з історії зарубіжної літератури на тему: «Фауст» Гете специфіка поетики і задуму »\nРеферат з історії зарубіжної літератури\n«Фауст» Гете - специфіка поетики і задуму »\nВиконав: Антипина Н.А.\nПеревірив: Полушкин А.С.\n1. Введення----------------------------------------------- ------------------------------------ стор 3\n2. «Фауст» --------------------------------------------- -------------------------------------- стор 4\n2.1. Праця усього життя ----------------------------------------------- ------------------- стор 4\n2.2. Легенда про Фауста ----------------------------------------------- ------------------ стр 4\n2.3. «Пра - Фауст» -------- ------------------------------------- ----------------------- стор 5\n2.4. Частина 1------------------------------------------------ ------------------------------ стор 6\n2.5. Частина 2------------------------------------------------ ----------------------------- стор 9\n3. Висновок ----------------------------------------------- ------------------------------- стор 14\n4. Література ---------------- ------------------------------- ------------------------------- стор 15\nУявіть собі людину, яка була одночасно поетом, вченим, державним діячем, художником, актором, режисером; людини, який писав вірші, поеми, романи, драми, епіграми, критичні статті, твори з природознавства, мистецтвознавства, займався хімічними дослідами, оптикою, мінералогією, геологією, ботанікою, зоологією, педагогікою, питаннями організації військ, фінансами, народним просвітництвом, гірничодобувною промисловістю і ткацьким ремеслом, ставив спектаклі і сам грав на сцені, малював олівцем, писав маслом і аквареллю, танцював, полював, був вершником, збирав гербарії, колекції монет, гравюр, картин і скульптур, знав латинь, дере внегреческій, французька, англійська, італійська, не кажучи про його рідному німецькою мовою, - такою людиною був Гете!\nА тепер уявіть, яку драматичну поему міг скласти цей «чолов'яга» за 60 років, копітко працюючи над кожною сценою. У даній роботі я спробую дослідити особливості поетики і задуму драматичної поеми «Фауст».\n2.1. Праця усього життя\nПочавши «Фауста» двадцяти з невеликим років від роду, Гете закінчив його менш ніж за рік до своєї смерті; іншими словами, ця колосальна драматична поема створювалася потроху і з великими перервами протягом шістдесяти років.\n13 квітня 1806 року Гете написав у своєму щоденнику: «Закінчив першу частину« Фауста ». Тим самим він хіба виконав ще одне побажання Шиллера. Адже один невтомно наполягав на тому, щоб Гете повернувся до свого творіння, до того часу існував лише у фрагментах, і завершив його. «Гете належить ще багато попрацювати над« Фаустом », перш ніж він його допише. Я часто кваплю його з закінченням »(Шиллер, 7, 514), - повідомляв автор« Розбійників »видавцеві Котте ще 16 грудня 1798 року. До виходу в світ своєї першої збірки творів у видавництві Гешена (1787-1790) Гете не встиг завершити «Фауста». І все ж в сьомому томі цього зібрання, які вийшли в 1790 році, він опублікував фрагмент «Фауста» - це була перша публікація сцен з віршованої драми, над якою поет працював з початку 70-х років. В даний час ми маємо у своєму розпорядженні текстами, що відносяться до цього раннього періоду роботи над «Фаустом». Приїхавши в Веймар в 1775 році, Гете привіз їх з собою і часом читав з них вголос знайомим. Фрейліна веймарського двору фон Гехгаузен зробила список з рукопису, яку поет, очевидно під час подальшої роботи над «Фаустом», знищив. В архіві Луїзи фон Гехгаузен германіст Еріх Шмідт багато років по тому і виявив цей список, позбавлений будь-якого заголовка, і починаючи з 1887 року до складу видаються творів Гете вже можна було включати і «Пра-Фауста», як прийнято позначати цей текст. У 1808 році у восьмому томі нового зборів гетевских творів (що виходив у видавництві Котта в 1806-1808 рр.) Нарешті побачило світ твір під назвою «Фауст. Трагедія ». Це була завершена поетом перша частина драми про Фауста в редакції, дозволеної автором до друку і з тих пір вважалася остаточною.\nЛише через двадцять років, в період між 1825 році і +1831 роками, Гете закінчив другу частину «Фауста», хоча вже до 1800 року він написав частину акту, присвяченого Олені Прекрасної. Однак другу частину «Фауста» поет не побажав публікувати за життя. Запечатавши рукопис, він доручив її подальшу долю довіреним особам, на яких поклав турботу про свою спадщину. І в 1832 році Еккерман і Ример видали другу частину «Фауста», включивши її в перший том «Літературного спадщини» Гете.\n2.2. Легенда про доктора Фауста\nХристиянська церква століттями вселяла простим людям ідеї рабської покірності і смиренності, проповідуючи зречення від усіх земних благ, виховуючи в народі зневіру в свої власні сили. Церква ревно охороняла інтереси пануючого феодального класу, боїться активності експлуатованого народу.\nЛегенда про Фауста склалася як вираз пристрасного протесту проти цієї принижує людину проповіді. Ця легенда відбивала віру в людину, в силу і велич його розуму. Вона підтверджувала, що ні тортури на дибі, ні колесування, ні багаття не зломили цієї віри в масах вчорашніх учасників розгромленого селянського повстання. У напівфантастичною формі образ Фауста втілював в собі сили прогресу, які не можна було задушити в народі, як не можна було зупинити хід історії.\n"Як закохана була Німеччина в свого« Доктора Фауста »!" - вигукував Лессінг. І ця любов народу тільки підтверджувала глибокі народні корені легенди.\nНа площах німецьких міст зводилися нехитрі споруди, підмостки лялькового театру, і тисячі городян з хвилюванням стежили за пригодами Йогана Фауста. Такий спектакль в юні роки побачив Гете, і легенда про Фауста на все життя захопила уяву поета.\nІсторичний Фауст, якого мабуть, звали Георгом, народився в 1480 році в Кніттлінген (Вюртемберг), а помер в Штауферу (Брайсгау) не те в 1536, не те в 1539 році. Він рано привернув до себе увагу магічними трюками, займався знахарством, вчителював, становив гороскопи, вів безладний спосіб життя, був видворений з Нюрнберга Інгольштадта і в століття Лютера, Гуттена і Парацельса несподівано, ніби привид, виникав то тут, то там.\nЗаклинаннями Фауст викликав до себе духу з пекла, і до нього з'явився Мефістофель. Вони укладають договір: Фауст продає дияволу свою душу, а той зобов'язується виконувати всі його бажання. Фауст віддається всяким гріхів, в тому числі блуду. Він веде також з Мефістофелем довгі бесіди на різні теми, наприклад, про пристрій пекла і могутність диявола. Але Фауста цікавить і інші питання: про мистецтво астрономії чи астрології, про рух неба, його красі і походження, нарешті, про те, яким чином бог створив зиму і літо, як бог створив світ і людину. Дух, повчаючий Фауста, завжди висловлює єретичні погляди. Так, на його останнє запитання він дає «безбожний» відповідь: «Світ, мій Фауст, ніколи не народжувався і ніколи не помре. І рід людський був тут одвіку, так що не було у нього почала. Земля ж сама собою народилася, а море від землі відокремилося ... »Це відповідь атеїста, матеріаліста, при тому аж ніяк не наївного.\nІдея про те, що світ не був створений, для прихильників старовини була жахливою єрессю. Але вже в XVI ст. вона знаходила собі прихильників, а в XVIII в. число їх збільшилося. Фауст поставив собі за мету «досліджувати першопричини всіх речей». Основна проблема Легенди, в однаковій мірі злободенна і для сучасного людства: до яких меж допустимо проникнення людського розуму і його втручання в справи природи і якими засобами перешкодити переродженню спраги пізнання в нелюдяність? Фауст не просто гріховодник, продався дияволові, а людина з великими розумовими запитами.\nУ переказах про Фауста Гете, безсумнівно, захопило прагнення героя проникнути в таємниці природи. Він справедливо бачився йому як один з титанів людства. Гете співчував бунтарському духу Фауста. Його образ був близький Гете не тільки ідейно. В особистості Фауста були риси, споріднені самому Гете. Він дізнавався в ньому свою незадоволеність книжкової наукою, захоплення магією, спрагу швидкого, миттєвого проникнення в таємниці природи, мрію про безмежному могутність людини.\n«Пра-Фауст» складається з окремих сцен, на основі яких ще не можна судити про всю драмі в цілому, написаної значно пізніше. Все ж ми вже виявляємо в ньому великий вступний монолог «Фауста»: «Я Богослова опанував, / Над філософією длубався, / Юриспруденцію довбав / І медицину вивчив» (2, 21). Цей монолог вводить нас в хід дій, яке починається марними спробами Фауста, то споглядає знак макрокосму, то закликає земного духу вирватися з тісних стін свого існування. Знаходимо ми в «Пра-Фауста» і подальший діалог з Вагнером, і на закінчення - глузливі рядки Фауста, іронізує над типовим школярем-обивателем:\nПолювання надриватися дивака!\nВін скарбу шукає жадібними руками\nІ, як знахідку, радий, копаючись в непотребі,\nБудь-якому дощовому черв'яка.\nДалі розмова Мефістофеля зі студентом є їдку сатиру на студентське життя і університетські будні. Далі йде весела і буйна сцена в погребі Ауербаха в Лейпцигу, написана переважно в прозі. Значною мірою розроблена також і трагічна лінія Гретхен, яка починається відразу ж з пропозиції Фауста на вулиці: «Радий милою панночці служити. / Чи не можна мені вас проводити? »(2, 98) 2 - завершується загибеллю спокушеної дівчата у в'язниці; не було лише ще репліки голоси понад: «Врятована!»\nЗвичайно, начерки «Пра-Фауста», ці ескізи, виконані рукою юного адепта «Бурі і натиску» в його звичайної стрімкої манері, яка ігнорує якісь ба там не було правила або сувору послідовність епізодів, і самі по собі представляють безумовну цінність і вражають, але все ж по ним ще не можна побачити, яким чином вони могли бути з'єднані в єдину драму.У той же час вже рельєфно вимальовувалася трагедія вченого, який сумнівається в межах своїх знань і викликає земного духу, щоб самому долучитися до світового творчого процесу. Мефістофель ж просто присутній тут як партнер і як антагоніст Фауста, але автор ще не представляє його читачеві в окремій сцені і не окреслює досконально його функцій.\nНайповніше зображена любов Фауста і Гретхен і загибель героїні. Через те, що початкова частина мало розроблена, у читача «Пра-Фауста» створюється враження, що головне в творі - трагічна історія Гретхен, і в цілому «Пра-Фауст» виглядає скоріше як любовна, ніж як філософська трагедія.\n2.4. Частина 1\nЗавершена поетом перша частина «Фауста» була, як відомо, опублікована в 1808 році, і в ній Гете вже поєднав окремий розрізнені сцени в єдину п'єсу. Правда, не можна сказати, що всі частини ретельно співвіднесені і підігнані один до одного, так само як і важко стверджувати, ніби все, що відбувається і говоритися в п'єсі, мотивовано досить однозначно і переконливо. Як така, перша частина залишається незмінним викликом для тлумачів, які можуть пропонувати все нові і нові аналізи і інтерпретації.\nЩоб прояснити всю сукупність основних ідей, яким він задумав підпорядкувати як все устремління Фауста, так і підступи Мефістофеля, Гете придумав «Пролог на небі», де господь бог і Мефістофель дискутують про гру, затівається з Фаустом і навколо Фауста, як і про укладену в ній сенсі. Тим самим все подальше, що здійснює Фауст і що відбувається з ним, розігрується немов би на сцені, перед очима самого господа бога. Драма набуває рис містерії, театром ж служить їй весь всесвіт. Високий глядач, він же вищий суддя, незмінно присутній при розвитку дій, хоча згодом в процесі розгортання сюжету присутність це майже ніяк не проявляється. На очах у глядача здійснює своє коло людська доля в очікуванні того, коли ж вищий суддя винесе їй вирок.\nОднак Гете задовольнився «Прологом на небі». Він попередив «Пролог» ще й віршем «Присвята» і «Театральним вступом». В урочистих стансах вірші звучать глибоко особисті авторські мотиви - спогад про довгі роки роботи над трагедією: «Ви знову тут мінливі тіні, / Мене тривожили з давніх-давен» (2,7). Після цього відбувається в легкій, вільній манері написаний «Театральний вступ», в якому директор театру, поет і комічний актор на очах у публіки розмовляє про роль, завдання та можливості, причому в розмові цієї чітко проступають приклади часу, в якому створювалася трагедія. Гете не дотримується тут іронії і все ж подає висловлювання поета в серйозному ключі, близькому до сповідальному. Протиріччя між позиціями директора театру і автора, що жило в його власній душі, він втілив тут в жвавому діалозі реальних персонажів.\nІдею «Театрального вступу» Гете запозичив з драми індійського класика Калідаси (V століття) «Шакунтала». Гете скористався прийомом «Театрального прологу» для того, щоб розкрити читачам художній задум твори - ніякі не ідею, а естетичну форму.\nУ «Пролозі» не тільки голий основний конфлікт і дана зав'язка тієї боротьби, яка розгорнеться навколо питання про покликання людини, а й намічено оптимістичне вирішення цього конфлікту. Гете користується звичним для того часу образами християнської легенди, але, звичайно, вкладає в них зовсім інший зміст. Гімни архангелів створюють свого роду космічний фон. Всесвіт велична, все в природі знаходиться в безперервному русі, в боротьбі:\nПогрожуючи землі, хвилюючи води,\nВирують бурі і шумлять,\nІ грізної ланцюгом сил природи\nВесь світ таємниче охоплений.\nЄ глибокий сенс у тому, що відразу ж після закінчення цього гімну світобудові починається суперечка про людину, про сенс його існування. Поет як би відкриває перед нами велич космосу, а потім питає: що ж таке людина в цьому величезному, нескінченному світі?\nМефістофель відповідає на це питання нищівній характеристикою людини. Людина, навіть такий, як Фауст, на його думку, нікчемний, безпорадний, жалюгідний. Мефістофель знущається над тим, що людина пишається своїм розумом, вважаючи це порожнім зарозумілістю. Цей розум, стверджує Мефістофель, служить лише на шкоду людині, бо робить його «ще більш твариною, ніж будь-яка тварина» (в перекладі Н. Холодковского: «щоб з худоби худобою бути»).\nВивчаючи народну поезію, Гете познайомився з творами Ганса Сакса (1494- 1576 рр.) Його твори захопили Гете формою віршів, що нагадує російський раешнік. Вірш Ганса Сакса - кнітельферс - привернув Гете тим, що він близький до живої розмовної мови і звучить легко і природно. Перший же монолог Фауста написаний типовим кнітельферсом.\nЗ перших рядків першого монологу Фауста одним махом відкидаються і філософія, і медицина, і законознавство, і - що звучало особливо зухвало - богослов'я. Фауст повністю заперечує всі ідеологічні основи феодального ладу. Тут перед нами - сценічне втілення трагедії вченого. Фауст розчарувався в усіх науках, будучи не в силах примиритися з їх обмеженістю. Багато чому навчився він, та тільки не збагнув «всесвіту внутрішній зв'язок».\nГете не обмежується пристрасним монологом. Конфлікт між справжньою наукою і мертвим знанням він розповідає, зіштовхуючи Фауста з його учнем Вагнером. Вагнер - це тип обивателя в науці. Ретельно риючись в запорошених пергаментах, замкнувшись в напівтемряві середньовічного кабінету, Вагнер, на відміну від Фауста, цілком задоволений своєю долею. Він далекий від життя і не цікавиться життям:\n... Без нудьги безвідрадної\nКопається в речах нудних і порожніх;\nСкарбів шукає він рукою жадібною -\nІ радий, коли хробаків знаходить дощових! ..\nФауст переживає болісний криза. Повний крах! Безплідно минулі роки! Все виявилося безглуздим. Але не згас вогонь Прометея в його душі, не зникла жага знання. Він як і раніше прагнути пізнати сутність речей, осягнути «всесвіту внутрішній зв'язок». Але тепер йому представляється вірним інший шлях - НЕ довготерпеливий корпіння над книгами, а чудодійні засоби магії, відразу відкривають врата в таємничу невідомість.\nЦей мотив містився вже в Легенді про Фауста. Але, як ми знаємо, Гете сам доторкнувся в юності до цього таємничого світу. Ні природничо-наукові знання, ні раціоналістична філософія освіти не витравили у Гете відчуття, властивого і його герою: за зовнішніми явищами життя, доступними розуму, таяться сили, невидимі оку, що осягаються інтуїцією, почуттям. Він уже не поділяв наївною середньовічної віри в магію, коли писав «Пра-Фауста», але світ не здавався йому таким простим, яким він малювався прихильникам механічного матеріалізму XVIII ст.\nДовірившись керівництву диявола, Фауст погоджується скуштувати спокуси, яким піддає його Мефістофель, в надії знайти здійснення своїх бажань. Мефістофель ж проголошує «самохарактеристику» двоїстого спрямування: він, мовляв, частка тієї сили, яка завжди бажає зла і завжди творить добро. Хто такий Мефістофель? На перший погляд - посланець пекла, рис, посланий спокусити і спокусити Фауста зі шляху істинного, яким він був в народній книзі про чорнокнижника Фаусті. Але є в кінці «Пра-Фауста» сцена, перекидаються таке уявлення про Мефистофеле. Герой вражений звісткою про страшну долю Маргарити. Дорікаючи Мефістофеля за те, що він приховав від нього долю бідної дівчини, Фауст вигукує: «Огидне чудовисько! Нескінченний дух, поверни цього хробака назад в його собачу шкуру ... »І далі:« Великий царствений дух, одного разу з'явився мені, ти, знає моє серце і мою душу, навіщо тобі знадобилося прикувати мене до цього безстидники, який насолоджується ганьбою і радіє будь-якої загибелі ! »\nХто той дух, якого має Фауст? Цілком очевидно, що він має на увазі Духа землі, якому з'явився в першій сцені. З слів Фауста ясно, що Мефістофель був спочатку, на відміну від народного перекази, задуманий Гете як якась сила, підвладна Духу землі.\nПізніше, однак, Гете повернувся до народної традиції і зробив Мефістофеля чортом, правда, не зовсім таким, як в народному переказі. Але цю сцену Гете не виправив. Мефістофель - живе втілення заперечення всіх цінностей. Можна сказати, що йому відкрита певна сторона істини - все те, що в житті безглуздо і нерозумно. Цим образ, створений Гете, відрізняється від риса в народних легендах, купував душу Фауста. Мефістофель - носій повного заперечення, але сам він не «негативний персонаж» в звичайному сенсі слова. Якщо одну сторону думки висловлює Фауст, то іншу - Мефістофель. Він теж носій ідей, які хвилювали Гете. Думка великого поета була гнучкою і діалектично складною. В образі Фауста втілено гарячий порив, ентузіазм, прагнення до високих цін. Мефістофель, будучи по-своєму не менш розумним, дивиться на світ з абсолютно протилежної точки зору. Уже в «Пра-Фауста» намічено це протиріччя, що становить основу драми ідей, згодом повніше розкритою Гете.\nЗ моменту, коли в одязі мандрівного філософа Мефістофель з'являється в кабінеті Фауста, він постає перед глядачем як живий учасник життєвої боротьби. Він сперечається з Фаустом, нерідко жартуючи над ним, але ніколи не здобуваючи перемоги. Лукаво веде він бесіду з Мартою, змушуючи її то плакати, то сваритися. Він вміє вишукано ввічливо розмовляти з Маргаритою, а в кухні відьми в гніві б'є посуд і обсипає відьму лайками.\nГете одного разу обмовився, що обидва - Фауст і Мефістофель - втілюють різні грані його власного Я. Гете створив приголомшливі по силі рядки, в яких виражена воістину титанічна натура Фауста. Ці рядки укладають сцену договору Фауста з Мефістофелем.\nБесіда зі студентом\nНаступна сцена - розмова зі студентом. Деталі студентського побуту були добре відомі Гете з власного досвіду навчання в Лейпцигу та Страсбурзі. Якщо ім'я господині пансіону і вигадано, то все інше до дрібниць точно відтворює умови життя студентів в роки юності Гете. Відзначимо і такий штрих. Мефістофель говорить студенту: «Платити будете стільки ж, скільки до вас платили інші, хто написав свої імена на стеклах дому». З давніх-давен повелося, що мешканці студентських подвір'їв і гуртожитків на стінах і вікнах видряпували свої імена. Досить імовірно, що студент Гете написав ці рядки близько 1768 року як сатиру на університетське життя. Можливо, спочатку розмова відбувалася просто між професором і учнем і лише згодом Гете передав роль вченого Мефистофелю.\n«Вальпургієва ніч», «Кухня відьми», історія Гретхен\nУ кухні відьми Фауст омолоджується для любовних утіх. Тепер він готовий до зустрічі з Маргаритою. Сцена «Кухня відьми» заповнює важливий пробіл в історії Фауста. Непередбачена в «Пра-Фауста», вона створює тепер перехід від колишнього Фауста до нового і готує появу Маргарити. Мефістофель виступає в ролі галантного кавалера, звідника і невтомного підбурювача. Трагедія Гретхен, власне кажучи, - трагедія самостійна і завершена, в якій поєднуються, в умови створеної дияволом ситуації, і глибоко серйозні елементи, і комічно-бурлескні. Звичайно, любов, у владу якої віддається Гретхен, зображена поетом як безневинна і природна, всеохоплююча і блаженна пристрасть, чарівна своїм нюхом і силою почуття. Звичайно, поет наділив свою героїню на всіх її життєвих фазах - в щастя і відчай - дивним мовою, чия виразна простота точно відображає почуття люблячих і стражденних. Звичайно, тільки безмежна наївність дівчата зумовлює безоглядність її почуття.\nОбраз Гретхен пронизаний ліризмом.Недарма душа її виливається в піснях, Гете вклав в її вуста зворушливу баладу про вірного кохання ( «Фульскій король»), чудову пісню - сповідь за прядкою, пристрасну благання до богоматері. Коли нещасна кохана Фауста позбавляється розуму, в її хворому мозку миготять уривки пісень, що відображають трагічне становище, в якому вона опинилася. Трагедія Маргарити зображена молодим Гете з великим внутрішнім почуттям, зі справжньою пристрастю. Біографи не без підстави вказують на те, що свідомість провини перед покинутими їм дівчатами спонукало Гете глибоко зазирнути в душу страждає жінки і створити одну з найбільш приголомшливих трагедій у світовій літературі.\nУ Маргариті можна побачити реальний тип німецької дівчини XVIII століття. Але її образ в художній системі трагедії відіграє особливу алегоричну роль: для Фауста вона - втілення самої природи.\nСцена у в'язниці не має собі рівних у німецькій літературі. Зовні вона вся побудована на зміні рітмов.Безумная Маргарита то співає народну пісню про розпусниці-матері, то, приймаючи Фауста за ката, благає його зглянутися над нею.\nЯк світлий промінь, ці похмурі думки пронизує спогад про радість недавньої любові. В коротку мить просвітління вона дізнається Фауста, але вже не вірить в його любов. І знову постають перед нею картини наближається ранку страти: паличка, яку зламають над її головою, і сокиру, занесений над плахой ...\nМені крутять руки на спині\nІ тягнуть силою на плаху.\nВсі здригаються від страху\nІ чекають, зі мною нарівні,\nВ останній смертний тиші!\nДаремно в фіналі зловтішається Мефістофель. Нехай Маргарита винна, але вона постає перед нами як людина, і перш за все тому, що її почуття до Фауста було щирим, глибоким, відданою.\n«Вальпургієва ніч» і «Кухня відьми» вносять в художній лад Фауста легендарний колорит, середньовічні чаклунські мотиви. У цих сценах Гете зберігає гумористичну тональність. Він так само не вимагає тут від читача повною віри в походження. «Вальпургієва ніч» створює перебивання в послідовному виконанні долі героїні. Зупиняючи перебіг подій, Гете застосовує прийом уповільнення дії. Сучасному читачеві історія Маргарити відома часом ще до того, як він прочитав Фауста. Гете, створюючи твір мав на увазі читача незнайомого з фабулою; гальмуючи дію, автор порушував очікування читача, бажання якнайшвидше дізнатися, чим же все скінчиться.\n«Сон у Вальпургієву ніч, або Золоте весілля Оберона і титанів». На шабаш відьом прибувають актори і розігрують виставу. Вставною характер цієї сцени настільки очевидний, що деякі критики вважали її зайвим доважком до трагедії. Ця додаткова сцена була зроблена Гете з епіграм (на типові пороки суспільства), які в зв'язку з їх зайвої їдкістю не публікувалися.\n2.5. Частина 2\nЯк будь-яка традиційна драма, друга частина «Фауста» ділитися на п'ять актів, дуже не рівні за обсягом. Однак тут немає звичайного драматургічного поступального руху, де кожна наступна сцена логічно випливає з попередньої і причинно-наслідковий зв'язок подій абсолютно очевидна. Цілі комплекси отримують самостійну цінність як окремі драми, сцени «Імператорський палац», «Маскарад», «Класична Вальпургієва ніч», не кажучи вже про третьому акті, зустріч Фауста з Оленою, і п'ятому акті, де Фауст керує роботами, положенні до гробу і милосердного порятунку. Рух дії, взагалі-то кажучи, відчувається чітко і пов'язує воєдино всі частини драми, але великого значення він не має, так як раніше служить тому, щоб локалізувати найбільші епізоди і забезпечити концентрацію сюжету навколо фігури Фауста.\nГете і його герой живуть головними інтересами епохи. Це і є зміст другої частини. Багатогранніше, ширше стала особистість Фауста. У першій частині він вчений і коханець, у другій він стикається з життям держави і суспільства, проблемами мистецтва і культури, з природою і зайнятий боротьбою за підпорядкування її потреб людини.\nСпокійно і впевнено Гете оперує в другій частині «Фауста» поняттями простору і часу. Вступають в боротьбу імператор і ворожий імператор, вільно поєднуються середземноморська і північна сфери, Фауст відправляється в підземне царство, вступає з Оленою в шлюб, від якого народиться син, на берегах Егейського моря відбувається свято стихій, а Мефістофель послідовно приймає вигляд потворних контрастних фігур, і фінал перетворюється в патетичну ораторію метафізичних одкровень. Багатство образів неосяжно, і хоча поет створив чітко організовану систему асоціацій, яку можна розшифрувати, проте багатозначність в повній мірі зберігається.\nДруга частина «Фауста» перевантажена натяками на події та суперечки тих років, і багато в наш час потребує коментарів.\nАле головним залишається шлях Фауста. Він важкий, пов'язаний з новими ілюзіями і помилками. Тут немає побутових сцен першої частини, переважають символічні образи, але автор розкриває їх з тим же поетичним майстерністю. Вірш другій частині ще багатшими, віртуозніше, ніж в першій. (Перекладачам це не завжди вдається передати.)\nЦілюще сон на початку другої частини, судячи з усього, мав для Фауста дуже важливі наслідки. Схоже на те, що це купання в росі ( «Росою забуття збризніть чоло». - 2, 183) позбавило його не тільки історії, а й індивідуальності. Схоже на те, що герой другої частини «Фауста» виступає всього лише як виконавець різних ролей з різними функціями, що не об'єднуються особистістю виконавця так, що це постійне протиріччя між роллю і виконавцями перетворює його фігуру в чисто алергічну. У фіналі першої частини Фауст, вражений відчаєм і усвідомленням своєї провини, залишається в тюремній камері Гретхен. «Навіщо я дожив до такої печалі!» (2, 179) - вигукує він. На початку другої частини він перенісся в «красиву місцевість»; він «лежить на квітучому лузі, стомлений, неспокійний і намагається заснути» (2, 183). Для того щоб продовжувати свої пошуки, Фауст повинен перевтілитися в щось нове, забути все те, що сталося, відродитися до нового життя. У паперах з населення Еккерман зберігся запис висловлювання Гете: «Якщо подумати про те, який жах обрушився на Гретхен, а потім став і для Фауста душевним потрясінням, то мені не залишалося нічого іншого, крім того, що я дійсно зробив: герой повинен був опинитися повністю паралізованим, як ба знищеним, щоб потім з цієї уявної смерті розпалилася нове життя. Мені довелося шукати притулку у могутніх добрих духів, які існують в традиції в образі ельфів. Це було співчуттям і глибоким милосердям ».\nСцена з Імператором - узагальнене зображення кризи всієї феодальної системи. Чином для Гете послужила Франція напередодні Великої Революції. Для цього епізоду Гете використав історичний факт - введення паперових грошей фінансистом Ло у Франції за царювання Людвіга XV. Дія вступає в сферу влади і політики. Імперія зруйнована, в касах порожнеча, на закони ніхто не звертає увагу, загрожує обурення підданих, а двір купається в розкоші. «Країна не відає ні права, ні справедливості, навіть судді тримають сторону злочинців, нечувані злодіяння відбуваються», - роз'яснював Гете Еккерману 1 жовтня 1827 роки (Еккерман, 544). Мефістофель замість хворого придворного блазня виступає з пропозицією надрукувати банкноти на вартість зберігаються на землі скарбів і роздавати їх як паперові гроші. «У мріях про золотий скарбниці / Не попадайтеся до сатани!» (2, 192), - марно застерігає канцлер. Порушена найважливіша економічна тема, тема грошей. Але поки турботи імперії ще відступають на другий план, починається маскарад. На сцені численні групи алегоричних фігур, в них втілюються сили суспільного і політичного життя, виступаючи в строкатому різноманітті явищ різного роду діяльності. Сцена маскараду - це фантастична гра реального і уявного, тут легковажні розваги натовпу і даремно розтрачені на неї безцінні скарби поезії, уявне велич і псевдоспасеніе. У сум'ятті цього світу прагнення Фауста до «вищого існування» не може бути здійснено.\nСцена зі ступенем бакалавра в другій частині цікава як паралель бесіді в першій частині, Гете створив кілька таких паралелей між двома частинами, щоб підкреслити єдність твори і дати розвиток теми з початку висунутої в першій частині і контрастно повтореною в другій.\n«Вальпургієва ніч» другій частині - своєрідна паралель сцені з першої частини. Там - збіговисько фантастичних істот, створених похмурим північним «варварським» уявою. Нова «Вальпургієва ніч» - це міфічні образи, породжені світлої фантазією життєрадісного півдня. Ці два епізоди протистоять один одному, як романтична і класична «Вальпургієва ніч». Вони символізують різні форми міфотворчості і відображають протилежність двох художніх напрямків сучасних Гете, - веймарскго класицизму і романтизму.\nЧари творчого дії «Вальпургієвої ночі» непомітно переходить в сюжет Олени. Начебто її привела Галатея, вона з'явилася на березі, «ще від корабельної хитавиці п'яна» (2, 317). Звучна мова Олени відтворює ритм античного вірша. Олена діє як драматургічно реальний образ. Але вже в перших її словах поєднання суперечностей: «Хвалою одних, хулою інших прославлена», в якому виникає відчуття багатовікової традиції і сам образ сприймається як чистий продукт уяви, образ, що існує тільки в людському уявленні, то як ідеал, то як об'єкт осуду. Тепер вона повернулася в Спарту разом з полоненими Троянки в страху перед помстою Менелая. Мефістофель в потворному обличчі домоправителькою радить бігти, в середньовічній фортеці Олена зустрічає Фауста, який на чолі війська захопив Спарту. Звичайні співвідношення простору і часу відсутні; північне середньовіччя перемішано античністю. Все, чого можна було б подумки побажати, перетворюється тут в подія. Мова обох набуває однорідність, як би підкреслюючи те, що вони знайшли один одного. Олена каже німецьким римованим мовою:\nОлена. Я далеко і близько разом з тим\nІ мені легко залишитися тут зовсім.\nФауст. Дихаю ледь, забувши про все, як уві сні,\nІ все слова неприємні і чужі мені.\nОлена. На схилі днів я як би народилася,\nУ любові твоєї цілком розчиняючись.\nФауст. Чи не умств про кохання. Який в тому толк!\nЖиви, хоч мить живи. Жити - це борг!\nШлюб Фауста і Олени символічний. У ньому втілена мрія про відродження високих ідеалів грецької давнини. Але ця мрія руйнується: гине їхній син, зникає, як привид, сама Олена.\nПричина захоплення Гете античним світом і класичним мистецтвом лежить не тільки у враженнях дитинства, але має, так би мовити, своє коріння в самій натурі нашого поета. Гете був глибоким реалістом у своїх творах. Без найменшого перебільшення можна сказати, що більша частина його творів, як дрібних, так і великих, мала реальну основу в його житті. В цьому і гідність його віршів - їх незвичайна правдивість, і недолік - нерідко зустрічається крайня суб'єктивність, що робить їх іноді незрозумілими без коментаря. Недарма він називав свої вірші «поетичною сповіддю». Як реаліст він один з перших в Німеччині взяв собі образ Шекспіра і підняв прапор «Бурі і натиску». Але цей реалізм не задовольнив його, так як носив ще занадто романтичний, почасти сентиментальний характер. Тому він зважився йти далі, запозичувати у древніх їх безпосереднє відношення до природи, яку вони вміли відтворювати, наприклад в своїх статуях, з ідеальною вірністю, що є в той же час найкращою запорукою краси. Отже, прагнення Гете до античної формі - лише найвищий вияв його реалізму.\nУ дуже пізно написаному четвертому акті знову виникає державна і політична проблематика, так само як це було в першому.Сюди увійшло багато з того, що Гете знав і сприйняв критично про владу і її здійсненні, гідного докладного розбору. За допомогою Мефістофеля Фауст допомагає імператору, що перетворився між тим в зрілого правителя, перемогти ворожого імператора. У новій імперії він отримує в нагороду те, до чого прагнув, - смужку прибережної землі. Тепер він може здійснити ідею влади і діяльної життя, як він мріяв на гірському хребті. Свій вищий мить Фауст переживає тільки в прагненні, в мрії про майбутнє. Тут вимовляються, правда, слова давнього парі, і Мефістофель бачить себе переможцем, але це дуже скромна перемога. «Мефістофель переміг не більше ніж на половину, і, хоча половина провини лежить на Фаусті, відразу вступає в силу право« старого »виявити милосердя, і все закінчується на загальне задоволення» (лист до Ф.Рохліцу від 3 листопада 1820 р.) Але навіть і половини перемоги Мефистофелю не дано, як показують його старання в сцені «Положення в труну», написаної в бурлескно стилі. За багатьма причина він програв парі. Чи не він своїми спокусами змусив Фауста сказати: «Мить! / Про як чудово ти, почекай! »- фатальні слова говорить Фауст, який в своєму утопічному« занадто пізно »все-таки бачить в уяві інше, вільне від магії, невпинно діяльну існування. Тут мова йде вже не про ту невпинної руйнівною продуктивності, як у всій драмі, а про осмислене продуктивному праці людей, які вільні і живуть у злагоді з природою.\nГете довго розмірковував над тим, як зобразити порятунок в фіналі, зробив багато начерків. Нарешті він придумав сцену «Гірські ущелини», в якій «безсмертна сутність Фауста» - «ентелехія», органічна сила Фауста, як сказано в одному з рукописів, - поступово підноситься аж до кордону земного, де відкривається доступ в «вищій сфері». «Монада ентелехії зберігається тільки в безупинної діяльності, якщо ця діяльність ставати її другою натурою, то її дістає на вічні часи» (лист до Цельтеру від 19 березня 1827 г.). Гете розмірковував тут про безсмертя - проблеми, що відноситься до області передчуття і уяви. Зображуючи «порятунок» Фауста, Гете вводить образи християнської міфології, адже для цього порятунку необхідні любов і милосердя. Тут діють не Господь і архангели з «Прологу на небі», а ті, що каються грішниці, серед них Гретхен. Вони моляться за «безсмертну сутність» Фауста, з'являється Богоматір.\nГете розділяє фінал на два елементи: людський, земної і релігійно-місітіческій, небесний. Світ, в якому живуть герої, не керується богом. Небес відведена скромна роль - вимовляти моральну оцінку людей, після їх смерті, боротьба добра і зла відбувається на землі, вона розігрується в людських душах. Земним втіленням добра є людина. Але його природу спотворює зіткнення зі злом. Мефістофель ж - виразник критичного ставлення до дійсності і до людських слабостей, порокам.\nПримітно, що Гете використав християнсько-церковну образність абсолютно так само, як язичницькі античний міфи. Вони потрібні були йому для символічного втілення його ідей, а не як самоцінні церковні поняття. Божественне для Гете - все благе в природі і людині.\nДрама або поема? Давно вже визнано, що з точки зору строгих визначень «Фауст» не може бути названий драмою в точному сенсі слова, то було не випадковим, а обдуманим результатом творчих прагнень Гете. Спочатку форма «Фауста» була знайдена Гете майже інтуїтивно. Чим більше він працював над твором, тим ясніше йому ставало, що вона органічно відповідає темі і сюжету. «Фауст» аж ніяк не задумувався автору як твір призначене для сцени. Гете не бажав сковувати себе обмеженими можливостями театру того часу і, дотримуючись драматичної форми, створював «Фауста» як поетичний твір взагалі.\nУ літературі всіх часів і народів не знайдеться іншого твору, який так тісно було б пов'язано з життям автора, як «Фауст» Гете. Як Фауст, він прагнув до необмеженого знання, як Фауст, він займався всілякими науками, у тому числі навіть магії і алхімії, якими він у свій час сильно захоплювався під впливом дівиці Клетенберг. Зображення любові Фауста до Маргарити зобов'язана своєю жвавістю, серцевим хвилюванням, якими була так багата життя молодого Гете; ім'я Гретхен він запозичив з історії свого першого кохання, в моральному образі Маргарити закарбувалися, мабуть, риси Фридерики. Як Гете, спершу обертався в середовищі студентів і бюргерів, згодом вступив в великий світ, переселившись в Веймар, так і Фауст, ознайомившись з заворушеннями «Малого світу», з'являється при дворі імператора; як Гете біжить від туманного німецького романтизму і шукає відродження в умовах ясної погоди Італії, так і Фауст відправляється в Грецію відшукувати царицю краси - Олену. Кінцевий, життєвий ідеал Гете і Фауста, як читач міг переконатися з вищенаведених виписок, один і той же. Словом, між прагненнями, характером і переконаннями героя поеми і автора її, існує повний паралелізм.\nЗакінчивши другу частину «Фауста», Гете запечатав рукопис в конверт. Він заповів опублікувати її лише після своєї смерті. «Подальшу моє життя, - сказав він, - я відтепер розглядаю як подарунок, і тепер уже, власне байдуже, чи буду я що-небудь робити і що саме!»\nЦей твір, що містить 12111 віршів, залишає враження невичерпності поетичного доробку. Чи знайшовся б інтерпретатор, який став би стверджувати, що впорався з «Фаустом», усвідомив і освоїв його у всіх аспектах. Будь-яка спроба інтерпретації обмежується зусиллями наблизитися, а та стислість, до якої змушений автор дослідження про життя і творчість Гете в цілому, зводить задачу трактування «Фауста» до рівня окремих вказівок.\nГете Цельтеру 1 червня 1831 р .: «У« Фаусті »все задумано так, що всі разом являє відверту загадку, яка знову і знову буде займати людей і давати їм« їжу »для роздумів»\n1. Анікст А.А. «Гете і Фауст: від задуму до здійснення» Москва, 1983р.\n2. Аникст А.А. «Фауст» - велике творіння Гете »Москва, 1982р.\n3. Аникст А.А. «Фауст» Гете: літературні коментарі »Москва, 1979р.\n4. Конраді К.О. «Гете: життя і творчість» Т 2 Москва, 1987р.\n5. Тураєв С., стаття\n6. Холодковский Н. «І.В. Гете »//« Бібліотека Ф.Павленкова »під ред. Болдирєва Н.Ф. Челябінськ, 1996р.


Прокуратура пояснила: Попов з Сівковичем за звірства на Майдані попали під амністію (відео) | Факти\nФакти / Україна / Політика / Прокуратура пояснила: Попов з Сівковичем за звірства на Майдані попали під амністію (відео)/ Лютий, 12 , 2014 в 12:06\nПрокуратура пояснила: Попов з Сівковичем за звірства на Майдані попали під амністію (відео)\nПрес-служба прокуратури Києва мовить\nСуд насправді закрив провадження у відношенні екс-глави КМДА Олександра Попова, колишнього заступника глави РНБО Володимира Сівковича та інших осіб, які підпадають під дію закону України “Про внесення змін до закону України про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування і покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань”.\nПро це повідомила керівник прес-служби столичної прокуратури Яна Соболевська, йдеться в повідомленні відомства.\n“Таким чином Печерський і Шевченківський райсудів столиці виконали вимоги зазначеного закону про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваних, обвинувачених та засуджених за події, що відбувалися в листопаді-грудні минулого року”, – констатувала вона.\nЗа її словами, цим законом передбачено чіткий перелік статей Кримінального кодексу, провадження по яких підлягають закриттю.\n“Тому на виконання закону всі провадження, які розслідувалися по цих статтях були закриті. В тих випадках, де в процесах не було встановлено підозрюваних, так звані фактом, рішення про закриття приймалися органами прокуратури. В тих виробництвах, де були встановлені фігуранти, так, як це у справі за підозрою Попова, Сівковича та інших, рішення про закриття приймалися судами. У своїй роботі прокурори керуються чинними законами України, а отже, і в цьому випадку прокуратура і суди виконали вимоги Закону, який ухвалили народні депутати”, – повідомила Соболевська.\n“В цілому по Києву було закрито 35 фактових кримінальних проваджень, до 21 людини вже застосовані норми цього закону”, – додала керівник прес-служби столичної прокуратури.\nОпубліковано Лютий, 12 , 2014 в 12:06


ЗРК С-500 — революція в протиповітряній обороні, або Становлення системи першого покоління космічної оборони - Advance : ЗРК С-500 — еволюція недоторканності, або Становлення системи першого покоління космічної оборони - новини ZIK.UA\nНовини » Політика четвер, 9 липня, 2020, 16:20 Читать эту новость на русском\nЗРК С-500 — еволюція недоторканності, або Становлення системи першого покоління космічної оборони\nСвого часу системи С-300 зробили революцію в ППО і досі вони знані як нестримні. Потім з'явилися С-400, передові у всіх сенсах системи, які зібрали найзахопленіші відгуки. А з 2009 року російські інженери працюють над ще потужнішим комплексом С-500, який називають "Прометей".\nС-500 — система, над якою Росія працює, можливо, вже понад півстоліття.\nМіж США і Туреччиною все ще панують розбіжності через закупівлю російських зенітно-ракетних комплексів С-400 (Вашингтон наполягає на тому, щоб Туреччина не брала їх на озброєння). Тим часом Росія вже давно, багато років, створює щось іще більш потужне і передове…\nУ свій час системи С-300 зробили революцію в протиповітряній обороні і досі вважаються нестримними, хоча вони застосовуються вже давно — з 1978 року (їх розробили ще в 60-ті в СРСР). Потім з'явилися С-400 (на озброєнні російської армії вони стоять з 2007 року), передові у всіх відношеннях системи, що втілили еволюцію концепції, яка зібрала найзахопленіші відгуки. Але і це ще не все. Ось вже багато років, а точніше з 2009 року, російські інженери працюють над новим, ще більш потужним комплексом. Мова, зрозуміло, про С-500, який називають "Прометей".\nВ чому С-500 перевершить С-400 і коли очікується його завершення? Система С-500 вже готова і пройшла випробування. Почалося виробництво, однак поки С-500 не надійшли на озброєння російської армії. Це відбудеться в наступному році.\nДеякі найважливіші відомості розкрив інженер, який працює над проєктом С-500, Павло Созінов. Він розповів, що поставити комплекси на озброєння російської армії планується вже до 2021 року, а головне "удосконалення" С-500 полягає в тому, що зоною його дії буде не "цей світ", а космос. Тобто система зможе вражати цілі, які знаходяться в декількох сотнях кілометрів над поверхнею Землі — там, де формально вже починається космос.\nЗвичайно, сам факт того, що С-500 розроблений з таким розрахунком, пророкує, де в майбутньому будуть вестися війни — в космосі. Його головною метою будуть гіперзвукові ракети, які в майбутньому будуть погрожувати і з орбіти.\nГоловнокомандувач Повітряно-космічними силами РФ Сергій Суровікін заявив, що за своїми технічними характеристиками С-500 є системою "першого покоління космічної оборони". Суровікін також зазначив, що С-500 не має світових аналогів.\nВ задачі комплексу С-500 "Прометей", відомого під назвою 55Р6М "Тріумфатор-М", входить знищення міжконтинентальних балістичних ракет, проте перш за все він призначений для знищення ракет середньої дальності. Нагадаю, що після виходу США з ДРСМД в минулому році почалася нова гонка озброєнь, і скоро "на сцені" може з'явитися нова зброя середньої дальності.\nЯ ще раз коротко нагадаю про важливість ДРСМД, який діяв з 1988 року до минулого 2019 року (цікаво, що рішення США вийти з нього приймалося під сильним тиском колишнього радника Трампа з національної безпеки Джона Болтона; і хоча він уже покинув свій пост, ставши ворогом Трампа, не схоже, щоб американський президент збирався обговорювати відновлення ДРСМД). Цей договір забороняв Сполученим Штатам і Росії, а точніше спочатку СРСР, застосовувати ракети середньої дальності. Чому це настільки важливо? Тому що їх дальність становить від тисячі до трьох тисяч кілометрів, тобто їх заборона гарантувала (або хоча б давала надію), що в майбутньому місцем чергового конфлікту не стане знову Європа.\nПісля відмови від ДРСМД у США з'явилася можливість самостійно або через НАТО розмістити ракети середньої дальності в Європі. Росіяни відреагують на це дуже гостро, оскільки, з російської точки зору, подібні дії прямо загрожують їхній безпеці, а в зрештою і життю.\nУ зв'язку з цим можна очікувати, що особлива увага буде приділятися здатності С-500 знищувати ракети середньої дальності, бо саме з ними, а також з космосом Росія пов'язує майбутні загрози.\nКомплекс С-500 ще повністю не завершений, але вже проводили його випробування в 2018 і 2019 році. Судячи з даних з відкритих джерел, зараз ведеться фінальна доробка, щоб система надійшла на озброєння армії РФ вже в 2021 році.\nЦікаво, що хоча офіційно над С-500 працювали з 2009 року, сама її ідея, ймовірно, з'явилася набагато раніше. Ще в 60-х роках, а точніше в 1968 році, в СРСР велися розробки системи під назвою 500У, і, крім назви, з сучасним С-500 її ріднили схожі характеристики. Вже тоді замислювалися про ураження цілей на великій висоті. У результаті радянська армія відмовилася від проєкту, запросивши зброю, яка зможе знищувати не тільки літаки, але і ракети малої дальності: так з'явився комплекс С-300. Тим не менш, деякі ідеї, пов'язані із С-500, дійсно зародилися ще 50 років тому.\nЩо ж буде з попередньою версією — С-400? Планується, що С-500 буде "служити" паралельно з системами С-400, які в найближчому майбутньому повинні замінити С-300. Перші зразки С-500 будуть розміщені в найбільш важливих місцях: під Москвою, а потім по всій центральній частині Росії.\nУ планах також стояло створення модифікації С-500 для російського флоту. Її збиралися встановлювати на нових російських есмінцях типу "Лідер". Проте в квітні цього року Росія відмовилася від будівництва двох нових есмінців типу "Лідер", ймовірно, з економічних причин (будівництво одного обійшлося приблизно в сто мільярдів рублів, тобто близько 1,2 мільярдів євро).\nЗа словами глави російської корпорації "Ростех" (російське державне агентство з розвитку, виробництва й експорту передового технологічного обладнання), виробництво С-500 почалося приблизно рік тому (30 червня 2019 року).\nЗа неофіційними даними, отриманими від джерел, близьких до американських спецслужб, перші випробування С-500 пройшли в травні 2018 року. Тоді була успішно вражена ціль на відстані 482 кілометрів (це на 80 кілометрів більше попереднього рекорду).\nЩо стосується офіційних цифр, то повідомляється, що дальність С-500 досягає 600 кілометрів. Комплекс зможе виявляти і знищувати одночасно десять балістичних гіперзвукових ракет. Крім простих літаків, система зможе ефективно боротися і з різними типами безпілотних літальних апаратів. Звичайно, особливу увагу викликають "космічні" можливості С-500. За словами виробника, система зможе знищувати навіть низькоорбітальні супутники, а також інші загрози, які виходять з орбіти Землі.\nВдосконалили і швидкість дії комплексу. Повідомляється, що системі С-500 буде потрібно всього чотири секунди або менше для виявлення та ураження цілі. Це більш ніж у два рази перевершує час "реагування" її попередника — комплексу С-400, якому на те саме було потрібно десять секунд.\nЧи збираються С-500 експортувати? Можливо. Туреччина, яка закупила російські С-400, вже проявила інтерес до С-500, хоча зрозуміло, що поставки будуть значною мірою залежати від політичної ситуації (не стане сюрпризом, якщо незабаром Туреччина спробує "вирішити проблему" С-400 в обмін на певні американські преференції, такі, як, скажімо, підтримка її зовнішньополітичних планів у Лівії).\nРосія сьогодні, безсумнівно, є провідною державою в тому, що стосується ракетних і зенітно-ракетних технологій. Як довго це триватиме, покаже час. Але ясно одне: в майбутньому, причому не такому віддаленому, космос стане новим фронтом. На жаль, це не означає, що тоді на Землі запанує мир. Навпаки, все, що "довели" до космосу і що має військові цілі, буде загрожувати життю на Землі.


Погані хлопці 4 2019: дата виходу, трейлер, сюжет фільму\nКомедійні бойовики з поліцейськими в головній ролі – це одна з ніш кінематографа, де, здається, нічого нового придумати вже неможливо. «Мачо і ботан», «Подвійний Копець», «Типу круті лягаві», список можна продовжувати до нескінченності. Саме тому «Sony Pictures Entertainment» вирішили сфокусуватися на зйомках не нового фільму про поліцейських, а дати глядачам можливість побачити на екрані продовження вже відомої дилогії – «Погані хлопці». Нагадаємо, що перша частина вийшла в 1995 році, і тільки через вісім років, у 2003 році випустили продовження. Незважаючи на те, що другий фільм не зібрав багато грошей у прокаті (273 мільйони доларів проти 170 мільйонів, витрачених на фільм), творці впевнено заявили, що фільм отримає ще цілих два сиквела – «Погані хлопці назавжди» і «Погані хлопці 4».\nЩо відомо про фільмі «Погані хлопці 4»\nГрафіки майбутніх проектів кіностудій дуже часто змінюються з різних причин: чи то актори зайняті в інших проектах, то фінансування різко не вистачає. Тому недивно, що прем'єру «Поганих хлопців назавжди», вихід якої заплановано на січень 2018 року, посунули на цілих десять місяців. Поки третю частину можна очікувати 9 листопада 2018 року, а четверту – 24 травня 2019 року, але щодо останньої дати поки що немає затвердженої інформації. Поки що невідомо, чи буде четверта частина завершальній, напевно доля продовження буде вирішуватися вже після того, як стануть відомі касові збори «Поганих хлопців назавжди». Четвертий фільм напевно не змінить своїм сюжетним традицій. Як і в попередніх частинах, двом вірним друзям поліцейським, Майк Лоурі і Маркусу Бэрнетту, доведеться боротися з криміналітетом у їх рідному місті Майамі.\nУ першій частині, наприклад, їм довелося шукати героїн, який був вкрадений з поліцейської дільниці, а в другій частині вони вже боролися з місцевим наркобароном, який вирішив прибрати до рук весь оборот наркотиків. Всі перепетії головних героїв подані з гумором і захоплюючими спецефектами, саме тому нові частини «Поганих хлопців» завжди викликають певний резонанс у світі. Деякі критики, правда, негативно відгукуються про сюжет картин, якої в певних моментах не вистачає логіки, але є надія, що в третій і четвертій частині сценаристи це виправлять.\nХто займеться створенням четвертої частини «Поганих хлопців»\nЗнімальна група четвертої частини «Поганих хлопців»:\nРежисер (імовірно): Майкл Бей («Армагеддон», «Перл-Харбор»).\nСценаристи: Джордж Галло ("Встигнути до опівночі", "Дев'ять ярдів 2"), Девід Гуггенхайм ("Медальйон", "Код доступу "Кейптаун"").\nПродюсери: Джеррі Брукхаймер («Повітряна в'язниця», «Армагеддон»), Дон Сімпсон («Скала», «Поліцейський з Беверлі-Хіллз»).\nТак, у «Sony Pictures Entertainment», як виявилося, є чим порадувати фанатів «Поганих хлопців». На зйомки четвертого фільму в якості режисера вони знову хочуть роздобуде Майкла Бея, який зняв перші дві картини. Відомо, що третю частину він режисерувати не буде, а його місце займе Джо Карнахан («Команда-А», «Сутичка», «Козирні тузи»). Взагалі у Майкла Бея особливі відносини з «Поганими хлопцями», адже саме цей фільм став режисерським дебютом у далекому 1995 році. Тоді не обійшлося без неприємностей – бюджет фільму урізали до 19 мільйонів доларів, та ще й сценарій режисерові душі не припав. Деякі діалоги режисерові здалися настільки штучними, що він навіть просив виконавців головних ролей імпровізувати на камеру, часом навіть з дуже нестандартним підходом. Одного разу він сказав одному з героїв, щоб той в діалозі несподівано обізвав співрозмовника. Це допомогло привнести в розмову живі емоції, і набагато поліпшило сцену.\nРадує той факт, що за фільм «Погані хлопці 4» знову може взятися Майкл Бей, адже атмосферу фільму дуже легко порушити, коли хаотично змінюються режисери. Варто відзначити, що Майкл Бей за свою кінокар'єру встиг зняти безліч відмінних касових картин, за що по праву вважається одним з найуспішніших режисерів Голлівуду. Він зняв п'ять частин «Трансформерів» (і в майбутньому стане продюсером ще трьох частин), «Скелю», «Острів» і багато інші успішні фільми . Як продюсер він має відношення до багатьох цікавих фільмів жахів: «Судно ніч», «Кошмар на вулиці В'язів», «Жах Амітивіля».\nПоки що сюжет і подробиці каста студією «Sony» не розголошуються, ми точно знаємо, що в головних ролях четвертої частини залишаться Уілл Сміт (Майкл Лоурі) і Мартін Лоуренс (Маркус Бернетт). Цікаво, що ще до зйомок першого фільму планувалося взяти на головні ролі Едді Мерфі і Уеслі Снайпса, але потім Майкл Бей запропонував роль Майкла Лоурі акторові Арсенио Холла, який відмовився від пропозиції. У результаті режисер подивився серіал «Принц із Беверлі-Хіллз» і вирішив, що на головну роль найкраще підійде Уілл Сміт. У цього актора, крім «Поганих хлопців», є безліч вдалих ролей, згадати хоча б « Люди в чорному » або «Я – легенда». Уілл Сміт знімається не тільки в комедіях, з його участю є багато драм, після перегляду яких не можна залишитися байдужим. Мова йде про таких фільмах, як «Сім життів», «В гонитві за щастям» і «Ворог держави». Актор двічі номінувався на Оскар за кращу чоловічу роль у фільмах «Сім життів» і «Алі».\nВ майбутніх проектах у нього не тільки дві частини «Поганих хлопців», але ще і роль Джина у фільмах Гая Річі «Алладін», так що нам належить побачити Уілла Сміта в досить незвичному амплуа. Виконавець ще однієї головної ролі – Мартін Лоуренс, більш відомий за свої комедійні ролі в таких фільмах, як «Будинок великої матусі», «Нічого втрачати» і «Смерть на похоронах». Його тричі номінували на премію «MTV Movie Awards», а відбитки його рук були увічнені на Голлівудському бульварі. Чекати третю частину ще досить довго, що вже говорити про четверту, але очікування того точно варто. Адже екранний дует Уілла Сміта і Мартіна Лоуренса в амплуа не завжди щасливих поліцейський – це саме те, що може вмить підняти настрій.\n» Тяжіння 2 2019: дата виходу, трейлер


Тонка настройка Windows 10 програмою Winaero Tweak | #ТЕГ\nТонка настройка Windows 10 програмою Winaero Tweak\nБагато користувачів операційної системи воліють налаштовувати зовнішній вигляд робочого столу на свій смак. Це можна зробити самостійно, використовуючи стандартні засоби ОС для установки, а можна скористатися спеціальними утилітами. У цій статті розповімо про одного з таких.\nПрограмне забезпечення Winaero Tweaker використовується для конфігурування робочого простору під свої особисті потреби. Це повністю безкоштовне ПЗ, що дозволяють користувачеві змінити налаштування Windows Aero, опції завантаження ОС, зовнішній вигляд і функції контекстного меню, опції Windows Explorer. Також є можливості розширеної настройки «Панелі управління» та її основних опцій. Розробник включив до свого ПО функцію Donate, тобто будь-який користувач, якому сподобався цей додаток, може пожертвувати частину своїх фінансових коштів на користь автора.\nПрограма не підтримує російську мову, але, як обіцяють розробники, це буде в найближчому майбутньому.\nЗавантаження і установка Winaero Tweaker\nПрограмне забезпечення розташоване на офіційному сайті:\nДалі натискаємо «Download Winaero Tweaker», і вказуємо шлях, куди зберегти архів. Сам файл установник упакований архіватором zip.\nКоли завантаження завершиться, розпаковуємо архів і запускаємо файл інсталятора.\nПереходимо до наступного пункту, використовуючи кнопку «Next». Тут пропонується на вибір два варіанти:\nУстановка звичайної версії, тобто буде зареєстровано в ОС, з посиланням у меню «Пуск».\nПортативна версія, де будуть тільки робочі файли.\nУ більшості випадків використовують перший варіант.\nПісля вибору режиму установки, користувачеві пропонується прийняти ліцензійну угоду. Досить зробити вибір на пункті «I accept the agreement» і підтвердити його кнопкою «Next».\nНаступним етапом буде вибір шляху установки програми і посилання в меню «Пуск». Рекомендується залишити як є.\nДивіться також: Що робити, якщо не працює магазин Windows 8, 10 – як відновити додаток, як відключити магазин\nТакож інсталятор пропонує на вибір встановити ярлик на робочий стіл. Рекомендується залишити значення за замовчуванням.\nСамі легкі і невимогливі антивіруси для слабких комп’ютерів і ноутбуків\nЗапускаємо установку натисканням кнопки «Install».\nПісля закінчення процесу, користувачеві буде запропоновано відразу запустити Winaero Tweaker.\nГалочку з другого пункту можна зняти. Це функція пропонує після закриття інсталятор автоматично перейти на офіційний сайт і ознайомитися з останніми новинами про ПО.\nВикористовуємо програму для налаштування системи\nWinaero Tweaker являє собою двохпанельний менеджер.\nВ лівій стороні знаходять функції по налаштуванню програми, а в правій буде відображатися детальніша інформація та параметри, які можна змінити.\nРозповімо трохи докладніше про кожен з пунктів.\nРозділ Appearance (Оформлення)\nМеню «Appearance» пропонує користувачу змінити основні графічні налаштування зовнішнього вигляду робочого столу.\nОпція «Aero Lite» встановлює мінімалістичний режим інтерфейсу операційної системи. Це допоможе знизити навантаження на обчислювальні ресурси ОС, що відмінно підійде для малопотужних комп’ютерів.\n«Alt+Tab» дозволяє змінити зовнішній вигляд для функції перемикання між робочими вікнами в ОС або встановити класичний режим роботи.\n«Colored Title Bars» і «Inactive Title Bars Color» включає або відключає колірну гаму в заголовках активних/неактивних вікон додатків.\n«Custom Accents» дозволяє вибрати вісім основних кольорів, які будуть використовуватися в основний колірній гамі.\n«Dark Color Scheme» перемикає схему оформлення Windows в темний колір.\n«Slow Down Animations» включає функцію уповільнення при згортанні робочого вікна. Активно тільки при натиснутій клавіші Shift.\nДивіться також: Як оновити Windows 7 і 8 до версії Віндовс 8,1 безкоштовно\n«Theme Behavior» змінює теми та їх можливості.\nAdvanced Appearance (Додаткові параметри)\nВ даному меню можна повністю змінити шрифти, які встановлені в операційній системі. Їх розмір, колір, стиль та інші різні опції. Також тут можна налаштувати зовнішній вигляд робочого вікна.\nПідрозділ відповідає за основну налаштування функцій ОС. Можна змінити параметри оновлення Windows, налаштування режиму електроживлення, включити функцію захисту від копіювання на USB-носії і безліч інших.\nBoot and Logon (Завантаження і вхід)\nДаний підрозділ відповідає за конфігурацію параметрів при завантаженні операційної системи. Тут можна змінити такі опції як включити/виключити розширене меню завантаження ОС, змінити інтерфейс екрану блокування, заборонити використання функції перемикання між робочими вікнами.\nDesktop and Taskbar (Робочий стіл і панель завдань)\nДаний перелік містить безліч дрібних змін, які зачіпають тільки зовнішній вигляд. Наприклад, можна змінити якість малюнка, який використовується як шпалери на робочий стіл або відключити використання «гарячих» клавіш. В більшості випадків користувачі воліють значення, встановлені в ос Windows за замовчуванням.\nContext Menu (Контекстне меню)\nВикористовуючи розділ «Контекстне меню», користувач може додати додаткові опції в контекстне меню. Наприклад, «Відкрити командний рядок як Адміністратор» — дозволяє в будь-який момент запустити системне додаток з привілейованим доступом. Варіантів на вибір.\nSettings and Control Panel (Параметри і панель управління)\nДаний підрозділ дозволяє додати функції, які були прибрані з Windows з останнього глобального оновлення «Fall Creators Update».\nДивіться також: Як зробити 3D окуляри своїми руками в домашніх умовах\nFile Explorer (Провідник)\nМістить у собі різноманітну кількість опцій для провідника Windows. Користувач по своєму бажанню може налаштувати зовнішній вигляд програми, використовуючи даний розділ.\nСкориставшись даним підрозділом, можна налаштувати доступ до мережевих дисків, змінити параметри підключення по локальній мережі, поміняти значення порту для протоколу RDP.\nUser Account (Облікові записи користувачів)\nПідменю відповідає за конфігурацію облікових записів в системі. Можна активувати/деактивувати вбудованого користувача «Адміністратор», включити/вимкнути функцію «Контроль облікових записів (UAC)».\nWindows Defender (Захисник Windows)\nВ даному пункті містяться налаштування вбудованого в операційну систему антивіруса Windows Defender.\nWindows Apps (Додатки Windows)\nРозділ відповідає за конфігурацію «Магазину додатківу Windows 10, але тут також є можливість змінити частина опцій браузера Edge.\nСпособи зміни розміру шрифту в Windows 10\nДаний розділ, відповідає лише за два пункти. У першому користувач може прибрати функцію показу пароля при його введенні, а в другому – деактивація телеметрії.\nПідменю «Tools» складається з невеликих утиліт. Вони можуть змінити дані про постачальника робочої станції, видалити кеш в іконах, відкрити будь-який ключ реєстру і інші функції.\nGet Classic Apps (Отримати класичні програми)\nОстаннім підменю підходить для користувачів, кому не до вподоби новий інтерфейс ОС Windows 10. Кожен з підрозділів дозволяє користувачеві перейти за посиланням на сайт розробника WinAero, де знаходиться стаття про класичному додатку і способі його одержання.\nВинятком є перший пункт: у ньому можна включити/виключити класичний браузер фотографій.


У засвіти відійшов поет і композитор Петро Корж, cумують Покуття і Україна - Головна - Снятинська районна рада Івано-Франківської області\nСнятинська районна рада, районна державна адміністрація, уся громадськість краю, творча інтелігенція, працівники освіти і культури глибоко сумують з приводу важкої та передчасної втрати талановитої і світлої Людини.\nПетро Корж був нагороджений найвищими районною і обласною відзнаками – «За заслуги перед Покуттям» та «За заслуги перед Прикарпаттям».\nНаш краянин гуртував довкола себе багатьох творчих особистостей, він заснував у районі Спілку самодіяльних композиторів Снятинщини, разом із дружиною Ярославою опікувався справами Творчого клубу імені Назарія Яремчука, який і заснував. Ця світла і життєрадісна людина запам’ятається усім як самобутній музикант і співак, ведучий, автор сценаріїв до багатьох свят, культурних імпрез у місті і селах Покуття. У його домі бували різні люди, відомі українські артисти, співаки, поети, письменники, батьки і діти.\nПетра Коржа знали і любили, його завжди згадуватимуть і пам’ятатимуть як людину, яка до останнього подиху і удару пульсу була вірною своєму Божому покликанню - творити.\nВисловлюємо щирі співчуття родині, близьким і друзям покійного. Хай Господь Бог оселить його душу в Райському саду. Царство Небесне, хай з Богом спочиває. Вічна і світла Йому наша пам’ять і щира молитва.


Сітка рабиця ☀ Кропивницький: купити, ціна, фото. Купити сітку рабицю в ПВХ або оцинковану в Кропивницькому і Україні - Паркан із сітки, зварної, секційний, огорожі: купити, ціна в Києві, Дніпрі (Дніпропетровську), Україні\nСітка рабиця - недороге і надійне огородження з гарантією 10 років в Кропивницькому\nСітка рабиця в Кропивницькому\nЯкщо вам необхідно встановити якісне огорожу навколо вашої території, а бюджет при цьому хочеться зберегти – зверніть увагу на перевірене десятиліттям виріб – сітку рабицю в Кропивницького. Вона облаем оптимальним співвідношенням ціна / якість. Вартість рабиці така, що дозволити собі паркан з неї може буквально кожен. При цьому перша установка такої огорожі стане і останньою, оскільки забір з рабиці може стояти десятиліттями.\nСкористайтеся всіма перевагами плетеної сітки вже сьогодні. Замовте рабицю в компанії «Арімком-Україна» і не прогадаєте!\nКупити сітку рабицю в Кропивницьком\nЯкщо проаналізувати поточний стан ринку, можна легко помітити, що в Україні найбільше в ходу такі види сітки рабиці:\nВиконується із сталевого дроту різного діаметру. Варто дешево. Але недовговічна. Такий виріб навряд чи простоїть під відкритим небом більше трьох років. Неоцинкована рабиця легко піддається корозії, втрачає привабливий зовнішній вигляд і руйнується. З неї можна спорудити тимчасовий паркан. Або ж фарбувати її кожні 3-4 роки. При всіх своїх недоліках дана рабиця користується попитом, оскільки мінімізує початкові вкладення в споруди на її основі;\nНа сталеве підстава наноситься захисне покриття, яке значно підвищує термін експлуатації рабиці. Такий сітці не страшний ні спека, ні мороз, ні опади. Огорожа на її основі простоїть понад півстоліття, при цьому її вартість лише трохи більше за попередній варіант. Зрозуміло, чому оцинкована рабиця є найпопулярнішим виробом серед сталевих сіток;\nПідстава все той же – сталь. На дріт наноситься полімерне покриття, яке виконує ту ж функцію, що і оцинковка. При цьому така рабиця виглядає максимально ефектно. Ділянка з огорожею з полімерної рабиці гарантовано буде виділятися на тлі сірих сусідів. Природно, за таку перевагу необхідно доплатити, оскільки даний варіант помітно дорожче і не оцинкованою, і оцинкованої рабиці.\nКрім використовуваних матеріалів важливою характеристикою рабиці є розмір осередків. Сьогодні на ринку можна зустріне сітку з осередками від 20х20 мм до 60х60 мм. Звичайно, існують і інші варіанти, але масовими вважаються саме вищевказані.\nОчевидно, що розмір осередку впливає на її міцність: чим менше крок плетіння, тим міцніше буде виріб. Сітка з більшою осередком буде менш міцною, зате через неї пройде набагато більше світлових променів.\nНайбільш типовим вибором середньостатистичного клієнта є оцинкована рабиця з плетінням 40Х40 або крупніше.\nПоговоримо про те, чому варто зупинитися на сітці рабице. При виборі огорожі врахуйте наступні переваги вироби:\n– довговічність. Як уже було відзначено вище, паркан з рабиці простоїть понад півстоліття, не вимагаючи при цьому помітних вкладень коштів або трудових ресурсів на обслуговування;\n– розумна ціна. Будь-господар зможе дозволити собі захистити територію рабицей і не розоритися. Навіть якщо вибере надійний оцинкований варіант виконання сітки;\n– простота монтажу. Досвідченому фахівцеві не складе труднощів швидко і якісно встановити паркан з рабиці будь-якої конфігурації;\n– презентабельний зовнішній вигляд. Крім того, рабицю можна додатково прикрасити живими рослинами або штучними матеріалами. В такому випадку вийде ще більш ефектний “зелений паркан”;\n– ваш ділянка не буде страждати від нестачі природного освітлення, оскільки сонячні промені легко проходять крізь осередки рабиці;\n– відсутність необхідності постійно доглядати за конструкціями з оцинкованої рабиці.\nПри цьому, однак, варто звернути увагу на кілька недоліків вироби:\n• просматриваемость території. Огорожа не суцільне, через осередки будь-який бажаючий дізнається, що відбувається на вашій території. Це можна виправити, якщо нанести декоративне покриття;\n• відсутня звукоізоляція;\n• якщо придбати неоцинковану рабицю, доведеться її періодично підфарбовувати (в середньому раз в 3-4 року).\nНа цьому недоліки сітки рабиці закінчуються. Неозброєним оком видно, що плюсів у вироби набагато більше. Купівля рабиці в «Арімком-Україна» для облаштування огорожі вашої території – розумний крок відповідального господарника.\nЗамовте рабицю в компанії «Арімком-Україна» і отримаєте ще більше переваг від використання в даному виробі. Ось вони:\n– найприємніша ціна на ринку. Наша компанія працює безпосередньо з виробником, тому націнка на продукцію мінімальна. Це не кажучи вже про те, що велика конкуренція на ринку і так не дає постачальникам завищувати свої ціни;\n– широкий асортимент продукції: 3D зварна сітка, 2D паркан з рабиці будь-якої довжини, зелений паркан, штакетного огорожа, металеву огорожу Дзен, паркан-жалюзі і багато іншого;\n– швидка доставка в Кропивницький і по області. Ми відправляємо товар вже в день оплати, що наші клієнти оперативно отримували свої замовлення. Крім того, наші фахівці використовують особливу упаковку для гарантованого запобігання ушкоджень товару;\n– впевненість у високій якості продукції. Купуйте сітку у нас на сайті або замовте в мережі будівельних гіпермаркетів “Епіцентр” і ви отримаєте гарантію на 12 років!\n– відповідність продукції світовим стандартам якості. Будьте впевнені, якщо ви придбали рабицю в «Арімком-Україна», ця сітка виконана з дотриманням всіх вимог і технологічних норм;\n– якісний монтаж. Наші висококваліфіковані фахівці володіють багаторічним досвідом установки конструкція на основі сітки рабиці, включаючи прості паркани і “зелені” огорожі. Узгодьте з ними зручне для вас час і отримаєте першокласну установку нової огорожі протягом нетривалого терміну;\n– наші консультанти допоможуть вам у виборі сітки рабиці і дадуть відповідь на всі виниклі питання;\n– зручні способи оплати. Ви можете розрахуватися за своє замовлення готівкою, банківською картою або перекладом, дивлячись, що вам більше підходить;\n– приємне персональне пропозицію при повторних покупках наших товарів.\nЗвертайтеся в компанію «Арімком-Україна». Ваші питання не залишаться без відповідей, а ваші ділянки – без якісних новеньких огорож.


На Борщагівці ЗІЛ збив на смерть жінку(фото, відео). | Главком\nНа Борщагівці ЗІЛ збив на смерть жінку(фото, відео).\nУ п’ятницю, 31 січня, на вулиці Жолудєва, 6 у Святошинському районі Києва сталася смертельна ДТП. На пішохідному переході вантажівка ЗІЛ збив жінку.\nАварія трапилася близько 8:30. Про це повідомляє Інформатор.\nЗа інформацією близьких загиблої, вранці вона добиралася на роботу і переходила дорогу на пішохідному переході. Прямо на «зебрі» ЗІЛ, завантажений піском, збив жінку. Від сили удару жінка померла миттєво. Водій вантажівки не відразу зрозумів, що сталося, і зупинився приблизно в 200 метрах, на розі вулиці Жолудєва і Симиренка.\nВлітку жінці виповнилося б 45 років. У неї залишилося двоє дітей.\nНа місці події працювали два екіпажі патрульної поліції і слідчо-оперативна група, які встановлювали деталі ДТП.\nЯк повідомлялося, 30 січня на вулиці Академіка Заболотного автомобіль на смерть збив пішохода і зник з місця аварії.\n16 днів проти насильства: у Києві відбудуться два перформанси.\nЗаходи відбудуться біля ТРЦ «Оушен плаза» і у сквері імені І. П. Котляревського\nГлавком 09:23 , 25 листопада 2020 3\nУ Києві різке зниження добової кількості нових випадків Сovid-19.\nУ Києві за добу менше тисячі нових хворих на коронавірус\nГлавком 08:41 , 25 листопада 2020 4\nІз початку року поліція зловила у зоні ЧАЕС вісім іноземців-нелегалів.\nЛюбителі екстремального туризму незаконно проникли у Чорнобильську зону\nГлавком 08:16 , 25 листопада 2020 5\nНа Київщині зникла жінка з двома малолітніми дітьми.\nЖінка з дітьми вийшла від родичів 23 листопада і зникла\nГлавком 07:57 , 25 листопада 2020 6\nНа Столичному шосе п’яний водій влаштував масштабне ДТП.\nВодій Chevrolet виїхав на смугу зустрічного руху\nГлавком 07:35 , 25 листопада 2020 5\nВідео: поліція Києва викрила фабрику з виробництва фальсифікованих продовольчих товарів.\nСпівробітники Департаменту кіберполіції та слідчого управління поліції Києва викрили осіб, які налагодили виробництво фальсифікованих харчових продуктів. Контрафакт продавали у власному інтернет-магазині під виглядом продукції відомих українських ...\nUA.NEWS 20:55 , 24 листопада 2020 6 3\nУ Києві заробітчанин влаштував стеження за сім’єю і пограбував квартиру.\nЧоловік викрав із квартири чималеньку суму грошей\nГлавком 18:14 , 24 листопада 2020 5\nУ музеї Революції Гідності заперечили аферу з будівництвом меморіалу і пояснили, де кошти.\nДиректор музею Революції Гідності Ігор Пошивайло заперечує махінації із будівництвом Меморіалу Героїв Небесної Сотні: кошти переказали за законом, генпідрядник закупив усі необхідні матеріали і продовжує їх зберігати. Перепоною будівництву є лише ...\nUA.NEWS 18:02 , 24 листопада 2020 5 1\nАварія на мільйон: на столичній трасі розбився в друзки Lamborghini .\nУ вівторок, 24 листопада поблизу села Лютіж Вишгородського району Київської області розбили суперкар Lamborgini Huracan. Як передає УНІАН, інцидент трапився під час знімання фільму. Автомобіль розігнався на слизькій дорозі близько…Аварія на...\nVarta1 18:00 , 24 листопада 2020 4 101\nІз Києва до гірськолижного курорту курсуватиме поїзд Інтерсіті(розклад).\nПасажири зможуть безоплатно провезти лижі, палиці до них, сноуборд\nГлавком 17:45 , 24 листопада 2020 6\nБайден заявив, що не буде розпочинати розслідувань проти Трампа. У Львові суд відмовився попереджати учасників справ про дати засідань. 16 днів проти насильства: у Києві відбудуться два перформанси. У КМДА прокоментували можливість залучати студентів до лікування хворих з Covid-19. На окупованому Донбасі забороняють і вилучають з бібліотек книги українських авторів.


Кіно в Україні - касові збори впали майже в 10 разів - новини України | СЬОГОДНІ\n8 серпня 2020, 08:07\nПроблема не тільки в карантині, запевняють кінопрокатники\nЗагалом, за даними видання, з 2 по 29 липня 2020 року українські кінотеатри зібрали 21,7 млн гривень, продали 229 600 квитків. Це 9,6% від каси в липні 2019 року. Однак треба враховувати, що літо завжди було "низьким" сезоном для цього бізнесу.\nЧитайте також: Що подивитися в кінотеатрах: ТОП-фільмів в прокаті\nЗараз в Україні працює понад 200 кінотеатрів. Майже всі вони відкрилися, як тільки дозволили їхню роботу. Ще не відкривалися два кінотеатри мережі "Кінопалац" – "Піонер" у Миколаєві та "Мир" у Вінниці, не працює жоден із семи міських кінотеатрів "Київкінофільму", повідомляє видання.\nЗа даними мережі Multiplex, у якій 24 кінотеатри в 12 містах, глядачів після карантину прийшло в кінотеатри в 10 разів менше. Але співвласник "Планети кіно" Дмитро Деркач оцінює ситуацію більш оптимістично: за його даними, відвідуваність просіла втричі порівняно з липнем минулого року.\nНагадаємо, раніше в Кабміні розробили новий план боротьби з порушниками карантину. Тоді вирішили, що особливу увагу слід приділити виконанню карантинних заходів закладами громадського харчування. Також уряд хоче, щоб правоохоронці активніше стежили за дотриманням маскового режиму українцями.\nкіно доходи карантин збори кінотеатри прибуток відвідуваність


STEM-ОСВІТА В АСТРОНОМІЇ\nМала академія наук провела першу літню школу з експериментальної астрономії\nЗ 12 по 19 серпня на території Міжнародного наукового креативного комплексу MANLAB.CAMP у київській Пущі-Водиці проходила літня астрономічна школа НЦ «МАНУ». Протягом тижня талановиті школярі з різних областей практикувалися в експериментальній астрономії.\nЦьогоріч організатори поставили за мету реалізувати так званий STEM-підхід до навчання. Про те, чим нинішня астрошкола відрізняється від попередніх, розповів її координатор, завідувач відділу створення навчально-тематичних систем знань НЦ «МАНУ» Ігор Чернецький:\n– Мета полягала в тому, щоб поглибити знання школярів з астрономії за допомогою практичної діяльності. Ми давали не просто «знання заради знань», а знання, необхідні для того, щоб дитина могла реалізувати той чи інший проект. Такий підхід від ідеї до кінцевого продукту є сьогодні найбільш популярним у світі, це так званий STEM-підхід (від англійської абревіатури слів Science, Technology, Engineering, Mathematics).\nУчасникам школи запропонували два види проектної діяльності. Перший був суто STEM-орієнтованим: виготовлення сонячних годинників. За допомогою спеціальної програми учні мали сконструювати сонячні годинники для використання на широті Києва, потім перенести конструкцію на пластик, змонтувати її та встановити відповідно до сторін світу. Схему годинника діти вибирали самостійно серед великого різноманіття конструкцій (горизонтальний, вертикальний, екваторіальний тощо).\nЗа роботу бралися із завзяттям, розповідає 9-класниця СЗОШ № 3 імені В. О. Нижниченка м. Горішні Плавні Полтавської області Іра Кравчук:\n– Ми вже виготовили свій годинник, а потім подумали, що він міг виглядати набагато краще. Вирішили зробити новий. Перед захистом до 11-ї вечора сиділи, малювали, креслили, роздруковували, ранком встановлювали, монтували... Це дуже цікава робота, яка вимагає знань, фізичних і розумових зусиль, фантазії та дизайнерського таланту; можна сказати, ми вклали в неї свою душу.\nДругий різновид проектів мав підвищену складність і передбачав володіння цілою низкою компетенцій. Перш за все, це вміння працювати з інформацією, тобто з великим масивом даних; вміння опрацьовувати ці дані і робити певні висновки. По-друге, це розвиток мовної компетенції дитини: проекти були обрані з відомого англомовного дослідницького інтернет-ресурсу Sciencebuddies, тож учні мали самостійно перекласти їхній опис українською.\nПриміром, школярі досліджували швидкість танення кометних ядер. Для цього заморожували воду з домішками в повітряних кульках і вивчали швидкість, з якою ці крижані кульки танули під впливом сонячного світла та потоків теплого повітря. Інша група досліджувала світлове забруднення зоряного неба: фотографувала небо в різні години дня і ночі та вивчала зміну яскравості отриманих зображень за окремими пікселями. Решта проектів стосувалися опрацювання великих баз даних, так званих Big Data, розміщених на онлайн-ресурсах. Це, зокрема, дослідження характерних ознак груп астероїдів, розрахунок бізнес-плану видобутку корисних копалин на найближчих астероїдах, вивчення кореляції припливів на поверхні Землі з фазами Місяця та розміщенням Сонця, визначення віку Всесвіту за кульовими скупченнями.\nОкрім того, МАНівці прослухали лекції, присвячені отриманню та обробці астрономічних зображень, а також цикл лекцій з теоретичної фізики, який прочитав учитель фізики ЗОШ № 23 м. Дніпропетровська, заслужений учитель України Володимир Карасик.\n– Для дітей дуже важливо відчувати той рівень науки, який сьогодні є у світі, і розуміти, як до цього рівня прийшло людство. Тому я розповідав їм про сучасні речі: про суперсиметрію, Стандартну модель і адронний колайдер, про Великий вибух і розвиток Всесвіту, про астрономічні катаклізми, які відбуваються, наприклад, вибухи наднових, про чорні діри і те, що буде далі з нашим Сонцем. Моєю метою було підвищити рівень дітей, зацікавити їх у подальшому вивченні не тільки астрономії, а й фізики, тому що сучасна астрономія – це, за великим рахунком, фізика. Діти чудові, з ними було цікаво працювати, – зізнався пан Володимир.\nНайромантичнішою сторінкою школи стали нічні спостереження за зоряним небом. Три потужні телескопи системи Шмідта-Касегрена допомогли школярам роздивитися Місяць і планети, сузір’я, туманності, а також кулясті і розсіяні зоряні скупчення. Варто відзначити, що телескопи діти навчилися збирати, монтувати й налаштовувати власноруч.\n– Діти приїхали сюди з різним рівнем підготовки, але в них є одне спільне – бажання вчитися, вміння швидко опановувати матеріал і добра геометрична уява, – розповідає вчитель Української гімназії № 1 м. Івано-Франківська, заслужений вчителя України Віктор Янишин. – Буквально в першу ніч вони вже могли знайти і назвати основні сузір’я. Друге питання, яке їх дуже зацікавило, – це спостереження кулястих і розсіяних зоряних скупчень, а також астеризмів. Вони швидко навчилися працювати з сучасною астрономічною технікою, збирати і розбирати телескопи, налаштовувати автоматичне ведення, фотографувати об’єкти за допомогою астрокамер.\nНайбільше хлопцям і дівчатам запам’яталося спостереження Венери, яке перетворилося на справжню пригоду.\n– Щоб побачити Венеру, нам довелося встати о 4-й ранку. Але це було того варте, це було незабутнім і залишиться в пам’яті до кінця життя, – каже десятикласник філіалу Кіровоградського обласного навчально-виховного комплексу (гімназія-інтернат–школа мистецтв) в м. Олександрія Артем Бурлак. – Взагалі-то я хочу стати фізиком, але в цій школі зацікавився астрономією. Вона дуже барвиста, в ній дуже багато шляхів для досліджень, просто безмежна кількість – це ж космос, там може бути все, що завгодно. Досліджувати цю безмежність цікаво, навіть захоплююче – так, ніби ти кидаєш виклик усьому космосу, всьому людству.\nПопри напружений графік, слухачі школи мали час і на відпочинок: грали в футбол і волейбол, ставили сценки і вистави, слухали українські пісні у виконанні кобзаря, лідера гурту «Хорея Козацька» Тараса Компаніченка. А ще багато говорили про речі, які цікавлять усіх сучасних підлітків.\nДесятикласник Миколаївської спеціалізованої школи № 22 Олександр Гетьманцев приїхав на астрошколу вже вдруге. Окрім змістового наповнення, дуже важливою є спільнота однодумців, переконаний юнак:\n– Тут можна знайти людей, зацікавлених тим самим, що й ти. Тут багато людей, які розвинуті різнобічно, окрім астрономії, вони ще багато чого знають, з ними дуже цікаво розмовляти. Часто ми збиралися або в кімнаті або в альтанці і говорили про сенс життя, про те, хто що збирається робити надалі, про вподобання, цінності і пріоритети.\nЗгодна з ним і десятикласниця Луцької гімназії № 21 Юля Мельничук:\n– Мені дуже сподобалося, що тут є люди, які розуміють один одного з півслова, адже в нас є база підготовки і спільна зацікавленість у багатьох речах. Я писала МАНівську роботу «Комета Чурюмова і її використання». Зараз хочу взяти щось про походження і розвиток Всесвіту. Взагалі планую всі точні науки до астрономії приєднати, відчуваю, що має бути якась інтеграція, адже основні відкриття зараз робляться на стику наук.\nЗалишається побажати МАНівцям зробити свої відкриття в науці і в житті – і хай на це їх надихає безмежне зоряне небо.


Здоров'я | OtiumPortal - Part 12\n14.08.2018 04.03.2018 Людмила Подобна\nНовий рік давно відсвяткували, а зима ще не збирається відступати. Саме час для схуднення, чи не так, дівчата? Щоб улітку мати неперевершену фігуру, до справи час братися вже зараз. Але так не хочеться виснажливих вправ, нескінченних і часто безрезультатних дієт… Є багато інших способів. Наприклад, чай з імбиру. Останнім часом він став дуже популярним. Та […]\nВізитівка ваших рук\n13.08.2018 14.02.2018 Анна Святелик\nМи всі мріємо про красиві й доглянуті руки. На перший погляд це не складно, тому багато хто вважає, що не обов’язково звертатися до майстра й самостійно доглядають за своїми нігтями. Це, звичайно, чудово, але інколи можна припуститися помилок, які стануть причинами неприємних наслідків і навіть хвороб. Хтось хоче класичний манікюр, а хтось яскравий та екстравагантний. […]\nМузика замість подорожника: лікувальний Моцарт\n27.07.2018 16.02.2018 Анастасія Нікуліна\nПро геніальність Вольфганга Амадея Моцарта відомо багато, а ось те, що його твори «мобілізують усі природні здібності нашого мозку», було виявлено не так давно. Незалежні дослідження проводилися медиками, психологами та іншими світовими фахівцями. Усі вони дійшли одного висновку – твори австрійського композитора володіють унікальним лікувальним ефектом. Екскурс у французький кінематограф Сьогодні, при згадці про Жерара […]\n20.07.2018 20.07.2018 Олександра Брунова\nОсновною складовою підтримання життя є харчування. Проте щоб почувати себе при цьому в доброму здоров’ї, слід підходити до цього питання правильно, раціон харчування має бути збалансованим і насиченим вітамінами та мікроелементами. Що ж таке здорове харчування? Здорове та збалансоване харчування — це передусім стиль життя. Це не заборони та правила, дотримання яких дозволяє залишатися дуже […]\n14.07.2018 14.07.2018 Кристина Шарапова\nЗавжди намагаєтеся залишатися в тіні? Боїтеся не те що запитати у перехожого, котра година, а й зайвий раз промовити слово навіть до своїх знайомих чи друзів? Вітаю, ви – заручник сором’язливості. Але чи завжди сором’язливість – це погано? І коли та як із нею треба боротися? У той чи інший період життя кожен із нас […]


04 листопада 2016, 21:39\nКиїв – Більшість своїх віршів написав у радянських «політичних» таборах. Василь Стус поетом не любив себе називати, проте писав постійно й натхненно. Надихався Рільке і Ґете, зачитувався Толстим, Гемінгуеєм, Прустом і Камю. Член ПЕН-клубу, інтелектуал та людина з такою внутрішньою силою, яку ніхто не міг подолати. Він зрікся радянського громадянства та став членом Гельсінської групи, тому що «інакше не міг». З 15 років вироку пробув третину, загинувши у карцері Кучино.\nВасиль Стус «Палімпсести»\n«Він дуже коректний, але прямий і принциповий та водночас уважний співбесідник і чуйна людина. Я завжди відчувала його вразливу делікатність, поєднану з нервовою напругою», – згадує про Василя Стуса радянський політв’язень, дисидентка та журналістка Надія Світлична.\nЧуйний поет з одного боку та принциповий громадянин з іншого – так протиставляли різні іпостасі Василя Стуса Василь Овсієнко та Євген Сверстюк.\n«Беззахисна оголеність душі, непрактичність у буденному житті, неприйнятність фальшу, нетерпимість до зла» – риси, за які він поплатився життям, загинувши у карцері табору особливого режиму в Кучино.\n«Серце не витримало» – офіційна версія, якій ніхто не вірить. Це сталось 4 вересня 1985 року у часи «перебудови».\n«Не слушайте его, он наслушался «Голоса Америки»\nА за 20 років до цієї дати – того ж 4 вересня – Василь Стус на прем’єрі фільму Сергія Параджанова «Тіні забутих предків» у столичному кінотеатрі «Україна» зі словами «Чому не даєте говорити правду!» підтримав Івана Дзюбу, який сказав, що в Україні знову «1937 рік і арештовують українську інтелігенцію» – вигукували у залі.\nДзюбу заглушили сигналізацією, а про Стуса кричали: «Не слушайте его, он наслушался «Голоса Америки». Тоді аспірант Стус підтримав своїх товаришів Івана Дзюбу, В’ячеслава Чорновола, Юрія Бадзьо, публічно заявивши про свою громадянську позицію, каже Василь Овсієнко.\n«Це було оприлюднення Василя Стуса як громадянина України. І рівно через 20 років цей день став днем його загибелі», – зазначає він.\nПісля цього – виключення з аспірантури, арешти і роки таборів.\nЛюбов до Пастернака\nВасиль Стус народився 6 січня 1938 року в селі Рахівка на Вінничині, але дитинство провів на Донеччині, куди батьки переїхали, як і багато інших селян, щоб не стати жертвами примусової колективізації. На Донеччині він закінчив університет, почав працювати вчителем літератури, а потім почав писати перші вірші під час строкової служби в армії на Уралі.\n«Післяармійський час був уже часом поезії. Це була епоха Пастернака і – необачно велика любов до нього. Нині найбільше люблю Ґете, Свідзінського, Рільке. Славні італійці (те, що знаю). Особливо – Унґареті, Квазімодо. Ще люблю «густу» прозу – Толстого, Гемінґвея, Стефаника, Пруста, Камю. Вабить – і дуже – Фолкнер», – писав Стус у своїй передмові читачеві до збірки «Зимові дерева».\nУ Київ Василь Стус приїхав навчатись в аспірантурі Інституту літератури імені Тараса Шевченка Академії наук УРСР. Брав участь у літературних вечорах, зустрічах, підписував протести проти переслідування діячів української культури, був активним членом Клубу творчої молоді.\nВасиль Стус у юності\nОдного вечора Василь Стус також приєднався до поетів і письменників, які почали читати вірші у парку на сходах навпроти заводу верстатів, де планувався ювілейний вечір Тараса Шевченка. Вечір заборонили перед самим його початком, тому люди пішли у парк навпроти. Таким чином, вечір все одно відбувся, згадує Олесь Сергієнко.\n«Він був тонкий чоловік. Цікаво було його слухати, як він виступає на вечорах. У нього була не промова, не виступ промовця, у якого гладко течуть думки і він знає наперед, що скаже. Стус творив на ходу, він добирав слово до слова, у нього було таке «е-е, ну», але він далі так припасовував слово, що іншого там не поставиш», – каже Олесь Сергієнко.\nПоет «одушевленого космосу»\nПерші збірки віршів Стуса видавництва не приймали, тому друкувався у самвидаві. 1965 року одружився з Валентиною Попелюх. Через рік у подружжя народився син Дмитро. Уже в незалежній Україні Дмитро Стус докладе багато зусиль, щоб літературна й громадянська спадщина Стуса знайшла відповідне оформлення.\nА тоді, у 60-х, закохані Василь та Валентина жили в умовах, коли арештовували найближчих друзів-письменників. Серед них були Опанас Заливаха, Михайло Косів, Михайло Горинь, Богдана Горинь та Іван Світличний. Усіх за статтею 62, частини 1, КК УРСР – «антирадянська агітація і пропаганда».\nДля Василя Стуса арешт Івана Світличного був дуже болісним. Він співчував рідним, згадує Надія Світлична, яка завітала на реєстрацію їхнього шлюбу. «Василь підходить до мене і раптом просить вибачення. За що? Не знаю», – каже вона.\nУ таких умовах Стус не зміг мовчати, тому й виступив на прем’єрі «Тіні забутих предків». Після перегляду фільму Стус першим підвівся, це справило враження на людей, хоча його подальші слова не було чутно через гамір у залі, згадує Олесь Сергієнко.\nТим не менше, саме підтримка Стуса після сеансу «поставила остаточну крапку, і намагання заткнути йому рот гавканням отих кагебістських псів – воно розставило акценти, все поставило на своє місце», – додає він.\n«Поетом себе не вважаю» – Стус\nВтративши місце в аспірантурі, Стус не припинив писати. Проте, не маючи змоги видавати свої вірші, гроші заробляв деінде. Працював в архіві, на шахті, на будівництві і залізниці, в котельні і метро.\nПоетом «одушевленого космосу» назвала Стуса Аріядна Шум у передмові до його збірки «Зимові дерева», виданій 1970 року в Брюсселі.\nЩирість, «понадчасовість», комунікація сучасності з минулим, як у Шевченка, шукання вічності, любов до природи та життєствердний оптимізм – такими рисами охарактеризувала Шум поезію Василя Стуса.\nОбкладинка збірки «Зимові дерева»\nУ цей же час Стус починає активно критикувати радянський режим, пише .листи у Спілку письменників, виступає на захист прав людини та проти політичних арештів.\n«Поетом себе не вважаю. Маю себе за людину, що пише вірші. Деякі з них, як на мене – путящі…Поет – це людина. Насамперед. А людина – це насамперед добродій. Якби було краще жити, я б віршів не писав, а робив би коло землі», – пише Стус.\n8 років у Мордовії – виснажений «Дон-Кіхот» з ілюстрації Доре\nПерший раз Стуса заарештували 12 січня 1972 року. Поет провів 9 місяців у слідчому ізоляторі, а у вересні цього ж року за «антирадянську агітацію й пропаганду» його засудили на 5 років позбавлення волі і 3 роки заслання. Весь термін ув’язнення перебував у таборі суворого режиму в Мордовії.\nЯк вважає Надія Світлична, приводом до погромів та арештів стала збірка «Зимові дерева», видана у Брюсселі і стаття «Феномен доби» про трагедію Павла Тичини. Арештовували не активістів та учасників опору, а просто незалежних діячів літератури і мистецтва, літераторів, згадує вона. Таким чином, система робила людей «без'язикими і безголосими», писав Стус у статті «Я обвинувачую».\nПоетикою «декадансу, ідейного занепаду» назвав збірку «Зимові дерева» старший науковий співробітник Інституту літератури імені Шевченка Арсен Каспрук, який написав рецензію на замовлення КДБ.\nНа такі слова та вирок суду Стус прореагував коротко: «на руках цього доктора філології – моя кров, як і на руках слідчих Логінова, Мезері, Пархоменка, судді, прокурора і адвоката-прокурора, накиненого силоміць».\n«З першого погляду Василь вразив мене своєю виснаженістю. Обличчя різке, ніби ножем з дерева різьблене, щоки ніби стесані гемблем до підборіддя, наголо обстрижений череп посилює гостроту рис (обстригання наголо після етапу входило в обряд оформлення). Загальним обрисом постави Стус нагадував Дон-Кіхота з ілюстрації Доре, хіба що безвусого й безбородого», – згадує зустріч зі Стусом в Мордовії письменник Михайло Хейфец.\nУ Стуса були постійно проблеми зі здоров’ям, йому створювали найгірші умови у таборах, змушували працювати у шахті, намагалися підкидувати «прослушки», а коли помирав його батько, не хотіли пускати попрощатись, поки він не влаштував протестне голодування, згадувала Надія Світлична.\nТим не менше, він не говорив про свої недуги і страждання, був «гордий і гоноровитий, як китайський імператор», – пише Хейфец.\nВступ у Гельсінську групу – «бо не міг інакше» і відмова від радянського громадянства\nДовідавшись, що у Києві репресують членів Української Гельсінської групи, проголошеної 9 листопада 1976 року, і що «група фактично лишилася напризволяще», Василь Стус вирішує стати її членом.\n«Я вступив до неї (УГГ – ред.), бо просто не міг інакше. Коли життя забрано – крихт я не потребую. Довелося зайнятися тим, аби врятувати свої вірші, дописувати до інформаційних матеріялів Групи…Психологічно я розумів, що тюремна брама уже відкрилася для мене, що днями вона зачиниться за мною – і зачиниться надовго», – писав Стус у записах «З таборового зошита».\n1978 року Василь Стус зрікся радянського громадянства: «Бути радянським громадянином – це значить бути рабом. Я ж до такої ролі не надаюся. Чим більше тортур і знущань я зазнаю, тим більший мій опір проти системи наруги над людиною і її елементарними правами, проти мого рабства». Цього ж року його прийняли до ПЕН-клубу.\nУ відкритому листі проти арешту Миколи Горбаля Стус підписався як учасник Українського правозахисного руху. Кожний арешт українських дисидентів деморалізував суспільство, перетворюючи спостерігачів навколо на учасників злочину, вважав поет.\n«Кожен такий арешт рекрутує цілі юрми наляканих мовчунів і воїнство лжесвідків», – писав Стус.\nСуд над Стусом: дорога в Кучино\nЗ травня до вересня 1980 року тривав суд над Стусом, якого знову звинувачували в «антирадянській діяльності і пропаганді». Свідків почали допитувати ще 1979 року, а тому можна вважати, що після першого ув’язнення на Стуса зразу почали готувати другу справу, вважає Надія Світлична.\nЗахисником у справі було призначено адвоката Віктора Медведчука (голова адміністрації президента України Леоніда Кучми, нині лідер руху «Український вибір» – ред.). Василь Стус відмовився від захисту після розмови з адвокатом Медведчуком.\n«Коли Стус зустрівся з призначеним йому адвокатом, то відразу відчув, що Медведчук є людиною комсомольського агресивного типу, що він його не захищає, не хоче його розуміти і, власне, не цікавиться його справою. І Василь Стус відмовився від цього адвоката», – напише пізніше Євген Сверстюк.\nТим не менше, Медведчук продовжив вести справу.\nВиснаженого попередньою неволею Василя Стуса знову визнали винним, не надали права останнього слова й присудили ще 10 років ув’язнення і 5 років заслання.\nСтус потрапив у табір особливого режиму ВС-389/36-1 у селі Кучино Чусовського району Пермської області. «В чому саме обвинувачують мені зрозуміло. Але винним я себе не визнаю», – наголосив поет.\n«Я особисто чуюся смертником»\nЧерез нелюдські умови утримання політичних в’язнів, всі вони мали великі проблеми зі здоров’ям. Стан Василя Стуса постійно погіршувався. Він переніс операцію на шлунку, покалічив ноги, почались проблеми з нирками.\nНіякої медичної допомоги він не отримував, навпаки працювати доводилось постійно. Все написане конфісковували, позбавляли зустрічі з родиною, або піддавали такому приниженню, що Стус не міг піти на це. Тому дружину й сина Стус останній раз бачив 1981 року.\n«Конфіскацію влітку 1984 року збірки поезій «Птах душі» Василь Стус сприйняв так болісно, ніби в нього забрали щойно народжене немовля (за його висловом у листі до родини)», – каже Надія Світлична.\nКлюч №3 від камери Стуса у таборі ВС-389/36 у селі Кучино на Середньому Уралі, де він відбував покарання і помер\nВасиль Овсієнко згадує, що в своїх останніх листах до родини Стус писав: «Які добрі вірші спадають мені на голову. Як теплий літній дощ, як сяйво жар-птиці». Сам Овсієнко досі дуже жалкує, що через свій стан здоров’я, не вивчив напам’ять хоч декілька віршів із стусового синього таборового зошита.\nВасиль Овсієнко каже про «150 віршів написаних у Кучино», а збереглося лише шість.\n«Ми втратили всяке право належати собі, не кажучи про те, щоб мати свої книги, зошити, записи. Кажуть, коли Господь хоче когось покарати, він відбирає розум. Так довго тривати не може – такий тиск можливий перед загибеллю. Не знаю, коли прийде загибель для них, але я особисто чуюся смертником», – писав Стус в одному зі своїх тюремних записів.\nПро Василя Стуса знали. Його намагалися визволити і підтримати, навіть пробували висунути на здобуття Нобелівської премії.\nОднак Стус загинув у холодному карцері на Уралі. Смерть прийшла в ніч з 3 на 4 вересня 1985 року. За офіційною версію – «зупинка серця», проте друзі-політв’язні кажуть: це була справжня розправа режиму над поетом і людиною, який не піддавався тиску.\nПерепоховання Василя Стуса, Юрія Литвина та Олекси Тихого. Київ, 1989 рік\n«Ціную здатність чесно померти. Це більше за версифікаційні вправи!», – писав Стус.\n«Особливо небезпечний фронтовик-футуролог з Донбасу» – Микола Руденко