з 1933 року комуна першою в СРСР серед дитячих закладів була на повному самозабезпеченні.\nСаме тут Микола Федорович по-справжньому захопився авіамоделюванням. Про це пише друг Козловського, журналіст та власкор «Огонька» в Україні Станіслав КАЛІНІЧЕВ у своїй передмові до книги «Микола Козловський. Фотографії».\nЯк власний кореспондент «Огонька» Микола Козловський побував у понад сорока країнах світу – на всіх населених людьми континентах планети\nВидання вийшло у 1982 році у московському видавництві «Планета». Комунар Козловський займався в Будинку піонерів у Харкові, а в комуні сам керував гуртком авіамоделістів. «Вже тоді визначилась одна з найяскравіших рис його характеру: якщо чимось займатися, то самовіддано. Авіамоделісти посіли перші місця на обласних, а пізніше і на республіканських змаганнях», — пише у спогадах Калінічев.\nЗ безпритульників – у рекордсмени\nУ гуртку комуни Микола Федорович виготовив модель гідроплана – того самого, з яким встановив одразу два міжнародних рекорди. «З такими моделями на офіційні змагання до нього ніхто не виходив, навіть відповідна графа у таблиці світових рекордів не була заповненою. І його день настав. 9 листопада 1938 року на околиці Харкова зібралися спортивні комісари Центрального аероклубу СРСР, хронометражист, вболівальники з комуни. Вони розташувалися на березі річки Уди, а сам конструктор, залізши босими ногами у холодну воду, запустив мотор, прогрів його, і маленький гідроплан побіг хвилями, набираючи швидкість. Відірвавшись від води, він швидко набрав висоту і… зник з поля зору. Лише через день модель знайшли десь під Чугуєвом. Завдяки наклеєним на крилах папірцям вдалося знайти господаря. Комісії вдалось скласти два акти. Перший – про «втрату моделі у повітрі», другий – про встановлення світових рекордів… Голова Міжнародної авіаційної комісії (ФАІ) Герой Радянського Союзу комбриг Спірін надіслав авіамоделісту привітальну телеграму: «…Бажаю і надалі ще більших блискучих успіхів!», — розповідає про це Калінічев.\nЗа встановлені авіамоделлю рекорди 17-річний комунар Козловський отримав два призи – фотоапарат ФЕД зі змінною оптикою від комуни та міжнародний приз — автомобіль Ford Cabriolet. Передбачувано, що авто у юного авіаконструктора експропріювали. Зате фотоапарат визначив його подальшу долю.\nОднак після комуни літаки не зникли з життя Миколи Федоровича. З 1939 до 1941 року він проходив військову службу як стрілець-радист бомбардувальника. У бойовому полку він також керував гуртком раціоналізаторів та винахідників.\nНа початку Другої світової Микола Козловський отримав поранення. «У 1941 році, з початком бойових дій, літак батька під час особливого завдання було підбито. Він виплигнув із літака на парашуті, який загорівся, і батько спускався практично з палаючою спиною. Отримав велику кількість опіків, через що довго лікувався в госпіталі. Потім він вже не був придатний до військової служби», — згадує Микола Козловський-молодший.\nТа до кінця війни Микола Федорович залишався в армії – займався аерофотозйомкою та викладацькою діяльністю у Московській ШМАС – Школі молодших авіаційних спеціалістів. Там, за розповіддю сина, він конструював та виготовляв літаючі моделі літаків для тренування зі стрільби у повітряні цілі.\nПотрапив до когорти\nСаме як фотографа з досвідом Миколу Федоровича після війни запросили працювати в Совінформбюро. І вже там він долучився до події світового масштабу – у якості фотографа взяв участь у публічній страті нацистських злочинців у центрі Києва взимку 1946 року. Цей процес отримав тоді назву «Київський Нюрнберг».\nТрибунал Київського військового округу судив 15 чоловік, що в Україні у роки Другої світової служили фашистам. Це були коменданти українських міст, начальники таборів для військовополонених, а також ті, хто служив у жандармерії, у дивізії СС та в поліцейських батальйонах. Тобто вони безпосередньо були причетні до масових розстрілів, каральних експедицій, облав, розстрілів у єврейських гетто, до спалювання людей живцем та інших злочинів. Трьох підсудних тоді засудили до 15-20 років таборів. А дванадцятьом було виголошено смертний вирок. Їх стратили публічно – повісили на площі Калініна (теперішній Майдан Незалежності). Цю подію у групі спецфотокорів і знімав Микола Козловський. У цих історичних для країни зйомках він брав участь із Георгієм УГРИНОВИЧЕМ, військовим кореспондентом ТАРС в Україні, та відомим військовим фотокореспондентом Яковом ДАВИДЗОНОМ.\nІ одразу його запросили до штату «Огонька» — стати власним фотокореспондентом, на посаді якого він пропрацював усе життя. «Посмертно. Один запис у трудовій книжці. І посвідчення «Огонька» з печаткою, там де рік, — «Бессрочно»», — розповідає син Козловського. Перший знімок Козловського одразу прикрасив обкладинку журналу. За час роботи в «Огоньку» він проїхав та пролетів тисячі кілометрів: Камчатка, Чукотка, Бухара, Мурманськ, Дон, Курили, Анадир, Владивосток. Було багато закордонних відряджень: Японія, Болгарія, Туреччина, Чехія, Франція, Африка, Єгипет, Джибуті, Шрі-Ланка, Індонезія.\nМикола Федорович, за словами сина, був надзвичайно інтелігентною, приязною людиною. Він мав дар – бути з усіма у гарних стосунках. З ким би він не зустрічався під час своїх відряджень, фотозйомок, з усіма потому залишався добрим другом. Він товаришував із Михайлом ШОЛОХОВИМ, який для його сина, тоді ще п’ятирічного, подарував том «Тихого Дону» з автографом: «Миколі Миколайовичу Козловському-молодшому. Автограф у майбутнє. Читати через шістнадцять років. Обіймаю, бажаю щастя». Приятелювала родина Козловських і з авіаконструктором Олегом АНТОНОВИМ, якого Микола Федорович багато знімав. Авторству Козловського також належать фотопортрети Дмитра ШОСТАКОВИЧА, Сергія СЄРГЄЄВА-ЦЕНСЬКОГО, Арама ХАЧАТУРЯНА, Максима РИЛЬСЬКОГО, Михайла ГРИШКА, Зої ГАЙДАЙ, Гната ЮРИ.\nХудожник за покликанням\nУ передмові до однієї із своїх книг Микола Федорович Козловський написав: «Люди – це найпрекрасніше на нашій планеті… І ми, ретельно вдивляючись у нескінченний потік образів, питаємо самих себе: «Яка вона – Земля Людей, які вони – Люди?» Про всю Землю розповісти неможливо, але й окремі скупі миттєвості життя, які потрапили в об’єктив, можуть надати уявлення про будні людські… Я люблю світ, у якому живу, і хочу розповісти про нього».\nЄ цікава історія про те, як народилось одне із знаменитих фото Козловського – портрет авіаконструктора Антонова. Воно було зроблене у ході прес-конференції, яка вже добігала кінця. Фотографи збирались залишати залу, ховали у кофри свої камери, аж ось Антонову передали термінову телеграму. «Олег Костянтинович пробіг поглядом текст. Очевидно, його зміст вимагав негайної дії, але Антонов все ж вирішив закінчити свій виступ. «Так, на чому я зупинився?» — запитав він. Нелегко йому було одразу відволіктися від отриманого повідомлення. Він нахилив голову, уперся пальцями в перенісся, зусиллям волі повертаючись до перерваної бесіди. І в цей час — «трак!».\nПотім ще раз — «трак!» — двічі підстрибнуло дзеркало в «Асахі», яким знімав тоді Козловський», — пише Калінічев. І саме цієї миті було зроблено вирішальні кадри – виник той самий знаменитий портрет Антонова, який побував на кількох виставках. Калінічев запевняв, що це був кращий, психологічно більш достовірний портрет Антонова.\nПро свою творчість Микола Козловський так напише у передмові до свого фотоальбому «В об’єктиві – життя»: «Я піднімався на Ельбрус і Памір, опускався на підводному човні у морські глибини, добряче мерз у тундрі та обливався потом у джунглях, ходив із мисливцями на тигрів та долав звуковий бар’єр на реактивному літаку. Їздив на собаках у Заполяр’ї та на цейлонських слонах, їздив на камчатських оленях і навіть на бегемоті… в Київському зоопарку. Був на великих та малих святах – на святі сакури в Японії, на весіллі в Югославії, на спортивних Олімпіадах і чемпіонатах. Але мені подобається не виняткове, а буденне, не свята, а будні. Щоденне життя людей, їхня праця, радощі та смутки, любов, яка осяює життя, дружба, яка полегшує її; діти, старі, наївність, добро, мудрість».\nСинові Микола Федорович на 16-річчя подарував кілька фотоальбомів. Це були зроблені ним власноруч світлини сина та дружини. «Батько сказав мені тоді, що, можливо, цей подарунок зараз я не оціню, але оціню пізніше. І так воно й було. Бо, напевно, я тоді цього не розумів. Та зараз розумію, що отримав у подарунок від майстра світової величини фотознімки всього свого життя, життя моєї сім’ї. Перша частина альбому присвячена мамі та мені. Моменти мого народження, моменти мого дитинства», — розповідає Микола Козловський-молодший.\nСин Миколи Федоровича сьогодні має власний бізнес, що не пов’язаний із фотографією. У нього росте донька, якій 15 років. Та свого часу Козловський закохав і сина у свою професію. Перший фотоапарат, коли хлопцю було 9 років, він отримав у подарунок саме від батька. Це була камера «Вілія».\nПісля 8-річки Козловський-молодший навчався у комбінаті побутового обслуговування на відділенні, де готують фотографів. «Це було єдине на той час місце навчання за таким профілем. Мені було років 15, коли батько подарував мені першу Leica. І в мене досі є ці камери, я їх бережу, вони – як новенькі. Я ними багато знімав. І під час служби в армії, де я теж був фотографом. У мене у військовому квитку написано – «військова спеціальність фотограф»», — розповідає Козловський-молодший. Після служби у Збройних силах він також певний час працював фотографом у ЗМІ.\nДружина Миколи Федоровича Надія Михайлівна КОСТЕНКО за професією балерина, працювала у Київському національному академічному театрі опери та балету. Сьогодні вона викладає класичний танець в одному з приватних закладів Франції, де постійно живе та працює.\nМикола Федорович був більш як на 20 років старшим за свою дружину.\nСин Козловського розповів, яким було у батьків весілля. Насправді, вдома самого весілля й не було, бо Козловський, за словами сина, не надто любив галасливі заходи. Та якось подружжя прилетіло до Тбілісі. І Микола Федорович представив там свою дружину друзям. Ті поцікавилися, чи було у них весілля. На що Козловський відповів – ні, не було. І тоді друзі влаштували для них справжнє грузинське весілля.\n«Як це не було у вас весілля? Так відреагували друзі на слова тата. І одразу біля трапу літака організували їм весілля. Мама розповідала, що застелили перед ними килими в аеропорту, їх зустріли 150 чоловік гостей, три білі «Волги» коло трапу, на руках занесли в ресторан, тости. Потім автобусами везуть в гори, відчиняють для молодят дзвіницю, запрошують місцевих священників. І так тиждень тата з мамою кудись везли», — розповідає Козловський-молодший. Таким був подарунок від двох кращих друзів з Грузії подружжю Козловських.\nА познайомились вони в театрі. Любов до балету була і в самого Козловського. Про це свідчить його фотоальбом «Балет. Етюди і образи», який у 1982 році вийшов у видавництві «Мистецтво» накладом 25 000 примірників. Друкувалося видання в Німеччині, на той час – у НДР. «Цьому альбому вже скоро 40 років, та його ніхто не перевершив ні за рівнем балетної зйомки, ні за рівнем друку, ні за концепцією», — говорить Козловський-молодший.\nУнікальність балетних фотознімків Миколи Козловського в тому, що 80% робіт, що увійшли до альбому «Балет. Етюди і образи», було зроблено вдома у самого майстра. Одну із кімнат квартири на вул. Лютеранській, де Козловські жили, було переобладнано на фотостудію. Стояли софіти, було три робочих фони – чорний, білий, червоний. У квартирі була й лабораторія, де Микола Федорович проявляв плівки. Відібрані кадри він потім надсилав до редакції «Огонька».\n>Уривок із рукопису книги про Миколу Козловського\nРукопис є в родині сина фотографа. Кім Бакші. «Книга про фотографа».\n«…И полетели птицы над Пслом — к дальнему лесному озеру, что, как зеленое око, смотрит на ребят. И поскакали коныки — крупные, словно рыцари, закованные в панцирь, кузнечики с мягкими, как у червяков, животами.\nИх надо набрать по дороге на озеро в густой пожелтевшей траве, пока идешь, размахивая пустым ведром, в котором мягко перекатывается небольшая краюха хлеба, завернутая матерью в серое чистое рядно. Коныки — лучше нет наживки на рыбку-красноперку.\nИ вот уже время потекло медленно-медленно, как бывает в детстве, и стали заметны не только месяцы, но и отдельные дни, бесконечно длинные зимой и особенно слякотной осенью, когда некуда деться. Чуть поменьше весной, когда мимо Сум по реке плывут грязные, бесформенные льдины и есть надежда, что уже недолго ждать лета и кончится наконец хождение в школу, учение уроков.\nКаждый вечер мать задирала скатерть и толстое шинельное сукно под ней. На обнажившийся угол обеденного стола стелила старую «Сумскую правду». Николай обрисовывал буквы на газете, делал «тень» в черном крупном слове «правда», будто оно выпуклое и свет падает сбоку. Долго, застекленев, смотрел на пламя керосиновой лампы, пока комната не становилась черной, как пещера…\nВремя в городе было трудное — голод, очереди за хлебом, люди пухли. Но это все хотя и попадало на глаза, но не задерживало внимания и лишь ложилось пластом в память, чтобы, может быть, никогда оттуда не подняться. Это все существовало как бы в другом, нереальном мире, подобно тому, как знакомый до камешка на дне, до пескаря под камнем Псел впадает в какой-то Днепр-реку, такую же невероятную и далекую, как Миссисипи, по которой путешествовал на плоту Гекльберри Финн. Не хватает хлеба, картошки, об этом постоянные разговоры матери с отцом. Тем лучше! Они с Ванькой слетают на озеро, поживут там несколько дней всласть на приволье и вернутся с целыми ведрами красноперки…\n…Очень рано, часа в три, когда окна уже посветлели, а в доме стояла сонная духота и темь, Николай благополучно миновал все скрипучие доски пола, тихо толкнул дверь в сени, и очень довольный, что не разбудил маму, навсегда ушел от нее.\nНебо зеленовато светлело, чирикали сонные птицы, где-то на окраине, в кладбищенской роще щелкал поздний июньский соловей. Ванька, продрогший, с большим куском сала подмышкой ждал у сиреневого куста. Снесли все припасы к лодочной пристани, перетерли напильником цепь с висячим замком. Слегка оттолкнулись веслом и тихо поплыли — закачались на легкой утренней волне, оставляя лишь следы двух пар мокрых ног на причале, на родном берегу…»\nМикола Федорович Козловський, 9 травня 1921 року, м. Суми – 15 серпня 1996 року, м. Київ. Заслужений працівник культури УCCP, лауреат Державної премії імені Т. Г. Шевченка (1986) за фотоальбом «Київ». Нагороджений орденом «Знак Пошани». Лауреат премії імені Я. А. Галана\nУ творчій спадщині Миколи Козловського – 36 фотоальбомів. Серед них — «Пейзажі Закарпаття» (1956); Фотоальбом «По Закарпаттю» (1959), «Знову цвітуть каштани» (1960), «В братській Болгарії» (1961), «В об’єктиві Японія» (1962), «Через 15 моріві 2 океани» (1962), «Там, де народжується ранок» (1969), «Карпати кличуть» (1967)\n«Київ та кияни» (1969), «У нас на Камчатці» (1969), «В об’єктиві життя» (1973),\n«Києве мій» (1976), «Київ та кияни», (1979), «Балет» (1982), «Фотографії» (1982), «Києве мій» (1986), «По Дніпру. Від Херсона до Києва» (1985), «Київ» (1987), «Київ». 2-е видання (1993).\nФото Миколи Козловського\nПанорама Подписаться 30.09.2021, 14:00\tКатегория: Новость Рубрики: Город, Культура, Личность, Топ-тема Регионы: Все Просмотров 184 Комментариев 0 Поддержали 0\nПанорама Подписаться 02.06.2021, 10:10\tКатегория: Новость Рубрики: Город, Личность Регионы: Украина, Сумы Просмотров 238 Комментариев 0 Поддержали 0\nгазета Панорама, микола козловський сумы, новости панорама, новости сумщина, новости Сумы, Панорама Суми, Панорама Сумы, сумы новости


Шашлик по-афганських рецепт, інгредієнти та як готувати\nСтрави та рецепти з фото до них » Гарячі страви » Шашлик по-афганських\nДо недавнього часу я і не підозрювала, що існує шашлик по-афганських. Але виявилося, що це відмінне блюдо, всіляко гідне нашої уваги. Ось рецепт, спробуйте самі приготувати!\nОсь такий смачний і простий шашлик по-афганських. М'ясо абсолютно не маринується, але від цього воно не стає гірше. Взяти, звичайно, потрібно молоду, жирну баранину. Оцет я беру фруктовий, хорошої якості, його потрібно розбавити до такого стану, щоб ви могли зануривши в нього шматочок хліба спокійно з'їсти його!\nОцет фруктовий - 100 Грам\nЯк приготувати Шашлик по-афганських Поріжте баранину дрібними шматочками. До оцту додати воду і спеції: коріандр, гвоздику, перець, кріп. М'ясо нанизати на палички і посолити. М'ясо змащуйте оцтом пензликом і смажте на вугіллі, перевертайте і знову змащуйте оцтом. Постійне змазування не дасть м'ясу пересохнути. Булку підігрійте на мангалі, всередину покладіть цибулю і зелень, збризніть оцтом. Всередину коржі покладіть паличку шашлику (саму паличку вийміть). Смачного!\nДля того щоб приготувати це приголомшливе блюдо - Шашлик по-афганських, необов'язково бути професійним кухарем. Все що вам потрібно - це купити необхідні продукти, які містить повний список інгредієнтів, і уважно вивчити рецепт приготування. Фото кожної дії допоможе зрозуміти, як зробити той чи інший крок. У домашніх умовах ви можете з легкістю змінювати класичний рецепт страви на свій смак. Простий спосіб догодити будь-якому гурману - додати в блюдо улюблені прянощі, при цьому, не міняючи основний склад продуктів. Не забувайте ставити оцінку за рецепт, якщо він вас здивував і порадував. Тепер ви знаєте, як приготувати Шашлик по-афганських. Сподіваємося, домашня кулінарія стане для вас не просто хобі, а найулюбленішим заняттям!\nКатегорія: Гарячі страви Переглядів: 100


ПЕРША СЕСІЯ НОВООБРАНОЇ | Газета "Подолянин"\nПЕРША СЕСІЯ НОВООБРАНОЇ\nКам’янець-Подільська міська виборча комісія ухвалила постанову, згідно з якою 18 листопада скликається перша сесія новообраної Кам’янець-Подільської міської ради.\nНагадаємо, що цей склад ради вперше обирався за новим Законом «Про місцеві вибори». До міського парламенту пройшли дев’ять партій. Найбільше представництво у «БПП «Солідарність» – 8 мандатів, найменше – в партії «Відродження» та Народній партії, які мають по двоє депутатів. Загалом чисельність міськради зменшилася з 50 до 36 народних обранців.\nУ минулому номері «Подолянина» було повідомлено про відмову одного із депутатів отримувати мандат після оприлюднення офіційних результатів, і його замінив наступний за черговістю депутат зі списку. А цього тижня стало відомо про відмову від мандата обраної депутатом від партії «УКРОП» Світлани ДЕРИТОРСЬКОЇ. Її замінив підприємець Олександр ПАЛАТАЙКО.


Майдан - Вбивці Ігоря Александрова спочатку планували лише полякати журналіста\nБогдан Ференц: Вбивці Ігоря Александрова спочатку планували лише полякати журналіста\nВерсія до друку // Редагувати // Стерти // URL: http://maidan.org.ua/static/mai/1081156750.html\nЯк вже повідомлялося, Генеральною прокуратурою завершено розслідування вбивства слов’янського журналіста Ігоря Александрова. Справу буде скоро передано до суду, а зараз з матеріалами справи знайомляться її учасники – обвинувачені, захисники, потерпілі.\nНещодавно матеріали справи були надані для ознайомлення дружині загиблого директора Телерадіокомпанії “Тор” Людмилі Александровій та її представникові відомому адвокату Богдану Ференцу. Після ознайомлення з матеріалами справи Богдан Ференц відповів на запитання ІМІ.\n-Богдане Васильовичу, яку оцінку Ви, колишній виконуючий обов’язків Генерального прокурора України, можете дати роботі слідчої групи після ознайомлення з матеріалами справи?\n-Моя оцінка роботи слідчої групи в цілому позитивна. Це я кажу не тільки виходячи з ознайомлення з матеріалами справи, а й з того, що прогнози й бачення багатьох людей, які спостерігали за перебігом справи, співпали з тими висновками, яких дійшов орган досудового слідства, принаймні в частині мотивів та замовників вбивства журналіста Ігоря Александрова. Можливо, залишаються питання щодо виконавців, їхньої конкретної особистої участі в скоєнні злочину. Але з точки зору рідних загиблого журналіста, які по справі проходять як потерпілі, важливим є те, що слідство нарешті визнало мотив злочину, який був очевидний для членів сім’ї І.Александрова, та визначило коло осіб, яким він стояв на перешкоді – своїми коментарями, інформаціями й виходом передачі “Без ретуші”.\n-Тобто, досудове слідство дійшло висновку, що журналіст загинув у зв’язку з виконанням ним своїх професійних обов’язків.\n-Більш того, як стверджує слідство, замовники злочину спочатку не мали на меті вбивати журналіста, а планували лише серйозно його налякати, щоби він зрозумів, що це пов’язано з його журналістською діяльністю, та припинив свої викривати передачі на телебаченні. Але далі трапилося те, що йменується “ексцесом виконавця” – один з нападників вийшов за межі попередніх домовленостей і заподіяв журналістові поранення, які призвело до смерті Ігоря Александрова. Також про мотив злочину свідчить і місце його скоєння. Напад можна було б здійснити і, наприклад, біля помешкання журналіста, але в цьому випадку зв’язок між побиттям і професійною діяльністю був би не таким очевидним, і тому, вважає слідство, організатори злочину вирішили, що лякати керівника Телерадіокомпанії треба біля роботи.\n-Наскільки я знаю, матеріали справи містять кілька епізодів, об’єднаних в одне провадження, а не тільки вбивство Ігоря Александрова.\n-Дійсно, Рибаку-старшому, якого слідство вважає замовником вбивства І.Александрова, також інкриміновані в повному обсязі діяння злочинного угрупування, де він був лідером – є там і вбивства, і замахи на вбивства. Справа об’єднує багато епізодів, епізод І.Александрова знаходиться під номером 6 – за хронологією.\n-Чи визнали обвинувачені свою вину?\n-Безпосередні виконавці вину визнали в повному обсязі. Брати Рибаки, яким висунуто обвинувачення в замовленні й організації цього злочину, показань ніяких не дають і вину свою не визнають. Можливо, вони сподіваються спочатку ознайомитися з матеріалами справи й лише після цього обрати лінію захисту. Але це лише припущення. Інші ж обвинувачені свою вину визнали й розповідають обставини, які в цілому співпадають і з протоколом огляду місця події, і з висновком судово-медичної експертизи.\n-Покійний Юрій Вередюк, якого прокуратура раніше обвинувачувала в скоєнні цього злочину, також визнавав свою вину й також давав показання щодо своєї участі у вбивстві.\n-І саме тому я вважаю, що давати остаточні оцінки та називати обвинувачених винними в скоєнні злочину є передчасним. Це може зробити тільки суд. Що ж стосується Вередюка, звичайно, мене цікавили причини, з яких фабрикувалося минуле розслідування, зокрема пред’явлення обвинувачення та віддання до суду Вередюка. Для всіх було очевидним, що Вередюк не міг бути навіть найостаннішими членом якоїсь організованої групи внаслідок своїх психічних і фізичних рис. Будь-хто не міг його використовувати в будь-якій ролі. Це була хвора людина, деградована самим життям.\n-До відповідальності в межах цієї ж справи притягнуті також працівники міліції, які штучно створювали докази винуватості Вередюка. Але ж не міліціонери вели слідство. Чи висунуто обвинувачення працівникам прокуратури, які “повісили” вбивство на явно невинувату людину?\n-Ні, обвинувачення в перевищенні владних повноважень висунуто тільки працівникам міліції. Працівники прокуратури, які проводили слідство, проходять у справі як свідки. Причому, наскільки я розумію, справу щодо працівників міліції, які були причетні до фальсифікації буде виділено в окреме провадження.\nРозмовляв Володимир Бойко, IMI


Робота продавцем в інтернеті - SetandWork\nдодому Новости Робота продавцем в інтернеті\nІнтернет-продавець – хороша робота\nВдома працювати зручно, тому все більше людей переходить на віддалені заробітки.\nЗараз сфера інтернету швидко розвивається і в ній відкрито багато різних проектів, яким потрібні штатні співробітники. Наприклад, інтернет-магазини потрібні продавці, а основні їх дії – це спілкування з клієнтами.\nРобота продавцем в інтернеті значно краще, ніж робота продавця в реальному житті. Знаходишся вдома, немає ніяких додаткових прохань (наприклад, перекладати товар), не потрібно спілкуватися з клієнтами лицем до лиця і так далі.\nАле ставитеся до діяльності серйозно, адже отримати посаду оператора важко, а втратити її можна за пару днів.\nДалеко не всі власники інтернет-магазинів починали з відкриття власного бізнесу. Деякі стартували з консультування клієнтів, влаштовуючись в онлайн магазини.\nПерший крок у вашій кар’єрі може бути таким же. Віртуальні магазини відкриваються кожен день і більшості підприємців, не вистачає часу на обробку заявок.\nЩоб знайти вакансії продавця в інтернеті, потрібно зайти на одну з бірж фріланса. Величезна кількість пропозицій є на FL.ru. Це найбільша біржа, де віддалену роботу знайде кожен:\nОсь приклад однієї вакансії на посаду консультанта в інтернет-магазині. Умови привабливі, але не робіть поспішних висновків. Як правило, за віддалену роботу продавця платять менше, ніж у реальному магазині.\nБажаючих зайняти хорошу вакансію багато, тому доведеться навчитися правильно відправляти заявки на замовлення фріланса. Не розраховуйте, що вже через пару днів ви почнете працювати, деяким потрібні місяці, щоб підшукати собі місце.\nЗате після активного використання біржі фріланса, ви наберете рейтинг та відгуки, а це позначається при розгляді вашої заявки.\nСтати продавцем, можна і не влаштовуючись на постійну роботу. У багатьох інтернет-магазинів є партнерські програми, за якими можна займатися пошуком клієнтів за винагороду. Відмінний приклад – партнерська програма Skinon (продаж наклейок для сучасних гаджетів).\nВ ній платять 35% від кожної покупки залученими користувачем. Шукайте покупців в соціальних мережах, на форумах, через YouTube і будь-якими іншими способами. Чим більше продажів зробите, тим більше заробите.\nЩе один хороший варіант пропонує партнерська програма Artwall, по якій ви будете продавати картини. Дизайнерські і оригінальні картини цікавлять багатьох людей, а з кожної продажі вам нарахують 20% (в середньому виходить 900 рублів).\nПрацювати продавцем в інтернеті можна по-різному, а краще всього використовувати відразу всі можливості.\nПочніть користуватися партнерськими програмами і паралельно шукайте вакансії консультантів. Навіть якщо вашу кандидатуру схвалять, ви зможете продовжити залучати клієнтів і виконувати підтримку клієнтів.\nпопередня статтяЗаробіток на покупках в інтернеті з кэшбэк-сервісом Letyshops\nнаступна статтяСекрети успішних моделей вебкам