Як визначити: справжній рис або підробка? Як відрізнити китайський пластиковий рис від цього в домашніх умовах: тести - vse-cikave.com.ua\nЯк визначити: справжній рис або підробка? Як відрізнити китайський пластиковий рис від цього в домашніх умовах: тести\nСпособи відрізнити справжній рис від підробки.\nКитай — величезна країна, яка зараз робить все що завгодно. Це не лише доступні і необхідні товари з Aliexpress, але і вельми небезпечні продукти. У цій статті ми розповімо про пластиковий рис.\nНе натуральний рис або китайський: що це, це підробка?\nМають місце непоодинокі випадки потрапляння на полиці російських магазинів несправжнього китайського рису. Здавалося б, це досить дешевий продукт, тому немає сенсу його підробляти. Однак для китайців набагато швидше і економічніше виготовити підробку, ніж займатися вирощуванням рису, збором урожаю і його подальшим очищенням. Не так давно на полиці Азії, а також Росії, потрапила величезна кількість рису, який не відповідає якості. Простіше кажучи, в нього стали додавати крохмаль, картопля, крейда, полімери, тобто пластмасу.\nНайцікавіше, що за смаком такий продукт може практично не відрізнятися від справжнього. Але при цьому він може принести колосальний шкоди організму, викликає алергічні реакції, різноманітні недуги шлунково-кишкового тракту. Закономірно у споживачів виникає питання, натуральный рис або китайська підробка? Це зробити досить просто, провівши кілька тестів.\nЯк відрізнити рис від підробки: тест з водою\nЩоб відрізнити рис від підробки, необхідно жменю продукту замочити в холодній воді. Якщо перед вами натуральний продукт, то він трохи набубнявіє, і всі зерна осядуть на дно. Якщо продукт підробка, тобто пластиковий, його вага набагато легше води, відповідно така продукція буде тонути, а плавати зверху. Такий товар вживати в їжу не можна.\nНа жаль, на полицях російських магазинів такого продукту величезна кількість, так як основним експортером даної групи є саме Росія.\nЗа результатами міжнародного розслідування виявлено, що у 1/3 всього рису, який надсилається в нашу країну з Китаю, містить домішки, з яких виготовляють звичайні одноразові пакети.\nЛюдина в їжу вживають зовсім не корисну крупу, а пластикові пакети. Але переживати не варто, можна зробити декілька тестів.\nЯк визначити підробку рису вогнем?\nЩе одним хорошим способом перевірити крупу на справжність є термічна обробка, а точніше підпалювання.\nЯк визначити підробку рису вогнем, інструкція:\nПід час контакту з вогнем, пластик починається диміти і неприємно пахнути.\nЯкщо підпалити справжній рис, то від нього буде приємний аромат паленого зерна. Він схожий на аромат, коли готують попкорн.\nЦе означає, що перед вами справжній продукт, його можна вживати в їжу.\nЯк відрізнити справжній рис від підробки в домашніх умовах: тест з грудкою\nЩоб відрізнити справжній рис від підробки в домашніх умовах, можна його пом’яти. Вам необхідно залити на ніч одну столову ложку крупи холодною водою.\nВранці після сну, спробуйте взяти крупу і що-небудь з нього зліпити, тобто здавити, виготовити грудку. Незважаючи на те, що продукт пролежав велику кількість часу у воді, все ж він залишився досить розсипчастим.\nУ такому випадку при стисканні натуральний рис буде розсипатися. Якщо в складі є картопляний крохмаль, то такий продукт буде триматися купи.\nЯкщо натиснути на грудку, то він буде розвалюватися, але не крупинками, а незрозумілими фрагментами і ділянками. Цілих зерен ви не побачите.\nЯк відрізнити рис від підробки з пластику за допомогою цвілі?\nЩе одним хорошим способом відрізнити рис від підробки з пластику, є його приготування з подальшою можливістю появи цвілі.\nДля того щоб провести такий тест, необхідно відварити крупу, злити воду і залишити в теплому місці приблизно на дві доби.\nБажано продукт не закривати тканиною або кришкою. Необхідно, щоб був постійний доступ світла, а також повітря.\nНа поверхні будь-яких зернових, при тривалому перебуванні в теплі, починає утворюватися цвіль і слиз. Якщо продукт виготовлений із пластику, ви не побачите слизу і тим більше цвілі.\nЦе пов’язано з тим, що на штучних матеріалах, а точніше на полімерах, цвіль не розмножується.\nЯк відрізнити китайський пластиковий рис від цього за допомогою йоду?\nБагато радять визначити наявність крохмалю в продукті. Це можна зробити старим і перевіреним способом, який відомий з уроків хімії зі школи.\nДля проведення маніпуляції, необхідно накапати на продукти кілька крапель йоду. Підійде звичайний розчин спиртовий з аптеки. Якщо в складі є крохмаль, в крупі містяться домішки, яких у нього бути не повинно, то він забарвиться в синій або фіолетовий колір.\nДеякі фахівці кажуть, що відрізнити китайський пластиковий рис від цього, можна за допомогою розтирання. Для цього скористайтеся звичайною кавомолкою або ступкою і товкачем для прянощів. Необхідно невелику кількість крупи кинути в кавомолці або в ступку і розтерти.\nНеобхідно, щоб вийшов дрібний порошок. Якщо в складі є сторонні домішки, або полімери, то порошок виходить кремового або жовтого кольору. Справжній рис перетворюється в білу, злегка прозору борошно. Це говорить про справжність продукту.\nЯк визначити: справжній рис або підробка по упаковці?\nЗ китайським рисом в Україні справи йдуть трохи краще. Справа в тому, що практично 50% крупи в Україну завозиться з Херсонської та Миколаївської області, в яких вони вирощуються. Сприятливі кліматичні умови, багато сонця, сприяє зростанню даної культури. 50% закуповується в інших країнах, більша його частина експортується з В’єтнаму. З Китаю на прилавки України потрапляє незначна кількість продукції. Тому можливість потрапити на справжній продукт, який виготовлений з пластику невелика.\nРосія досить велика країна, теплих регіонів не так багато, тому повністю забезпечити себе цією крупою вона не в змозі. Саме тому більшу частину продукції ввозять з Китаю. Це обумовлено вигідним географічним положенням, відповідно і витрати на перевезення такого товару дуже невеликі. Цим і користуються підприємці. Найцікавіше, що не завжди на упаковці ви можете знайти китайські ієрогліфи. Справа в тому, що крупа дуже часто надсилається у величезних мішках.\nБезпосередньо в Росії їх фасують у великі пакети, на які наносять нові написи. Проприділити справжній рис або підробка по упаковці складно. У складі нової пачці може і не бути ніякого пластику, крохмалю та інших добавок. Найчастіше на звичайних пакетах, вагою 1 кг, пишуть, що це звичайний зерновий рис. Хоча насправді продукт несправжній. Тому не завжди варто довіряти написів на упаковці.\nНе бійтеся експериментувати і проводити прості тести. Це може врятувати вам життя.\nВІДЕО: Як відрізнити пластиковий рис з Китаю?


Гороскоп на тиждень 15-21 березня | Запорозька Січ\nГороскоп на тиждень 15-21 березня\nЗапорозька Січ — 15/03/2021\nГороскоп на 15-21 березня для всіх знаків Зодіаку\nОВЕН (21.03-20.04). Ретельно аналізуйте події, що відбуваються, спираючись на життєвий досвід і логіку. Не йдіть на приводу в чужої думки. Постарайтеся утриматися від відкритої критики друзів і колег. Попереду от-от замаячіє щось новеньке, і воно обіцяє вам справжній успіх і поліпшення вашого фінансового стану. Ваші плани на вихідні можуть відрізнятися від планів членів вашої родини.\nТЕЛЕЦЬ (21.04-21.05). Очікуйте на позитивні тенденції в багатьох справах. Однак поки свої плани й наміри краще зберегти в таємниці, якщо ви зацікавлені в їхньому здійсненні. Не виключено, що вам доведеться витримати нападки недоброзичливців. Буде багато зустрічей, переговорів і нескінченних справ. У вихідні постарайтеся вибратися куди-небудь у гості, або запросіть кого-небудь, і приємне спілкування вам забезпечене.\nБЛИЗНЮКИ (22.05-21.06). Вас чекають приємні події. Душевна праця, хоча й непомітна, теж приносить свої плоди, розбудовуйте свій внутрішній світ. Вам бажано не плисти проти плину, а піймати хвилю удачі. І тоді можна будувати грандіозні плани. Вони здійсняться!\nРАК (22.06-23.07). Бажано остерігатися необдуманих слів і рішень. Постарайтеся не йти на приводу в емоцій. Те, що сьогодні злить і дратує, завтра викличе лише посмішку. Порадійте успіхам близьких людей, влаштуйте сімейну вечерю. Відкладіть дратівні для вас дрібні справи й займіться вирішенням більш важливих проблем. Вихідні присвятіть відпочинку.\nЛЕВ (24.07-23.08). Сприятливий період для кар’єри й рішення важливих справ. Можуть виникнути складнощі в діловій сфері, але відступати не можна, у вас вистачить сил добратися до вершини успіху. Не варто впиратися, відстоюючи свій авторитет і компетентність, краще прислухатися до порад колег і начальства. Можлива серйозна розмова з рідними, виявіть тактовність і не випереджайте події. Вихідні бажано присвятити відпочинку.\nДІВА (24.08-23.09). Можливості, які відкриваються перед вами, радують, але не варто демонструвати перевагу перед товаришами по службі. Вам доведеться мирити близьких друзів, які серйозно посварилися. У вихідні зустріч із новими, цікавими людьми допоможе розслабитися й дозволить повеселитися від душі, а це так вам необхідно. Сприятливий час для вирішення домашніх і сімейних проблем.\nТЕРЕЗИ (24.09-23.10). Можуть зробити несподівані пропозиції, не поспішайте погоджуватися. Події на роботі будуть досить непередбачені. Виявіть ініціативу і активність в особистому житті. На вас чекає досить важка робота, але ваші зусилля будуть щедро нагороджені. Вам по плечах найскладніші завдання. Однак, ви можете втомитися, вирішуючи чужі проблеми. Залиште сили для своїх.\nСКОРПІОН (24.10-22.11). Успішний і прибутковий час, що ідеально підходить як для відпочинку, так і для праці. Не варто робити щось через силу – однаково не вийде, краще й не братися, якщо займатися цим не хочеться. Однак, чим би ви не займалися, не забувайте про близьких людей, вони надихнуть вас і порадують.\nСТРІЛЕЦЬ (23.11-21.12). Вам знадобляться передбачливість і вміння миттєво приймати рішення. Ваші відносини з начальством покращаться, вам можуть довірити складний проєкт. Ділові переговори можуть виявитися досить плідними. Вихідні обіцяють принести цікаві пропозиції.\nКОЗЕРІГ (22.12-20.01). Спілкування й спільні проєкти з діловими партнерами можуть займати більшу частину вашого часу. Робота зажадає від вас чіткого та послідовного плану дій, інакше ви можете не розрахувати свої сили, а перевантаження вам ні до чого. У вихідні влаштуйте зустріч із давніми друзями та відпочиньте в гарній компанії.\nВОДОЛІЙ (21.01-19.02). Не виключені сварки й конфлікти, ви багато що будете сприймати вороже. Постарайтеся все-таки налагодити стосунки з колегами, це створить позитивну атмосферу навколо вас. Постарайтеся бути чесними з собою та навколишніми, краще не прикрашати події, що відбуваються. У вихідні порадуйте обновками себе та свою родину.\nРИБИ (20.02-20.03). Саме час з’ясувати суть проблем, що нагромадилися у вас, і претензій з боку начальства. Вам варто помізкувати про свої перспективи й, визначившись, починати спокійно діяти. У вас є реальний шанс стати справжнім господарем становища. Відносини з близькими людьми можуть виявитися не такими вже безхмарними, але до вихідних хмари розсіються, і ви прекрасно проведете час у сімейнім колі.\nНаступний запис На Запоріжжі підтвердили понад півсотні нових випадків коронавірусу\nПопередній запис В магазинах та на ринках Запорізької області виросли ціни


Коли українських героїв Микиту Кожум'яку і Захара Беркута знатимуть, як Бетмена чи Галка? - 24 Канал\nBrand Licensing Europe / linkedin\nФутболки з Суперменом, шкільні зошити з діснеївськими принцесами, ґаджети з Пікачу – напевно, у кожного з вас є улюблені герої і якісь речі з їх зображенням. Такі дрібнички легко придбати на українському ринку, особливо, якщо про них говорить увесь світ.\nСтосується це і книжок, їх пишуть за мотивами фільмів, комп'ютерних ігор, пригод персонажів з інтернету. Однак не можна просто використати ідею чи образ, що сподобались. У всього є власник, ліцензіар, тому спершу треба отримати від нього дозвіл. Про те, як і де купуються права, читайте далі.\nЗ першого до третього жовтня в Лондоні проходила найбільша в Європі виставка, присвячена ліцензуванню та ліцензійній продукції, – Brand Licensing Europe. Цього року тут зібралося понад 280 ліцензіарів, більше 9000 спеціалістів з ліцензування, було представлено близько 2200 брендів, персонажів, зображень, на які можна отримати ліцензію. Саме сюди щоосені великі компанії та дрібні винахідники привозять власні ідеї, які можуть втілитись у реальність уже незабаром. На цій виставці можна зрозуміти, над якими проєктами працюють компанії Warner Bros., Paramount Pictures, яких нових героїв вигадали у Nickelodeon, Walt Disney чи Lego, які нові професії засвоять ляльки Barbie, якими будуть майбутні комп'ютерні ігри, які тренди в книжковому світі будуть актуальні найближчим часом та багато іншого.\nНайбільша виставка Brand Licensing Europe в Лондоні\nНа виставці можна побачити і вже готові продукти, наприклад, трейлери до майбутніх фільмів, і ескізи, намальовані від руки, а також почути розповіді про майбутні проєкти чи першими дізнатися про круті ідеї. Саме ця виставка визначає головне – чим та ким захоплюватиметься весь світ найближчі кілька років.\nНа "Brand Licensing Europe" власники ліцензій продають права на використання певних образів майже в будь-якій сфері: хочете – випускаєте олівці чи автомобілі, а хочете – друкуєте книжки про пригоди куплених тут персонажів.\nЦього року потужно представили себе учасники з країн Азії – їхні образи значно відрізняються від європейських, і саме до них була прикута увага більшості. Можна констатувати, що найближчі роки світ – і Україну – наповнять персонажі східної культури.\nУкраїнські видавці вже не вперше відвідують виставку. Переважно як глядачі, але, наприклад, у минулі роки видавництво "Ранок" придбало права на використання персонажів Disney, Gravity Falls, Nickelodeon та інших у дитячих українських книжках.\nУкраїнський світ книговидання, коміксів, кіно та анімації останні роки дуже активно заявив про свої можливості, і цим варто скористатися. У нас продовжують з'являтися історії і образи суто українські – герої коміксів Воля, Микита Кожум'яка, Захар Беркут та інші. Тож, сподіваюся, що наступного року вже за права на використання українських персонажів будуть змагатися відвідувачі "Brand Licensing Europe" і про наших героїв дізнається весь світ, як сьогодні всі знають про Бетмена чи Галка.\nЦікаво: Книги 2019 року, які прокачають твій мозок


Осколок пробив потиличну кістку: у Дніпрі лікарі рятують життя двох бійців | Новини на Громадському радіо\nApril 15, 2019, 4:44 PM 2019-04-15T17:07:43\nОсколок пробив потиличну кістку: у Дніпрі лікарі рятують життя двох бійців\nУ Дніпропетровській обласній лікарні ім. Мечникова реаніматологи та нейрохірурги третій день намагаються зберегти життя двох бійців Збройних сил України, які дістали поранення в зоні проведення операції Об’єднаних сил.\nПро це Громадському радіо розповів головний лікар Сергій Риженко.\n25-річного Івана, якого доставили до Дніпра у тяжкому стані, вже прооперували:\n«Доставили до нас вертольотом. Великий осколок пробив потиличну кістку. Розтрощення мозку. Лікарі зробили все можливе і неможливе. Хлопець йде на відновлення і сьогодні знято з ШВЛ (штучна вентиляція легень — ред.). Самостійно дихає, розмовляє», — розповів Сергій Риженко.\nДругий боєць — 29-річний Євген — отримав поранення у Попаснянському районі Донецької області. Він втратив кілька пальців на руці.\n«Безліч поранень від осколків. Кінцівки постраждали, шия постраждала, обличчя. Сподіваємося, що найближчим часом випишемо його, переведемо до відділення. Поки його життю нічого не загрожує», — додав лікар.\nНагадаємо, у Дніпропетровській обласній лікарні ім. Мечникова сьогодні, 15 квітня, помер доброволець-парамедик Микола Волков з позивним «Смурфік». З 11 на 12 квітня під Маріуполем у Миколу Волкова влучив снайпер, куля потрапила в голову.


Чи варто робити відключення файлу підкачки при завантаженні системи з SSD-диска? | Комп'ютер\nВідповіді на питання. > Комп'ютер > Чи варто робити відключення файлу підкачки при завантаженні системи з SSD-диска?\nЧи варто робити відключення файлу підкачки при завантаженні системи з SSD-диска?\nПро те, чим хороші SSD-накопичувачі, сьогодні встигли дізнатися якщо не всі користувачі ПК, то вже більша їх частина точно. При відносно недорогий вартості вони в кілька разів перевершують звичайні HDD-диски часто одночасно за кількома параметрами, серед яких, наприклад, обсяг доступної пам’яті, оперативність виконання завдань, швидкість запису. Однак чим більш популярними стають такі накопичувачі, тим більше суперечок виникає щодо оптимізації їх роботи. Зокрема, актуальним залишається питання, чи потрібно відключати файл підкачки на диску або SSD немає.Зміст\nВимкнення файлу підкачки – спосіб продовжити життя SSD-диска\nВідключення файлу підкачки – шлях до розширення простору на диску\nВимкнення swap-файлу на SSD призводить до проблем з ОЗП\nЩо ж спробуємо відповісти на нього максимально зважено, не втративши при цьому жодного аргументу на користь або проти такого варіанту оптимізації знімного жорсткого диска.\nПрислухаючись до думки прихильників відключення на комп’ютері файлу підкачки для SSD-накопичувача, не можна не помітити, що їх основний аргумент зводиться до бажання продовжити життя своєму знімного жорсткого диска. Як не крути, а цей аргумент має своє підґрунтя. Так, практика використання SSD-дисків показала, що термін їх служби безпосередньо залежить від того, яке навантаження на них доводиться.\nВизначається вона в цілому кількістю перезаписів, яке орієнтовно коливається в межах 10 000. Що це означає? Те, що при активному використанні на комп’ютері SSD-накопичувача очікувати від нього високої продуктивності не варто. З часом його функціональні можливості виснажуються, приводячи знімний жорсткий диск в непридатність.\nВиникає питання, а чи можна збільшити термін його служби без відключення файлу підкачки? Як не дивно, але відповідь на нього з повною впевненістю належить дати ствердну. Справа в тому, що термін служби SSD визначається багатьма факторами, серед яких:\nзавантаженість знімного жорсткого диска;\nкористувацька настройка SSD;\nвідключення команди TRIM;\nТаким чином, продовжити термін служби SSD-накопичувача тільки через відключення файлу підкачки на комп’ютері нам не вдасться.\nДругий момент, який впадає в очі при розгляді аргументів «за» відключення swap-файлу на комп’ютері з SSD, пов’язаний з можливістю таким чином прискорити роботу операційної системи. Пояснюється це тим, що видаляючи його з знімного жорсткого диска, можна звільнити пару гігабайт вільного простору. Плюс? Так, ніби все вірно. Економія ресурсів, збільшення швидкодії, поліпшення роботи програм в наявності.\nВ чому ж підступ? У тому, що звільнилися кілька гігабайт особливої ролі для оптимізації роботи SSD не зіграють. У цьому випадку простіше буде відформатувати диск перед тим, як поставити його на комп’ютер, а потім періодично очищати накопичувач в подальшому від неробочих програм і додатків.\nНа сьогоднішній день основним аргументом проти відключення для знімного жорсткого диска файлу підкачки полягає в тому, що така настройка SSD-диска на комп’ютері призводить до серйозних збоїв у роботі операційної системи. Пояснюється це тим, що багато комп’ютерні програми для забезпечення повноцінної роботи без збоїв резервують собі про запас у досить великій кількості додатковий простір в системі. Проблема в тому, що побачити такі зміни в ОЗП досить складно, так як в диспетчері завдань дані про них не відображаються.\nУ підсумку якщо на комп’ютері є робочий файл підкачки, програма скористається відведених для нього простором на диску, нітрохи не нашкодивши при цьому роботі системи. Проте якщо з якоїсь причини він буде відключений, резервування місця під дані програми відбудеться безпосередньо в самій оперативної пам’яті. Ще одна проблема в тому, що заздалегідь дізнатися наперед, скільки простору потрібно додатково ПО, практично неможливо.\nЩо це означає? Те, що без наявності файлу підкачки на комп’ютері велика ймовірність того, що встановлені програми істотно зменшать кількість доступної оперативної пам’яті, надавши, таким чином, до гальмування і збоїв в роботі ПК.\nВ цілому аналізуючи аргументи прихильників і супротивників вимикання на комп’ютері з використанням SSD файлу підкачки, можна прийти до висновку, що використовувати цей метод для оптимізації роботи знімного жорсткого диска вельми небажано. Як же бути? Скористатися одним з варіантів вирішення такої проблеми.\nСпосіб № 1: Оптимізація віртуальної пам’яті засобами Windows\nДля того щоб налаштувати файл підкачки на комп’ютері з ОС Windows вручну для початку натискаємо правою кнопкою миші по ярличку «Комп’ютер» на робочому столі і вибираємо в меню пункт «Властивості»:\nДалі у віконці, що з’явилося знаходимо і вибираємо вкладку «Додаткові параметри системи»:\nТепер у новому системному віконці входимо в розділ «Швидкодія» і тиснемо кнопку «Параметри»:\nПісля цього у діалоговому вікні «Параметри швидкодії» відкриваємо вкладку «Додатково» і тиснемо кнопку «Редагувати» біля розділу «Віртуальна пам’ять»:\nТепер знімаємо галочку з пункту «Автоматично вибирати…», відзначаємо необхідний диск, вказуємо для нього бажаний обсяг файлу підкачки і тиснемо кнопку «Задати»:\nУ підсумку завдяки такому методу можна самостійно зменшити розмір файлу підкачки (якщо обсяг його здається вам завищеними), і, навпаки, збільшити його.\nСпосіб № 2: Налаштування за допомогою спеціального програмного забезпечення\nДля налагодження нормальної роботи файлу підкачки можна використовувати спеціальні програми оптимізації SSD, наприклад, такі, як Mini SSD Tweaker, SSD Fresh або SSD Tweaker. Для цього достатньо буде поставити одну з них на комп’ютер і встановити з її допомогою необхідне значення для віртуальної пам’яті.\nКрім того, за допомогою таких програм можна відключити функцію індексування Windows, захист системи, вийти з режиму сну, зупинити процес дефрагментації, включити Trim, збільшити розмір кешу, виконати інші установки по оптимізації роботи системи з SSD-накопичувача.\n« “Як встановлюються годинник на робочому столі?” або модифікуємо телефон і комп’ютер під себе\nПоради як поставити завантаження з флешки / диска в налаштуваннях BIOS »


Підприємства, щоб вижити, всіма можливими способами намагаються ухилитися від податків - експерт » Газета "Вечерние Вести"\nПідприємства, щоб вижити, всіма можливими способами намагаються ухилитися від податків - експерт\n472 0 18.12.2017, 17:40 | Новости, Экономика\nВирішив в черговий раз проаналізувати структуру витрат (у тому числі податкових) при виробництві та продажу кінцевому споживачу пакетованого молока. Пакет молока виробляється і постачається покупцю ланцюжком підприємств: рослинницька ферма, молочна ферма, молокозавод, дистриб'ютор, роздрібний магазин.\nПро це на своїй сторінці у Фейсбук повідомив автор програми реформ та податкової системи «Вільна економіка» Михайло Чернишов.\nА скільки днів на рік працює на податки ваше підприємство? Думаю, сьогодні і у вас буде безсоння. З наступаючим Новим роком! В якому спочатку чергові 340 днів нашим підприємствам доведеться попрацювати на податки. І тільки останні три з половиною тижні в грудні - на себе.


Прощай, Маріє! – Грінченко-інформ\nВересень 14, 2017 Грінченко-інформ Коментарів немає\nНе стало Марії Влад, відомої української журналістки, письменниці, авторки трьох прозових книжок, численних ліричних та релігійних поезій. Сумну новину сповістила на своїй Фейсбук-сторінці письменниця, редактор газети «Слово Просвіти» Любов Голота.\n«Сьогодні вночі Марія Миколаївна Влад померла. Їй нещодавно, на День незалежності, виповнилося 77 років. Ми бачилися в редакції за кілька днів до цього: Марія подарувала мені книжку вибраних поезій, я пообіцяла, що напишу про неї, але не поспішаючи:\n– Куди спішити? – погодилася Марія…\nМи знайомі чи не сорок літ. Легка,стрімка,правдива гуцулка. Зараз, коли моя душа тремтить, не складу до ладу слово до слова, аби сказати головне. Все головне: і її особлива краса,і вірші, і дослідження про Гуцульщину та її людей, оповідання, роман «Йосип Обручник», і голос – низький, з глибини грудей, і родина, й дочки – Людмила й Олена, внуки й правнучка. Напишу, не поспішаючи, Маріє. Напишу про те, як вміла любити ця правдива гуцулка. Про її письмо. А поки лиш бачу,як вона легко і стрімко йде. Прощай, Маріє!»


"Міф чи факти": вперше Ілон Маск озвучив свою думку стосовно існування НЛО - Інтернет-видання "Час-Дій"\nГоловна > НОВИНИ > "Міф чи факти": вперше Ілон Маск озвучив свою думку стосовно існування НЛО\nevent 07:28 Четвер 15 Жовтня 2020 ПОДІЇ\nМіноборони США у 2020 році оголосило про створення оперативної групи щодо невпізнаних повітряних явищ. Гендиректор SpaceX Ілон Маск переконаний, що вона не має жодного відношення до інопланетян, які нібито відвідують Землю.\nДеталі: Про це відомий винахідник написав, відповідаючи на твіт американської телеведучої Марії Бартіромо.\n12 жовтня вона опублікувала відео, у якому спілкується з Дональдом Трампом. Вона запитала його, для чого Пентагон створив Спеціалізовану групу щодо невідомих повітряних явищ та чи може це свідчити про існування НЛО.\nАмериканський президент відповів, що йому “доведеться добре перевірити цю інформацію”, а також “детальніше вивчити це питання”.\nКоментар: “Люди хочуть знати, чи відвідав хтось Землю. Ілон Маск та Джеф Безос – ви великі дослідники космосу на Землі, що думаєте“, – написала Бартіромо.\nВідповіді Ілона Маска не довелося чекати довго.\nКоментар: “Я не бачив жодних свідчень про те, що розвинуті цивілізації відвідували нашу планету. Нечіткі картинки, які гірші ніж нечіткі кадри камери спостереження 7/11, не враховуються. Сьогодні камер на Землі більше буквально на> 1000%, ніж 10 років тому, а чітких знімків у нас все ще немає. Це те, про що я кажу роками“, – написав Маск.\nДжерело: сайт CNET\nЧитайте також: Україна вийшла на 12 місце у світі за кількістю хворих і померлих від COVID-19\nТеги: Ілон Маск інопланетні цивілізації НЛО\nУ Рівному з’явився майданчик для вивчення правил дорожнього руху (фото)\nУкраїнська IT-компанія виділить 10 мільйонів на боротьбу з коронавірусом


«Країна Мрій» БУРДОН та РОЯЛЬ КІТ в Львові: купити квиток за найкращою ціною - субота 08 січня 2022 15:00 на Kontramarka.ua\n«Країна Мрій» БУРДОН та РОЯЛЬ КІТ\nАфіша Львів»РЕКОМЕНДУЄМО»«Країна Мрій» БУРДОН та Р...\n“Бурдон” і “Роялькіт” у Львові!\n8 січня 2022 року в Ennio Event square відбудеться концерт української музики, натхненної етнічними мотивами та традиціями. Одразу два потужних колективи зі Львова та з Кривого рогу вийдуть на одну сцену і на власному прикладі покажуть, що українська пісня єднає Схід і Захід! Зустрічайте, “Бурдон” і “Роялькіт” у Львові! Смачно, колоритно, драйвово! Як завжди на етно-фестивалі Зимова “Країна Мрій”, що цього року святкує у місті Лева, у серці українських культурних традицій!\nЗимова казка триватиме з 18 грудня 2021 року до 9 січня 2022 року. Протягом цього часу до нашої Країни Мрій завітає безліч зіркових артистів. Весела коляда, музики та традиційний вертеп!\nРіздвяні гуляння у Зимовій “Країні Мрій”\nІ звичайно, яке українське святкування Нового року і Різдва можна уявити без Святого Миколая, ярмарку, танців та частування! Ця зима буде щедрою та теплою! Нумо всі до нас! Захід відбудеться з дотриманням всіх карантинних норм відповідно до постанови МОЗ. Щоб потрапити на концерт “Бурдон” та “Роялькіт” у Львові, купуйте квитки на нашому сайті та в касах міста. Ще більше концертів в афіші Львова шукайте на нашому сайті.\nКуди піти з друзями у Львові на зимових канікулах? На концерт “Бурдон” та “Роялькіт”!\nНесподівана та оригінальна українська музика\nУ програмі гулянь:\nМистецькі майстерні та майстер класи\nСмачна етнічна їжа та гарячі напої\nУ різні дні на фестивалі виступлять:


Роль адміністратора ЦНАП – U-LEAD Онлайн-курси\nЯк створити сучасний ЦНАППерсонал ЦНАПРоль адміністратора ЦНАП\nРоль адміністратора ЦНАП\nОсобливості правового регулювання ЦНАП в органах місцевого самоврядування\nУніверсалізм та спеціалізація персоналу\nНеобхідно брати до уваги сукупність правових норм. Статус ЦНАП визначено ст. 12 Закону України «Про адміністративні послуги» (зі змінами від 03.11.2020), а також Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Насамперед, це статті 26, 42, 54, 71.\nВиключними повноваженнями місцевої ради є затвердження структури її виконавчих органів, положень про виконавчі органи. Підготовка пропозицій щодо структури, чисельності та штатів, організація у визначених законом межах роботи відповідної ради та її виконавчих органів – це повноваження місцевого голови.\nОтже, конкретний обсяг повноважень ЦНАП як виконавчого органу (структурного підрозділу) визначається місцевою радою. Територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.\nСтатус адміністратора ЦНАП визначений, насамперед, у статтях 12 та 13 Закону України «Про адміністративні послуги» (зі змінами від 03.11.2020).\nАдміністратор – посадова особа органу, що утворив ЦНАП. Водночас потрібно враховувати, що статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з поширенням, відповідно до пункту 2 його Прикінцевих та Перехідних положень на органи і посадових осіб місцевого самоврядування Закону України «Про державну службу». У статтях 7 та 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що службовці реалізують права та виконують обов’язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи та посадових інструкціях.\nВиходячи з мети створення, комплексного регулювання статусу ЦНАП та його персоналу, має визначатися найефективніша структура, посадовий склад та питання організації роботи.\nПри формуванні штату ЦНАП місцева рада враховує власну кадрову та фінансову спроможність, потреби найефективнішої роботи. Обсяг повноважень, які покладаються на конкретну посадову особу, розраховується також виходячи з оптимального навантаження, рівномірної та ефективної роботи.\nРозуміння посади/ролі адміністратора ЦНАП\nприйняття від суб’єктів звернення документів, необхідних для надання адміністративної послуги, їх реєстрація та передача суб’єкту надання адміністративних послуг;\nвидача оформленого результату суб’єкту звернення;\nнадання адміністративних послуг, за рішенням органу, який утворив ЦНАП.\nХоча іноді має місце абсолютизація функцій адміністратора виключно як «посередника». Але послуги, які можуть надатися за один візит, повинні надаватися самим адміністратором або іншим спеціалістом з функціями адміністратора одразу і невідкладно. Розривати процедури надання «швидкої послуги» недоцільно.\nАдміністратор (посада і функції):\n1. посадова особа (посада), яка виконує роль «посередника» між суб’єктом звернення та суб’єктом надання адміністративних послуг. Це виправдано, якщо рішення (результат) не може бути прийняте невідкладно, громада спроможна створити необхідну кількість таких посад та залучити кваліфікованих працівників\n2. посадова особа, яка виконує усі повноваження адміністратора, включно з наданням адміністративних послуг. Адміністратор є і суб’єктом надання послуг\n3. функції (завдання), які можуть покладатися на інших посадових осіб органу, що утворив ЦНАП. Насамперед, це прийняття заяв і видача результатів послуг, чи й завдання адміністратора у повному обсязі.\nВажливе практичне значення має роз’яснення Національного агентства України з питань державної служби (лист від 03.10.2019 № 6934/13-19), у якому підтверджено: «… оскільки сільський, селищний, міський голова організовує роботу відповідної ради, на думку НАДС, на адміністратора можуть покладатися й інші завдання, крім зазначених у статті 13 Закону України «Про адміністративні послуги».\nЗ урахуванням положень статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на думку НАДС, на посадову особу органу місцевого самоврядування можуть покладатися функції адміністратора».\nОтже, функціональне розуміння посади і ролі адміністратора додає значної гнучкості органам, що утворюють ЦНАП, в ефективній організації роботи та швидшому наданні послуг. Визначення посад адміністраторів та/або покладання функцій (завдань) адміністратора на посадових осіб органу, що утворив ЦНАП, належить до компетенції місцевої ради.


Купити мякий куток Купити ортопедичний куток.\nМодель: Куток Сінді\nОртопеличний куток-ліжко "Сінді" виготовлений з якісних, екологічно чистих матеріалів. Диван(куток)-ліжко ідеально підходить для комфортного відпочинку і здорового сну. Це забезпечується матеріалами з яких його виготовлено, особливостями конструкції виробу і наповненням матрацу.\nОсновою виробу є короб, який одночасно служить місцем для зберігання . Він виготовлений із ламінованої ДСП, днище - із ламінованого ДВП. Використання цих матеріалів забезпечує не тільки естетичнй вигляд, але і довговічне використання, так як унеможливлює деформацію короба, як це може статися із набагато більшою імовірністю при використанні дерева або фанери.\nГабаритні розміри: 2300*1560, спальне місце: 1980*1560.\nТрансформер диван-куток "Монако" виготовлений з якісних...


Тарас Цимбалюк: «Я хотів би нагородити людство вірусом моралі» — ITV\nТарас Цимбалюк: «Я хотів би нагородити людство вірусом моралі»\n30 бер 11:39\nРозмова на карантині з актором Тарасом ЦИМБАЛЮКОМ\nЗ Тарасом ми не бачились так давно, що за цей час він устиг стати зіркою українського кінематографу. Тому, набираючи його номер у Viber, я, зізнаюсь, хвилювався, як школяр. Хоча в мене був коронний захист від усіляких побоювань – я обожнюю цього актора.\nЗнаючи про твою зайнятість, незважаючи на карантин — скільки у мене часу?..\nНу, годин зо п’ять…\nОбожнюю таких людей. Змалку. Повз до них якось навздогад іще тоді, знаючи, що все буде добре. Але щось я вже облизав співрозмовника заздалегідь, то перепрошую. Далі – по суті.\nЯк твої справи, чим ти займаєшся там на карантині?\nНу чим… займаюсь спортом. Пишу тут всіляке. Може, колись вдасться реалізувати (Тарас пише сценарії і сам іноді навіть на телефон таке знімає, що Спілберг із Лукасом виходять покурити і сплюнути). Пишу всілякі статті про спорт, які пощу в себе в IG.\nБачив, що твій колега запустив спортчелендж…\nТак, Ярік, з «Кайдашів» (Ярослав Безкоровайний, який зіграв друга Карпа у серіалі «Спіймати Кайдаша»).\nФединчик з парашутом он плигає з підвіконня у кімнаті (Андрій Фединчик – ще один геній українського кінематографа).\nТак. Усі дуркують по-своєму.\nА ти якісь такі собі відосики не знімаєш?\nТакі – не знімаю, але знімаю про тренування у домашніх умовах.\nА на якісь професійні ресурси не виводиш це?\nПоки ще ні, але хочу перевести це з хобі в щось значно більше.\nЧитаю всі ці жахіття про зупинення українського кінематографа. Плачу. Як ти, не панікуєш з приводу цього?\nЗнаєш, мені здається, що в тому стані, до якого все це дійшло, наскільки все це запустили, панікувати немає сенсу.\nБо й так уже гайки?\nЕге… Ну, до Пороха взагалі був один повний метр на п’ять років. Зняли «Поводир», і всі такі: «О, українське кіно!» І побігли в кінотеатри. А до нього та після нього – знову застій. Тому… було вже таке. Не знімали ніц, усе робилося якось у кооперації з Росією, головні персонажі були з Пітера, з Москви. Я те все якось відчував, але ж від нас нічого фактично не залежить. На жаль, тут ми просто безсилі.\nЯ лише сьогодні прочитав і отетерів. У тебе майже 60 робіт у кіно на сьогодні?\nМоже, десь так, мабуть.\nІ виходить, що в більшості ти знявся якраз, коли президентом був Порох?\nМабуть, так, коли він став президентом. У мене якось все пішло. Тут, мабуть, краще не проводити якусь політичну паралель, але… так вийшло.\nЯкі виходи бачиш наразі? Може, створити театр кімнатного актора? Чи що? Не вигадував собі нічого такого?\nЯ – ні, але бачив, що люди роблять. У тому ж театрі Франка хочуть створювати онлайн-вистави. Думають, як це все знімати, розкадровувати для глядача, щоб це було доступно. Народ крутиться потихеньку. Знаю, що американці зробили таку виставу, яка відбувається у готелі. Ти клікаєш, як у грі – пройти на другий поверх, камера піднімається, а на другому поверсі – вже інша дія. Я думаю, що ми завжди на пару кроків позаду від них, але до нас це ще дійде.\nТобто професія актора не зникне ніколи? Завжди буде якийсь exit?\nВона точно не зникне. Єдине, що… в нашому українському розумінні професія актора – це лише зйомки і театр. Якщо це все прикриється під впливом паніки, у нас вона не те, що може зникнути, а може зупинитися конкретно.\nТо який він, актор майбутнього?\nНу, що б не відбувалося, як би не розвивались технології, існують такі професії, як той самий актор — на голій сцені, який ніколи не заховається ні за якою декорацією. Якщо у фільмі зараз можна домалювати все, що завгодно, то на сцені актор завжди буде на першому місці.\nДурна зараз така думка з’явилась: а театр одного актора на замовлення в приват може бути?\nМоже бути щось подібне. Диктори ж мають якось працювати. Жорстокий період, але дуже крутий для таких спроб. Для вигадок і пізнання. Для людей же не доходить: просто взяти книжку вдома, почитати. Або іще щось. У нас же, в акторів, у всіх є паузи. У всіх абсолютно. І у всіх є ідеї, які треба реалізувати, щоби в них захотілося вкласти гроші, але немає часу на реалізацію. От вам цей час. Коли гонорари потрачені й варто зробити щось для світу, про що ви мріяли. Може, для цього і потрібне все це.\nТи довгий час стукав в одні й ті самі двері. Звідти твій успіх. Ким ти працював, окрім актора?\nНа першому курсі працював кальянщиком рік. Це була найтриваліша робота. Ще півроку працював стюартом на стадіоні, де перевіряв квитки і зорієнтовував глядача, куди йому сісти.\nА стосовно втілення професій на екрані — кого сподобалося втілювати найбільше?\nКоваля Назара (серіал «Кріпосна» — СТБ). Я їздив у кузні, готувався. Саме тоді й відчув, наскільки важливо, щоб чоловік щось умів робити руками. Це було непросто, але дуже цікаво. Я робив цвяхи, робив підкови. І це пішло мені на користь.\nБагато є професій у твоєму багажі, якими ти оволодів під час зйомок?\nТи розумієш, коли тебе запрошують на зйомки, то не телефонують за два-три місяці, не скидають підручники та сценарій – готуйся, бо гратимеш, наприклад, юриста. Тобі дзвонять і питають: «Який у вас розмір одягу? Ви гратимете юриста». Все. Рідко знімають такі проєкти, як «Кріпосна», де є можливість вчитися і готуватися до ролі. І це залежить не лише від бюджету, а й від ставлення. Якщо люди хочуть зняти щось справді гідне, як «Прятки» — серіал, який мене справді вразив. Або як от «Абсолютно брехлива історія», яка невдовзі вийде на екрани. Я дивився трейлер і розумів, що ми насправді не так далеко від Голлівуду, як здається. За великого бажання зможемо навіть краще. Бо і оператори наші працюють у Голлівуді, і актори там знімаються. Це говорить про те, що ми все можемо. Але завжди є якісь «але», які не дають нам розвиватися з такою швидкістю, з якою хотілось би.\nСлухай, а чому ми завжди у цій чорноті? Навіть якщо прив’язати цю символіку до «Чорного ворона», де ти зіграв головну роль. Чому Україна завжди в чорному? Куди не глянь – смерть і горе. Що за біда?\nЯ колись здавав іспит з історії України. І тема була «Стосунки України з сусідніми країнами». І, розумієш, усі: Дорошенко, Мазепа, Хмельницький, Калнишевський – всі йшли на компроміс із ворогом. Усі абсолютно. Спочатку ми були сусідами, потім – на нас нападали. Ми будували діалог, підписували земельний договір. Тоді наш сусід його порушував, а ми не робили ніяких висновків із цього, і знову старались підписати якийсь мирний договір. Хоча можна було вчинити так само, як вони. Тому всі наші трагічні сторінки історії, як не крути, всі залежали від керманичів тодішньої України. Чому так склалося – я не знаю, я там не був.\nТож найзнаковіший фільм у твоєму житті, наскільки я розумію, це «Чорний ворон»?\nТак, він. Ну й «Кріпосна». Ті ж «Прятки». Це ті фільми, в яких люди працювали на результат. Бо хотіли зняти реально круте кіно. Всі залишались і робили, доки не вийде, не думали про гроші, перепрацьовки тощо. Мені дуже приємно, що у нас знімають таке кіно. А «Чорний ворон» — це піднята сторінка історії для людей, які, наприклад, не читали цього роману – хай дивляться. От таке у нас робиться, люди. Тому… складіть якось інакше думки у своїй голові. Думки і пріоритети. Ну і взагалі — хоча й бюджет втричі урізали, але, як не крути, зніматися в Україні, ще й у повнометражній картині – це кайф, просто мрія. Не кажучи про те, наскільки це кіно дороге мені особисто.\nА «Спіймати Кайдаша» (новий серіал каналу СТБ)?\nЗвичайно. Та сама історія. Всі на майданчику просто горіли цим проєктом. Як тільки я отримав сценарій, кілька сцен прочитав — і зрозумів, що це дуже крутий матеріал особисто для мене. Я не очікував, що буде такий ажіотаж у глядача. Але коли ми починали знімати, я бачив, що ми спускаємо кінематограф максимально низько до Землі. І це людям буде доступно, близько, знайомо. Бо це про нас. У цьому проєкті дуже багато моралі. У кадрі – вісім здорових людей, які одне одного не чують і не можуть домовитись. На цю родину треба подивитись і зробити якісь висновки. Вони насправді одне одного дуже люблять, поважають, але… не чують.\nЖивуть, як на вулкані… Слухай, я, коли дивився, був у такому захваті, який викликає хіба що старе добре радянське кіно. От моє, і все. Про мене, як ти сказав. Я знаю, що переглядатиму його. Ще раз і ще раз. І раджу подивитись усім, хто ще не дивився. Бо серіали я взагалі дуже рідко дивлюся. А тут ви мене просто змусили.\nТак, я чую такі думки, і мені дуже все це приємно.\nАле я хотів поговорити з тобою про мову у цьому кіно. А це – кіно. І мова у ньому просто космічна. Ясно, що Наталка Ворожбит (сценаристка) – геній, але ви ж десь цього наслухались? Як вам це вдалося?\nНаталка Ворожбит написала це не з такою кількістю суржику, ми наповнювали сценарій ним уже на майданчику. Треба віддати належне, що це той проєкт, де тобі дають розвивати свого героя, як ти його відчуваєш. Дають волю. Без фанатизму, звичайно, але здорова свобода була. Я багато чого привніс, тому що я сам із Корсуня, і виріс у цьому місті, я так розмовляв і мав справу з такими пацанчиками.\nЯ в захваті, бо десь підсвідомо здогадувався про це…\nУ кадрі був, звичайно, Богуслав, а є таке місто – Корсунь, яке теж засноване в 32 році Ярославом Мудрим. І вони – сусіди, ці міста. Тож я там виріс і все це чув на власні вуха. І я хотів максимально передати весь цей колорит. А Тоня (яка зіграла Мотрю) – з Українки, а я був в Українці на зйомках, і там люди реально так розмовляють. Вони близько до Києва, спілкуються якоюсь наче російською, але оскільки це колишнє маленьке село, в якому бабусі завжди українською розмовляли, то все це міксується в якийсь дикий суржик. Тому й Тоня дуже органічна в цьому всьому.\nТа ви взагалі втілили шедевральну пару на екрані. Але… щодо твого героя Карпа. Що б він робив на карантині?\nНічого, сидів би й бухав. Абсолютно точно можу тобі сказати. У нашій родині була така бабуся з села Скоморошки у Вінницькій області. Так от, після розвалу Союзу, коли все розпродавалось і ділилося, а в селі був цукровий завод, на якому працювало практично все село, і який теж закрили, всі почали тупо бухать. Я малий був, тато мені розповідав. Усі чоловіки пили, бо не могли знайти собі роботи. Стрес знімали і все таке. І я бачив реально п’яних людей серед білого дня. Тому це не міф, що люди в селах просто спиваються в силу якихось обставин. Так само і мій Карпо.\nСлухай, ну а чому так? Чоловіки ж наче сильніша половина людства, а слабші за жінок. Чому жінки нас завжди рятують із цих халеп?\nЯ завжди собі відповідаю на це питання дуже просто: бо в кожному здоровому і сильному чоловікові сидить таке сцикло. І рідко хто собі в цьому зізнається. Я, наприклад, от не можу прожити без жінки точно. Не тому, що мені потрібен регулярний секс абощо. А тому що це – навіть не нянька, а такий собі адміністратор. Хоча краще сказати – берегиня, якщо залишатись у народних традиціях. Рідко, коли чувак живе сам усе життя, і він дуже щасливий. Щось із ним не так.\nНу от Тарас Цимбалюк – символ мужності в українському кіно. Велетень, красень. Але ж ти так само буваєш слабким. Це природньо. Як часто ти проявляєш слабкість і що тебе може змусити навіть заплакати?\nМабуть, смерть близьких людей. Вона мене дуже сильно вражала завжди. Коли ховали дідусів-бабусь. Це мене просто косило. Насправді, я знаю свої слабкі сторони і страхи. Мені багато жахливих думок приходить, коли в мене похмілля. Тому я намагаюсь пити в міру. Бо похмілля – це пекло. Накручуєш собі такого, що… Я, наприклад, років п’ять тому був у метро, яке зупинилось. Вимкнулось світло, і ми 15 хвилин стояли у темряві, народу – не проштовхнутись, і всі почали дуже панікувати. І я почав. І з тих пір не користуюсь метро. Я ходжу пішки, їжджу на трамваї-тролейбусі, на таксі — як завгодно, але не на метро. Тому що я тоді зловив там панічну атаку і тепер обходжу його стороною. Чесно можу сказати, що я там боюсь.\nЯ знаю, що в тебе добре серце, і ти займаєшся благодійністю…\nТак, хоча мені дуже неприємно, що багато хто на цьому зараз спекулює. Я свого часу піарив одну групу у FB, яка займалась лікуванням однієї дівчинки, збирали гроші. А потім виявилось, що дівчинка давно померла, а вони продовжують збирати їй гроші. Буває таке. Але продовжую вірити у добро. І впевнений, що краще робити хоча би щось, бо якщо не робити нічого, то буде тільки гірше. Треба пробувати, однозначно.\nЗгоден. Тоді… якщо стільки всього поганого робиться людьми, може цей вірус прийшов не просто так? Стільки зараз про це говорять… Чому він полює на людей?\nЗнаєш, у мене дядько – головний лікар. То він каже, що це – серйозна болячка. І я йому вірю. Він, як більшість лікарів, холоднокровний у цьому і не панікує. Але каже, що просто треба пересидіти вдома. І що Україні ще дуже пощастило, бо весь удар на себе взяли Китай, Італія, інші. Тому ми дуже вчасно потрапили в період карантину. Ситуація не настільки гнітюча, як передають по телевізору. Але ми самі творці цієї ситуації. Бо якщо у квітні всі, не дай Бог, повилізають надвір, бо сонце, бо весна, то вірус розповсюдиться за лічені хвилини. І перейде на тисячі. Тому, правда, краще дотримуватись правил, які нам запропонували. Щоби далі жити.\nДай Бог. Ну й моє коронне запитання. Якби ти був винахідником коронних вірусів, яким би з них нагородив людство у найближчий час?\nЛюдство настільки опустилося в моралі, що вже немає тут нічого святого. Абсолютно. Людина може зґвалтувати дитину, може вбити дитину, може продати дитину на органи. Немає жодних стопів. Я пам’ятаю, як у дитинстві цікавився історією, то жахався від діянь Калігули. Але в порівнянні з тим, що робиться зараз, його діяння – просто квіточки, бо людство збожеволіло. Тому я хотів би нагородити його вірусом моралі.\nДякую тобі! Не інтерв’ю вийшло – байка. Історична, як світ.\n02 чер 17:54\n02 чер 13:06\n02 чер 12:39\n02 чер 10:57\n02 чер 10:02


У вівторок представники симферопольської міліції затримали лідера кримської організації ісламської партії “Хізб-ут-Тахрір” Абдуселяма Селяметова. Це сталося одразу після завершення прес-конференції у Симферополі, на якій він розповідав про плани щодо легалізації цієї структури\n06 квітня 2005, 10:47\nПравоохоронці зажадали від Абдуселяма Селяметова посвідчення особи, якого у нього не виявилося. Крім того, міліціонери задокументували факт проведення ним прес-конференції. Керівника кримської організації ісламської партії “Хізб-ут-Тахрір” доставили до Центрального райвідділу міліції Симферополя, де висунули звинувачення у порушенні законодавства про об’єднання громадян і в незаконній політичній діяльності.\nА напередодні місцевий суд у Севастополі за незаконну політичну діяльність оштрафував ще двох активістів незареєстрованої в Україні ісламської партії “Хізб-ут-Тахрір”. У більшості мусульманських країн світу ця організація вважається екстремістською і її діяльність заборонена.


Екс-посадовцю КОДА оголосили підозру через розкрадання коштів, призначених на житло для переселенців\n29 грудня, 2017 09:45\nЗа даними правоохоронців, екс-службовець умисно витратив не за цільовим призначенням бюджетні кошти на загальну суму майже 10 млн грн.\nПрокуратура Київської області оголосила підозру колишньому начальнику Служби в справах дітей та сім’ї Київської обласної держадміністрації, якому інкримінують зловживання службовим становищем, унаслідок якого державі були завдані збитки майже на 10 млн гривень. Про це повідомила прес-служба прокуратури.\nТак, правоохоронці повідомили про підозру в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 (зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки) КК України. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі строком до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від 500 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.\n"У рамках досудового розслідування встановлено, що екс-службовець, перебуваючи на посаді, в порушення цільового призначення Грантової угоди Європейського Союзу, в рамках реалізації проекту технічної допомоги "Соціальна інтеграція та примирення внутрішньо переміщених сімей у Київській області", у період з 2015-2016 років, умисно витратив не за цільовим призначенням бюджетні кошти на загальну суму майже 10 млн гривень", - йдеться в повідомленні.\nУ прокуратурі зазначили, що кошти призначались для створення соціального гуртожитку для переселенців, а також на проведення капітального ремонту та облаштування нежитлової будівлі для приватного дитячого закладу оздоровлення та відпочинку.\nНагадаємо, перший заступник міністра з питань тимчасово окупованих територій і внутрішньо переміщених осіб Юсуф Куркчі повідомив, що для того, аби забезпечити житлом усіх переселенців, державі необхідно витратити від 20 до 40 млрд доларів.\nпрокуратура, Київська ОДА, підозра, зловживання, розтрата коштів, переселенці


У трьох селах під Луцьком встановили камери відеоспостереження | Новини\nУ трьох селах під Луцьком встановили камери відеоспостереження\n16:05, 27 липня 2018 р.\nЩоб фіксувати порушення правил дорожнього руху та правил благоустрою в Княгининівській ОТГ встановили камери відеоспостереження.\nПро це голова Княгининівської ОТГ Олена Твердохліб повідомила у Фейсбуці.\n«На території нашої громади вже встановлені відеокамери зовнішнього спостереження в селах Зміїнець, Милуші та Княгининок, які будуть фіксувати всі порушення Правил дорожнього руху на трасі М19 та Правил благоустрою нашої громади.\nТому попереджаємо всіх, що за вашими діями тепер буде слідкувати «пильне око» нашої громади, яка прагне до порядку та чистоти на нашій території а також дотримання законів України», - повідомила Олена Твердохліб.\n#відеоспостереження #безпека #села #ОТГ #Луцьк


Іван Примаченко створив освітню платформу на 1,5 млн слухачів. Як він перетворює соціальний проєкт на бізнес — Forbes.ua\n19 квітня 2021 11:52\nІван Примаченко, засновник платформи Prometheus. Фото з особистого архіву\nЗ 2014 року Іван Примаченко, 30, на донорські гроші займався безкоштовним онлайн-навчанням. Його платформа Prometheus зібрала вже 1,5 млн слухачів. Тепер там можна вчитися і за гроші. Виявилося, що освіта може бути доступною, проте не безкоштовною.\nУ 2014 році студент істфаку КНУ Іван Примаченко прийшов до знайомого підприємця з ідеєю освітньої онлайн-платформи. Він надивився онлайн-курсів Стенфордського університету і захотів повторити це в Україні. «Чудова задумка, – сказав йому співрозмовник, – тобі потрібно близько мільйона доларів». Мільйонів у студента не водилося. Стартувати вирішив на $2000, які накопичив за час навчання.\nВід волонтерів до Сороса. Хто допомагав утілити мрію у життя\nПерший онлайн-курс команда волонтерів під керівництвом Примаченка зробила у навчальній студії. Бізнес-консультант Андрій Длігач погодився допомогти і записав лекції з бренд-менеджменту. Не витратили ні копійки, а зібрали 10 000 слухачів.\nНатхненний успіхом, Примаченко взявся розвивати ідею. «Матеріал на західних платформах не брав до уваги український контекст, ніша була вільною», – пояснює він. У жовтні 2014 року Іван з парою однодумців записали три онлайн-курси, які стали основою Prometheus. Мільйона для цього не знадобилося. Витратили ті самі $2000.\n«Для створення контенту, просування і зйомок намагалися шукати волонтерів, і, що дивно, знаходили охочих», – згадує Примаченко. За перші два місяці курси подивилися 100 000 осіб. Але весь час залучати волонтерів неможливо, а брати гроші з користувачів Примаченко не збирався. Він переконаний, що освіта повинна бути безкоштовною і доступною для всіх.\nНайпопулярніші курси на Prometheus\nКоли Prometheus стартував, глобальні платформи на зразок Coursera або EdX і самі тільки придивлялися до способів заробити. Переважно вони безкоштовно розповсюджували контент, який створювали університети. Українцям було ще складніше: треба було записувати лекції самостійно. І студентських заощаджень для цього виявилося замало.\nУ 2015 році у Prometheus зʼявився перший донор. Створення курсу про гендерну рівність профінансувало «Відродження», українська гілка Фонду Сороса. Всього за його підтримки платформа запустила понад 10 навчальних програм – про європейську зовнішню політику, дослідження корупції, урбаністику, візуалізацію даних і машинне навчання. «Вони були не тільки технічною платформою для поширення контенту, а ще й професійно підходили до створення контенту – працювали з нашими спікерами та методологами, глибоко включалися у тему», – каже заступниця виконавчого директора «Відродження» Інна Підлуська.\nНаступними донорами стали USAID, Посольства США, Великої Британії та Чехії. Примаченко брав у них гроші на створення конкретного курсу, постійного фінансування платформа не отримувала. Ще допомагали користувачі. У 2015 році Prometheus отримав пів мільйона гривень за допомогою краудфандингу, другий збір запустили у 2020-му – і підняли ще мільйон.\nЯк мрійник стає підприємцем\nТрансформація наздогнала Prometheus у 2019 році. Тоді платформа опитала користувачів, що їм цікаво. Список очолили IT, підприємництво, маркетинг і суміжні сфери. Донори ж хотіли фінансувати курси про громадянське суспільство і політику. Стало ясно, що розвиватися тільки за рахунок грантової підтримки неможливо.\nПримаченко тим часом повернувся зі Стенфорда, де проходив річну навчальну програму Ukraine Emerging Leaders. Навчання у Штатах допомогло навести різкість. «Я зрозумів, що можна зберегти соціальну місію проєкту і до того запустити монетизацію», – каже Іван.\nУ травні 2020 року на сайті зʼявився розділ Prometheus+. Курси у ньому коштують від 1200 до 3500 грн. Починаються вони у певні дати – студенти можуть спілкуватися з викладачами у режимі реального часу і отримувати детальні відгуки.\nПрактично весь матеріал у платному розділі створений у партнерстві з бізнесом, але на різних умовах. В одному випадку Prometheus може грати роль маркетплейсу: взяти готовий курс і пропонувати своїй аудиторії за відсоток від продажів. В іншому – створити курс з нуля на замовлення для широкої аудиторії або ж закритий курс для співробітників конкретної компанії. «У нас 1,5 млн слухачів і величезна кількість даних про їхні вподобання. З огляду на цей ресурс, ми можемо зробити курс під будь-який запит», – каже Примаченко.\nЗа перший рік на Prometheus зʼявилася дюжина платних курсів. Крім того, навчання для співробітників вже замовляли Microsoft, ПриватБанк і «Київстар». До кінця 2021 року кількість платного матеріалу планують збільшити втричі. Цьому сприяє органічне зростання – з початку пандемії Prometheus приріс на пів мільйона слухачів.\nОсвітня математика. Скільки коштує онлайн-курс\nАудиторія одного платного курсу – в середньому 1000 осіб. Буває і менше – на курсі з основ мови програмування Python, який веде Beetroot Academy, зараз вчаться близько 200 студентів. «Ми встановили ліміт щодо кількості слухачів у 250 осіб, – говорить СЕО Beetroot Academy Дмитро Олареско, – через інтерактивну частину кожному студенту потрібно приділити час і увагу».\nЗа його словами, академія витратила на розробку курсу близько $6000, що цілком відповідає ринковим цінам. «Виробництво одного курсу в середньому обходиться від $2000 до $8000», – говорить співвласник і комерційний директор освітньої платформи Laba Ілля Рейніш.\nОдин потік курсу з Python заробив $20 000, але скільки з цих грошей залишив собі Prometheus, Примаченко не говорить. «Протягом наступного року ми стандартизуємо умови співпраці і зробимо їх публічними», – віднікується він.\nПро гроші засновник розповідає неохоче, наголошуючи на тому, що у кожному окремому випадку дохід від курсу розподіляється відповідно до того, скільки платформа і партнер проінвестували у розробку. Єдине, що готовий розкрити Примаченко, – структура прибутку. За його словами, на платні курси вже припадає більше половини заробітку Prometheus.\nДонорський ресурс залишається і нікуди не подінеться у майбутньому. Ці ресурси підуть, наприклад, на лекції для підвищення кваліфікації вчителів або переклади зарубіжного матеріалу. Комерційні амбіції Prometheus донорів не бентежать. «Це зайвий раз доводить, що продукт затребуваний. Для нас, як для донорів, це не проблема, а перевага», – пояснює Інна Підлуська.\nПоки західні освітні платформи виходять на біржу, Примаченко як і раніше між двох вогнів – прибутком і суспільною користю. «Головна ідея не в тому, щоб заробити якомога більше, а в тому, щоб зробити навчальний досвід інтерактивним і якісним, – говорить він. – Парадокс у тому, що без фінансової стабільності це неможливо».


Святкова поркетта | https://treska.com.ua/\nРецепт, який заслуговує місця на кожному святковому столі! Тому що дуже ароматно, яскраво та красиво!\nПоркетта – класична італійська страва. Оскільки Італія історично країна дуже небагата, там прийнято готувати дешеві шматки м’яса. Саме тому в основі запеченого м’яса – звичайний свинний підчеревок. А багатство смаку ми створимо за допомогою печінки (ще один недорогий продукт), сухофруктами та звичайно ж великою кількістю спецій! Величезне прохання – купіть абсолютно всі спеції для цієї страви, інакше я не зможу донести весь смак справжньої поркетти.\nДуже важливо – обрати правильне м’ясо. Це має бути максимально м’ясний підчеревок. У мене був довгий вузький шмат, але краще, щоб він був більш прямокутний. Тоді його буде легше завертати.\nЯкщо ви любите італійську кухню та хочете приготувати щось особливе на Новий Рік або ж Різдво, в моїй добірці новорічних рецептів ви знайдете буженину по-італійськи та багато інших надсмачних страв! Добірка доступна українською та російською мовами. КЛІК СЮДИ – і добірка ваша!\n2 кг м’ясного підчеревку\n300 г качиної печінки (можна замінити на курячу або перепелину)\n1 фіолетова велика цибулина\n1 ст.ложка сушеного розмарину\n1 ч.ложка насіння фенхелю\n1 ч.ложка чабрецю\n1 ч.ложка чорного перцю свіжого помелу\n200 мл червоного сухого вина (опціонально, можна замінити гранатовим соком свіжого віджиму або водою)\nНа пательні розігріти вершкове масло та оливкову олію. Додати цибулину, розрізану на чвертькільця, та обсмажити її на середньому вогні, помішуючи, до м’якості. Додати фенхель, обсмажити разом з цибулею 1 хвилину, потім додати печінку, нарізану шматочками 1*1 см. Смажити печінку 2-3 хвилини на середньому вогні, потім додати всі спеції, що залишились, обсмажити разом ще 1 хвилину та зняти пательню з плити.\nПокласти на дощечку підчеревок шкіркою донизу. Посолити зі сторони м’яса. Потім викласти печінку зі спеціями по всій поверхні м’яса. Скрутити підчеревок у рулет, зв’язати рулет щільною натуральною ниткою.\nРозігріти духову шафу до 240 градусів. У форму для запікання викласти скручений рулет, посолити його зверху. На днон форми налити воду та вино. Поставити м’ясо до духової шафи та запікати 30 хвилин з відкритою кришкою. Потім закрити форму для запікання кришкою або ретельно загорнути фольгою та запікати 3 години за температури 180 градусів. Готову поркетту подавати або в гарячому, або в охолодженому вигляді, зрізавши нитку. Смачного!\nPrevious Previous post: Різдвяний штрудель\nNext Next post: Салат з кальмарами


Карлов Олександр Федорович - Ассоциация выпускников Университета "КРОК"\nГоловна » Карлов Олександр Федорович\nДиректор Центру розвитку кар’єри Університет «КРОК»\n2002 - Факультет економіки та підприємництва, «Банківська справа»\nКерівник проекту "Бізнес Ліга Асоціації випускників КРОКу"\n«Невдача - це просто можливість почати все знову, але вже більш мудро. (Генрі Форд)»\nМоя професійна діяльність розпочалася з проходження переддипломної практики в локомотивному депо м. Рига (Латвія), в 1990 році, працював помічником машиніста електропоїзда.\nПісля одруження та створення молодої сім’ї, потрібно було дбати про своє житло, що спонукало мене перепрофілюватися в будівельника та попрацювати в ПАТ «Київреконструкція» , відремонтувати житловий будинок - пам’ятник архітектури в центральній частині м. Києва у складі Молодіжного житлового комплексу «Ярослав», де і отримав квартиру.\nЗ 1997 року продовжив свою професійну діяльність в банківській сфері, де розкрив свої комунікативні здібності, що в подальшому суттєво вплинуло на розвиток моєї банківської кар’єри. Велику роль у розвитку мене як банківського менеджера відіграло навчання в Університеті «КРОК» за спеціальністю «Банківська справа». Працював в комерційних банках ПАТ «ПРИВАТБАНК», ПАТ «ВТБ БАНК», ПАТ «СБЕРБАНК РОСІЇ», ПАТ «БАНК ПІВДЕННИЙ», ПАТ «МЕГАБАНК» на посадах головного економіста, начальника відділу, директора відділення, начальника управління.\nЗ серпня 2017 року, після перемовин з керівництвом Університету «КРОК», прийняв пропозицію очолити Центр розвитку кар’єри. Впевнений, що тільки системне вдосконалення на практиці своїх знань, компетентність, енергійність, ініціативність, працездатність, стресостійкість, вміння аналізувати, креативність, вміння працювати у команді, спілкуватися з людьми, сприяли і будуть надалі сприяти моєму кар’єрному зростанню.\nВелику роль у розвитку мого становлення в суспільстві, активної життєвої позиції відіграло знайомство з Університетом «КРОК» та навчання в ньому. Завдяки набутим знанням в Університеті, знайомству з керівним складом «КРОК», викладачами, одногрупниками, я зміг себе реалізувати фахівцем банківської справи. Мої близькі родичі також здобули освіту в Університеті, діти моїх колег та знайомих навчалися та навчаються в нашому Університеті. Більше того, я мав можливість бути персональним корпоративним клієнт-менеджером Університету «КРОК», обслуговуючи його в комерційному банку. Щиро вдячний усім викладачам Університету за цікаві лекції, дискусії на актуальні теми, життєві поради.\nУніверситет «КРОК» є частиною мого життя, так як я продовжую свою професійну діяльність на посаді директора Центра розвитку кар’єри, розуміючи повну відповідальність за подальшу популяризацію бренда «КРОК» та взаємовідносини з провідними роботодавцями України з метою працевлаштування випускників Університету.\nУ 2017 році я також приєднався до Асоціації випускників КРОКу і впевнений, що співпраця Асоціації і Центру розвитку кар'єри буде сприяти розширенню професійних можливостей для студентів і випускників КРОКу.\nМені є чим пишатися, маю чудову сім’ю, виховуємо сина та доньку, посадив сад, побудував будинок(квартиру), отримав достатньо знань, щоб в подальшому себе реалізовувати в суспільстві та бізнес середовищі.\nМрію створити сімейний музикальний гурт, так як сам граю на гітарі, маю непогані вокальні дані, а моя донечка чудово освоїла фортепіано та сама пише треки в електронних варіаціях.\nМайбутнім та нинішнім випускникам раджу отримати фундаментальні знання, навчитися орієнтуватися в турболентних змінах трендів сучасного життя, реалізувати свої мрії, направити свої інтелектуальні інвестиції в розвиток своєї кар’єри та ніколи не забувати про рідний для нас усіх «КРОК».\nШукайте у соціальних мережах:\nЦентр розвитку кар'єри КРОК


Осіннє рівнодення 2019: що можна і що не можна робити цього дня | СЬОГОДНІ\nДізнайтеся головні заборони на день осіннього рівнодення 23 вересня\nЗаборони осіннього рівнодення\nДень осіннього рівнодення 2019 настав сьогодні, 23 вересня. В цей час тривалість дня і ночі будуть однаковими. А ось далі світла частина доби з кожним днем починає скорочуватися, а ночі, навпаки, будуть ставати довшим. Які існують прикмети і забобони на День осіннього рівнодення, а також що в жодному разі не можна робити цього дня, щоб не накликати на себе неприємності, дізнайтеся в нашій статті.\nУ народі день осіннього рівнодення здавна наділявся магічними властивостями і сильною енергетикою. І це цілком виправдано: адже до цього дня приурочене значиме церковне свято – Різдво Пресвятої Богородиці.\nА тому цього дня важливо звернутися з подякою до вищих сил за все хороше, що ви отримали цього року, за те, чого ви зуміли досягти, за всі позитивні моменти, які сталися з вами. На день осіннього рівнодення 23 вересня можна і потрібно загадувати бажання, тому що енергетика дня посприяє їх виконанню.\nЩо не можна робити на день осіннього 23 вересня\nУ цей період краще не починати нові справи. Замість цього підбийте підсумки старому, а також приділіть час своєму здоров'ю і душевному стану.\nНа день рівнодення не можна сваритися, конфліктувати, лаятися, щоб не злякати своє благополуччя, яке природа посилає кожному з нас. А ось ваш негатив здатний зруйнувати магічний настрій свята.\nВіра, Надія, Любов та матір їх Софія: дата, історія і значення свята Різдво Пресвятої Богородиці: що в жодному разі не можна робити на це свято Воздвиження Хреста Господнього 2019: дата, історія, прикмети і традиції Сьогодні осіннє рівнодення 2019: обряди, ритуали, традиції\nсвята прикмети рівнодення традиції осіннє рівнодення


Середа, 12 лютого 2020 11:16\nНДІ ЄІРД підпорядковується безпосередньо ректору університету. НДІ ЄІРД очолює директор, який здійснює загальне керівництво відповідно до вимог законодавства. Директор подає ректору пропозиції щодо кандидатур своїх заступників, які здійснюють управління за окремими напрямами роботи. У НДІ ЄІРД створюється науково-технічна рада, яку очолює директор. Вона є колективним дорадчим органом. Рада в межах затвердженого головного напряму наукової і іншої діяльності визначає основні напрями діяльності НДІ ЄІРД, здійснює організацію і координацію науково-дослідної роботи. Для організації роботи за тематикою в НДІ ЄІРД створюються наукові відділи, тематичні групи та проблемні лабораторії.\nСписок членів НДІ ЄІРД\n• Директор інституту.\n• Заступник директора інституту з наукової роботи.\n• Заступник директора інституту з організаційно-проектної діяльності.\n• Спеціаліст 1 категорії.\nВІДДІЛ ДОСЛІДЖЕНЬ ПРОЦЕСІВ ЄВРОПЕЙСЬКОЇ ІНТЕГРАЦІЇ УКРАЇНИ\nМета діяльності – проведення комплексних наукових досліджень з питань європейської інтеграції України для встановлення закономірностей євроінтеграційних процесів, тенденцій розвитку міжнародного політичного співробітництва на сучасному етапі розширення Євросоюзу і перспектив української політики щодо зближення з ЄС.\n• провести порівняльний аналіз інтеграційних стратегій держав ЦСЄ;\n• визначити методи офіційної оцінки Євросоюзом відповідності політичних інститутів держав-кандидатів на вступ копенгагенським критеріям членства у ЄС;\n• виявити імовірні тенденції процесу прийняття політичних рішень інституціями розширеного Євросоюзу щодо відносин з Україною;\n• встановити закономірності переговорного процесу про вступ України до ЄС;\n• зіставити інтеграційні заходи України з вимогами ЄС до політичного співробітництва з державами-партнерами;\n• систематизувати принципи зовнішньої політики України з країнами Європи, які сьогодні входять до Євросоюзу.\n• розкрити значення цивілізаційного підґрунтя сучасних європейських інтеграційних процесів;\n• визначити, як фактори європейських цінностей та європейської ідентичності, використовуються при вирішенні конкретних політичних питань;\n• виявити можливості та засоби використання цивілізаційної теорії для прогнозування перспектив розвитку інтеграційних процесів у політичній сфері.\n• проведення соціологічного дослідження;\n• підготовка аналітичного звіту;\n• публікація матеріалів дослідження у ЗМІ;\n• підготовка до друку наукових статей;\nВІДДІЛ ДОСЛІДЖЕНЬ ПОСТРАДЯНСЬКОГО ПРОСТОРУ\nМета діяльності – вивчення та оцінка політичних трансформаційних процесів на пострадянському просторі.\n• визначення принципів та особливостей трансформаційних процесів на пострадянському просторі;\n• визначення провідних зовнішніх і внутрішніх чинників формування засад та пріоритетів зовнішньої політики України щодо країн пострадянського простору;\n• оцінка відповідності фактичного стану стратегічного партнерства України проголошеним засадам і принципам зовнішньої політики держави;\n• визначення специфіки сучасних російсько-українських відносин, які зазнали трансформації під впливом оновлених геополітичних реалій.\n• здійснення моніторингу процесу формування зовнішньополітичного курсу України;\n• підготовка до друку наукових статей.\nВІДДІЛ ДОСЛІДЖЕНЬ ПІВДЕННО-СХІДНОЇ ЄВРОПИ\nМета діяльності – виявлення ключових чинників політико-системних трансформацій у країнах Південно-Східної Європи.\n• дослідити найбільш важливі зовнішні та внутрішні чинники, що впливали на політико-системну трансформацію у країнах Південно-Східної Європи;\n• визначити втрати й здобутки країн на шляху до ЄС та НАТО й вплив розширень на розвиток самих організацій;\n• дослідити еволюцію ролі основних акторів сучасних міжнародних відносин у процесі східноєвропейських трансформацій;\n• виявити основні проблеми економічної, політичної та ідеологічної складових системних перетворень у країнах Південно-Східної Європи;\n• запропонувати цілісну картину південно-східноєвропейських трансформацій як основу для об’єктивного прогнозування.\n• здійснення низки порівняльних досліджень політичних та соціально-економічних процесів в країнах Південно-Східної Європи та Україні;\n• підготовка до друку наукової монографії.\nВІДДІЛ ТРАНСКОРДОННОЇ СПІВПРАЦІ ТА РЕГІОНАЛЬНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ\nМета діяльності – проведення узагальнюючого та всебічного аналізу транскордонного співробітництва як поняття і явища, з’ясування актуальності та необхідності подальшого розвитку транскордонного співробітництва для інтеграційної політики України.\n• вивчити історію розвитку, основні прояви та сучасний стан транскордонного співробітництва та його вплив на політико-економічне співробітництво в Центрально-Східній Європі;\n• проаналізувати перспективи транскордонного співробітництва України та обґрунтувати необхідність залучення інших регіонів України до регіональної співпраці;\n• окреслити пріоритетні галузі транскордонного співробітництва на українсько-російському кордоні;\n• дослідити вплив транскордонного співробітництва на процеси регіональної інтеграції України.\n• здійснення моніторингу дій регіональної еліти по налагодженню транскордонної та міжрегіональної співпраці;\n• підготовка практичних рекомендацій для органів державного управління та місцевого самоврядування у Чернівецькій області.\nЛАБОРАТОРІЯ СУЧАСНИХ ЕТНОПОЛІТИЧНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ\nМета діяльності – виявлення й дослідження закономірностей і особливостей сучасних етнополітичних процесів.\n• визначити характерні риси різноманітних етнонаціональних моделей та уточнити етапи їх формування;\n• розглянути політичні практики етностратегій у тоталітарних, посттоталітарних та демократичних етнонаціональних моделях;\n• проаналізувати особливості легітимації демократичного політичного режиму в умовах становлення української етнонаціональної моделі;\n• розкрити особливості етнокультурної маргінальності в Україні та її вплив на рівень конфліктності етнонаціональної моделі;\n• встановити місце та роль етнополітичного чинника у системі національної безпеки України;\n• здійснити апробацію деяких положень та гіпотез дослідження під час соціологічного опитування.\n• методологічне забезпечення процесу моніторингового дослідження;\n• методологічне забезпечення соціологічних досліджень;\n• підготовка та проведення соціологічних досліджень з проблем сучасних етнополітичних процесів;\nЦЕНТР БІЛОРУСИСТИКИ, ЛІТУАНІСТИКИ ТА БАЛТІЙСЬКИХ СТУДІЙ\nМета діяльності – дослідження особливостей політичних трансформаційних процесів у Республіці Білорусь та прибалтійських державах (Литва, Латвія, Естонія) .\n• розкрити закономірності політичних та соціально-економічних перетворень у країнах регіону;\n• розглянути вплив зовнішніх чинників на внутрішньополітичні процеси держав;\n• проаналізувати прибалтійський досвід побудови євроінтеграційних стратегій;\n• виявити основні проблеми та запропонувати пріоритетні напрями співробітництва України, Республіки Білорусь, Литви, Латвії та


Володимир Ласовський, або бунтівний учень Олекси Новаківського - Бучацькі справи\nВін був одним з подвижників українського мистецтва минулого століття. Не знати, яких височин досягнув би на батьківщині, якби доля виявила бодай трохи милосердя до України та українців у той непростий час. Був людиною бунтівної вдачі, відстоював власну думку навіть перед обличчям визнаних авторитетів. Замість того аби зректися переконань й стати співцем совєцького «світлого майбуття», обрав шлях митця-скитальця, решту життя мандруючи країнами і континентами.\nВолодимир Ласовський. Автопортрет. Нью-Йорк, 1961\nКуди б не ступала нога Володимира Ласовського (3 липня 1907, с. Сороки, Бучацький пов., Королівство Галичини і Лодомерії, Австро-Угорщина, теп. Чортківський р-н, Тернопільська обл., Україна – 11 листопада 1975, м. Нью-Йорк, Нью-Йорк, США) – живописця, графіка, скульптора, мистецтвознавця, педагога, публіциста й громадського діяча, учня Мистецької школи Олекси Новаківського – душею і серцем він завжди залишався із рідною землею. За словами Богдана Стебельського, маестро «належав до малого числа визначних постатей українського мистецтва, що вивели його з провінціялізму на шлях передового мистецтва Заходу». «Була це людина щира, відкрита, без будь-якої маски, з якою можна було сперечатися по-дружньому, палко і безоблудно» – характеризував талановитого митця його приятель Володимир Гаврилюк.\nСергій Литвиненко. Скульптурний портрет Володимира Ласовського. Гіпс, 1963\nРодина майбутнього художника мала шляхетське коріння. Батько Созонт працював народним вчителем, був організатором громадського життя в рідному селі, зробив чимало для піднесення освітнього й культурного рівня односельців. Свої дитячі роки Володимир Ласовський згадував пізніше із певною поетичною ностальгією: «Моє дитинство пахне чебрецем, полином, свіжовидоєним молоком, вощиною, аромою засолюваних огірків, закурених польових доріжок і очеретами, що рясно обшили береги шелестливої Стрипи. Моє дитинство барвиться сріблисто-зеленуватою росяністю ланів і піль, грітим золотом стиглої пшениці, густою зеленню вишневих садків і базників, семибарвою райдуг, що зринали над ліщанецьким лісом проти мого вікна, і кармінами та кіноварами заходів сонця, які чергувалися з райдугами».\nДворічний Володимир Ласовський з батьком Созонтом і мамою Антоніною, 1909\nІдилію обірвали Перша світова війна та московська окупація. Відступаючи з Галичини в 1915 р., росіяни «евакуювали» (вивезли) родину Ласовських на Східну Україну. Протягом чотирьох років (1915 – 1919) Володимир з батьками мешкав у Бахмуті, де Ласовський-старший продовжував учителювати. Саме на Донбасі малий Влодко захопився тим, що згодом стало справою цілого його життя – малярством і театром. «В Бахмуті був літній театр, і я придивлявся та хвилювався, як малярі малювали декорації. – розповідав митець – Бачачи моє зацікавлення і на мою просьбу малярі дали мені трохи фарби і дошку, кажучи, що як намалюю добре, то дадуть мені більше. Отже, як 9-літній хлопець я почав малювати. Намалював кілька сільських хат і соняшники. Тоді малярі дали мені ще фарб і старі пензлі, і незабаром я помагав малювати декорації. Прийшла революція і вже не було чим рисувати та малювати».\nПовернувшись до Галичини, продовжував навчання у бучацькій ґімназії, вступив до лав Пласту. У ґімназії «інтенсивно рисував портрети товаришів і професорів». «В математиці не був сильний, але купував собі добрі оцінки у професорів, даруючи їм свої образи і портрети» – зізнавався згодом Ласовський. Незабаром у хлопця з’явилася нагода зреалізувати нахил до малювання. В березні 1923 р. у Львові почала функціонувати перша на галицьких теренах українська художня школа, створена з благословення митрополита Андрея Шептицького талановитим митцем Олексою Новаківським, котрий прибув до міста Лева на запрошення владики наприкінці 1913-го. У Мистецькій школі Олекси Новаківського Володимир Ласовський провчився п’ять років – з 1928 по 1933-й.\nВолодимир Ласовський. Гуцулка. Жаб’є, 1930\n«По матурі я вступив до мистецької школи Олекси Новаківського у Львові, де був 5 років – від 1928 до 1933. – ділився спогадами художник в інтерв’ю Іванові Зайцю у 1967 р. – Зі мною тоді там училися між іншими, Антін Малюца, Луцик, Оля Плешкевич [йдеться, вочевидь, про Ольгу Плешкан – О.Ш.], Олександр Винницький (помер) [насправді ні, бо Олександр Винницький дожив до 2002 р. – О.Ш.], Володимир Іванюх (згинув), Володимир Гаврилюк (був прекрасний товариш), Михайло Мороз. Під час студій у Новаківського я був «вічним революціонером», навіть проти учення самого Новаківського, бо мене захоплювали нові течії, як кубізм, кубоконструктивізм і ін. Брак і Пікассо були моїми ідеалами, яких я старався наслідувати. В наслідок цього Новаківський кількакратно виганяв мене зі студії, кажучи, що «роблю революцію». Колір грав велику ролю у Новаківського. Новаківський був кольористом, але не імпресіоністом, радше експресіоністом з імпресіоністичним досвідом. Мене цікавила форма, і я спеціяльно уживав бруднавих кольорів, щоб не попадати в кольоризм, або імпресіоністичну проблематику, що по суті є голим естетизмом, без змоги висловити глибокі психологічні хвилювання». Багатьом учням Олекси Новаківського та приятелям його мистецької школи Влодко Ласовський запам’ятався «душею компанії», організатором посиденьок і вечірок, більшість з яких відбувалися в помешканні маестро на вул. Земялковського (теп. Новаківського), 2.\nВолодимир Ласовський, 1934\nНе бажаючи йти стопами вчителя, захоплений авангардом Володимир у 1933 р. вирушив до Парижу – пункту паломництва творчих особистостей того часу. Спершу вступив до Національної вищої школи красних мистецтв (École nationale supérieure des Beaux-Arts), одначе, настрашений її «риґористичним академізмом», невдовзі зробив вибір на користь академії кубіста Фернана Леже (Fernand Léger). Навчаючись у відомого французького митця, був змушений переосмислити попередній досвід із Олексою Новаківським: «Тут в ательє малярського революціонера Лєже я хотів далі революціонувати, але Лєже наказав мені «фотографувати», а не малювати кубістично. Я був шокований і розчарований, щойно тут переконався, що рацію мав мій учитель Новаківський, і як багато він мені дав».\nВолодимир Ласовський. Містечко, 1930\nПовернувшись до Львова, Володимир Ласовський з головою поринув в українське культурно-мистецьке життя. Зокрема, долучився до створення молодіжної творчої групи «Руб», редагував її друкований орган альманах «Карби» (вийшов лишень один номер, 1933), брав участь у виставках, писав статті на мистецтвознавчі теми. Малював краєвиди, натюрморти, портрети (свого близького друга поета Богдана-Ігоря Антонича, журналіста Володимира Дзіся, священика Йосифа Кладочного, письменниці Галини Журби, лікарки Орисі Сімович тощо). Не цурався впливів кубізму, конструктивізму, експресіонізму. Схвальні відгуки про творчі досягнення Ласовського публікувалися також у польській та єврейській пресі. Своєрідною вершиною досягнень молодого художника можна вважати персональну виставку, влаштовану Асоціацією незалежних українських мистців (АНУМ) у 1939 р. «Ім’я Ласовського відоме. – писав митець Іван Іванець – Вже його перші праці без огляду на те, чи вони подобались чи ні, звернули на себе увагу своєю відвагою, різким індивідуальним виразом та стихійним гоном до великого формату та монументальности».\nВолодимир Ласовський. Лист, 1933 – 1934\nБогдан Стебельский характеризував творчість Володимира Ласовського наступним чином: «Ласовський ніколи не йшов стежкою імітації. Був сучасником своєї доби, але вірний своїй індивідуальності. Брав тільки те, що допомагало йому висловитись, що дозволяло у мистецьких формах виявити своє світосприймання, свій смак і темперамент, утривалити в мистецтві власний світогляд. Був по-дитячому ніжний, вразливий, темпераментний, озброєний інтуїцією бачити далі і ширше, як бачило око чи диктував розум. Ці прикмети давали йому можливість відчути дійсність, у якій жив і творив, дозволяли йому знайти не лише себе, але й шляхи, якими українське мистецтво мало б вийти з провінційної відсталости на автостраді світового мистецтва». Нам видається цікавим одне з міркувань самого Ласовського, яким той поділився на сторінках «Карб»: «Прикладати до мистецтва вузьку міру позитивного виховного чи аґітаційного засобу нерозумно, бож мистецтво по своїй суті є образовим представленням духа часу (з перевагою формальних проблем над тематичними) і як таке може бути вжите для різних цілей, а не з тим переконанням, що виключно одній з них служить».\nВолодимир Ласовський. Портрет Богдана-Ігоря Антонича, 1939\nВажкі часи настали з приходом більшовицьких «визволителів» восени 1939-го. Як людина, котра понад усе цінувала творчу й особисту свободу, Ласовський не сприймав накиненого згори т. зв. «соціалістичного реалізму». «Большевики наказували нам малювати соцреалістично величезні портрети «вождів», і я перестав малювати» – згадував митець. В часі «перших совітів» вимушено вступив до Спілки художників, керував кабінетом декоративно-прикладного мистецтва Інституту народної творчості, написав вступну статтю до каталогу посмертної виставки Івана Труша (Львів, 1941). Прикметним є опис творчого відрядження Ласовського до столиці Радянської України, зроблений першою дружиною маестро Оксаною Керч (творче псевдо Ярослави-Оксани Гаращак): «Київ, в якому колись дитиною перебував Володимир Ласовський, пройняв його жахом! Московська мова, залякані кияни, «живий» контакт з НКВД! Пригадується, з яким болем згадував понищену стару архітектуру і псевдоархітектуру нового Києва, що мала заслонити знищення і руїну та сліди української культури!»\nВолодимир Ласовський. Портрет матері Антоніни Ласовської\nПовернутися до активнішої творчої праці зміг в роках німецької окупації (1941 – 1944). Зокрема, очолював Спілку українських образотворчих мистців (СУОМ), викладав мистецтвознавство для слухачів акторських курсів, спільно із письменником Зеноном Тарнавським заснував Театр малих форм. Втім за тодішніх умов годі було думати про реалізацію творчого потенціалу: наступ червоних, котрі могли пригадати художникові співпрацю з урядом Ярослава Стецька, змушував замислитися над власною безпекою. Тож, як і тисячі галичан, Володимир Ласовський разом із родиною покинув рідну домівку й подався на Захід. Їхати довелося охопленими українсько-польським протистоянням теренами Лемківщини, під постійною загрозою потрапити до рук ворожим боївкарям.\nВолодимир Ласовський. Портрет сина Ярополка, 1946\nКінець Другої світової війни Ласовські зустріли на австрійській землі, у таборах для переміщених осіб (Куфштайн, Ґрац). Навіть за найважчих обставин Володимир залишався людиною мистецтва: керував міжнародним таборовим театром в Куфштайні, викладав у таборовій мистецькій школі в Ляндеку. Брав участь у мистецьких виставках (Баден-Баден, Лянґенарґен, Мюнхен). 1946 р. переїхав до Парижа. Тут зорганізував і очолив Українське товариство прихильників мистецтва, розписав храм св. Володимира. Мусив розриватися між бажанням творити та обов’язком годувати сім’ю, влаштувався на фабрику. Два роки по тому, в 1948-му емігрував до Аргентини.\nВолодимир Ласовський. Фрагмент шаржу Едварда Козака, 1950-ті\nНа новому місці часу на малювання майже не залишалося, аби давати собі раду доводилося багато працювати на фабриці. Та повністю поривати із мистецтвом Ласовський явно не бажав, тому приятелював із чільними представниками тамтешньої української інтелігенції: Євгеном Онацьким, Михайлом Гаврилюком, Юрієм Тисом, Анатолем Калиновським, Миколою Денисюком, Оксаною Драгомановою, Олексою Сацюком, Ігорем Качуровським і т. д. Викладав історію українського мистецтва в Українській театральній школі, очолював Спілку українських літераторів, мистців і науковців, заразом студіював режисуру й драму. Спільно із письменником Юрієм Тисом заснував у Буенос-Айресі Театральну студію, створив ляльковий театр, для якого власноруч виготовив ляльки, сцену та декорації. Незадовго перед від’їздом художника, у 1958 р. в аргентинській столиці відбулася персональна виставка Володимира Ласовського.\n1959 р. митець із родиною прибув до США, де мусив починати все, як то кажуть, з чистого аркуша. Проживаючи в Нью-Йорку, заробляв працею у швацькій майстерні, паралельно розписував церкви разом зі Святославом Гординським – іншим випускником Мистецької школи Олекси Новаківського. Займався живописом і скульптурою, оформленням книжок, театральних декорацій, написанням статей з теорії мистецтва, рецензій. Був головою нью-йоркського осередку Об’єднання мистців українців в Америці (ОМУА) та Ради в справах культури при Світовому конґресі вільних українців (СКВУ), мав персональну виставку у Нью-Йорку (1962). Також започаткував театральну студію при Спілці української молоді (СУМА), де ставив п’єси з дружиною Мирославою (дів. Сенів). Попри поважний вік, багато виступав із доповідями, організовував культурно-просвітницькі заходи. Чимало його публікацій і виступів були присвячені тяжкому становищу українців та їхньої культури під гнітом московсько-більшовицького режиму.\nСвоєю мистецькою філософією Володимир Ласовський називав «спіритуальність». «Я вірю в позаматеріяльність матеріяльних явищ і стараюся в своєму малярстві здійснювати цю віру. – зазначав маестро у розмові з Іваном Зайцем. – Кожний предмет, який нас оточує, живе, оживлений нашими прагненнями, нашими емоціями, вагою того призначення, що його ми їм надаємо. Сума тих матеріяльних явищ веде мене особисто в інший світ – до абсолюту, до Творця Всесвіту». Поза тим український художник завжди пам’ятав про присутність у мистецтві національної складової: «Так як не може існувати справжнє мистецтво якого призначенням не було би збуджувати в почуваннях сприймача чистих схвилювань, а в розумі благотворних рефлексій, так не існує мистецтво відірване від свого расово-національного кореня, заложеного в крові й підсвідомих глибинах психіки творчого мистця». При цьому додавав, що «расово-національність культур – аж ніяк не расизм, аж ніяк не нацизм, які в практиці паралізують свободу творчого вияву, передумову росту всякої культури».\nВихід на пенсію дав рідкісну можливість присвятити себе улюбленій справі. «Він діждав короткої, – о, якже короткої, – емеритури і радів, що його мрії здійснилися: увесь свій час посвятив малярству і громадській роботі. – писав Іван Заяць – Почав знову інтенсивно малювати, радів тими своїми дітьми-творами, пишався ними. Але доля його була гірка й жорстока і скоро урвала цю радість». Раптова смерть 68-річного митця стала важким ударом для цілої української громади. Товариш Ласовського по школі Новаківського Володимир Гаврилюк завершив присвячений йому некролог наступними поетичними рядками: «Відлетів від нас орел з широким розмахом крил. А він любив високо злітати в надхмарні простори. Любив ширяти в соняшній височині. Він був орел з широким розмахом крил. Він був сердешний наш приятель, наш вірний брат. Відлетів у віщі сузір’я, щоб надихати нас тим, що горіло в його незаспокоєному мистецькому і людському ідеалізмі. Відлетів від нас орел з широким розмахом крил. Вічна йому пам’ять. Хай Боже небо буде йому раєм».\nПоховали Володимира Ласовського на українському цвинтарі в містечку Баунд-Брук, штат Нью-Джерсі. Посмертна виставка творів художника, котрий протягом цілого життя залишався вірним кредо «Краще бути паршивеньким собою, чим ґеніяльно подвоювати чужу особовість», відбулася в Торонто у 1980 р.\nВолодимир Ласовський. Останній Образ, 1975\nМинуло понад чотири десятиліття, однак постать «вічного революціонера» від мистецтва досі залишається малознаною на батьківщині маестро…\nВолодимир Ласовський//Бібліотека українського мистецтва [Електронний ресурс] – Режим доступу: http://uartlib.org/ukrayinski-hudozhniki/lasovskiy-volodimir/ ;\nВолодимир Ласовський/гол. ред. М. Ласовська-Крук. – Торонто, 1980. [Електронний ресурс] – Режим доступу: https://diasporiana.org.ua/wp-content/uploads/books/9047/file.pdf;\nСтельмащук Г. Ласовський Володимир//Енциклопедія сучасної України [Електронний ресурс] – Режим доступу: http://esu.com.ua/search_articles.php?id=53359.


- відсутність чіткої системи цінностей в суспільстві;\n- сім'ї заробітчан (виховання дітей бабусями та дідусями), соціальне сирітство;\n- неблагополучні сім'ї (алкоголізм, наркоманія);\n- неповні сім'ї (величезна кількість розлучень);\n- негативний вплив медіа на дітей, які підсвідомо вбирають із телеекранів та інших засобів масу шкідливої інформації;\n- негативний приклад однолітків/родичів (куріння, алкоголь...).\nЗакласти в дітях непохитну духовну основу, використовуючи біблійне вчення. Дати їм практичні знання Божих принципів, щоб вони розуміли життєві закони і діяли мудро у будь-яких життєвих ситуаціях.\nМи переконані, що сім'я - це середовище, у якому дитина має отримати розуміння життєвих цінностей. А Біблія є єдиним джерелом цих цінностей, тому церква повинна ефективніше впливати на суспільство, ділячись істинами, які впливають на формування особистості.\n«НН» намагається допомогти церкві, батькам і тим, хто задіяний у праці з дітьми, отримати необхідні навики та ресурси для роботи з дітьми.\nМи допомагаємо місцевим церквам:\n- навчанням та підготовкою дитячих служителів;\n- ресурсами для служіння;\n- організацією та проведенням дитячих клубів;\n- організацією та проведенням дитячих таборів.\n- Курс «В ногу з досконалим Вчителем». Цей курс готує лідерів, щоб вони допомагали учням досягти мети - пізнавати, любити і слухатися Бога, показуючи власний приклад, встановлюючи дружні стосунки, передаючи істину і заохочуючи дітей до практичних дій.\n- Програма підготовки лідерів дитячого служіння. Це програма, основана на Біблії. Мета курсу - підготувати лідерів та працівників дитячого служіння, надати їм основи для досягнення, навчання та заохочення дітей до зростання у вірі, забезпечити цих лідерів необхідними матеріалами. Програма призначена усім, хто має вплив на життя дітей.\n- Міні-семінари з герменевтики та організації християнської освіти\n- Денні табори/дитячі клуби. Організація та проведення дитячих таборів та клубів.\n- Програма «Заочна біблійна школа» була започаткована у 1994 році. Відтоді «НН» успішно використовує такий засіб поширення християнських цінностей, як листування з дітьми, що має форму заочних біблійних курсів. Цей метод просто незамінний, коли йдеться про місцевості, в яких немає церков, чи про дітей, які з тих чи інших причин не мають змоги відвідувати уроки недільної школи. Програма дозволяє змалку прищепити дитині любов до Слова Божого, вплинути на розвиток її особистості й цим позитивно змінити її життя.


Взяти найкраще зі всього світу і створити своє власне: як тренуються бійці "Миротворця" | Моя Київщина\nБійці полку "Миротворець" поєднують військові та поліцейські методи роботи\nПісля початку бойових дій на Донбасі в Україні почали масово створюватися добровольчі батальйони. Деякі з них увійшли до складу Збройних Сил, інші стали складовою Нацгвардії та МВС. Існують підрозділи, які поєднують у собі поліцейські та військові функції. Одним із таких є полк спеціального призначення Національної поліції "Миротворець", який, до слова, є одним із найбоєздатніших спецпідрозділів в Україні. "Моїй Київщині" вдалося побувати на тренуванні спецпідрозділу, та на власні очі побачити, як у нормативах поєднуються поліцейські та військові дії\nБаза "Миротворця" розташована неподалеку від Києва - у Боярці. Особовий склад полку складається з колишніх бійців батальйонів "Київщина", "Гарпун", "Торнадо". Варто зазнаити, що перед підрозділом стоїть величезний спектр завдань: боротьба з тероризмом, забезпечення охорони громадської безпеки та порядку, охорона важливих об'єктів державного значення тощо.\nСпівробітники спецпідрозділу з 2015 року і донині несуть службу у зоні АТО, а також забезпечують громадський правопорядок разом із патрульними поліцейськими у Київській області.\nБійці постійно підвищують свій професійний рівень, відпрацьовуючи тактичні завдання. Одне з останніх навчань проводилося під керівництвом колишнього офіцера Збройних сил Італії та військового інструктора – Массіміліано Прімона. Бойовий і навчальний досвід у пана Прімона величезний: він навчав солдат у Афганістані, Іраку, Курдистані, Косово. І це лише кілька із його досягнень. Про велику частину своєї роботи Массіміліано просто не може розповісти.\nВійськовий інструктор Массімілано Прімона\nЧотиритижневий курс навчання бійців за стандартами НАТО завершився відпрацюванням нормативів у трьох локаціях: будівля, лісова місцевість і відкрита місцевість. Основною метою навчання було відпрацювання спільної координації дій бійцями підрозділу під час затримання злочинців. У цих відпрацюваннях активно застосовували і поліцейських собак. До речі, за власним спостереженням, собак можна вважати повноцінними членами підрозділу: команди вони виконували чітко, і умовного злочинця затримували без шансів для втечі.\nПершим нормативом було відпрацювання у приміщенні. Бійці штурмували кімнати, в яких перебував умовний противник. За умовами навчання, "злочинець" був озброєний та погрожував стріляти по усім, хто намагатиметься увійти до кімнати. Проте, завдяки скоординованій роботі бійців та собаці умовний противник був оперативно схоплений та обеззброєний.\nНаступною локацією стала лісова місцевість. За умова навчання, колона бійців рухалася через ліс у пошуках озброєного злочинця. Тактичні відпрацювання полягали правильних та скоординованих дій бійців в умовах обмеженої видимості, виявленні та знешкодженні озброєного злочинця. Завдання було виконане на відмінно: завдяки пильності бійців та, знову ж таки, з використанням службових собак, противника було виявлено швидко і оперативно затримано без умовних втрат. При цьому, також бійцями підрозділу було утворено безпечний периметр, в якому навіть умовні втрати мінімізовувалися.\nТретьою локацією була відкрита місцевість. Тут, бійці підрозділу були розділені на 4 команди та відпрацьовували тактичне пересування груп в умовах обстрілу. Групи повинні були переміщуватися з мінімальними втратами, постійно рухатися і тримати умовного противника в полі зору. З цим завданням бійці "Миротворця" також впоралися на відмінно.\nВарто зазначити, що подібні тактичні навчання, по суті, є унікальними. Адже тут бійці поєднували поліцейські дії з військовими методами підготовки за стандартами НАТО. За словами командира полку Юрія Шершньова, не дивлячись на невеликий бюджет і малий час на підготовку бійців полку, то "миротворці" можуть гідно виконувати як поліцейські, так і військові функції на рівні з кращими підрозділами країни. В лавах "Миротворця" навчаються люди, навчаються собаки, з якмии працюють кінологи.\nПолку доводиться виконувати різні функції у різних локаціях, тому подібні навчання ставлять собі за мету створити своєрідний "мікс" з поліцейської та військової техніки роботи. В міру можливостей такі навчання ставлять собі за мету відібрати краще у найкращих спецпідрозділів світу та створити власний, унікальний полк, який зможе виконувати завдання буд-якої складності у будь-яких умовах. При цьому, в підрозділі наголошують на тому, що це не просто копіювання, а намагання відібрати краще та зробити його ще кращим.\nКомандир полку "Миротворець" Юрій Шершньов іструктує бійців стосовно "лісового" сценарію\nІталійський інструктор Массіміліано Прімона виявився задоволений роботою наших бійців. Враховуючи його величезний досвід, то можна вважати це неабиякою похвалою. Макс (так його називають у полку), також зауважив, що основною відмінністю наших бійців від інших підрозділів світу є працелюбство: "Вони не задають зайвих запитань. Вони слухають команди і виконують їх, виконують дуже добре, викладаючись на повну", - говорить італієць.\nВідбір до групи, яку тренував Прімона, за його словами, відбувався природнім шляхом. Нікого не змушували, і усі члени групи - добровольці. Частина відсіялася на початковому етапі навчання за власним бажанням, тому можна вважати, що бійці цієї групи дійсно є мотивованими і повністю розуміють, на що йдуть.\nБійці полку на відпочинку після тренування\nВраховуючи побачене, варто сказати лише одне – армія і поліція змінюються. Спецпідрозділи стають ефективнішими і боєздатнішими. Якщо така тенденція буде тривати і надалі, то дуже скоро, наші спецпризначенці вийдуть в один рівень із кращими світовими підрозділами. А з такими захисниками, наша країна зможе спати спокійно.\nУмілець з Білої Церкви створив унікальний всюдихід "Bizon" (ФОТО)\nЗ Днем десантника! Ви – найкращі!\n"Миротворці" діляться досвідом з колегами-поліцейськими


Чим ближче до виборів, тим складніше українцям визначитися з власним вибором. З телевізорів, інтернету і на вулиці нас агітують та обіцяють краще життя. Та не всі виборці розуміють, що входить до повноважень Президента. Тож, коротко перерахуємо сфери впливу глави держави.\nВ Донецькій області не вирішився конфлікт з “бебі-боксами”. Це взялись розслідувати в Мінсоцполітики\nНа Донеччині батьки новонароджених не отримують “пакунки малюків”. Міністерство соцполітики зацікавились облдержадміністрацією з цього приводу, та пообіцяли розібратись.\nУряди України та Франції домовились про кредит на реконструкцію системи водопостачання Маріуполя.\nНаступного року 5 бахмутських родин зможуть отримати додаткові гроші на няню\nВ програмі економічного та соціального розвитку міста на наступний рік передбачили виділення майже 100 тисяч гривень на відшкодування послуги по догляду за дитиною до 3-х років.\nКабмін виділив ще півмільярда гривень на зарплати шахтарям, — Гройсман\nЧергові кошти направлять для підтримки державних шахт та їх робітників. Звідки перерозподілять гроші - поки невідомо.\nВ очікуванні субсидії: Що робити платникам, поки не прийшла допомога від держави\nЧерез велику кількість заяв на оформлення субсидій, виникають затримки їх нарахування. Уряд пояснив, що потрібно робити, якщо прийшла платіжка без субсидії.\nСторінка 7 з 7Перша«34567