Репетитор - Тетяна Жирко - Англійська мова - Букі\nТетяна Ж. репетитор - Англійська мова. Новомосковськ.\nШевченківський (Центр, Підстанція)\nДніпровський національний університет імені Олеся Гончара (ДНУ) (2017)\nПідготовка до ЗНОПідготовка до ДПА (9 клас)10 - 11 класи7 - 9 класи5 - 6 класиМолодші класи 1-4Підготовка до школиРепетитор для дітейПідготовка до олімпіадУніверситетські курсиРозмовна моваДілова та бізнес моваРепетитор для початківцівГраматикаРівень А1-А2 (Beginner, Elementary)Рівень B1-B2 (Intermediate)Рівень C1-C2 (Advanced, Proficiency)\n1,5 року роботи в репетиторства центр Логос. Досвід викладання за кордоном (Китай), досвід усних переказів (Китай). 6 місяців роботи в центрі англійської мови Englishhouse. Досвід підготовки до ДПА, ЗНО, KET, PET, FCE. Наявність міжнародного сертифікату TOEFL.\nЗаняття проходять як онлайн так і особисто. Спочатку я визначаю ваш рівень мови і готую матеріали для уроку. В онлайн режимі це - документ з граматикою, слова за картками і висилаю книги аудіо та відео матеріали відповідно до вашого рівня.\nУроки на дому - так само готую матеріали відповідно вашому рівню, так само картки, слова.\nМої уроки спрямовані на те, щоб ви сміливо могли говорити, так як це ваша мета навчання. Тому вони більше розмовного плану. Вже з першого уроку ми працюємо над вашою мовою, складанням простих речень і вмінням сказати і донести свою думку.\nПідготовка до ЗНО та міжнародних іспитів проводиться за відповідними підручниками і спрямовані на головні аспекти при здачі тестів. Підсилюємо ваші сильні сторони, підтягуємо слабкі. Дані уроки спрямовані не на розмову, а на конкретну мету, яку ви ставите перед навчанням.\nТетяна Ж. має досвід роботи більше 3 років. Проживає в м. Новомосковськ і проводить заняття з таких предметів:\nЗаняття проводяться в учня, по скайпу, вартість уроку – 170 грн/год.\nРепетитор Англійська моваРепетитор Новомосковськ\nРепетитор Англійська мова Новомосковськ\nНа основі відгуків 165 користувачів


Отруйні лікарські рослини | Квітникарство\nГОЛОВНА > Лікарські рослини > Отруйні лікарські рослини\nОтруйні лікарські рослини\nЗ давніх-давен люди лікували хвороби різними рослинами. Перші дані про це відносяться до VІ тис. до н.е. Власний досвід лікування, спостереження за тваринами сприяли розширенню знань людини про фітотерапію. Відомо, що колись лікарі використовували у практичній діяльності приблизно 12 тисяч різноманітних лікарських рослин. Із плином часу деякі з них були забуті, а інші – до сьогодні застосовуються при лікуванні багатьох хвороб. Однак, передчасно говорити про те, що всі рослини, що володіють лікувальними властивостями, вже відомі.\nЗа даними розкопок, першими, хто використовував рослини з лікувальною метою, були шумери. Широко використовували фітотерапію вавілоняни, ассірійці, потім єгиптяни. У Єгипті (4 тис. р. до н.е.) був складений перший перелік лікарських рослин. У ньому описані рослини, які використовуються і тепер, – алое, м’ята, подорожник та ін.\nДавньогрецький лікар Гіппократ (460-377 рр. до н.е.) на практиці використовував в основному фітопрепарати. Він описав 236 лікарських рослин і показання до їх застосування. Однак батьком фітотерапії все ж вважається видатний грецький лікар Діоскорид (І ст. н.е.). Він написав класичну працю “Materia medica” („Лікарські речовини”), в якій узагальнив досвід фітотерапії попередніх поколінь і сучасників. Основна роль в цій роботі належить лікарським рослинам. Діоскорид описав 600 видів рослин і їх застосування в медицині.\nВідомий таджицький лікар, вчений, філософ Ібн Сіна-Авіцена (980-1037 рр. н.е.) в праці „Канон лікувальної науки” описав біля 900 лікарських рослин.\nУ Київській Русі лікування лікарськими рослинами сягає коренями далекого минулого. Найдавнішою пам’яткою медицини Київської Русі є „Ізборник Святослава” 1073-1076 рр. Він був написаний для сина Ярослава Мудрого – Святослава і був свого роду енциклопедією, де були зібрані дані про велику кількість лікарських препаратів, в основному рослинного походження .\nЗ того часу і до сьогодні ставлення до рослин, як засобу лікування різноманітних хвороб змінювалося. Ще донедавна беззаперечно домінуюче місце займали синтетичні хімічні препарати, які швидко усувають симптоми хвороби, больові відчуття. Проте згодом все частіше почав проявлятися їх негативний вплив на інші органи та системи організму, так звана „побічна дія”. Тепер лікарі все частіше звертають свій погляд на фітотерапію (лікування рослинами). Проте в науковій медицині поки що дозволено застосовувати лише 2% видів лікарських рослин від усіх видів, відомих народній медицині.\nЛегко доступність рослинної сировини, недостатній розвиток фітотерапії, відсутність достатньої кількості спеціалістів спонукає людей займатися самолікуванням. Але це дуже часто призводить до отруєнь, оскільки немало лікарських рослин є отруйними.\nТому досить актуальним питанням, на сьогодні, є з’ясування переліку отруйних лікарських рослин Тернопільщини, особливостей їх дії на організм людини.\nЗ огляду на висвітлені вище позиції, темою індивідуального науково-дослідного завдання було обрано: „Отруйні лікарські рослини Тернопільщини”. У ході його виконання слід вирішити наступні завдання:\nз’ясувати перелік найбільш поширених отруйних лікарських рослин Тернопільщини, описати їх ботанічні особливості, місцезнаходження та фармакологічні властивості;\nвисвітлити особливості структури та дії на організм людини хімічних сполук складових отруйних рослин;\nописати порядок надання першої допомоги при отруєнні рослинами;\nз’ясувати можливості застосування отруйних рослин для вирішення певних екологічних проблем.\n1. Отруйні рослини та їх особливості\nОтруйними називають рослини, що містять отруйні для людей і тварин речовини, які при потраплянні в організм викликають у ньому хворобливий стан. Іноді такі отруєння можуть спричинити загибель людини або тварини. Отруйність рослин залежить від наявності в них так званих речовин вторинного походження: алкалоїдів, глікозидів, сапонінів, фенолів, деяких органічних кислот, ефірних олій тощо .\nОтруйні речовини нерівномірно розподіляються в різних органах рослин. Наприклад, в аконіту і цикути найбільше отруйних речовин нагромаджується у кореневищах і коренях, у наперстянки – в листках і стеблі, у жабрію і кукілю – в насінні, у вовчих ягодах – в корі та плодах .\nУ кожного виду рослин отруйність виявляється в певні фази їх розвитку. В одних найбільша кількість отруйних речовин нагромаджується до цвітіння, в інших – під час цвітіння, в третіх – у фазі дозрівання плодів. Наприклад, у маку найотрутнішими є нестиглі коробочки. Поряд з цим, нагромадження токсичних речовин в рослинах значною мірою залежить від грунтово-кліматичних умов, температури, освітлення, вологи та інших факторів.\nВстановлено, що в алкалоїдних рослин в умовах затінення вміст азотистих гетероциклічних сполук набагато вищий, ніж у рослин, які ростуть в умовах нормального освітлення.\nСлід відмітити і те, що свіжо зібрані або недавно зірвані рослини є набагато не безпечнішими, ніж висушені, тому що вони не втратили своєї активності. Наприклад, жовтці при висушуванні майже повністю втрачають отруйність.\nОднак у деяких отруйних рослинах втрата токсичності відбувається дуже повільно, а тому вони навіть у висушеному стані залишаються небезпечними .\nОтруєння людей залежить не тільки від отруйності рослин, а й від сприйнятливості організму до дії отрути: дорослий міцний організм менш чутливий до дії отруйних рослин, ніж виснажений або хворий .\n2. Основні класи хімічних речовин, що обумовлюють отруйність рослин\nКількість видів отруйних рослин сягає десяти тисяч. Більшість із них зростає в умовах тропічного клімату, але достатньо велика їх кількість трапляється і в Європі. Отруйність рослин залежить від вмісту в них хімічних речовин, які належать до різних класів хімічних сполук .\nНайчастіше в отруйних рослинах містяться такі сполуки:\nа) алкалоїди – велика група азотовмісних гетероциклічних сполук, значна їх частина є отрутами. У вільному стані вони нерозчинні у воді, але розчиняються в органічних розчинах. У тканинах рослин алкалоїди містяться у формі лимонної, яблучної, винної та інших органічних кислот. Алкалоїди необхідні рослинам для захисту від поїдання травоїдними тваринами (наприклад, роди Lupinus, Delphimium, Senecio). Уникають отруйних рослин лише деякі тварини. Алкалоїди токсично впливають на організм людини: центральну і периферійну нервову систему (морфін, кодеїн, ефедрин, атропін, нікотин, кофеїн, кокаїн), процеси мембранного транспорту, синтез білків, активність ферментів .\nб) глікозиди – органічні речовини, молекули яких складаються з вуглеводу й речовин не вуглеводневої природи, з’єднаних глікозидними зв’язками . Ці сполуки самі по собі не володіють токсичним ефектом і перебувають в латентному стані. В нормальних умовах глікозиди та ферменти, що їх гідролізують локалізовані у різних компортментах клітини, або в різних тканинах. При механічному пошкодження вищеназвані речовини починають взаємодіяти, в результаті чого утворюються токсичні сполуки, які беруть участь у захисних реакціях рослинного організму. Відомо більше 2000 видів рослин, що виділяють при пошкодженні ціанід водню. Глікозиди трапляються у представників Fabaceae, Rosaceae і деяких злаків .\nв) фенольні сполуки – органічні речовини ароматичного ряду, в яких гідроксильна група () безпосередньо зв’язана з ароматичним (бензольним) ядром. Розрізняють одно-, дво-, три- та багатоатомні феноли. До найпростіших фенольних сполук належить фенол (карболова кислота). До двохатомних фенолів належать пірокатехін, резорцин і гідрохінон. Триатомними фенолами є оксигідрохінон, пірогалол та інші . Природні феноли відіграють важливу роль у фотосинтезі, диханні, ростових процесах, захисних реакціях рослинного організму (наприклад, кумарини здатні вбудовуватись у чужорідну ДНК і блокувати транскрипцію), а також виконують механічні і структурні функції (лігнін) .\nг) ефірні олії і смоли – суміші летких рідких органічних ароматичних речовин рослинного походження. У рослинах перебувають переважно у вільному стані і лише деякі з них – у вигляді глікозидів (у плодах мигдалю і гірчиці). Вони утворюються і виділяються в особливих органах рослин – залозистих волосках і лусках . Найчастіше так виділяються леткі ефірні олії. Виділення летких речовин сприяє захисту рослин від фітофагів .\nДо ефірних олій належать камфорна, трояндова, цитринова, лавандова, ялицева та інші олії. До природних смол, які утворюються у смоляних ходах рослини, належать каніфоль, копал, янтар. До складу смол, які виділяють рослини, крім смолових кислот входять також смолові спирти, феноли, дубильні речовини і вуглеводні, подібні до ретену . Ефірні олії петрушки, м’яти, ромашки, кропу, троянди, берези використовуються в медицині: протизапальний, бактерицидний, антиалергічний засіб, крім того, як засіб, що активізує моторну і секреторну діяльність травного тракту . А також ефірні олії використовуються у парфумерній та харчовій промисловості.\nМолочний сік, смоли та інші маловивчені комплексні сполуки рослин часто володіють сильними отруйними властивостями. Слід також зазначити, що в отруйних рослинах нерідко містяться органічні кислоти: синильна, щавлева, філіксова, яблучна та багато інших (синильна – особливо отруйна).\nАлкалоїди, глікозиди, фенольні речовини часто бувають отруйними для комах. Рослини, які містять ці сполуки дістали назву інсектицидних (далматська ромашка). Їх можна використовувати для боротьби з шкідливими паразитичними комахами замість синтетичних хімічних препаратів, які можуть створювати небезпеку забруднення довкілля.\nЗалежно від характеру дії на організм людей і тварин розрізняють отруйні рослини, які впливають на:\n1) центральну нервову систему (блекота, болиголов, дурман, пізньоцвіт, чемериця, чистотіл);\n2) шлунково-кишковий тракт (вовчі ягоди, кукіль, молочай, паслін тощо);\n3) серцево-судинну систему (наперстянка, вороняче око, конвалія, чемерник, шандра та ін.);\n4) печінку (жовтозілля, золотушник, геліотроп) .\nЗ огляду н атаку різносторонню патологічну дію на організм людини отруйних хімічних речовин рослин, слід висвітлити основні етапи надання першої допомоги потерпілим при отруєнні рослинами.\n3. Надання першої допомоги при отруєнні рослинами\nПісля потрапляння і організм людини плодів, насіння, соку чи інших частин отруйної рослини, з’являються перші ознаки отруєння. У такому випадку слід викликати швидку допомогу. До прибуття лікаря потерпілому треба надати першу допомогу, оскільки отруйні речовини рослин можуть діяти дуже швидко і тому зволікання неприпустиме.\nПорядок надання першої допомоги: якщо потерпілий у свідомості, необхідно промити йому шлунок: дати випити 3-4 склянки води і пальцем або ложкою, натиснувши на корінь язика, викликати у нього блювоту. Промивання шлунка слід повторити 2-3 рази. При отруєнні аконітом чи болиголовом шлунок промивають блідо-рожевим розчином марганцевокислого калію.\nОскільки багато рослинних отрут добре адсорбуються активованим вугіллям, то після промивання шлунка рекомендується прийняти активоване вугілля. 20-30 таблеток заливають склянкою холодної води, розмішуючи, доводять до кашкоподібного стану, а потім випивають. Через 2-3 години повторно промивають шлунок.\nКоли отруєння викликане рослинами, що впливають на нервову систему і серце, слід вставити в рот потерпілого держак ложки, обгорнутий бинтом чи носовою хустинкою, щоб не допустити порушення дихання через спазм жувальних м’язів .\n4. Коротка характеристика отруйних лікарських рослин Тернопільщини\nПереважна більшість отруйних рослин є цінними лікарськими рослинами, оскільки майже всі отруйні речовини рослин в малих дозах володіють високоефективними лікувальними властивостями.\nТому для того, щоб уникнути передозувань чи випадкових отруєнь лікарськими рослинами, слід ознайомитись із видовим складом отруйних лікарських рослин Тернопільщини.\nАконіт дібровний Aconitum nemorosum Bieb.ex Reichehb\nАконіти – багаторічні травянисті рослини, частина яких має веретено-, або ріпоподібно потовщені корені. Стебла прямостоячі, в окремих видів досягають 1-1,5 м заввишки. Листки великі, пальчастороздільні. Фіолетові, сині або жовті (дуже рідко білі) неправильні квітки зібрані в суцвіття – китиці. П’ять пелюстковидних чашолистиків утворюють неправильну квітку. Верхній чашолистик настільки нагадує старовинний шолом воїна, що аконіти дістали народну назву – „борець”. Оригінальний вигляд квітів породив цілий ряд місцевих назв аконітів: когутики, коники, чобітки та ін.\nКвіти ентомофільні (комахозапильні). Після запилення та запліднення утворюється збірний плід з п’яти або трьох багатонасінних листянок.\nНа території Українських Карпат, Прикарпаття, Полісся та деяких західних районів лісостепу зустрічаються такі види аконітів: А. Жакена, А. Буковинський, А. Гостів, А. Дібровний, А. Волосистий, А. Міцний, А. Маленький, А. Молдавський, А. Румунський, А. Строкатий, А. Стрункий та ін. Рідкісним і цікавим видом, поширеним лише на Подільській височині, є аконіт Бестера (Aconitum besseranum, Andrz. L.). Це єдиний в нашій флорі вид А. з білими квітками. Він зростає в околицях Сатанова й Завалля на Хмельниччині на Товарах на Тернопільщині .\nОкремі аконіти належать до рідкісних рослин, деякі занесені до Червоної Книги України і потребують охорони .\nМайже усі види аконітів – смертельно отруйні. Отруйні речовини містяться у всіх органах, але найбільше їх нагромаджується у коренях (близько 2%). У цих рослинах виявлено понад 30 алкалоїдів: аконітин, мезаконітин, гіпаконітин, бензаконін і багато інших, ще мало вивчених. Серед відомих алкалоїдів аконітів найтоксичнішим є аконітин (). Він діє на центральну та периферичну нервові системи. Вплив на ЦНС відображається, передусім, на дихальному центрі, проявляючись спочатку у формі збудження, яке згодом змінюється пригніченням. Смерть може настати від ураження дихального центру та припинення дихання або паралічу серцевого м’яза. Характерними симптомами такого отруєння є швидке наступання загальної слабості, витікання з рота пінистої слини; людина вкривається холодним потом, розширюються зіниці, порушуються або повністю втрачаються слух і зір, починаються марення.\nЧасто причиною отруєння є помилкове або випадкове використання аконіту в їжу замість хрону, селери чи іншої коренеплідної рослини, тим більше, що свіжі корені аконіту мають запах, який нагадує запах редьки або хрону.\nУ науковій медицині корені аконітів у вигляді мазі і настойки вживають під наглядом лікаря як зовнішній болезаспокійливий засіб при невралгіях, подагрі, радикуліті, ревматизмі, мігрені, сифілісі та інших недугах.\nАнемона лісова Anemone sylvestris L.\nМісцева назва – вітряниця, зілля жаб’яче, проліска, вітряк та ін. Рід багаторічних трав’янистих рослин родини жовтецевих (Ranunculacene). Стебло прямостояче, 15-30 см заввишки. Листки довго черешкові, прикореневі. Кореневище м’ясисте. Оцвітина проста, пелюстковидна. Квітки одиночні, здебільшого з п’яти пелюсток. Плід – сім’янка. Цвіте в квітні – травні.\nРослина ранньовесняна. Росте розсіяно в широколистяних і мішаних лісах, на лісових луках, узліссях, по чагарниках, на схилах. Відомо понад 150 видів А. В Україні є 5. Найпоширеніші з них: анемона жовтецева (A. ranunculoides L.), анемона дібровна (A. Nemorosa L.) та анемона лісова (A. Sylvesrtis L.). Остання є найотрутнішою серед інших видів. При висиханні рослини отруйність зникає.\nУ надземній частин А. виявлено сапоніни, протоанемонін, флавоноїди, органічні кислоти (хелідонова та ін.), глікозиди, алкалоїди, камфора тощо.\nАнемони є цінними лікарськими рослинами. Виготовлені з них препарати мають наркотичні, анти спазматичні, болетамувальні, кровозупинні, сечогінні, потогінні властивості. У народній медицині насій з листя А. використовують для лікування водянки, подагри, при погіршенні зору, простудних захворюваннях, шлункових кольках і жовтяниці, затримці місячних, застарілому сифілісі, імпотенції тощо .\nПроте слід пам’ятати, що це – рослини отруйні, а тому використання їх потребує обережності.\nБарвінок малий Vinca minor L.\nРід багаторічних трав’янистих рослин родини барвінкових (Аросупасеае). Відомо 7 видів барвінку у флорі землі, з них в Україні зростає лише 3. До найбільш поширених належить барвінок малий (Vinca minor L.). Місцева назва – барвін-зілля, барвінець, барвінок звичайний, барвінок хрещатий, барвінок весільний, могильник та ін.\nБарвінок малий – вічнозелена трав’яниста рослина. Стебло лежаче, по вузлах укорінюється, до 60 см завдовжки. Листки супротивні, еліптичні, голі, блискучі, шкірясті. Квітки поодинокі в пазухах листків, темно-голубі, на ніжках пелюстки на верхівці зрізані. Цвіте навесні, у травні – червні. Плід – подвійна листянка.\nРосте в дубових, дубово-грабових лісах, гаях і чагарниках, у затінку.\nНа Тернопільщині найчастіше зустрічається в Теребовлянському (околиці смт. Золотники, с. Хатки),Зборівському (с. Озерна),Бучацькому (с. с. Яблунівка, Золотий Потік, Костильники), Монастирському (с. с. Зубрець, Горигляди), Бережанському (с.с. Летятин, Урмань),Кременецькому (с.с.Бережці,Жолоби)районах таінших місцях.\nХімічний склад трави барвінку: близько 0,4% алкалоїдів – вінкамін, вінкамідин, віноксин, вінцин, вінцезин, вінкамінорпін, мінорцінта ін., аскорбінова й урсолова кислоти, глікозид робінін, у коренях виявлено кумарин, антоціани і флавони.\nГаленові препарати з Б.м. виявляють гіпотензивну, в’яжучу, протимікробну, протизапальну та кровозупинну дію, знижують артеріальний тиск, розслаблюють мускулатуру тонкого кишечника, стимулюють скорочення матки.\nЗ трави цієї рослини виготовляють препарати вінкопан і девінкопан, які призначають при гіпертонії і спазмах судин головного мозку, при статевій слабкості, неплідностітощо .\nБеладонна звичайна Atropa belladonna L.\nБагаторічна трав’яниста рослина з родини пасльонових (Solanaceae). Із 6 видів беладонни в Україні поширений лише 1 вид – беладонна звичайна, або лікарська (Atropa belladonna L.).\nМісцева назва – дурман сонний, запридух, красавка, надриган, отруйниця, німиця, сонник, німиця чорна та ін.\nЦе – багаторічна трав’яниста рослина 1-1,5 м заввишки. Стебло товсте, пряме, вгорі розгалужене. Листки яйцевидні, яйцевидно-еліптичні, цілокраї, на верхівці загострені.\nКвітки – дзвониковидні, одиничні, великі, пониклі, коричнево-фіолетові або червоно-бурі, біля основи – зеленувато-жовті, з’являються в пазухах листків. Плід – двогнізда, блискуча, чорна багатонасінна ягода з зеленою чашечкою. Саме ягодами діти часто отруюються. Цвіте в червні-липні, плоди дає в липні-серпні.\nРосте в лісах Карпат, Прикарпатті, Розточчі, Опіллі та інших місцях. На Тернопільщині дуже рідко зустрічається в Медоборах, Кременецьких горах, Придністров’ї і околицях Бережан.\nУсі частини рослини містять тропанові алкалоїди і атропін, гіосціамін, скопакамін та ін. В листках виявлено глікозид литилескулін, а в коренях – скополетин, дубильні речовини, смоли. В період цвітіння вміст алкалоїдів досягає близько 1,5%.\nПри отруєнні цією рослиною виникає сухість у роті, розширюються зіниці, прискорюється серцебиття, обличчя і шкірні покриви стають червоними, підвищується температура, людина стає збудженою, у неї з’являються галюцинації, істеричний сміх. Смерть настає в результаті зупинки дихання.\nРазом з тим беладонна звичайна є дуже цінною лікарською рослиною. Вона має проти спазматичну та болетамувальну дію, при спазмах бронхів зумовлює розширення їх, ослаблює перистальтику кишок. Атропін був виділений з кореня беладонни в 1883 році. Його призначають як спазмолітик при бронхіальній астмі, виразковій хворобі шлунку, пілороспазмі, при печінкових та ниркових кольках.\nПрепарати беладонни рекомендують при функціональних розладах вегетативної нервової системи, безсонні, алергії, неврогенному порушенні менструацій, туберкульозі легень, геморої, для лікування хвороби Паркінсона та ін. Рослина потребує охорони .\nБерезка польова Convolvulus arvensil L.\nМісцева назва – берізка, повійка, павутиця та ін.\nБагаторічна трав’яниста рослина з виткими або прямостоячими стеблами завдовжки до 1 м. Листки довгочерешкові, стріловидні, з гострими основними лопатями. Квітки розміщені по 1-3 на пазушних квітконосах, світло-рожеві або білі з розевими смужками. Цвіте березка польова в травні-вересні. Плід – одногнізда коробочка.\nРосте на полях у посівах багатьох культур, уздовж шляхів, на пустирях. Злісний бур’ян. Обвиваючи стебла зернових колосових, спричинює їх вилягання. Забур’янює також виноградники і сади. Поширена по всій території України.\nВ травні березки польової виявлено значну кількість глюкозиду конвольвулину, вітамінів С і Е, каротину, а також сапоніни, смолу, флавоноїди, а в насінні – алкалоїди. У народній медицині рослину застосовують для за живлення ран, а відвар з квіток – при обмороженні. У гомеопатії Б.п. використовують як проносне .\nВороняче око звичайне Paris guadrifoliaL.\nМісцева назва – одноягідник, хрест-трава, хрещате зілля.\nВороняче око звичайне, або чотирилисте має довге повзуче кореневище, стебло – прямостояче, заввишки 15-30 см. Листки прості, еліптичні або обернено яйцевидні, сидячі, розміщені кільцем на верхівці стебла. Квітка одна, зеленувато-жовтого кольору, розміщена на верхівці стебла. Плід – синювато-чорна чотиригнізда куляста ягода, що нагадує вороняче око, від чого й пішла назва рослини.\nРосте в тінистих листяних і мішаних лісах Карпат, Полісся та Лісостепу. На Тернопільщині зустрічається в усіх листяних і мішаних лісах, в Придністров’ї, на Бережанщині, в Товтрах, Кременецьких горах.\nХімічний склад В.о.з маловивчений. Відомотільките,щорослина містить глікозиди парадин і паристифін, які надають їй гіркого смаку. Небезпеку складають, в основному, ягоди, які можуть поїдати діти під час прогулянок або екскурсій по лісу. Через короткий проміжок часу після з’їдання ягід починається нудота, болі у шлунку, блювання, пронос, прискорене сечовипускання, розширення зіниць, запаморочення голови. При отруєнні необхідно негайно викликати швидку допомогу, а потерпілому надати першу допомогу.\nХоча найбільш отруйними у воронячого ока є ягоди, але й при лікуванні травою треба бути обережними. Передозовування недопустиме.\nЖовтець їдкий Ranunculus acris L.\nЖовтець їдкий (Ranunculus acris L.), синонім (R. Acer) – багаторічна трав’яниста рослина. Стебло одиночне, прямостояче, розгалужене, 30-70 см заввишки. Прикореневі й нижні стеблові листочки – черешкові пальчастоп’ятироздільні, з видовжено ромбічними частками, цілокраї або зубчасті, верхні листки сидячі, три роздільні. Квітки одиночті, правильні, п’ятироздільнопелюсткові, золотаво-жовті, блискучі. Плід – збірний із сім’янок, головчастий. Цвіте у травні-серпні.\nТрава рослин містить алкалоїди, дубильні речовини, серцеві та флавонові глікозиди, у-лактони (рануккулін, анемоні, протоанемонін та ін.).\nПоряд з цим встановлено, що жовтець їдкий має антибактеріальні, антивірусні, антитоксичні та протитуберкульозні властивості.\nВ народній медицині його використовують в основному як зовнішній засіб для лікування ран, інфікованих дерматозів та туберкульозу шкіри, відвар квіток вживають при захворюваннях печінки .\nКонвалія звичайна Convallaria majalis L.\nМісцева назва – конвалія запашна, конвалія травнева, кукуричка, ландиш, маївка та ін. (мал.20). Рослина до 20-30 см заввишки. Має довге повзуче розгалужене кореневище. Квітконосне стебло прямостояче, просте, голе, коротше за листки. Листки (1-3) прикореневі, видовжено ланцетні або еліптично-ланцетні, загострені, звужені в черешок. Квітки дзвониковидні, запашні, білі, зібрані в однобічну 6-10-квіткову пониклу китицю. Плід – червона куляста ягода. Цвіте у квітні – травні.\nКонвалія звичайна росте по всій території України у світлих листяних і мішаних лісах, серед чагарників, окремими острівками в низинах в передгірних районах. її розводять в палісадниках, на присадибних і дачних ділянках як декоративну рослину. Досить великі запаси конвалії зустрічалися у Львівській, Івано-Франківській, Чернівецькій областях. На Тернопіллі місцем її поширення є Товтри, Шумський: (Стіжок, Жолобки, Сураж), Бучацький, Монастириський, Бережанський райони.\nУ надземній частині К.з. виявлено серцеві глікозиди – конвалозид, конвалятоксин, дезглюкохеротоксин, валаротоксин, сапонін, конвалярин, флавоноїди (з-глікозиди ізорамінтину, квертецину і кемпферолу), лимонну іяблучну кислоти. В квітках міститься значна кількість ефірної олії.\nКонвалія звичайна є лікарською рослиною. Препарати, виготовлені з неї, регулюють діяльність і підвищують тонус серця, заспокійливо діють на центральну нервову систему, збільшують діурез .\nКопитняк європейський Asarum europaeum L.\nКопитняк європейський – багаторічна трав’яниста рослина, опушена, заввишки 5-10 см. Кореневище повзуче, дуже пахуче. Листки нирковидно-серцевидні, зимуючі, відходять від кореневища, на довгих черешках. Квітки поодинокі, правильні, зовні буруваті, всередині – брудно-темно-пурпурові, дзвониковидні, на верхівці – трилопатеві. Цвіте з кінця березня до кінця травня. Плід – напівкуляста коробочка.\nРосте К.є. здебільшого в листяних і змішаних лісах по всій території України. На Тернопіллі найчастіше зустрічається у Бережанському, Борщівському, Кременецькому, Бучацькому, Монастириському, Чортківськомута Шумському районах.\nВивчення хімічного складу К.є. показало, що в ньому є близько 2% ефірної олії, до складу якої входить значна кількість азарону, що надає рослині характерного запаху і неприємного смаку; наявні борнілацетат, евгенол, пінен. У кореневищі містяться алкалоїд азарин, слизи, смоли, танінові та інші фізіологічно активні речовини.\nЗ речовин, добутих з листків, виготовляють препарат акофіт, який раніше використовувалися для лікування радикуліту.\nОднак слід пам’ятати, що копитняк європейський належить до отруйних рослин. Вагітним жінкам вживати його протипоказано .\nОмела біла Viscum album L.\nМісцева назва – амела, бісова мітла, відьмине гніздо, помело чортове та ін. Це – вічнозелений, кулястої форми кущ. Гілки голі, зеленаво-жовті, вил часто розгалужені, у вузлах потовщені. Листки супротивні, шкірясті, цілокраї, еліптично-видовжені, сидячі, жовто-зелені. Квітки одностатеві, зеленуваті, зібрані по 3-6 у головчасті суцвіття на розвилках гілок. Плоди ягодоподібні, кулясті білі. Цвіте у березні – квітні.\nКлейке насіння О.б. птахи розносять по гілках дерев, де воно й проростає. Коренеподібне розгалуження проростка заглиблюється під кору рослини-живителя і там розвиваються присоски, через які рослина живиться за рахунок дерева, на якому оселилася. Фотосинтез вона здійснює самостійно. Омела біла паразитує на листяних (тополя, клен, липа, дуб, в’яз, груша, яблуня та ін.), іноді – на хвойних деревах.\nРослина містить отруйну речовину віскотоксин (близько 0,1 %), а- і b-віскол, вісцерин, олеанову і урсолову кислоти, холін і його похідні (ацетилхолінта ін.), аміни, флавоноїди (кверцетин, рамнетин та ін.), жирну олію, вітамін С, каротин, смолисті речовини та мінеральні солі, спирти пініті квебрахіт.\nВ науковій медицині настій трави омели дають пити при гіпертонії 1-2-ї стадії, атонії кишок, пшлегеневих, носових і маткових кровотечах та інших захворюваннях . V народній медицині омелу вживають, в основному, як кровоспинний і в’яжучий засіб, а також болезаспокійливий, глистогінний та принефритах.\nЦикута отруйна Cicuta virosa L.\nБагаторічна трав’яниста рослина. Стебло прямостояче, розгалужене, ребристе, 50-150 см заввишки. Кореневище товсте, всередині розділене перегородками на порожнини, наповнені жовтуватим соком. Листки двічі-, тричі перистороздільні, з вузько-ланцетними або лінійно-ланцетними частками. Квітки дрібні, білі, зібрані в складні зонтики. Плід – двосім’янка. Цвіте від червня до вересня.\nЦикута отруйна росте по берегах річок, ставків, на болотах і вологих луках, в яругах по всій Україні. На Тернопільщині зустрічається розсіяно по берегах водойм.\nЗапах цієї рослини нагадує запах селери або петрушки. В цикуті містяться отруйні речовини – цикутотоксин та інші фізіологічно активні речовини. Особливо багато цикутотоксину (до 3 %) міститься у кореневищі рослини. Саме тому найбільшу небезпеку для людини і тварини мають кореневища.\nЧистотіл звичайний Chelidonium majus L.\nБагаторічна трав’яниста, дуже витривала рослина. Має велику кількість народних назв, які, мабуть, пов’язані з його дією на організм людини або з явищами природи, наприклад: бородавочник, молочай жовтий, печіночник, печінкове зілля, чистопліт. Російська назва – щелкунец, за тріскання її достиглих плодів при розкриванні.\nЦя рослина мас корінь веретеновидної форми, вкритий “коричневими лусочками, всередині жовтого кольору. Стебло ребристе, гіллясте й прямостояче заввишки близько 100 см, густо вкрите волосками. Прикореневі листки довгочерешкові, стеблові, сидячі, ліровидні, зверху зеленого кольору, знизу – сірого. Квітки яскраво-жовті, чотирипелюсткові, розташовані на довгих квітконіжках. Плід має вигляд прямостоячого стручка (довга двостулкова коробочка). Насіння чорне, блискуче, довгастої форми.\nРосте чистотіл звичайний на засмічених місцях, частіше в затінку, коло житла, біля огорож, у занедбаних парках і садах, обабіч сільських вулиць, поцвинтарях, в гаях, полісових зрубах, місцями – в листяних і соснових лісах – на всій території України, крім північних районів Криму.\nВивчення хімічного складу чистотілу показало, що в ньому міститься велика кількість різних, біологічно активних речовин. Так, вміст алкалоїдів складає близько 2,5%: берберин, 1-гомохелідонін, коптизин, протопін, хелідонін і оксихелідонін, хелетрин, сангвінарин, спартеїн – ось далеко неповний перелік алкалоїдів, виділених з чистотілу. Крім алкалоїдів, у цій рослині виявлено органічні кислоти – лимонну, яблучну, янтарну та ін., сапоніни, дубильні речовини, вітаміни С, Д, каротин, ефірну олію, високий вміст макро- і мікроелементів тощо.\nНаукова література рекомендує застосовувати Ч.з. при водянках, хворобах сечових шляхів, венеричних захворюваннях, лишаях, падучій хворобі, при хворобах очей, а також як антигельмінтний засіб .\nЧ.з. – надзвичайно отруйна рослина.\nНа Землі є близько десяти тисяч отруйних рослин, більшість із них зростає у тропічних лісах. Лише незначна їх частина локалізована на території Тернопільщини. Проте все ж видовий склад отруйних лікарських рослин є досить багатий і різноманітний. Найпоширенішими видами отруйних рослин, що володіють лікувальними властивостями, на території Тернопільської області є: аконіт дібровний, анемона лісова, барвінок малий, беладонна звичайна, березка польова, вороняче око звичайне, жовтець їдкий, конвалія звичайна, копитняк європейський, омела біла, чистотіл звичайний та інші.\nПід час використання даних рослин з лікувальною метою слід бути обережним, уникати передозування, чітко дотримуватись порад лікаря, оскільки отруйні лікарські рослини містять ряд сполук різної хімічної природи (алкалоїди, глікозиди, фенольні сполуки, ефірні олії та смоли), що можуть спричинити отруєння організму, розлади нервової, серцево-судинної систем, органів травлення. Тому слід знати чітко визначений порядок надання першої допомоги при отруєнні, основним принципом якої є невідкладність.\nНезважаючи на високий вміст токсичних речовин у отруйних рослинах, слід звернути увагу і на позитивну сторону їх практичного застосування: у сільському господарстві (інсектицидні рослини з високим вмістом алкалоїдів, глікозидів, фенольних сполук, як природний засіб боротьби з комахами-шкідниками), у медицині (виготовлення з рослинної сировини фармакологічних препаратів з високими фунгіцидними, бактерицидними, анти стафілококовими і акти стрептококовими властивостями).\nПроте під час використання отруйних лікарських рослин слід бути обережним, строго дотримуватись інструкцій заходів безпеки.\nВекірчик К.М. Отруйні лікарські рослини. Посібник-довідник. – Тернопіль: Навчальна книга – Богдан, 1999. – 144 с.\nГусынин М.А. Токсикология ядовитых растений. – М.: 1992. – 593 с.\nДовженко В.Р., Довженко А.В. Растения служат человеку: Справ. / Худож. В.Д. Фесенко. – Симферополь: Таврия, 1991. – 368 с.\nДомбровський А.В., Найдан В.М. Органічна хімія. – К.: Вища школа, 1992. – 502 с.\nЗаверуха Б.В., Андриенко Т.Л., Протопопова В.В. Охраняемые растения Украины. – К.: Наукова думка, 1983. – 176 с.\nЗлобін Ю.А. Курс фізіології і біохімії рослин. – Суми: ВТД „Університетська книга”, 2004. – 464 с.\nКархут В.В. Ліки навколо нас. – К.: Здоров’я, 1973. – 447 с.\nЛекарственные растения в дерматологии и косметологии / Ягодка В.С.; отв. ред. Ю.К. Скрипкин. – К.: Наукова думка, 1991. – 272 с.\nЛікарські рослини: Енциклопедичний довідник / Відп. ред. А.М. Гродзинський. – К.: Вид. „Українська енциклопедія ім. М.П. Бажана, укр.. вид. центр „Опілля”, 1992. – 544 с.\nМедведев С.С. Физиология растений. – СПб: Изд-во С.-Петерб. ун-та, 2004. – 336 с.\nРябчук В.П. Дари лісу: Довідник. – Львів: Світ, 1991. – 156 с.\nСтанець М.П. Про лікувальні властивості чистотілу звичайного. – К.: Здоров’я, 1966. – 79 с.\nЦимбал Н.М., Берегова О.Д. Практикум з валеології. Основи долікарської допомоги. – Тернопіль: Навчальна книга – Богдан, 2000. – 112 с.\nЧервона книга України. Росл. світ. / Відп. ред. Ю.Р. Шеляг-Сосонко. – К.: „Укр. Енциклопедія” ім. М.П. Бажана, 1996. – 608 с.\nДружба і ворожнеча в світі рослин\nЧому жовтіє листя у гарденії\nОпубліковано в рубриці Лікарські рослини | Мітки: Отруйні лікарські рослини


«Наш» перейшов на віддалений режим роботи - Детектор медіа.\nТелеканал «Наш» з 23 березня змінив режим роботи й працюватиме з мінімальною кількістю людей на території каналу через карантин, уведений у зв’язку із загрозою поширення вірусу СOVID-19. Про це повідомляє пресслужба каналу.\nКанал увів низку заходів безпеки:\nу студії працюватиме один ведучий;\nусі гості включатимуться скайпом чи телефоном;\nбільшість працівників працюватимуть у дистанційному режимі з дому;\nток-шоу проводитимуться без гостей у студії з одним ведучим та з мінімальною кількістю знімальної групи;\nпрацівників, які їздять на зйомку, забезпечуватимуть засобами захисту.\n«Другий тиждень працюємо за спеціальним графіком роботи та максимально перейшли на віддалений режим роботи з дому. Телеканал "Наш" не може зупинити виробничий процес повністю. Саме тому ми посилюємо профілактичні та захисні заходи на території телеканалу, вводимо в дію спеціальний режим мовлення, оптимізовуємо роботу всіх служб», – йдеться в повідомленні.\nЗазначені заходи вводяться на телеканалі до закінчення карантину в Україні.\nНагадаємо, з 12 березня карантин через коронавірус запровадили спершу в Києві, а потім по всій Україні. Протягом трьох найближчих тижнів буде обмежено навчальний процес і масові заходи. Через карантин українські національні телеканали запровадили низку заходів для запобігання поширенню коронавірусу.\nЗгодом вирішили закрити в містах усі заклади, крім продуктових магазинів та аптек. 17 березня припинили рух метрополітену у Києві, Харкові та Дніпрі. Міжміське автобусне й залізничне сполучення з 18 березня призупинили. З 23 березня в Києві обмежили користування громадським транспортом через загрозу поширення коронавірусу COVID-19. Транспортом зможуть користуватися лише окремі категорії працівників, серед яких – журналісти.\nАМКУ моніторить рекламу ліків та методів профілактики коронавірусу


У Визирській сільраді позачерговий виконком розглянув актуальні питання соціального та адміністративного напрямків (фото)\nЛАН » Головні події дня » У Визирській сільраді позачерговий виконком розглянув актуальні питання соціального та адміністративного напрямків (фото)\n18 лис 2020, 16:03 Головні події дня / Новини / Події / Економіка / Суспільство / ОТГ / Визирська\nТеги: новини Визирка Визирська ОТГ Іван Ососкало Валентина Харламбова виконком засідання конкурс освіта медицина опіка неповнолітні\nУ Визирській сільраді позачерговий виконком розглянув актуальні питання соціального та адміністративного напрямків (фото)\nПозачергове засідання виконкому Визирської сільради почалося з привітання її секретаря Івана Ососкало з днем народження, яке посадовець відсвяткував 15 листопада. Потім члени виконкому затвердили персональний склад комісії для проведення конкурсу на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Визирської сільради. Рішення про створення цього комунального підприємства депутати сільради прийняли на сесії 13 жовтня. Пов’язане воно, між іншим, з проведенням реорганізації районів. Нині всі медичні установи Визирської ОТГ знаходяться на балансі районного ЦПМСД, проте фінансуються вони коштом Визирської сільради.\nЇх фінансували через районний центр, однак сьогодні ніхто не знає, будуть ці районні центри працювати далі чи ні.\nЧлени виконкому також розглянули інформаційні та технологічні картки адміністративних послуг, що будуть надаватися ЦНАПом Визирської сільради після його офіційного відкриття, яке планується найближчим часом.\nВідділ освіти, молоді та спорту виніс на розгляд виконкому положення про проведення в Визирській ОТГ фестивалю педагогічної майстерності «З любов’ю до дітей», який включатиме конкурс «Вчитель року». Кращого педагога громади обиратимуть за підсумками трьох завдань.\nВалентина Харламбова, керівниця відділу освіти, молоді та спорту Визирської сільради.\nПерше завдання — педагогічний портрет «Хто я і які шляхи привели мене до школи», це оцінка професійних успіхів, друге — ситуаційне завдання, яке заздалегідь підготує відділ освіти, вирішення його визначить компетенцію вчителя. Третє, домашнє завдання, в якому конкурсанти розкриватимуть свої творчі здібності.\nНа виконкомі Визирської сільради було розглянуто питання надання пільг жителям громади на безкоштовне отримання періодичних видань. Так само були затверджені списки жителів громади, яким буде надана матеріальна допомога до Дня людей з інвалідністю.\nПо закінченню засідання, секретар Визирської сільради Іван Ососкало подякував усім членам виконкому за плідну роботу протягом періоду їх повноважень. Наступний склад виконкому Визирської ОТГ буде затверджено вже новим складом депутатського корпусу на найближчій чергової сесії Визирської сільради.\nЧлени Визирського виконкому розглядали питання щодо ЦПМСД та ЦНАП (відео)


У Дрогобицькому районі дерево впало на дах житлового будинку (фото) - Львівська газета\nУ Дрогобицькому районі дерево впало на дах житлового будинку (фото)\nРятувальники ліквідували загрозу руйнування\n18:48, Вт. - 31 Жов. 2017 897\n30 жовтня до оперативного чергового центру надійшло повідомлення про те, що внаслідок складних погодних умов, пов’язаних з сильними поривами вітру, в селі Летня на дах житлового будинку похилилося дерево. Внаслідок цього виникла загроза його руйнування. Про це інформує сайт Дрогобицької РДА.\nДля ліквідації надзвичайної події вирушив особовий склад чергового рятувального відділення центру – сім осіб і дві одиниці техніки. Прибувши на місце події, рятувальники оцінили обстановку, проаналізували можливі загрози та евакуювали мешканців будинку. За допомогою засобів малої механізації та автовишки рятувальники взялися зрізати аварійне дерево.\nПроведенню аварійно-рятувальних робіт перешкоджали сильні пориви вітру, що унеможливлювало повноцінно проводити зрізку дерева на висоті близько 15 метрів, тому роботи доводилося часто призупиняти. Втім рятувальникам вдалося ліквідувати загрозу.


Скороход: у «слуг народу» зарплати по 5 тисяч доларів в конвертах – Новини – Актуальні події України\nСкороход: у «слуг народу» зарплати по 5 тисяч доларів в конвертах\nРедакція АПУ в 16 Листопада 2019\nНардеп Ганна Скороход заявила, що депутати фракції «Слуга народу» отримували зарплати в конвертах в розмірі $ 5 тисяч. Про це вона повідомила журналістам після виключення її з політсили на ранковому засіданні фракції.\n«Які хабарі, хлопці? Мені зараз розповіли, що я пропонувала по $ 3 тисячі. Тут зарплати по $ 5 тисяч в конвертах, а ви говорите – по $ 3 тисячі за рішення в комітеті? Не смішіть мене! Все є… Повірте: все, що відбувається, ви все бачите… Були зафіксовані випадки передачі конвертів і всього іншого», – зазначила Скороход.


Все Тут → Корисно знати → Корисна інформація → ТОП-10 найбільш високооплачуваних професій у Польщі\nНа найбільш оплачуваних некерівних посадах у Польщі можна заробляти навіть до 30 тисяч злотих щомісяця. У сусідній країні особливо високо цінують випускників інформатики, економіки, права та медицини. Десятку найбільш оплачуваних професій у Польщі очолюють посади з галузі економіки. А представники професій, які опинились наприкінці цього рейтингу, заробляють від 17 тисяч злотих. Більше деталей - далі у нашому матеріалі.\nРобота у Польщі-2021: які професії приносять найкращий заробіток\nСписок десяти найбільш високооплачуваних професій у Польщі підготував портал PulsHR.pl на основі звіту Hays для сайту Livecareer.pl. Наведені нижче ставки є середніми для кожної посади (половина працівників мають нижчі за вказану суму заробітки, а половина — вищі). До переліку не входять жодні керівні посади, пише businessinsider.com.pl.\nОтже, розглянемо наш рейтинг професій з кінця:\n10, 9 і 8 позицію займають посади, де працівник може заробити до 17 тисяч злотих. Йдеться про такі професії, як спеціаліст із кібербезпеки, медичний консультант і головний бухгалтер.\nФахівець з кібербезпеки відповідає, зокрема, за забезпечення захисту інформації підприємства, країни або громадян. Медичний радник бере участь у запровадженні нових продуктів на ринок і в розробці стратегій медичних компанії. Головний бухгалтер, натомість, відповідає за ведення обліку всіх фінансових операцій.\nНа 7-му та 6-му місцях опинились такі посади: SAP-консультант та радник стратегічного клієнта. Середня зарплата цих фахівців становить 18 тис. злотих.\nSAP-консультант займається аналізом, проектуванням та впровадженням програмного забезпечення SAP (Systems Applications and Products in Data Processing). Радник стратегічного клієнта узгоджує умови надання послуг чи пропозицій.\n5 місце в рейтингу займає спостерігач за клінічними дослідженнями. Така особа має оцінити відповідність клінічного випробування до правил доброї клінічної практики, дотримання протоколу дослідження, а також наглядати за безпекою учасників, звітуватись тощо.\nНа 4-му і 3-му місцях у списку - ІТ-бізнес-партнер та старший юрист фірми. Фахівці в цих сферах можуть розраховувати на зарплату 20 тис. злотих.\nЗавданням ІТ-бізнес-партнера є підготовка та виконання стратегії розвитку IT-відділу конкретної компанії, а також турбота про відносини між бізнес-клієнтами та цим відділом підприємства. А старший юрист зазвичай представляє своїх клієнтів у суді.\nДруге місце в рейтингу дісталося головному актуарію. Це спеціаліст з оцінки ризиків, фінансовий аналітик і консультант у сфері страхування. Середній місячний заробіток цих фахівців у Польщі становить 24 000 злотих.\nЗа даними сайту PulsHR.pl, найкраще оплачувана посада в Польщі пов’язана із управлінням фондами. Такий менеджер відповідає за прийняття рішень щодо інвестиційної стратегії, а також генерування та управління інвестиційними асигнуваннями для інвесторів. Середня зарплата на цій посаді становить 30 000 злотих.\nГоловне фото: Jason Goodman on Unsplash


Впізнай мене через тисячоліття читати книгу онлайн на Букнет\nВпізнай мене через тисячоліття\nУ тексті є:любовний трикутник, сни, споріднені душі\nПодобається 90 Нагородити 2\n Повний текст 112 стор\nПублікація: 08.03.2020 — 02.04.2020\nЗміст Розділ 1 Розділ 2 Розділ 3 Розділ 4 Розділ 5 Розділ 6 Розділ 7 Розділ 8 Розділ 9 Розділ 10 Розділ 11 Розділ 12 Розділ 13 Розділ 14 Розділ 15 Розділ 16 Розділ 17 Розділ 18 Розділ 19 Розділ 20 Розділ 21 Розділ 22 Розділ 23 Розділ 24 Розділ 25 Розділ 26 Розділ 27 Розділ 28 Розділ 29 Розділ 30 Розділ 31 Розділ 32 Розділ 33 Розділ 34 Розділ 35 Розділ 36 Епілог\nАнотація до книги "Впізнай мене через тисячоліття"\nЦе історія одержимості й відданого, жертовного кохання з тисячолітнім присмаком.\nВ день вісімнадцятиріччя Аріна почала бачити дивні сни, відтоді, ніби, живе в різних світах. В її житті з'явилися двоє чоловіків, яким вона з незрозумілої причини, стала дуже потрібна.\nОдин манить коханням та приходить лиш в снах, інший – тримає страхом наяву, не рахуючись з почуттями.\nЗ одним хоче бути душа, а другий претендує лиш на тіло.\nВ реальності прикута кайданами до одного, а в мріях - з іншим.\nЇй навіть вибору не залишили - стала іграшкою в своїй реальності, але тільки в снах відчуває себе коханою.\nЗагадковий сюжет і неймовірний кінець! Напруга не відпускала до останнього рядка книги. Дякую за шквал емоцій!\nСвітлана Буйволенко, І вам велике спасибі за відгук!Надзвичайно приємно це знати.\nдякую за таку історію я плака разом з героїнею .І якщо буде продовження я з радістю прочетаю\nElina Stavarachi, дуже дякую за відгук і за те, що зазирнули в цю історію та поділилися враженнями! Приємно знати, що вона вам сподобалась.\nДуже сподобалося! Написано цікаво, сюжет захоплює, а ці емоції, які пережила Аріна...\nНатхнення автору на нові цікаві твори! Успіхів!\nІрина Прилуцька, дякую за такі надихаючі слова і за відгук!!! Тішусь, що Вам все сподобалось:)\nДуже заворожує роман. Яке кохання !Навіть через тисячоліття віднайшли один одного. Але одного героя цього роману дуже шкода Давида. Дякую Вам за таку захоплюючу книгу. Буду чекати продовження.\nOlga Rahimova, Дуже ДЯКУЮ за такі натхненні слова!!! Так приємно знати, що Вам сподобалась ця історія.:)\nДякую за книгу,зачиталась)))))\nБудемо надіятись,що колись ми довідаємось історію Давида))))\nВам натхнення та муза\nДуже пронизлива і прекрасна історія закоханих. Дякую вам із нетерпінням буду чекати продовженя із Давидом бо все-таки незрозуміло куди він подівся.\nНаташа Сиротюк, Дякую:)\nДавид пішов заліковувати втрату. Продовження, можливо, буде десь в майбутньому.\nБуло б чудово, дякую.\nВи уже давно не викідали наступну главу до цієї книги, хотілосяби і цією історією освіжити трішечки память.\nНаташа Сиротюк, Десь, знайду час, опублікую книгу одразу повністю.\nВони більше ніколи уже разом не будуть, чи можна ще щось змінити?\nНаташа Сиротюк, дуже скоро все вирішиться.\nБідна Аріна, коханий так близько але вони не можуть бути разом, вона вибрала не того. Вона уже з Давидом буде назавжди чи є якась можливість що вона може бути з Ніком, да вона зробила свій вибір та невже їй судилось усе життя прожити з тераном чи можливо може щось змінитись?\nНаташа Сиротюк, Так, пожертвувала собою, щоб врятувати його. А вона ж тоді ще й не знала, що він її згадає, думала Нік з іншою.\nАріна довела цим вчинком справжність свого почуття.\nМіжними потояно буде така напруга чи вони один до одного помякшуться?\nНаташа Сиротюк, Між ними ще всіляке буде. Але головне в цій історії, що вони – не споріднені душі, тобто не призначені одне одному, саме тому так і відбувається.\nЧому він такий жорстокий, він завжди таким буде чи поступово в їхніх стосунках посвітлішає і він стане трохи ніжнішим знею і небуде так пугати\nНаташа Сиротюк, Деякі люди взагалі не змінюються, він же чітко сказав тоді в лікарні, що це вони обоє його таким зробили ще колись, бо хотіли бачити злим.\nА з нею він себе так веде, бо не може змусити покохати і відпустити він також не в силах, тому це його вбиває і змушує бути аж настільки жорстоким.\nЯк усе печально, Нік буде жити але вони не будуть разом, вона хоть покохає Давида чи так і буде мучитись\nНаташа Сиротюк, ну скоро дізнаєтесь, якщо розкажу все наперед буде нецікаво. Треба ж пережити ті несподівані емоції разом з ними.\nНу щож заїнтригувли, тепер я ще більше з нетерпінням чекаю наступну главу\nБуде відразу два розділи. Очікуйте.\nАхіба вснах нетой самий Нік щой і внаші реміна\nЦе він. Але якщо розкажу, буде нецікаво читати.\nТепер мене уже вбиває цікавість, коли все почало проявлятися чому Нік приховав свою наречену, як він підтвердить їй те що вона почула у лікарні і правду це чи тільки усе підстроєно Давидом, усе закінчилось на цікавому розв'язка так близько в наступній главі, і від пояснень Ніка мизрозуміємо який вона зробить вибір з нетерпінням чекаю наступну главу\nНаташа Сиротюк, До розв’язки ще далеко. Нік ще не скоро зможе щось пояснити, він же не при тямі.А вибір вона дійсно зробить в наступному розділі.\nВаша книга зачарувала мене, почитала на одному подиху! Чекаю з нетерпінням продовження...\nТаня Бондаренко, приємно знати, що Вам подобається.\nЦя історія і мене зачарувала, писала її також на одному подиху. Вона вже повністю готова, тому публікуватиму по декілька розділів.\nБажаю приємного читання!!!!\nТепер мені чуточку стало зрозуміліше, але сеодно не можу поняти і правду чому Нік не хоче показуватися їй на яву який вибір вона зробить чи можливо він іє біля неї, а не може бути що той молодий учитель і є Ніком?\nСьогодні відредактую ще кілька розділів. Там стане зрозуміло де Нік і чому не з'являється. Саме тоді Давид поставить Аріну перед вибором.\nА Давид як пов'язаний до неї, невже в минулому вона і його знала, і щож такого знею сталося, і ще ви говорите що їй потом потрібно буде вибирати між двома то вона все-таки його покохає, значить не такий він і поганий виявляється якщо розібратись, з нетерпінням чекаю наступну главу, а занею і ще одну все таки трохи зацікавила і хотілося би прочитати повністю\nНаташа Сиротюк, Давид був одним із тих її словянських друзів-чаклунів.\nЩож все таки знею сталося?\nНаташа Сиротюк, Переселеня душ і все таке. Вона згадує уривками як жила колись тисячоліття назад. Її друзі, і одночасно закохані в нею хлопці, також переселились через прокляття одного іх них (вони ж в нас чаклуни в минулому), який розізлився через її "неправильний" вибір. І тепер вони заново мусять все пережити, тільки вже в нашому часі.\nЧекаю наступну главу можливо долі я зрозумію, що ж все-таки відбувається мі ж нашими героями і хто де є\nНаташа Сиротюк, Так, коли буде більше розділів стане зрозуміліше. Тому краще буде читати книгу повністю. Скоро Аріна поїде до бабусі і все згадає.\nПризнаюсь чесно книга получається трохи заплутана, я не можу нічого поки що зрозуміти, хто такий Нік і чому вони зустрічаються тільки в снах і він постоянно поавторяє тобі потрібно все згадати, невже вона щось забула і насправді живе не своїм життям, а Давид, він занадто підозрілий, мені здається він с цим пов'язаний що вона не пам'ятає Ніка але як, вони усього навчального тільки зіштовхнулися в клубі машинально аможей не машинально може навмисно все підстроєно і наче чому він так прикіпів до неї і нікого не підпускає і одноврімено лякає її, хотілося побільше би автобіографії про кожного героя з книги боя чесно трохи не розумію хто де є і хто насправді Нік чому вона повинна його згадати, хотілосяби чучуть розвязки\nНаташа Сиротюк, Скажу тільки, що її сни - це уривки з минулого життя. Їхні душі переродились заново, тому вона мусить все згадати. Коли вона зрозуміє хто такий Нік насправді, муситиме зробити дуже складний вибір між ним і Давидом.


Скоєно замах на президента Косова - Korrespondent.net\nСкоєно замах на президента Косова\nКорреспондент.net, 15 березня 2005, 12:07\nУ вівторок, 15 березня, у центрі міста Пріштіна було скоєно замах на президента Косова Ібрагіма Ругову. На шляху проходження його кортежу спрацював потужний вибуховий пристрій.\nМашина Ругови була пошкоджена внаслідок вибуху, однак він сам не постраждав. Очевидці повідомляють, що президента пересадили в інший автомобіль, після чого кортеж продовжив рух.\nЗа попередніми даними, унаслідок вибуху поранення одержала одна людина - її зачепили уламки скла.\nОдин з офіцерів поліції на місці інциденту на умовах анонімності повідомив агентству Assocіated Press, що вибуховий пристрій був встановлений у сміттєвому баці і спрацював, коли повз нього проїжджав автомобіль з Ібрагімом Руговою.\nПрезидент Косова прямував на зустріч із Верховним представник ЄС з питань зовнішньої політики і безпеки Хав’єром Соланою, яка наразі проходить в одному з урядових будинків неподалік від місця вибуху.\nПеред початком переговорів із Соланою Ругова сказав: "Слава Богу, я знову вижив". "На жаль, й досі є елементи, які бажають дестабілізації Косова", - додав він.\nЦе вже не перший замах на Ібрагіма Ругову, який є етнічним албанцем. У минулому році з машини, яка проїжджала повз двір його резиденції, невідомими була кинута граната. Тоді ніхто не постраждав.\nЗлочинців так і не вдалося знайти.\nРугова був обраний президентом Косова у 2002 році. У грудні 2004 року він був переобраний на цю посаду.\nНа думку аналітиків, такого успіху Ругові вдалося досягти завдяки альянсу з уже колишнім прем’єр-міністром країни Рамушем Хардінаєм.\nНа минулому тижні Хардінай подав у відставку після того, як проти нього Міжнародним трибуналом з питань колишньої Югославії (МТКЮ) були висунуті обвинувачення в злочинах, скоєних під час війни в Косові в 1998-1999 роках.\nКосово досі офіційно є провінцією Сербії.


Юлія Порошенко: Як об'єднати агросектор та ІТ\n13 червня 2018 18:01\nЮлія Порошенко: Як об’єднати агросектор та ІТ\nВосени 2017 року був офіційно анонсований громадськості Agrohub – майданчик, який має на меті об’єднати фахівців різних галузей для досягнення єдиної мети: інтеграції сучасних технологій в агросектор.\nЗавдання Agrohub – допомагати агрокомпаніям діагностувати проблеми, підібрати інноваційних виконавців для їх вирішення та допомогти впровадити найкращі технологічні ідеї. Досягаються вони завдяки реалізації різних проектів. Наприклад, дослідження «Інноваційні пріоритети» допомагає агрокомпаніям виявити зони для оптимізації. А у рамках конкурсу стартапів на кшталт MHP accelerator, який проводили Radar Tech, Agrohub та холдинг МХП, були відібрані 13 ІТ‑рішень, які допоможуть зробити агрокомпанію більш ефективною.\nСтати партнером Agrohub може будь‑хто з учасників агроринку та сектору ІТ‑технологій. По суті Agrohub допомагає компаніям знайти рішення їх конкретних проблем, надаючи певні послуги.\nПро те, як прорахувати готовність компанії до прогресу, як виявити її точки росту, правильно підбирати технології та впровадити їх із максимально економічним ефектом, розповіла засновник і керівник проекту Agrohub Юлія Порошенко.\nПані Юліє, чому ви обрали саме агросектор? Яка головна мета проекту Agrohub?\nУ мене великий досвід роботи у міжнародних компаніях. Якийсь період я працювала у McKinsey, потім у General Electric, і одним із моїх завдань в обох місцях було виявлення можливостей та їх реалізація у різних компаніях. Кожні чотири місяці я впроваджувала ефективні практики у різні проекти. Щоразу це була нова країна і новий бізнес, і перейнятий ними досвід мав позитивний ефект.\nОдин із проектів був пов’язаний з агросектором. Коли я заглибилася у проблеми галузі, то побачила чимало можливостей для її розвитку, зрозуміла, що багато процесів можна покращити за рахунок діджиталізації, автоматизації та впровадження інноваційних технологій.\nВ Україні є два великі сектори – аграрний та ІТ, але кількість стартапів на їх перетині дуже незначна. Одна з причин – відсутність системної координації між галузями. Інженери, які вміють вирішувати технічні завдання, не розуміють специфіку сільського господарства і того, з якими проблемами доводиться стикатися фермерам. Відповідно, агробізнес не знає, що для вирішення їх проблем вже існують чи можуть бути розроблені рішення. Тому ми створили Agrohub – майданчик для спілкування та співпраці цих двох галузей. З одного боку, його завдання – зробити агробізнес більш інноваційним та технологічним, а з іншого – стимулювати створення нових агростартапів, допомагати існуючим ставати більш системними та ефективними, сприяти їх росту. Насправді Agrohub об’єднує не лише агробізнес та інноваторів, для ефективності ми задіяли освітні центри, наукові установи та фінансові інститути, міжнародні хаби, виробників продукції для сектора – техніки, добрив тощо.\nВ Україні проникнення інновацій в агросектор не перевищує 10%, такий рівень вас надихає чи непокоїть?\nДослідження компанії McKinsey Global Institute показали, що агросектор є найменш технологічним серед усіх галузей економіки не лише в Україні, а й у всьому світі. Це пояснюється тим, що агросектор досить консервативний. У американців є вислів: фермер у житті має 40 шансів – тобто за період свого активного трудового життя може зібрати в середньому 40 врожаїв. Природно, що ніхто не хоче ризикувати навіть одним із цих шансів. Так, 10% – це досить мало, але важливіший не зріз на сьогодні, а тренд і темп розвитку. Із власного досвіду можу сказати, що дуже багато сільськогосподарських компаній цікавляться інноваціями та технологіями.\nУ чому саме полягає робота Agrohub?\nМи працюємо за трьома напрямами: виявлення потреб (дослідження інноваційних пріоритетів), пошук рішень відповідно до цих потреб та їх впровадження. На першому етапі оцінюємо інноваційні потреби компанії – визначаємо, де є необхідність в інноваціях і в яких саме. Далі складаємо карту інноваційних пріоритетів. Виділивши «больові точки», переходимо до другого етапу – шукаємо під них рішення. Це можуть бути або існуючі продукти, або розроблені спеціально для вирішення проблеми конкретної компанії.\nТретій етап – робота зі стартапами та пілотними проектами, які відбираються під час проведення конкурсів ідей і мають на меті вирішити конкретні проблеми конкретної компанії – партнера Agrohub. Далі – розвиток, впровадження, інтеграція тих чи інших технологій. Це три стовпи, на яких розвивається наш проект.\nЗа якою схемою Agrohub спільно з технологічним кластером Radar Tech та агрохолдингом МХП реалізує програму MHP accelerator?\nЦе семимісячна програма, у рамках якої проводиться accelerator – конкурс готових рішень на етапі прототипів, які можуть вирішити певні проблеми холдингу.\nНа MHP accelerator були подані 184 заявки. Ми не очікували у першому конкурсі такої кількості – це на рівні зі світовими акселераторами, що вже давно працюють. До фіналу дійшли 13, з якими ми готуємося запустити пілотні проекти. Їх ідеї чітко лягають у матрицю впровадження інновацій у холдингу, але перебувають на різних ступенях зрілості. Тому для кожного проекту ми підібрали індивідуальні програми розвитку – комусь дадуть більше фундаментальних знань, а компаніям, які вже мають клієнтів, допоможуть масштабуватися, акцентують увагу на польових випробуваннях.\nБюджет на акселератор із МХП виділяє компанія. У нього закладені кошти на утримання операційної команди, підтримку стартапів з інших міст – проживання, харчування та супутні накладні витрати.\nЯкі ідеї були відібрані?\nЄ унікальні пропозиції, вони стосуються біотехнології, діджиталізації, інновацій у корпоративному управлінні. Наприклад, проект AeroDrone пропонує використовувати для обприскування безпілотні апарати вантажопідйомністю 60 л. Проект METEOTREK – це метеостанція, яка вимірює температуру, кількість опадів, швидкість і напрямок вітру та допомагає планувати технологічні операції в агровиробництві й оцінювати ризики виникнення захворювань рослин. Проект MobiMill створив мобільний додаток із базою всіх засобів захисту рослин та гібридів з їх детальним описом та інструкціями з використання, зі зручним пошуком та порівнянням, що спростить агроному процес вибору препарату. У планах – розробка software‑ та hardware‑рішень для діджиталізації рослинництва. Усі три проекти українського походження, що значно дешевше зарубіжних розробок.\nЯк визначити, який спосіб пошуку продукту відповідає потребам компанії?\nАкселератор – це трудомістка програма, розрахована на кілька місяців. Зараз я з Radar Tech проводжу третій акселератор – він проходить у рамках програми співпраці з МХП і довів свою ефективність. Перші два акселератори ми проводили для телеком‑галузі, нещодавно також запустили фінтек‑акселератор. Чи застосовуватиметься подібна практика у співпраці з іншими холдингами – залежатиме від них.\nЄ і дрібніші формати з пошуку рішень. Наприклад, Idea Garages, так звані гаражі ідей. Суть їх полягає в тому, що компанія‑замовник озвучує свої завдання та проблеми учасникам «гаража». Це близько 100–150 ІТ‑фахівців та інженерів. Для залучення цієї аудиторії ми працюємо з партнерами – Києво‑Могилянською бізнес‑школою (kmbs), резидентами Unit.City, коворкінгами.\nПротягом 10 годин, розбившись на команди, учасники генерують ідеї щодо вирішення проблеми. На першому Idea Garage, який відбувся в рамках MHP accelerator, дві команди запропонували рішення для двох завдань. Перше – системи модульних сонячних електростанцій, що кріпляться до брезентового даху. Друге – пристрій для зважування, оснащений тензодатчиками, наприклад, для віддаленого контролю кількості товарів на полиці в магазині, температури та вологості середовища, в якому продукт перебуває, що відправляє дані результатів у хмару. Сфери і місця його застосування – від ритейла до ферм. Поки проходив захід, учасники «гаража» встигли зібрати прототипи та продемонструвати їх. Це дивовижно, як після координування спілкування на межі двох галузей швидко знаходяться рішення проблем, що переходять у такі стартапи.\nКрім цих двох способів підбору рішення ми також знаходимо кращі іноземні технології, укладаємо договори з компаніями, запускаємо пілоти.\nЯка подальша доля ідей, яким дали зелене світло?\nУсі 13 команд, які увійшли до фіналу MHP accelerator, протягом наступних трьох місяців отримуватимуть освітню підтримку та доводитимуть свою корисність шляхом практичних випробувань.\nДуже часто засновники стартапу – технарі, в яких є геніальна ідея, але комерціалізувати, упакувати та донести її до кінцевого споживача вони не вміють. Якось у спілкуванні з однією компанією ми дізналися, що вони продали свій «пілот», але не могли відповісти на запитання про маржинальність. Як виявилося, вони не вели облік, комплектуючі часто оплачували з власних карток. Коли ми разом усе підрахували, вони були дуже здивовані, бо виявилося, що спрацювали мало не в збиток.\nТому у теоретичній частині ми вчимо елементарним фундаментальним речам у бізнесі – як вести облік, робити продажі, маркетинг, як шукати інвестора, «запакувати» продукт тощо. Практична частина – проведення тестування продукту з експертами компанії МХП. Це унікальна можливість для сирого стартапу отримати підтримку холдингу, якісно провести випробовування. Холдингу теж цікаво працювати зі стартапами, адже вони можуть принести щось нове, таке, чого на ринку ще немає. У цьому найбільша цінність нашого проекту.\nЯк ви налагоджуєте роботу з представниками агросектора?\nЦе обопільний процес, діалог. Ми провели презентацію на засіданні «Українського клубу аграрного бізнесу», запустили проект із МХП і розгортаємо діяльність на всю галузь. Якісь компанії зацікавилися самі, до інших звернулися ми. Зараз проводимо дослідження в ІМК, Agricom Group, AgroGeneration, «Мрії», ведемо перемовини з «Астартою». Дуже важливу роль відіграє керівник компанії, бо саме він задає корпоративну культуру, що є фундаментом для впровадження інновацій. Будь‑яка інновація – це зміни і досить болючий процес для людей. Тому дуже важлива внутрішня мотивація працівників до змін.\nЩоб зрозуміти готовність колективу до змін, треба заміряти інноваційну корпоративну культуру – це частина діагностики компанії. Результати оцінюються за 10‑бальною шкалою. Так компанія розуміє, в яких факторах просідає у порівнянні з середньою оцінкою по галузі.\nAgrohub орієнтується лише на агрохолдинги?\nУ планах – проаналізувати весь сектор, але одночасно займатися усім нереально. Тому ми розділили учасників галузі на три групи: перша – агрохолдинги з понад 70 000 га земельного банку, друга – з 20 000–70 000 га землі, третя – із зембанками до 20 000 га. Роботу почали з агрохолдингів, оскільки у них більше ресурсів і часу.\nДля проведення роботи із середніми гравцями ми уклали домовленості з Райффайзен Банком Аваль – у цього банку найбільше портфоліо агрокомпаній. За сприяння команди банку, зокрема Руслана Співака та Миколи Волкова, ми допоможемо його клієнтам визначити інноваційні пріоритети. До найменшої групи ще не дійшли, але можу сказати, що вони дуже різні й не можна буде діяти шаблонно, доведеться розбивати на підгрупи залежно від типу.\nОскільки в агрогалузі дуже багато секторів, ми вирішили сфокусуватися на рослинництві: воно загальне для всіх і в ньому легше розвивати кращі практики. Після рослинництва перейдемо до переробки, тваринництва, нішевих сегментів.\nНаше завдання – зробити use case, або варіант використання, протестувавши певні технології на великих холдингах. Так було з GPS – спочатку холдинги випробували, а зараз вони є практично у кожного фермера. За таким ланцюжком і ми збираємося працювати.\nУ чому полягає різниця у впровадженні технологій і бізнес‑процесів?\nЯкщо можна перестрибнути через певний технологічний етап, то через бізнес‑процеси перестрибнути не можна. Наприклад, у якійсь країні Африки можна одразу впровадити 4G, пропустивши 2G та 3G. Але якщо компанія веде паперовий бухгалтерський облік, то вона не зможе впровадити одразу machine learning, який заснований на цифрових даних, пропустивши впровадження системи обліку, навчання людей на місцях. Такі речі є ґрунтовними для подальших впроваджень.\nЩо часто відбувається в компаніях? Поїхав керівник чи представник на виставку, купив якусь технічну новинку, погрався та й поклав на поличку. Щоб придбати технологію, яка покращить фінансові показники компанії, потрібно, аби у компанії була відповідальна за інноваційний розвиток людина, прописані процедури щодо того, коли та яку саме інновацію запускати, потім потрібно вимірювати результати. Аби не займатися тим, що називають «інноваційним театром» (коли речі купують, аби виглядати інноваційним, але реального ефекту для бізнесу вони не дають), необхідно пройти всі три етапи: діагностика, пошук рішень і їх впровадження. Це досить трудомісткий процес, але без нього економічного ефекту не буде.\nЯкі подальші плани Agrohub?\nОсновні плани на цей рік – закінчити MHP accelerator і виміряти результат, можливо, запустити наступний акселератор, зробити дослідження «Інноваційні пріоритети» агрохолдингів, середніх і невеликих агрокомпаній. Ще плануємо проводити Idea Garages та зробити їх регулярними – раз на три‑чотири тижні, щоб стимулювати молодь вирішувати завдання агрохолдингів, руйнувати стереотипи про технологічну відсталість агрогалузі та залучати таланти в сектор.


Проблема історичної пам'яті народу в поемі М. Вороного «Євшан-зілля» 4 - Бібліотека - Українська література - Бібліотека Літератури - Готові домашні завдання Онлайн 5,6,7,8,9,10,11 класи\nПроблема історичної пам'яті народу в поемі М. Вороного «Євшан-зілля» 4\nТривалий час перебували у забутті ім'я і творчість Миколи Кіндратовича Вороного. Видатного майстра поетичного слова віднесли до розряду дрібнобуржуазних поетів і понад тридцять років не друкували його твори, а самого М. Вороного знищили у сталінських таборах. Але ім'я поета назавжди вписане в історію нової української літератури. М. Вороний своєю творчістю намагався вивести українську літературу на європейський рівень.\nДля поезії М. Вороного характерні глибокі філософські роздуми, патріотизм і гаряче бажання щастя рідному народу, рідній Україні.\nПроблема історичної пам'яті народу розкривається в поемі «Євшанзілля». Твір був написаний у 1899 році, але зовсім недавно дійшов до нас.\nПоема переносить читача у сиву давнину. Князь Володимир Мономах «під час походу» взяв у полон улюбленого сина половецького хана. Швидко юнак забув рідний степ, став «край чужий, чужі звичаї як свої рідні уважати». Але старий хан сумує за сином і споряджує до Києва посланця, щоб той відшукав хлопця й нагадав тому про рідний край. Знайшов посланець юнака в Києві і заспівав йому пісень половецьких:\nПишнобарвний і квітчастий\nДля чого автору ця стара легенда? Чи тільки цікава подія? Поет відповідає:\nЧи не згадаємо ми, прочитавши ці рядки, славнозвісне Шевченкове: «Хто матір забуває, того Бог карає»? Горе тій людині, тому народу, який забуває своє коріння. Історичне безпам'ятство руйнує нації.\nПатріотизм М. Вороного, його любов до батьківщини не можуть не хвилювати. Порушена поетом проблема історичної пам'яті народу і через сто років після написання твору продовжує бути актуальною. У нашого народа намагалися відібрати пам'ять, писали й переписували нашу історію. Але були і є в Україні люди, патріоти, які домагаються історичної правди для народу України. Тільки пізнавши свою історію, усі світлі і темні її боки, український народ може усвідомлено будувати своє майбутнє.


«Для мене сказати про це, означало пережити один з найгірших моментів мого життя».\nВже майже тиждень одним з найпопулярніших хештегів в англомовному сегменті Twitter та Facebook лишається #WhyIDidntReport або «Чому я не повідомила/повідомив». Мова йде про пояснення чому жертви насильства чи домагань не повідомили або не одразу повідомили правоохоронцям про скоєне щодо них правопорушення. Inspired пояснює що стоїть за віральним хештегом.\nПопулярність хештегу спровокував президент США Дональд Трамп. 21 вересня у власному Твітері Трамп написав повідомлення на підтримку судді Бретта Кавано, якого президент раніше запропонував на посаду судді Верховного суду США. Одразу після висунення Кавано у середині вересня, на його адресу надійшли звинувачення у сексуальних домаганнях. Спершу жінка, яка звинуватила Кавано, наполягала на анонімності, але пізніше розкрила своє ім’я. Нею виявилася Крістін Блезі Форд, професорка університету в Пало-Альто в Каліфорнії. Жінка розповіла, що інцидент стався у 80-их роках на одній зі студентських вечірок. За її словами, Кавано та Форд були нетверезі, чоловік повалив її на ліжко, затиснув рота і спробував роздягнути, але ій вдалося вирватися.\nЗа рекомендацією адвоката, Форд пройшла тест на поліграфі, який підтвердив, що жінка говорить правду. Також її адвокат поспілкувалася із терапевтом Крістін, яка підтвердила, що її клієнтка пережила тривогу та посттравматичний стресовий розлад. «Я думаю, що це емоційно преслідувало мене протягом чотирьох або п’яти років», – повідомила Форд у коментарі ЗМІ. Вона також додала, що вирішила про це заявити після повідомлень в пресі про номінацію Кавано, який, за її словами, не заслуговує на посаду після такого інциденту.\nБретт Кавано із родиною під час оголошення президентом Трампом номінації Кавано на посаду судді Верховного Суду\nСам Бретт Кавано заперечив усі заяви Форд. Втім вже за кілька днів після її звинувачень, ще одна жінка заявила про домагання з боку Кавано − нею виявилася Дебора Рамірез, членкиня організації проти домашнього насильства в Колорадо. Жінка розказала подібну історію, за її словами Кавано роздягнувся перед нею на студентській вечірці і спробував наблизитися, втім вона відштовхнула його. Кавано так само заперечив звинувачення.Форд закликала ФБР розслідувати її заяви, але Сенат, де переважають республіканці, до яких належить і сам Кавано, відмовився подати запит в федеральне бюро.\nБрет Кавано та Крістін Блезі Форд, студентські фото 1982 року. (Скріншот з телевізійного сюжету каналу CBS)\nПрезидент США Дональд Трамп висловився на підтримку свого висуванця на посаду судді Верховного суду, і заявив що звинувачення надто давні, мовляв чому Форд не заявила в поліцію 36 років тому:\n— Donald J. Trump (@realDonaldTrump) 21 вересня 2018 р.\nЯ не сумніваюся, що якщо б атака на докторку Форд була такою серйозною як вона каже, звинувачення були б негайно подані до місцевих органів правопорядку нею, або ж її люблячими батьками. Я прошу її принести ці заяви, щоб ми могли побачити дату, час та місце!\nУ відповідь на цей твіт з’явилося сотні твітів із хештегом #WhyIDidntReport, що мали на меті пояснити, чому жінки часом не повідомляють поліції про зґвалтування чи домагання:\n— Abigail Hauslohner (@ahauslohner) 21 вересня 2018 р.\nМені було 17. Зґвалтована другом. Я заплуталась, сама не вірила. Боялась. Його батьки були багатші за моїх і мали кращі зв’язки. Він був хорошим студентом. Люди любили його. Єдиний друг, якому я це розповіла, відповів: «Він би ніколи так не зробив». Я не думала, що хтось мені допоможе.\n— Donna Lynne Champlin (@DLChamplin) 21 вересня 2018 р.\nРоками мене домагався родич (тепер він помер). Я була надто юною щоб розуміти, що відбувається. Надто юною, щоб навіть знати що це злочин. Лише знала, що ненавиджу це. Мені сказали, «якщо скажеш комусь, це засмутить твою маму» . А я любила маму більше за все на світі.\nI didn’t think they would believe me.\n— Peter Morley (@morethanmySLE) 21 вересня 2018 р.\nЧому я не повідомив про сексуальне домагання. Я жив у часи, коли хтось, хто ідентифікує себе як підліток-гей не сприймається серйозно поліцією. Я думав, що наді мною будуть знущатися за те, що я гей. Я також відчував, що це моя провина. Я не думав, що мені повірять.\nBecause I consented to the sex. I didn’t consent to the way he held me down by my hair and refused to stop when I told him he was hurting me, saying it was his right to finish, even though I was crying. #WhyIDidntReport\n— MelassiMeega (@MelassiMeega) 24 вересня 2018 р.\nТому що я погодилася на секс. Я не погодилася на те, як він тримав мене за волосся і відмовлявся зупинятися, коли я сказала йому, що мені боляче. Він сказав, що має право закінчити, хоч я і плакала.\n— David Leavitt (@David_Leavitt) 21 вересня 2018 р.\nМені було 4 роки, він сказав що вб’є мене.\nI was 16. He was a family friend. I thought my very religious parents would stop loving me. It took almost two years and some unhealthy choices to tell them. We pressed charges, I was one of multiple including a pregnancy. He got probation. #WhyIDidntReport\n— Lexie (@give_me_coffee_) 22 вересня 2018 р.\nМені було 16. Він був другом сім’ї. Я думала, що мої дуже релігійні батьки перестануть мене любити. Мені знадобилося 2 роки і кілька дуже неправильних рішень, щоб сказати їм. Ми висунули звинувачення, я була однією з кількох дівчат, одна з них була вагітна. Він отримав умовно-дострокове звільнення.\nI actually reported. I was then made to feel like a liar by hospital staff and the officer handling my case. I was told I would come out of it looking like a whore. I was asked if maybe I just regretted it. I get why some don’t report. #WhyWomenDontReport #WhyIDidntReport\n— Kelly Braud (@Kbbraud) 21 вересня 2018 р.\nНасправді, я повідомила. Тоді персонал лікарні та поліцейський змусили мене відчути себе брехухою. Мені сказали, що я виглядатиму як хвойда. Мене запитували, чи не шкодую я про заяву. Я розумію, чому деякі не повідомляють.\n— ashley judd (@AshleyJudd) 21 вересня 2018 р.\nВперше це сталося коли мені було 7 років. Я сказала про це першим же дорослим, яких зустріла. Вони сказали «О він, хороший старий чоловік. Він не це мав на увазі». Тож коли мене зґвалтували в 15 років, я розказала про це лише своєму щоденнику. Коли доросла жінка прочитала його, то звинуватила мене у сексі зі старшим чоловіком.\nАкторка Аліса Мілано, яка свого часу зробила віральним хештег #MeToo, вперше використавши його у Твітері, написала відверту авторську колонку для видання Vox. В ній вона зазначила, що жертвам насильства часто емоційно важко повідомити про злочин не просто у поліцію, а навіть найближчим людям:\nАліса Мілано. акторка\n«Мені знадобилося кілька років після нападу, щоб розказати моїм найближчим друзям. Мені знадобилося три десятиліття, щоб розповісти моїм батькам. Я ніколи не подавала заяву у поліцію. Я ніколи не розповідала чиновникам. Я ніколи не намагалася отримати відплату за мій біль, тому що правосуддя ніколи не було варіантом. Для мене сказати про це, означало пережити один з найгірших моментів мого життя. Це означало визнання існування мого нападника, коли я хотіла лише забути що він ходить по цій землі. Ось через що проходить кожна жертва насильства. Розповідати наші історії − це означає бути вразливим до публічних атак і насмішок, коли наш єдиний «злочин» − стати жертвою домагань».\nСоціологічні опитування показують, щов Україні у випадку домашнього насильства тільки 10% постраждалих звертаються за допомогою у правоохоронні органи. Щодо насильства за межами сім’ї − то цей відсоток ще менший.\nЗгідно із даними Міністерства Юстиції США, в Штатах близько двох третин жертв не повідомляють про напад. 20% тих, хто мовчать про атаку, зізналися що бояться відплати кривдника.\nУ червні цього року Український центр соціальних реформ оприлюднив звіт щодо України під назвою «Сучасне розуміння маскулінності: ставлення чоловіків до ґендерних стереотипів та насильства щодо жінок». Його зробили на замовлення Фонду ООН у галузі народонаселення (UNFPA). Спеціально для звіту участь в опитуванні взяли понад 1,5 тисячі чоловіків віком від 18 до 59 років з усіх регіонів України, окрім Автономної Республіки Крим. Щодо питання зґвалтування, половина опитаних ставить під сумнів можливість зґвалтування, якщо жінка перебувала під впливом алкоголю або наркотиків, 43% чоловіків − у випадках, якщо постраждала мала погану репутацію, третина з них − якщо жінка не чинила фізичного спротиву.\nАнна Саєнко, юристка ГО «Ла Страда Україна»\nСоціологічні опитування показують, що в Україні у випадку домашнього насильства тільки 10% постраждалих звертаються за допомогою у правоохоронні органи. Щодо насильства за межами сім’ї − то цей відсоток ще менший. В теорії права говориться про те, що злочини, які стосуються сексуального насильства мають латентний характер, тобто вони приховувані. Більшість постраждалих не звертаються ані до лікарів за допомогою, ані до правоохоронних органів. Тобто просто замовчують факт насильства. Причин багато, потрібно розуміти психологію постраждалої/постраждалого. Якщо відбувся злочин сексуального характеру, жертва переживає відразу до себе, спроби забути, страх бути звинуваченою/звинуваченим в злочині, страх за своє життя, недовіру до правоохоронних органів та соціальних служб. Крім того, в Україні відсутня культура звернення за психологічною допомогою, це не поширена практика, до психолога звертаються тільки у крайньому випадку. Саме тому статистика сексуальних злочинів в Україні недоступна − більшість випадків лишаються в тіні.\nНастя Осадча, лікарка-психологиня, психотерапевтка, експертка з людської сексуальності\nБульварна травмуюча психологія каже, що що жертва сама винна, мовляв одяг не той вдягла чи не так подивилась. На противагу їй академічна психологія говорить, що людина може бути вдягнена як завгодно і робити що завгодно і при цьому жодна інша особа не має ні морального, ні юридичного права заіхати на її життя, честь, свободу і особистий простір.\nЧасто жертва не може себе змусити чинити рішучий супротив, бо вона навіть в екстремальній ситуації керується логікою про те, що бити людину − це не зовсім нормально, тобто вона не може «перемкнутися», відключити глузд і просто рятувати себе всіма методами. Вода камінь точить − потрібно постійно і всюди на всіх рівнях, змалечку повторювати, що жертва не винна у насильстві, яке над нею здійснюють.\nКритично важливо говорити про це вже у школах і садочках. Класичиний приклад: дитина не ділиться іграшкою і чує після цього від дорослих «жадіна», «скнара». Хоча ця іграшка − протитип особистого простору дитини, вона має право нею не ділитися. Але натомість їй нав’язують почуття сорому, за те що вона відмовляє. Звідти і починається розуміння що відмова − це погано. Тому дуже важливо ще змалечку дати розуміння що сказати «ні» − це нормально.\nЯкщо ж людина пережила насильство, перш усього не можна лишатися із цим сам на сам. Треба знайти когось, кому вона може розповісти про це. Когось, хто точно повірить і не засудить. На цьому етапі критично важливо мати союзника.\nВ підлітковому віці статеве виховання важливе, бо воно створює інформаційний фон − питання сексу перестає бути чимось від чого стає ніяково, соромно. Людина, яка звикла вважати секс чимось брудним, не знайде сил повідомити про випадок зґвалтування. Першим питанням від правоохоронців буде «проникаюче чи не проникаюче?». Шокована випадком жертва отримає додатковий стрес від самого запитання.\nЯкщо ж людина пережила насильство, перш усього не можна лишатися із цим сам на сам. Треба знайти когось, кому вона може розповісти про це. Когось, хто точно повірить і не засудить. Постраждалій чи постраждалому на цьому етапі критично важливо мати союзника. Потрібно говорити про випадок, наскільки це взагалі можливо, щоб зняти напругу. І звісно потрібно піти у відділення поліції із цією людиною. Вона має погодитися виконати роль вашого наставника і опікуна, того, хто в цій ситуації буде сильнішим, і приглядатиме за жертвою, як за малою дитиною. Тобто подасть водички, обійме, візьме за руку, допоможе підібрати слова, якщо жертві важко буде пояснити поліції що сталося, або ж взагалі, у випадку панічної атаки, зупинить процес надання свідчень.\nЯсна річ, ми не можемо передбачити реакцію людини, і буває таке, що той, хто на твою думку мав би підтримати, не підтримує і не розуміє. Задача постраждалої/постраждалого − вийти з цього контакту. Не намагайтеся переконати, у вас не та ціль. Просто шукайте наступного союзника. Коли ми приходимо в магазин за хлібом, а його там немає, ми не допитуємося «а чому?», ми просто йдемо в інший магазин. Так само і тут, якщо ви не знаходите рекцію, яка вам необхідна на даному етапі, ви шукаєте її далі. Ваше завдання − знайти союзника.\nЯкщо такої людини, через певні обставини нема, потрібно звернутися до громадських організацій, наприклад «Ла Страда – Україна». Там є фахівці які не будуть ставити ваші слова під сумнів і не звинуватять вас у тому, що сталося. Це ключова потреба на початковому етапі − мати поруч когось, хто не засуджує. Така людина допоможе вам рухатися далі, а саме − притягнути до відповідальності винних і пережити стрес.\nУ мережі з’явився фотосток, де публікують фото з плюс-сайз моделями\nАдреналіно-залежні: альпіністи зробили гамак на висоті 100 м


ОТБ Галичина | Демократія розчиняється в мовчанні. А мовчання вбиває\nГоловна Медіапростір Демократія розчиняється в мовчанні. А мовчання вбиває\n23 Січня 2019, 10:23\nБагато хто з колег загрався в інформаційну війну. Ніби журналіст — це боєць інформаційного фронту, солдат, якій має битися з віртуальними військами ворога.\nДискусію щодо викликів, які постали нині перед українською медіаспільнотою, продовжує редакторка та співзасновниця видання «Заборона» Катерина Сергацкова. Думки Отара Довженка та Ніни Кур’яти читайте тут і тут. Цим же проблемам присвячена і стаття Наталії Іщенко, що вийшла в газеті «День».\nУже з цих публікацій та сьогоднішнього тексту зрозуміло, що в медійній спільноті справді багато проблем: як давніх, так і нових, що постали після Революції гідності та з початком війни з Росією. Також помітно, що ми по-різному бачимо головні виклики й загрози професії. Однак ані «Детектор медіа», ані ініціативна група зі створення нового журналістського руху, яка тепер активно працює, не бачать іншого шляху, ніж виокремлення того, що здатне нас об’єднати принаймні на час виборчих кампаній. Задля того, щоб виконувати свій головний обов’язок перед громадянами: докопуватися до того, що відбувається насправді, та чесно казати про це суспільству, не ділячи світ на лише «чорне» та «біле».\nТож дискусія триває, чекаємо нових відгуків.\nЯкби людина, не знайома із внутрішньою кухнею журналістики в Україні, запитала мене, які правила нині діють у нашій професії, то я би сказала, що це галявина в лісі, де одні тварини постійно когось жеруть, а інші дивляться.\nОт я керую медіапроектом, який робить великі тексти та відео на складні, чутливі теми. Нам доводиться вишукувати слова для розмов про важливі речі — про людську природу насамперед, бо це через людську природу стаються конфлікти, безпідставні звинувачення, етнічні погроми, зрештою війни й масові вбивства. Роль журналіста — розказувати про те, які речі спричиняє людська природа. Бути помічником суспільства для того, щоби суспільство могло чинити опір руйнівним процесам і створювало умови для розвитку. Часто це йде всупереч чиїмось інтересам, і от тут починається боротьба.\n«Заборону» дехто — й нерідко саме колеги — регулярно звинувачує в тому, що ми «працюємо на Кремль» — бо, наприклад, показали, як на концерті гурту ультраправого спрямування глядачі зігують та розгортають прапори нацистської Німеччини. Одна з головних тез офіційної Росії щодо України для виправдування військової агресії — те, що в Україні фашистський режим і треба його нищити, відбираючи землі. Чи справді в Україні фашистський режим? Ні. Чи є в Україні люди, які виступають за чистоту нації / раси? Так, вони є, ось ми вам навели приклад. Хто винен у тому, що в нас існують неонацисти? Навряд чи журналісти, які про це пишуть.\nЖахливо, що багато колег вважають: про такі речі слід мовчати. Особливо, вважають вони, про це треба мовчати під час війни й виборів, бо хтозна, як Кремлю спаде на думку це використати.\nТакий дискурс я вважаю найнебезпечнішим у цьому році, та й у будь-якому році в принципі. Бо мовчання вбиває. Це гасло — головне, на мій погляд, гасло 2018-го — воно про нас, журналістів. Замовчування процесів, які відбуваються у країні, вбиває можливості розвитку суспільства. Замовчування корупції породжує ще більшу корупцію. Замовчування військових зловживань робить армію слабшою. Замовчування імен замовників політичних убивств породжує нові вбивства й насильство. Демократія розчиняється в мовчанні.\nВкрай небезпечно маркувати журналістів як «агентів Кремля», «адептів русского міра», «п’ятої колони», бо це теж убиває. Можливо, хтось забув, як у травні 2016 року сайт «Миротворец», створений за підтримки народного депутата від «Народного фронту» й радника міністра внутрішніх справ Антона Геращенка, опублікував дані чотирьох із половиною тисяч журналістів з усього світу, які отримували акредитацію на роботу на непідконтрольній території Донецької області. Всіх цих людей маркували як «прибічників терористів», «зрадників», «ворогів». Їм почали писати погрози, про них говорили жорстокі та неприпустимі для такого рівня речі чиновники, депутати, керівництво МВС, громадські діячі. Журналісти, блогери та медійні експерти (ті, кого прийнято називати медіаспільнотою) теж брали участь у цькуванні колег. Люди з того списку сайту «Миротворець» довго відбивалися. Дехто досі відбивається. Та головне — більшість просто проковтнула це. Багато з тих колег, хто міг би, навіть не спробували заступитися. Замість захистити професію — вбивали її своїм мовчанням. Їхніх колег жерли тварини на галявинці в лісі, а вони на це дивилися.\nКоли мене запитують, чи є в Україні проблеми зі свободою слова, я зазвичай відповідаю, що зі свободою слова проблем немає, є проблеми із самоцензурою. Багато хто з колег загрався в інформаційну війну. Ніби журналіст — боєць інформаційного фронту, солдат, якій має битися з віртуальними військами ворога. Така думка дуже популярна серед тих, хто вважає, що про корупцію, неонацистів і т. п. треба мовчати, бо Путін нападе. Але ж, здається, інформаційну війну почали не ми, й ця гра, як ми знаємо, нечесна. А ми ж хочемо перемогти в чесній, правда?\nТому хай 2019-й стане роком, коли журналісти, колеги, перестануть мовчати. І почнуть грати чесно. В усіх сенсах.\nНові можливості для розвитку малого та середнього бізнесу в Івано-Франківську\n22:30 Т/с «Закулісні ігри»


Канальні вентилятори змішаного типу з продуктивністю до 11100 м3/год. Призначені для припливно-витяжних систем вентиляції.\nМаксимальна продуктивність - 4080 м3/год.\nМаксимальна продуктивність - 4480 м3/год.\nМаксимальна продуктивність - 7830 м3/год.\nМаксимальна продуктивність - 9160 м3/год.\nМаксимальна продуктивність - 8600 м3/год.\nМаксимальна продуктивність - 11100 м3/год.\nНова серія канальних вентиляторів ВЕНТС ТТ-МД ЕС використовується у припливно-витяжних системах вентиляції, які потребують потужного повітряного потоку та низького рівня шуму. Сумісні з повітропроводами діаметром 355, 400, 450, 500 мм. Вентилятори ВЕНТС ТТ-МД ЕС поєднують у собі широкі можливості та високі технічні параметри осьових та відцентрових вентиляторів, забезпечуючи потужний повітряний потік та високий тиск. Використовуються у припливно-витяжних системах вентиляції різноманітних комерційних та промислових приміщень із підвищеними вимогами до рівня шуму (бібліотеки, конференц-зали, учбові заклади, дитячі садки і т.д.).\nЗовнішній корпус виготовляється зі сталі з полімерним покриттям. Завдяки конічній формі крильчатки зі спеціально спрофільованими лопатями, кругова швидкість повітряного потоку збільшується, забезпечуючи більш високий тиск та продуктивність, порівняно зі звичайними осьовими вентиляторами. Дифузор, спеціально спроектована крильчатка та спрямляючий апарат на виході корпусу вентилятора розподіляють повітряний потік таким чином, щоб забезпечувалося оптимальне поєднання характеристик - висока продуктивність та підвищений тиск при низькому рівні шуму. Корпус вентилятора оснащений герметичною клемною коробкою для підключення електроживлення.\nВикористовуються високоефективні електронно-комутовані (ЕС) мотори постійного струму. Такі мотори є на сьогоднішній день найбільш передовим рішенням в області енергозбереження. ЕС-мотори характеризуються високою продуктивністю та оптимальним керуванням у всьому діапазоні швидкостей обертання. Безсумнівною перевагою електронно-комутованого двигуна є високий ККД (досягає 90 %). Двигуни оснащені підшипниками кочення для забезпечення більшого терміну експлуатації (40 000 годин). Для досягнення точних характеристик, безпечної роботи та низького рівня шуму, під час складання кожна турбіна проходить динамічне балансування. Клас захисту двигуна IP 44.\nКерування вентилятором здійснюється за допомогою зовнішнього сигналу керування 0-10 В (регулювання продуктивності здійснюється залежно від рівня температури, тиску, задимленості та інших параметрів). При зміні значення керуючого фактора ЕС-вентилятор змінює швидкість обертання та подає рівно стільки повітря, скільки необхідно для вентиляційної системи. Максимальна швидкість обертання вентилятора не залежить від частоти електричного струму в мережі (можлива робота як у мережі з частотою 50 Гц, так і 60 Гц). Вентилятори можливо поєднувати в єдину комп'ютерну мережу керування. Програмне забезпечення дозволяє з високою точністю керувати роботою поєднаних у мережу вентиляторів. На дисплей комп'ютера виводяться всі параметри системи, і, за необхідності, можна задавати індивідуальний режим роботи для кожного вентилятора в мережі.\nВентилятори можуть встановлюватися на початку, в середині або в кінці системи повітропроводів. Допускається монтаж під будь-яким кутом відносно осі вентилятора. В одній системі можливе встановлення декількох вентиляторів паралельно для підвищення продуктивності або послідовно для збільшення робочого тиску. Корпус вентилятора оснащений кріпильними кронштейнами для підлогового, настінного або стельового монтажу.\n( PDF 173Kb )\nЗавантажити зображення товару високої якості "ВЕНТС ТТ-МД EC"\nЗавантажити зображення "ВЕНТС ТТ-МД EC" для Вашого сайту\n( PDF 3,46Mb )


Переможець "Холостячки" Олександр Еллерт в білому розкрив кумедні подробиці весілля: "Змусив її сказати..."\nОлександр Еллерт в білому розкрив кумедні подробиці весілля: "Змусив її сказати..."\n26 серпня, 13:50\nПопулярний український комік Олександр Еллерт поділився з шанувальниками роздумами про свою роботу\nЯк пише Politeka.net, 34-річний український комік та шоумен став широко відомий українцям завдяки перемозі на реаліті-шоу "Холостячка" з акторкою Ксенією Мішиною. Деякий час пара зустрічалася та навіть жила разом. Однак нещодавно Мішина та Еллерт оголосили про розрив.\nПопри це гуморист продовжує активно працювати. Нещодавно у своєму Instagram Еллерт поділився із шанувальниками кадрами із весілля. Виявилося, що чоловік був ведучим на весільному торжестві молодої пари.\nПізніше Еллерт опублікував фото, де він стоїть у білій футболці біля річки та роздумує про те, як йому вдається придумувати жарти.\n"Працював і виявив одну цікаву штуку ... жарт придумується сам по собі, перевірив три рази на суботньому весіллі. Починаю говорити і паралельно розумію, що я без поняття, в який бік розвивається моє речення ... і чим воно закінчиться тим більше. Але через кілька секунд, бачачи реакцію оточуючих, стало зрозуміло, що вийшов жарт💥. Мозок просто чарівник, він дав мені команду сказати і відразу підбирав потрібні слова, виходить він раніше всіх знав цю шутку, але не дав мені навіть проаналізувати, а просто змусив її сказати🤔 ", - пише Еллерт.\n" Красавчик❤🔥", " Та ти просто талановитий красень. Удачі тобі в твоїх справах. 👍👍👍👍👍⭐⭐⭐⭐⭐💕💕💕💕💕💕", "Саня ти заряджати позитивом! 🔥 Молодець! Так тримати! 👍🏿", "Це не мозок, це талант👏👏👏👏👏👏", - написали шанувальники.\nРaніше Politeka писaлa, що Мішина підігріла чутки про повернення до Еллерта, показавши його незвичайний подарунок: "Ви тільки подивіться...".\nНагадаємо, що екс-учасники "Холостячки" Еллерт і Рибак заінтригували українців новими кадрами: "Дивіться, в якому...".\nA ще Politeka повідомлялa, що ведучий "Холостячки" Решетник висловився про несподіване примирення Мішиної і Еллерта: "Вірю...".\nТеги: Олександр Еллерт свадьба


Брат Кароль виклав в мережу сімейні фото: цього Тіна не публікує - ЗНАЙ ЮА\nПроте є кадри, які співачка воліє не викладати, і їх можна знайти на закритій сторінці старшого брата Тіни Станіслава.\nПро нього артистка розповідає мало, та й сам чоловік старається вести непублічне життя та не потрапляти під софіти слави зіркової сестри.\nВідомо, що Станіслав одружений та має доньку. Чим він займається та де мешкає - Тіна не розповідає. В своєму Instagram чоловік виклав фото Кароль із племінницею, яку звуть Веста.\nЗазначимо, що Станіслав часто публікує її світлини, підписуючи їх найтеплішими словами.


Гну білохвостий - Connochaetes gnou\nГну білохвостий (Connochaetes gnou)\nДосягає 2,8 м завдовжки, з яких на хвіст припадає 50 см; висота в холці — 1,2 м. Товстий тулуб на досить високих і струнких ногах спереду піднесений вище, ніж ззаду; голова майже квадратна, морда так само широка, як у биків, ніздрі прикриті складками шкіри; оточені кільцями променистих білих щетин очі мають дикий і злостивий вираз; вуха короткі і гострі. Роги є в особин обох статей; вони сидять низько на лобі, сплюснуті, дуже широкі, вкриті рубцями, загнуті від основи донизу, а кінцями обернуті вгору. Хвіст вкритий довгим волоссям на зразок кінського, на лобі, спині, шиї і щоках воно густе і довге. Ніздрі мають рухомі клапани; на щоках замість слізних ямок знаходяться жовна, вкриті залозами.\nГну — травоїдна антилопа, яка належить до тієї ж триби (таксономічна група, рангом нижча за родину), що й бубал (конгоні). Два види поширені в Африці, де вони, можливо, є найшвидшими тваринами. Блакитний гну (Connochaetes taurinus) кочує стадами чисельністю від дюжини до декількох сотень голів по відкритих рівнинах у пошуках трави і води. Він має строкате забарвлення, бурі смуги на шиї і холці та чорний хвіст; роги гладкі і широко розставлені. Єдине дитинча народжується після періоду вагітності тривалістю 8,5 місяців. Білохвостий гну (С. gnou), колись поширений на більшій частині Південної Африки, нині є тільки в заповідниках.\nПереважний колір шерсті — сірувато-бурий; довгі пасма на грудях, шиї, переніссі і над очима бурі; щетина навколо очей, вуса і борода білі; хвіст біля сіро-бурий, а кінчики волосся на ньому теж білі. Обидві статі забарвлені однаково. Довжина рогів у самок менша, ніж у самців. У новонароджених гну немає рогів, але вони вже мають гриву на потилиці і шиї.\n«З усіх тварин, — говорить Гарріс, — гну, здається, є най незграбнішою і найдивнішою як своїм зовнішнім виглядом, так і своїми норовом і звичками. Опустивши між стрункими і сильними ногами волохату і бородату голову та розкидавши за вітром довгий білий хвіст, ця кумедна і полохлива тварина справляє пайдикіше і иайсмішніше враження на спостерігача. Раптово гну зупиняється, опускає низько голову, немов збираючись удатися до рогів; з очей летять іскри, гучне і виразне гарчання, що нагадує ревіння лева, лунає степом, але за мить він вже скаче, розпустивши довгий хвіст за вітром, стрибає, стає дибки, вертиться на місці, падає на коліна, знову схоплюється на ноги, а хвилину потому мчить стрімголов по степу, так що тільки курява здіймається за ним хмарою».\nГну живе в Південній Африці. За розповідями кращих спостерігачів, гну щорічно кочує з місця на місце.\nГну білохвостий досягає в холці 115 см і важить 160—180 кг. Середня довжина рогів — 67 см, але можуть досягати 78 см.\nЗір, нюх і слух розвинені чудово; розумові здібності, здається, досить незначні.\nПолювання на дорослих гну характеризується своїми труднощами внаслідок надзвичайної швидкості і витривалості цих тварин. Гну, який рятується від погоні, дуже схожий на диких биків.