Володимир Зеленський – сьомий президент України: програма, обіцянки, пряма мова - Kherson.FM\nЦВК ще не оголосила офіційні результати виборів 2019, однак дані екзит-полів незаперечні. Володимир Зеленський отримав понад 70% голосів, тож саме він стане новим президентом України після офіційної інавгурації.\nНа початку своєї програми Володимир Зеленський окреслює бачення України своєї мрії. У його розумінні, це країна, де бізнес «можна відкрити за годину, отримати закордонний паспорт – за 15 хвилин, а проголосувати на виборах – за одну секунду». Також в «Україні мрії» Зеленського «лікарі й вчителі отримують реальну зарплату, а корупціонери – реальні терміни», а «бабуся отримує гідну пенсію, а не інфаркт від рахунку за комуналку».\nЗовнішня політика. Володимир Зеленський збирається просити підтримки в міжнародних колег за Будапештським меморандумом і партнерів по Євросоюзу для того, щоб:\nА) Завершити війну.\nЗеленський підтримує рух України до НАТО, однак перед вступом в Альянс пропонує провести референдум. Він також заявляє, що бачить своїм завданням встановлення зарплати військовикам «на рівні натівських стандартів».\nЕкономіка. Кандидат у президенти обіцяє «нульову декларацію» для бізнесу, тобто «кожен бізнесмен за 5% зможе задекларувати і легалізувати свої доходи».\nОкрім цього в його програмі вказані:\nПерехід України на забезпечення своїх потреб за рахунок власних енергетичних ресурсів.\nЩе серед планів – економічний паспорт українця: «Кожна дитина має право накопичувати на своєму рахунку частину від реалізації державою природних благ (надр, землі тощо). Після досягнення повноліття дитина отримає ці накопичення як власний стартовий капітал».\nБоротьба з корупцією, а точніше – перемога над нею. Зеленський обіцяє, що:\nПідозрюваний у корупції не вийде під заставу.\nЗасуджений за корупцію отримає конфіскацію майна і довічну заборону обіймати державні посади.\nВикривач корупції перебуватиме під захистом держави й отримуватиме матеріальне заохочення.\nСвоєю метою майбутній президент називає повну відкритість діяльності влади, автоматизацію публічних процесів онлайн, «зведення всього функціоналу держави до розмірів смартфона».\nСоціальна сфера. Володимир Зеленський обіцяє лікарням і школам сучасне обладнання та оновлення інфраструктури. Також він планує запровадити перехід до страхової медицини. Згідно з програмою, пацієнт буде сам визначати програму страхування, вибирати заклад, лікаря і спосіб лікування. При цьому базовий рівень страхування для малозабезпечених верств населення – за рахунок держави.\nВ освіті новоспечений політик хоче запровадити принцип «гроші ходять за студентом». Відповідно до нього, кожен талановитий молодий українець під час навчання у школі зможе отримати освітній ваучер на оплату навчання у будь-якому закладі вищої освіти.\nСтаршому поколінню Зеленський обіцяє перехід від солідарної до накопичувальної пенсійної системи. Це означає, що всі страхові накопичення, зроблені людиною за життя, переходитимуть у спадщину. Монетизацію пільг і субсидій майбутній президент планує продовжити.\nОбіцянки і цитати Зеленського\nПерші поїздки в ролі президента\n«Я хочу побачити кожне місто, кожну область України, поговорити з людьми про їхні проблеми. І ми будемо це вирішувати з моєю чесною демократичною молодою командою».\n«У нас є можливість розібратися з Адміністрацією президента, як мінімум. Чим там взагалі люди займаються зараз? Чому їх так багато? Куди йдуть такі гроші? Звідки такі бюджетні витрати на Адміністрацію? Дуже хочу з’їхати. Я сказав своїм хлопцям – шукаєте якийсь ореn-space, якийсь unit цікавий… «.\n«Ми будемо діяти в нормандському форматі, продовжувати Мінський процес з оновленою командою… Ми будемо його перезавантажувати».\nПро повернення всіх українських військовополонених\n«Для нас зараз завдання, я вважаю, номер один – повернути всіх наших в’язнів, всіх військовополонених, наших моряків. Я спілкувався з батьками, знаєте, на це не можна спокійно реагувати. Я зроблю все, щоб повернути їх – не можу обіцяти, але я зроблю, щоб повернути – наших хлопців додому. Це пріоритетне завдання».\nПро оновлення кадрів в Генштабі\n«Що стосується Генштабу, у нас є дуже серйозні люди, у яких є авторитет в армії. Це чинні генерали, ви обов’язково їх побачите. Я не маю права їх зараз називати – з ними є домовленість, це дуже серйозна історія».\n«Я проти легалізації зброї. Легалізація зброї сьогодні в Україні, в країні, де йде війна, це неправильно, тому що ми прекрасно з вами знаємо, скільки зброї…»\n«По-перше, закон про мову треба глибоко вивчити. Потім я хочу дізнатися думку громади з приводу цього закону».\nПро квоти на радіо і ТБ\n«Дивіться, я дуже добре розумію цей закон. Тому у мене є запитання до закону, про який ми говорили. Квоти залишаться. Питання, які вони повинні бути? Навіть не так. Там питання в регулюванні цих квот. Якщо ви добре розумієте, там є хитрість, додаток з цими квотами. Взагалі: більший відсоток української мови, а далі – різні мови, тому що там треба давати можливість кожній мові. Тому що у нас реально велика кількість людей говорить російською. Не можна у них забрати російськомовне телебачення. У нас є люди, які говорять і іншими мовами. Розумієте, тут велике питання з цими квотами. Ніхто скасовувати квоти не буде, але є регулювання…».\n«Я нормально ставлюся до декомунізації. Суспільство обрало, і – нормально. Є беззаперечні герої. Степан Бандера – герой для якогось відсотка українців, і це нормально і класно. Це один з тих людей, які захищали свободу України. Але я вважаю, що, коли ми таку кількість вулиць, мостів називаємо одним і тим же ім’ям – це не зовсім правильно. До речі, справа не у Степані Бандері. Я можу те ж саме сказати і про Тараса Григоровича Шевченка. Я дуже поважаю його приголомшливу творчість. Але ми ж з вами повинні пам’ятати про героїв сьогоднішніх, про героїв мистецтва, про героїв літератури, просто про героїв України».\n«Ми почнемо дуже потужну інформаційну війну, щоб завершити вогонь на Донбасі».\nВолодимир Зеленський також пообіцяв вийти з усіх своїх компаній та піти з бізнесу. Чи втілить всі свої обіцянки сьомий президент України – побачимо вже незабаром.


Фото дня: «Прірви» на Діоні\nАМС Кассіні ›\n«Прірви» на Діоні\nПредыдущее фото: Градієнтні озера\nСледующее фото: «Не комета»\n19 Сер 2015 - 19:42\nДіона, безумовно, є одним з найцікавіших серед численних супутників «Володаря кілець» і фотографії подібні до цієї - найкраще тому підтвердження.\nЦя ділянка поверхні супутника цілком покрита довгими лінійними розломами, які драматично контрастують на тлі великих ударних кратерів. Вперше ці формування були сфотографовані міжпланетною станцією «Вояджер» ще в 80-х роках минулого століття, але через низьку якість знімків, до того ж зроблених з великої відстані, зробити які-небудь висновки щодо їх структури, природи і походження тоді не вийшло.\nВтім, походження «прірви», як називають ці формування в НАСА, не встановлено і досі, а от їх структура і особливості рельєфу були вивчені досить добре. Це розломи в товщі льоду, глибина яких місцями досягає декількох км при ширині до 10 км.\nЗгідно з найбільш поширеною теорією Прірви виникли внаслідок приливної взаємодії з боку Сатурна, в результаті чого поверхневі шари льоду Діони не витримали натягу і дали тріщину.\nФотографія отримана 11 квітня 2015 вузькокутової камерою автоматичної міжпланетної станції Кассіні, яка з 2004 року займається вивченням системи Сатурна. Відстань до Діони близько 110000 км. Масштаб: 660 метрів / піксель.\n17 серпня 2015 АМС Кассіні здійснила проліт, наблизившись до Діони на рекордно малу відстань - 474 км, що дозволить побачити місяць в раніше небачених деталях і, ймовірно, відповісти на ряд питань, які давно цікавлять дослідників. Ці фотографії повинні надійти на Землю через кілька місяців, орієнтовно в листопаді-грудні.\nОригінал фотографії з коментарями вчених поряд з іншими новинами космосу розміщені на офіційному сайті НАСА.\nТисяча і один крокус\n09 Квітень 2014


Притча про сіяча | Церква Апостола Любові\nПритча про сіяча змушує нас замислитись над важдивими темами. Невесела історія, яка показує, як зусилля Божі розбиваються об людську негідність, непідготовленість. Божественний Сіяч сіє в наших серцях Своє Слово, а людина часто буває не готова, не здатна прийняти і зростити в собі це Божественне Зерно.\nСкільки зерен впало даремно! Скільки було придушено бур'яном, скільки зерен виявилося без коріння! І тільки одне виросло на доброму ґрунті і дало плід. Що це значить? Це значить, що Слово Боже, Дух Божий, сила Таїнств, які дає нам Церква, — все це може виявитися марним і безплідним. Тому що доля Божого зерна залежить також від того, на який ґрунт воно впало. Якою би великою не була сила Слова Божого, Його спасаючої благодаті, якщо ми з вами, наше серце, наша душа, ціле наше життя не будуть готові прийняти цей Божественний дар — все виявиться марним.\nІ на превеликий жаль, так часто буває. І кожен з нас на власному досвіді бачив, що багато разів ми виявлялися кам'янистим ґрунтом. Приходить диявол і викрадає посіяне в серце. Що це означає? Диявол входить, користуючись нашими власними гріхами, самолюбством, гординею. Якщо людина йде в храм, але тільки для того, щоб було спокійно на душі, без глибокої сердечної любові, якщо в серці її не палає вогонь, то дуже легко диявол викрадає у неї дар благодаті. Якщо людина належить до Церкви формально, вважає, що, прочитавши вдома молитву, або приходячи зрідка в храм вона вже виконала обов'язок, а серце її залишається сухим, закаменілим, як та витоптана ногами дорога, на яку впало зерно, де його дуже швидко підібрали птахи, тоді «приходить лукавий і викрадає те, що посіяне в серці».\nЄ один спосіб перевірити себе, як ти готуєшся до прийняття Святих Тайн, як ти йдеш в храм, як ти відкриваєш Слово Боже, як ти прагнеш жити за Євангелією. Перевірити це можна так. Спитай себе, чого ти шукаєш, для чого ти це робиш. І часто виявляється — для себе. Ми шукаємо передо всім для себе спокою, задоволення, ми шукаємо свого, а не Божого. Зауважте, що молитва, яку нам дав Христос — «Отче наш» — починається не з прохань, а з нашого бажання прийняти Його волю: «Нехай прийде Царство Твоє, нехай буде воля Твоя» — ось що людина повинна шукати. Божого, бо Боже — найвище. Якщо ж вона шукає свого, вона задовільняє свою гординю, своє звеличування, бажання виділити себе.\nСтрого треба дивитися в своє серце. Ми можемо обдурити себе, але не Бога. Все виявиться пустим, тому що диявол викраде дуже швидко. Як злітаються чорні мухи на гниле, так приходить диявол на сморід нашого гріха, нашого самолюбства і нашої суєтності. Якщо ми не будемо розпушувати ґрунт свого серця, якщо ми не будемо готуватися внутрішньо так, щоб хоч малою мірою виконати слово Христове: «Зречися себе», то найдивніші чуда — а що може бути більш чудесного, ніж Святі Тайни, коли Сам Господь дає нам Себе — можуть виявитися безсилими і безплідними.\nПам'ятайте, коли Господь прийшов в місто Назарет, і Йому там не повірили. Він не вчинив багатьох чуд. Не міг вчинити, тому що Його зцілювальна сила натрапила на стіну людської негідності і невірства.\nІ так само зерно, яке потрапило на кам'янистий ґрунт: швидко воно зійшло, але коріння не могло пустити і засохло. Буває, що людина з радістю приймає Слово Боже. Ми говоримо: «Так, Господи, ми хочемо йти за Тобою, готові служити Тобі і Твоїй святій Церкві», — говоримо щиро, але не просочуємо ціле своє життя Христовими заповідями. А значить — коріння нема, і будь-яка спокуса, будь-яке випробування, тривога, страх — і людина про все забуває.\nА як легко насіннячко, яке зійшло, буває придушене бур'яном, дикими травами. Точно так само наша віра захоплюється суєтою, наші думки і почуття з ранку до вечора зайняті всілякими дріб'язками, нам ніколи оглянутися, ми поспішаємо, квапимося, біжимо по життю, і нам ніколи зупинитися, подумати, задати собі питання, перевірити своє сумління, по-справжньому звернутися до Бога з молитвою. Як у сні минають дні, місяці і роки. І в решті решт земна суєта заглушає голос Божий, який промовляє в нашому серці. Але ж, це тимчасове, завтра все може завалитися. Тільки маючи перед собою вічне, ми можемо сподіватися ніколи не втратити його.\nІ наша молитва — про те, щоб серце наше було готове, як добрий, родючий, зораний ґрунт, куди мале зерно попадає і дасть багатий плід. Амінь.


Что было, то и будет (1.) / Спадок | Галина Галіна\n15.05.2016 16:50Психологія та стосунки\nПро душу Про людину Про землю\nПередісторія роману "Паралелі"\nОпубліковано 15.05.2016 / 36320\n1. «Что было, то и будет…»\n2. Спільна відповідальність за помилку одного.\n3. Справжня казка( 1 млн. р. до н.е.)\n4. Диверсія Абетки.\n5. Метод боротьби – нова думка.\n6. Функції чотирьох тонких тіл.\n7. Зірка твоєї індивідуальності.\n8. Легенда про дерево.\n9. Зв`язок часів.\n10. Аналог бажань і рівновага тіла.\n11. Родове відлуння і набуте.\n12. Трьохвимірність подій.\n14. Казка про голос Землі.\n15. Історія однієї долі.\n16. Трансформація негативної ситуації.\n17. Багатогранність особистості.\n22. Звинувачення і почуття провини.\n23. Бути чи не бути.\n25. Коли ти один.\n27. Заощадливість чи скупість.\n28. Нове суспільство.\n30. Вільне місце проживання.\nЗ дрібничок, співпадінь та незрозумілих спершу підказок у вигляді аналогій складається все те, що є нашим скарбом – знаннями, яких у нас ніколи не забирали...\n1. «...Что было, - то и будет,\nЧто делалось, то и будет делаться .\nИ нет ничего нового под Солнцем...»\nСлова Еклесіаста, сказані давним-давно, відомі нам. Та чи заглиблювались ми в них? Може й справді живемо по одній схемі, і суть її не важко зрозуміти... Якщо крутиться те ж саме у різних варіантах, то можна вичислити причину.\nРуки опускаються, бо нічого не зміниш? Тому, що так вже хтось сказав? І безсилі ми змінити все, заплановане не нами? А чи знаємо ми справжній план? А якщо ми наділені правом творити нові правила? І, врешті, не може ж рід людський топтатися по колу безконечно? Повинен бути вихід, прохід, нове усвідомлення себе рано чи пізно! Думаю, що зараз саме той час. Приєднуйтесь до пошуку через свої емоції...\nДумки літають в просторі, виходять із землі, води, вогню. Першотворець у них і в нас самих. Ніяке питання не залишається без відповіді. Проблема наша не така й велика. Навчитись бачити чи чути, відчувати і мислити по-новому, не так, як прийнято чужаками. Чому записувати спочатку треба? Бо швидкість відповідей завелика для тих, хто починає вивчати букви. Їх треба пригальмувати чуть, щоб усвідомити. А потім навчимось читати.\nІ хто ж такі ті чужаки? Відчуваю, що приготувались ви сперечатися. А я не буду. Наперед я згідна з усіма думками… Чи це нечистий, чи наші вади, чи навіть літуни, які з четвертого виміру сюди вселились, – у наші тіла тонкі. Тепер думають за нас, як паразити у свідомості людини. Їх навіть фотографували чутливим об`єктивом. Та і від цього можна відсахнутись, бо Їх можна вигнати лиш думкою, що вірить в свою силу. Не мають права суперечити волі людини, тільки таємно можуть нас їсти чи дітей наших, коли ті сплять. Недаремно предки наші оберігали колисочки своїх діток, вогнем уявним їх обпалювали, коли плакало маленьке.\nЯк і у що хто вірить, – це справа особиста. Туди я не втручаюсь, тільки свої думки я викладаю. Ваші повинні бути іншими. Так правильно... Підводять нас тільки програми, по яких живемо, мислимо і розвиваємось. Якісь вони не до кінця дієві, наполовину наче. Адже, якби урок засвоїли ми правильно, то більше його нам не задавали б... А все повторюється безконечно – історія, кризи, ситуації у відносинах людських. Все, що було, те й є, те й буде. І доколи? Допоки ми не змінимо цю схему. Мусимо самі оволодіти знаннями, яких бракує!\nЗадати перше запитання спонукав мене звичайнісінький конфлікт сімейний.\n...Коли чоловік чіплявся до мене за дрібнички, я дратувалась, злилася і ображалась. Якби не це, – навряд чи щось заставило мене шукати у собі причину. Бо почувалася щасливою раніше. Коли читала написане опісля, то жахнулася, яким осудженням кипіла. Та побачила, як змінилися думки мої після роздумів нехитрих. Відбився мій спокій у реальному житті... Адже, наш стан заразний, самі згадайте ...\nА на початку я виписала із конституції усі свої права... Дочиталася до того, що критика є насильство і розкрутила тему відображення відносин у сім`ї на відносини між країнами і так далі... Раптом відчула до себе запитання:\n– Чи перша ти це читаєш? Чи допомогло це комусь змінити світ для всіх?\nЯ знітилась і не знала що відповісти. Далі чую:\n– Якщо поставиш перед собою ціль космічного масштабу, всі сили світла злетяться тобі на допомогу, і відповіді зможеш осягнути. Тільки не бійся, страх видумали люди.\n– А як я зрозумію, чи правильна це відповідь? Від кого? Відомо, нам шепотіти може щось, що не є світло?\n– Якщо на серці твоїм радість, і світ обняти хочеш ніжно, творити хочеш і сміятись, будь певна – ти не помилилась. А руки опустились, тяжко, чи лють якась, неспокій чи тривога, – сама знаєш звідки. А шкоду зробиш словом своїм, – то не моє воно!\nЗаписувала далі не мислячи, як під диктовку. Потім написане розбирала, таке що невідомим мені було раніше.\n– Чому писати стала я віршами? Я не поет, і римою не захоплювалась надто.\n– Віршоване слово чисте. Із вишини воно, із сфери неземної. Послання людям шлються легкими хвилями всіх фраз. Тонкі тіла їх відчувають тоді, як вухо нерозумне. Заставить воно здригнутись вашу оболонку без відома тіла земного. Бо блок на вас, – його потрібно зняти. І паразитам незрозуміле, не будуть контролювати.\n– Навіть якщо це моя фантазія, – подумалось мені, – в ній є якийсь сенс. Подивлюсь, до чого допишуся. Хай буде казка.\nКоли свою ви станете писати книжку, питайтеся, – відчуєте у собі відповідь. Записуйте. І всьому написаному не довіряйте, допоки слово ваше не ляже в текст віршами. Від нього керуйтесь. Не має слово чужаків ні форми гарної, ні спокою опісля. Почуйте серцем наче :\nДитинко моя! Чи знаєш ти, що я завжди з тобою?\nЯ живу в твоєму серці, у твоїх емоціях!\nКоли плачеш, – я в твоїх сльозах,\nА як смієшся – у теплі я посмішки твоєї.\nКоли дратуєшся, – сумую над помилками дитинки...\nЯк терпиш тяжко, додаю тобі сил.\nКоли не розумієш того, що бачиш, того, що твориться, –\nЯ тобі все поясню, все розтлумачу, –\nТи тільки питайся і слухай!\nНавчись мене чути. Ти зможеш! Ти – мій задум!\nНе бійся сліз – мої вони.\nІ як тремтиш, мороз проймає, –\nЦе – голос мій, дитя моє. В тобі живу – пізнай мене...\nЗавжди-завжди, завжди і всюди, у всі часи\nБула з тобою моя любов і віра в тебе!\nТепер – борись, вставай з колін!\nВ тобі є все, ти можеш все,\nДано тобі це право назавжди!\nТвори, шукай, дивись у даль, – щастя візьми, не падай тільки...\nЯкби хоча б один спосіб психологічний був дієвим доконечно, – то справу зроблено – вона відобразилась би на всьому людстві, і проблема зникла б для усіх, а не тільки у того, хто постарався відокремити свою особистість від загальних проблем.\nЗаплутано, знаю...Серцем пишу, не для розуму логічного. Свою дію буде мати опісля слово це. Донести хочу вам інформацію про взаємозв’язок подій і світів, необхідність зміни поглядів, про аналогію речей, про трансформацію енергій, про об’ємне бачення всього, що нас оточує, – ситуацій, причин, наслідків... Бо усі наші факти, судження, здогадки – на сьогодні прямолінійні. А живемо-то ми у трьохвимірному просторі! Значить, і суть всього – не зовнішня трактовка, а об’ємна.\nМоя справа – відпустити пташку, хто зможе – за нею полетить.\nПсихологія та стосунки Про землю\nПереглядів: 38 Коментарів: 2\n15.05.2016 19:56 © ... для Каранда Галина\nПаралелі - інший твір. Спадок я ввожу по частинах. Торхи перебій із зв`язком. У Спадку описані нюанси, які будуть зустрічатись в Паралелях.\n15.05.2016 19:40 Каранда Галина для © ...\nдивлячись на бесідку, я розумію, що знову щось не так із структурою. В першому варіанті навіть зрозуміліше якось було. Роман - СПАДОК чи ПАРАЛЕЛІ? Бачу порожню збірку "наш спадок", бачу зміст прямо у цій публікації, але не бачу чіткої картини.\nчому б не зробити ОДНУ назву, далі - РОЗДІЛ 1, 2,,,,, , і назва розділу... і зберегти публікацію у збірку... так перед читачем буде чітка картинка.\nІдеальна ОС для письменника +103\nДвері для школи, або Сон рябої кобили. +160\nНайгірша книга +146\nЖиття в США. Інтерв`ю з самим собою +86


2 серпня минає чергова річниця від Дня народження Великого лицаря Ордену Бога Сонця, засновника і натхненника руху Відродження Рідної віри, професора Володимира Шаяна (1908 – 1974). На відзначення цієї дати в громадах Об’єднання рідновірів України подаємо текст його листа до друзів, українців, які долучаються до Віри предків, прагнуть збагнути ту невловиму золоту сув’язь пращурів і нащадків, яку було втрачено внаслідок примусової християнізації нашого народу в трагічному 988 році. Хай цей лист послужить дороговказом шукачам рідної істини, спрямує на шлях усвідомлення єдності рідної землі, рідної мови і Рідної віри.\nЛИСТ ДО ДРУЗІВ*\nЗустрічаю дуже часто Ваше мовчання, а рівночасно одверте питання, яке є наше вчення про Бога? Я відповідаю на це питання усією своєю творчістю. Ті, що питають, прагнуть якогось популярного чи подібного до догматів інших релігій окреслення в роді: Він є Найсправедливіший, Наймогутніший, Він є Вічний, Він є Найрозумніший, Він є Всезнаючий, Він є Невидимий (чи справді?), Він є Нематеріальний. Я не знаю, що це значить, бо ж я не знаю взагалі такого поняття, як «матерія» і т. д.\nТа Ви перестаєте мене розуміти. Треба признатися, що наше віровчення є трудне, але це не значить недоступне. Шлях до нього веде через теорію пізнання, себто через пізнання апарату нашого мислення. Через відповідь на питання, — що це є мисль? Мисль — цілком абстрактне поняття. Поняття: чи існує, наприклад, якийсь «кінь взагалі», а чи існують тільки «конкретні коні», а «кінь взагалі» — це сума прикмет, зібраних і спільних для всіх коней за нашим досвідом, отже, це — загальне поняття, яке відбиває і збирає наші спостереження про коней буланих, вороних, білих і всяких інших.\nТут треба Вам зрозуміти, що Бог є і у Вашому прояві, тільки не в самому фізичному прояві, а в загальному. Наш Прапредок знав про це і тому величав себе Внуком Дажбожим. Може тепер зрозумієте мене, чому я займаюся порівняльним релігієзнавством. Я шукаю тих назв — тих тисячу і одну назву Єдиного. Тих тисячу і один змістів, якими людство, а в першу чергу — наш Прапредок, пізнавало чи не пізнавало, але окреслювало свого Бога (а Бог — це також людська назва).\nМоже, тепер зрозумієте, чому пишу праці про Сварога, Свантевита, Перуна, Дажбога — Бога Вогню і Сонця, і про сто інших Богів із Ригведи, Авести і нашої Прапредківської Віри. Бо ж у цій Вірі наш Прапредок переживав творчий процес. Проектував свою душу назовні й творив свій світ. Повторюю, творив свій світ. Отже, Віра — є глибокий внутрішній процес творчого становлення. Ставання Людиною. А тоді вже пізнавав Аспект Божественної Творчості, і рівночасно через нього творив людський світ, його нарід, його активна участь у світі, його доля і недоля. Тобто наслідки його живого творчого хисту.\nТворилася рівночасно всенаціональна Карма, себто простіше — Доля, яка йому і його ведучому Духові призначена із його досягнень, із його праці, із його думки, із його стремлінь до отого Єдиного, якого «різно називають віщуни те, що є Одне» (Ригведа).\nЧи ясно Вам?\nТо ж Прапредківська світотворча Віра не «поганська», як її принизливо окреслюють апологети християнства, а відвічний творчий процес, що об’єднує три творчі принципи в один, і рівночасно процес, що об’єднує в один безперервний ланцюг давніх Прапредків через наше покоління з Нащадками.\nТепер Ви знаєте, що народ зі своєю Рідною Вірою не може загубитися на шляху до історичного призначення, а також не може відректися призначеної йому Долі як кари за тисячолітній заблуд. Хіба що не будемо сумувати, що народилися в неволі, ми ж маємо можливість справжню волю сотворити. А це вже значить, що вертаємося до Предків і їхньої Віри. Загартуймо ж ланку нашого живого ланцюга, щоб не розривався, а був живою Силою єднання між Прапредками і Нащадками.\nВже починаєте розуміти зачароване коло історичних процесів, а таки будете свідомі свого призначення і своєї місії. Чи відчуваєте порив до творчого завдання сотворити Добро і Лад? Чи відчуваєте свої особливі позитивні якості, моральні якості, цілком протилежні <тим>, що існують довкола у цьому ілюзорному світі? Чи з’являється у Вашій душі бажання перебудувати старий і нікчемний світ з його злом і несправедливістю?...\nА збудувати свій кращий Лад з добром, справедливістю і високою мораллю. Це пробуджується Дух до чину. Та перше рішення має постати у Вашій душі, о Друзі, має народитися Сила Волі, воля свідомої жертви, з якої сотворити свій новий і кращий світ. Здійснення свого рішення саме собою поведе до Творчого Божественного Аспекту і тоді відчуєте Радість Творчості. Тоді усвідомите самого себе, як Творця разом з Творчим Аспектом Космічного Божества. То ж чи варто шукати захисту і «спасіння» в чужих богів, коли спасіння є Чином здійснення свого призначення?\nБоротьбу треба прийняти спокійно і твердо, як конечну на етапі творення нової віри. Ще ніколи такий процес не проходив мирно і лагідно. Та ми ж не відрікаємося усього на світі і самого життя, як Будда. Хоч знаємо про нашу повну безсмертність, але знаємо і віримо також у доцільність нашого життя як творчості історії, світу і людини.\nТворення Людини і Людства — це найважніше завдання. Але ж Вам потрібні найближчі вказівки, як діяти. Вони прості. Робіть те, що знаєте найкраще у Ваших умовах і середовищі.\nМої побажання: збирайтеся гуртом. Читайте мої листи, уривки із моїх праць. Здається, вже маєте дещо під руками. Читайте працю про Сковороду, «Про Перуна Знання Таємне».\nОт приклад, написано в «Гімнах Землі»: «Немає, немає вже смерті! Існує тільки життя»! Немає кінця роздумуванням на цю тему, від життя людини до життя нації, до життя цілого людства, а далі Космосу, а далі... Божественної Творчості. Натхнення і Ваше захоплення породять думки і думки, власні прозріння і пояснення.\nЄ праця на цілі століття.\nСтарайтеся, щоб усе було зрозуміле і доступне для людського розуму. Однак, це не все можливе відразу. Воно приходить через довшу працю над собою.\nВаш у боротьбі за Нашу Віру,\nЛондон, 24 серпня 1970 року.\n* Цей лист опубліковано в ювілейному виданні, підготовленому Об’єднанням рідновірів України: В. Шаян. Віра Предків наших. Вибрані твори. — К., 2018. — С. 379 — 380.


Підсумки голосування з питань порядку денного ЗЗ ЧАЗ 16.04.2013\n(16 квітня 2013 року)\n1. Прийняття рішення про припинення повноважень членів лічильної комісії, обрання членів лічильної комісії.\n1. Припинити повноваження членів Лічильної комісії Загальних зборів акціонерів Товариства Лукошиної М.В. та Кулагіної Я.В., обраних за рішенням Загальних зборів акціонерів від 24 квітня 2012 року.\n2. Утворити Лічильну комісію Загальних зборів акціонерів 16 квітня 2013 року в кількості трьох осіб. Обрати до складу Лічильної комісії:\n2) Савченко А.Д.;\n3) Бачурна Н.О.\n3. Поширити повноваження обраних членів Лічильної комісії на наступні Загальні збори акціонерів Товариства.\n4. Передбачити можливість (за рішенням Наглядової ради) передачі за договором повноважень лічильної комісії реєстратору, зберігачу або депозитарію та затвердити умови такого договору.\n100% присутніх голосуючих акцій (голосів) або 600 000 шт. акцій\n1. Взяти до відома Рішення Наглядової ради Товариства від 05 квітня 2013 року про призначення робочих органів Загальних зборів від 16 квітня 2013 року:\n3. Затвердити наступний Регламент роботи Загальних зборів акціонерів 16 квітня 2013 року:\n3. Прийняття рішення за наслідками розгляду звіту Правління за 2012-й рік.\n1. Звіт Правління Товариства за 2012 рік – затвердити.\n4. Прийняття рішення за наслідками розгляду звіту Наглядової ради за 2012-й рік.\n1. Визнати роботу Наглядової ради Товариства за 2012-й рік задовільною та затвердити її звіт.\n5. Прийняття рішення за наслідками розгляду звіту та висновків Ревізійної комісії за 2012-й рік.\n1. Затвердити звіт Ревізійної комісії Товариства про проведену роботу за звітний період та висновок ревізійної комісії щодо річного звіту та балансу Товариства за 2012 -й рік.\n1. Затвердити річний звіт, баланс та інші форми бухгалтерської звітності Товариства за 2012-й рік.\n1. Затвердити основні напрями діяльності Товариства на 2013-й рік.\n10. Прийняття рішення про розподіл прибутку і збитків Товариства по підсумкам роботи за 2012 рік.\n1. Затвердити порядок покриття збитку Товариства по підсумках роботи за 2012 рік; дивіденди за підсумками роботи в 2012-му році не нараховувати та не виплачувати.\n2. Визначити планові нормативи розподілу прибутку на 2013-й рік; у разі отримання прибутку, направити його на покриття збитків минулих періодів та розвиток Товариства в повному обсязі.\n12. Затвердження положення «Про ревізора Товариства»\n13. Внесення змін до положень: «Про загальні збори», «Про наглядову раду», «Про виконавчий орган», «Про ревізійну комісію».\n14. Внесення змін до принципів (кодексу) корпоративного управління.\n15. Прийняття рішення про дострокове припинення повноважень членів Ревізійної комісії Товариства.\n1. Достроково припинити повноваження Антонюк У.М., Некрасова Д.А. та Гусєва В.Ю. як членів Ревізійної комісії ПрАТ «Чернігівський автозавод».\n16. Обрання членів Ревізійної комісії (Ревізора) Товариства.\n1. Обрати строком на п’ять років членів Ревізійної комісії ПрАТ «Чернігівський автозавод»:\n«ЗА» - 3 бюлетені -\n100% присутніх голосів (1 800 000 кумулятивних голосів) або 600 000 шт. голосуючих акцій\n17. Прийняття рішення про вчинення значних правочинів та про попереднє схвалення значних правочинів, які можуть вчинятися товариством протягом не більш як одного року, визначення характеру та граничної вартості таких правочинів.\n1. Попередньо схвалити правочини, які можуть вчинятися Товариством протягом не більш як одного року, предметом яких може бути майно, нерухоме майно або послуги, вартість яких перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства для залучення додаткових грошових коштів у національній та іноземній валюті, а також роботи, пов’язані з капітальним будівництвом та реконструкцією, на загальну суму у еквіваленті до 50 000 000 (п’ятдесят мільйонів) грн.\n18. Прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення правочинів, щодо яких є заінтересованість.\n19. Прийняття рішення про заміну Зберігача іменних цінних паперів Товариства.\n1. Надати повноваження наглядовій раді Товариства на прийняття рішень та вчинення всіх необхідних дій щодо заміни Зберігача цінних паперів Товариства.


Львівська романтика | Тури до Львова | ANGA Travel\nПочаток туру 28.05.2022\nЗавершення туру 29.05.2022\nЗвивисті старовинні вулички, безліч стародавніх пам'яток, оригінальні кафе і паби, красивий історичний центр, шедеври архітектури часів середньовіччя і епохи бароко, такі як Собор святого Юра, Собор Бернардинців, Оперний театр та багато інших - все це наш тур до Львова з Києва на два дні!\n6:45 Група збирається в Києві, біля станції метро «Житомирська», поруч з автомобільним салоном «Інфініті». Все що вам необхідно - підійти до гіда, і назвати свої дані - вам покажуть місце в автобусі і дадуть відповідь на всі виниклі питання.\nЛьвів надзвичайно багатий на пам'ятки старовини. Наприклад, тільки в ансамблі площі Ринок більше 40 будівель, і кожна з них - пам'ятник архітектури. Будинок Корнякта і Массарівська кам'яниця, палац Роберто Бертінеллі, дивовижна Аптека-музей, будинок Любомирських та інші.\nМи подивимося на старовинні Домініканський і Кафедральний собори, дізнаємося багато цікавих подробиць від екскурсовода, і закінчимо прогулянку прямо в центрі міста - поруч з Львівською Оперою.\n18:00-21:00 Вільний час на самостійне знайомство з цікавими місцями Львова, прогулянки і придбання пам'ятних сувенірів. Радимо зайти в один з відомих і колоритних закладів, таких як «Гасова лампа», «Мазох», «Криївка», «Копальня кави» та інші.\n21:00 Сідаємо в автобус, і виїжджаємо заселятися в затишний готель. Якщо хочете ще погуляти по Львову - можете пізніше самостійно приїхати в готель.\nПід час нашої екскурсії ви подивитесь на безліч цікавих пам'яток архітектури австрійського періоду, таких як:\nБудинок вчених (саме тут знімали фільм «Д'Артаньян і три мушкетери»).\nОрієнтовний час прибуття в Житомир - 21:00, до Києва автобус приїде приблизно о 22:30.\nЛьвів - дивовижне, загадкове і надзвичайно багатогранне місто. За кілька днів ви зможете подивитися тільки невелику частину всіх тих цікавих місць, якими він може здивувати.\nЩоб побачити нові грані цього міста, вирушайте разом з ANGA Travel і в інші тури до Львова, або ж в тури по Україні - адже в нашій країні є ще стільки цікавого і незвіданого!\nГотель 3*\tГотель "Баторі"\t Standart\nс/в в номері\t 2150 грн 2600 грн 2000 грн\nГотель 3*\tГотель "Баторі"


Тема: «Вивчи правила пожежної безпеки та розкажи їх членам своєї родини»\n•\tПознайомити дітей з основними вимогами правил пожежної безпеки при перебуванні в навчальному закладі, в бібліотеці, музеї та кінотеатрі, в побуті; •\tформувати навички обережного поводження з вогнем; •\tвчити швидко діяти в екстремальних ситуаціях; •\tрозвивати впевненість та почуття взаємодопомоги; •\tвиховувати сміливість, мужність, бажання допомагати людям, відпові-дальність, повагу та інтерес до професії пожежника – рятувальника.\nПознайомити дітей з основними вимогами правил пожежної безпеки при перебуванні в навчальному закладі, в бібліотеці, музеї та кінотеатрі, в побуті;\nформувати навички обережного поводження з вогнем;\nвчити швидко діяти в екстремальних ситуаціях;\nрозвивати впевненість та почуття взаємодопомоги;\nвиховувати сміливість, мужність, бажання допомагати людям, відповідальність, повагу та інтерес до професії пожежника – рятувальника.\nПовторити номери служб екстреного виклику рятувальників «101»\nМетод: вивчення нового матеріалу\nМісце проведення занять: актова зала\nКуточок цивільного захисту (ЦО);\nМультимедійний проектор, слайди, ноутбук;\nплакат з номером «101»;\nпідбірка літератури для виставки\nПравила пожежні ніде не на рушайте!\n- З давніх часів людина поклонялася вогню. Вогняні стріли блискавок, потоки розпеченої лави з надр Землі, які супроводжувалися страшним гуркотом, зміцнювали віру людини в його божественну силу.\nНе дарма стільки міфів і легенд пов’язано з вогнем, з історією його походження. Серед них і міф про грецького Прометея, який подарував вогонь людям.\nПлинув час, вогонь допомагав людині: готував їжу, світив, обігрівав житло та відганяв хижих звірів.\nПоступово люди перестали вірити в божественне походження вогню, стали вважати його слугою, супутником в усіх своїх справах. Байдужість і неповага до вогню не змусили себе довго чекати. Виходячи з-під контролю людини, вогонь руйнував усе на своєму шляху.\nІ шли століття, розвивалося людство, росли міста і села. Разом із цим збільшувалась і кількість пожеж. Але вогонь стає жорстоким ворогом лише тоді, коли з ним необережно поводитись, він виходить з-під контролю людини, може знищити міста і села, будинки, ліси, урожаї, все, що зустрінеться на його шляху. Часто у вогні пожеж гинуть і люди.\n- Отож, тема нашого уроку:\n«Вивчи правила пожежної безпеки та розкажи їх членам своєї родини». Ми з вами повторимо основні причини виникнення пожеж, будемо вивчати правила пожежної безпеки у побуті, в навчальному закладі, познайомимось з роботою юних помічників пожежників.\n- Назвіть, будь – ласка, найбільш поширені причини виникнення пожеж. (відповіді дітей………………)\nІУ. Пояснення нового матеріалу\n- Отже, найбільш поширеними причинами пожеж є:\nнеправильне поводження з побутовими електроприладами;\nперевантаження електромережі (увімкнення декількох електроприборів в одну розетку);\nнеправильне зберігання легкозаймистих речовин;\nдитячі ігри з вогнем.\n- Обговорімо найпоширеніші ситуації. Приблизно кожна шоста-восьма пожежа в нашій країні виникає від пустощів дітей, від їхнього невмілого, необережного поводження з вогнем. Кожен п’ятий, що загинув під час пожежі – неповнолітній. Але не виміряти гіркоту втрат, коли у вогні гинуть діти.\nО сь доволі типова ситуація: батьки ідуть з дому, залишаючи на деякий час дітей самих. Хтось із малюків заходить на кухню, увагу його привертає коробочка з яскравою етикеткою. Наслідуючи батька чи матір, дитина дістає сірника , чиркає ним... Спалахує вогник. Горить, добираючись до пальчиків. І раптом починає пекти. Зляканий малюк кидає палаючого сірника на підлогу, на стіл... А температура полум’я сірника достатньо, щоб загорілось більшість речей, виготовлених з дерева, текстилю, синтетики і пластмас.\n- Причинною пожежі можуть стати залишені без нагляду увімкнуті електроприлади. Діти, що станеться, якщо електрокамін чи праску залишити увімкненими без нагляду? (Вони перегріваються і від них можуть загорітись домашні речі).\nВчитель: Вивчіть друге правило не забудьте:\n1 учень: Він увімкнув електропликту,\nВчитель: Хлоп’ята, дівчата,\n- Діти, то у чому була помилка Аркаші? (……….) Так, коли маєш справу з електро чи газовими приладами, потрібно бути уважним. Щоб не забути, можна використовувати будильник чи наводити таймер.\n- Розглянемо наступну ситуацію:\n1 учень: На роботі мама й тато,\n2 учень: Заходилися зайчата\n- Правильно. Тому, щоб цього не трапилось, нагрівальні електричні прилади слід встановлювати на вогнетривкі підставки і своєчасно вимикати.\n- Якщо вже так трапилось, що виникла пожежа, що ви робитимете? (………………………………………………………………………….)\nПравильно! У разі виникнення пожежі дітям слід дотримуватись наступних правил:\nне зволікаючи, повідомити про пожежу комусь із дорослих;\n- А чого не варто робити у разі виникнення пожежі? (………………….)\nПри пожежі не варто:\nгасити пожежу до виклику пожежних;\nгасити водою увімкнені електроприлади;\nрятуватись через задимлені виходи;\nвистрибувати з верхніх поверхів;\n- Отже, з ми разом визначили основні причини виникнення пожеж в побуті.\n- Як ви вважаєте, пожежа в школі буде відрізнятись від пожежі в побуті? (…………………………)\nТак, вона буде завжди дуже небезпечною, бо там може одночасно перебувати велика кількість учнів. З огляду на це слід неухильно дотримуватися таких основних вимог пожежної безпеки:\nу класах та навчальних кабінетах можна розміщувати лише вкрай необхідні для занять меблі, прилади, які мають зберігатись у шафах;\nу навчальних закладах забороняється використання побутових електрокип'ятильників, прасок, інших електронагрівальних пристроїв за межами спеціально відведених та обладнаних приміщень;\nне дозволяється обладнувати в будівлях шкіл вибухо та пожежонебезпечні приміщення та склади;\nпосудини, в яких проводилися роботи з легкозаймистими та горючими рідинами, після закінчення досліджень слід промити пожежобезпечним розчином.\n-Дедалі більше місця в нашому житті займають комп'ютери. Користуватися ними навчають і в школі. За своєю пожежонебезпекою комп'ютер не поступається телевізору.\nУ комп'ютерних класах і навчальних кабінетах слід виконувати такі правила пожежної безпеки:\nпісля закінчення роботи в комп'ютерному класі всі електроприлади й електропроводка мають бути знеструмлені;\nспостерігши несправності в електрообладнанні, які здатні спричинити іскріння, коротке замикання чи надлишкове нагрівання ізоляції,\nПотрібно зачинити двері, де горить вогонь. Якщо ви побачите палаюче приміщення через вікно, не намагайтеся увійти туди. Відчинені двері не тільки випустять дим і перешкодять евакуації – раптове надходження додаткового повітря може призвести до поширення пожежі з великою швидкістю.\nВарто негайно підняти тривогу, голосно кричати про пожежу. Викликати пожежну охорону. Виклик потрібно повторити через якійсь час.\nНеобхідно повідомити про пожежу адміністрацію школи.\nПочувши тривогу, учні встають біля своїх парт і за вказівкою вчителя залишають по одному класну кімнату і йдуть до місця збору, замикає хід учитель із класним журналом. Необхідно зачинити двері класної кімнати.\nДіти з одного класу спускаються по сходах (по одному) тільки з однієї сторони, залишаючи іншу сторону для проходу інших класів. Не допускайте обгін один одного та штовханину.\nУсі, хто не був присутній у класі під час сигналу тривоги, повинен негайно йти до місця збору і приєднатися до свого класу чи групи.\nУ разі потреби організовуються пошук людей, яких не виявилося на місці.\nНікому не дозволяється повертатися в приміщення, наприклад, за одягом, книгами, доти, поки не буде дозволено рятувальниками чи директором.\nНа місці збору кожен клас чи група людей займають чітко визначене місце і знаходяться там до певних вказівок з боку адміністрації.\n Якщо можеш вийти з приміщення через двері, рятуйся сам і допоможи іншим дітям;\n Якщо вихід перекрито вогнем, але ти знаходишся не вище другого поверху або поряд є дерево чи пожежна драбина, вибирайся з приміщення через вікно;\nпожежника - рятувальника.\nЮні помічники рятувальників\n- Пожежа – це явище вкрай небезпечне, вороже всьому живому. Зволікати не можна, адже підрахунок часу іде на секунди. Хто ж допоможе у таку хвилину?\n(на дошці вивішується плакат з номером «101»)\n- Так, у ці страшні хвилини на допомогу приходять пожежники. Ці люди в блискучих касках по-справжньому безстрашні. Їхні рухи швидкі, стрімкі і точні. Ще б пак, адже мова йде про рятування життя людей та народного достатку. Кому доводилось бачити роботу пожежників в умовах бурхливої стихії, той міг переконатися, що ліквідація пожежі – це важка і небезпечна праця. Декілька разів за чергування лунає в пожежній частині тривога. У будь-яку пору дня і ночі пожежники готові вступити в боротьбу з вогнем.\n- Хто з вас мріє стати пожежником і чому? (…………………….)\n- Ви скажете, що ще малі для такої роботи, але це не зовсім так. Велике значення у справі збереження народного достатку мають заходи з попередження пожеж. Значну допомогу дорослим у цьому надають дружини юних пожежних (ДЮП), до складу яких входять діти віком від 10 до 17 років.\nЧлени дружин юних пожежних зобов’язані розповсюджувати серед населення пам’ятки, плакати, листівки, інструкції та інші агітаційні матеріали з пожежної безпеки, роз’яснювати дітям, що гра з вогнем загрожує бідою; брати участь у дозорах, які охороняють від пожежі хлібні масиви, ліси, ферми, будови; викликати пожежну допомогу в разі виникнення пожежі та брати активну участь у її гасінні.\n- Уявімо, що в приміщенні класу багато диму. Що ми маємо робити? (…)\nПодолання задимленої зони (пройти навприсядки «гусячим кроком»).\n1.Конкурс загадок на пожежну тематику\nШипить, злиться, води боїться (вогонь)\nОзнайомлення з книжковою виставкою „Перекрий вогню дорогу”\nНазиваю дітей, які дуже активно працювали. Дякую всім за співпрацю. VІІІ. Домашнє завдання\nПідібрати декілька приказок на тему пожежної безпеки.\nІнсценівка за книгою Т. Коломієць\nМи будем слухняні! – синок запевня.\nА брат не злякавсь: - „101” подзвоню! Врятують пожежники нас від вогню!\nЯк раптом пожежа, дзвонить”101”.\n↓Завантажити документ Отримати свідоцтво LP551356\nРолик проти насильства "НІ насильству!!!"\nВідеоролик, соціальний проект проти насильства "Посмішка насильства"


Джип-тур Лекече-Лужки | Джипінг в Карпатах | Драйв Карпати\nДжип-тур Лекече-Лужки (р-н м.Вижниця)\nДжипінг, Комбіновані тури, Рафтинг\nРафтинг “Усть Путила – Вижниця”\nРафтинг на Травневі “поріг Берди – Верховина”\nПротяжність: біля 40 км.\nСезон: травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень,\nМінімальна чисельність групи: 4 людини\nДати заїздів: В любий зручний для Вас час, за наявності мінімальноі групи.\n“Лекече – Лужки” – це одноденний, екстремальний та дуже цікавий екскурсійно-ознайомчий маршрут на позашляховиках,\nякий починається в селищі Берегомет (Чернівецька обл.Вижницький р-н). Звідки ми лісовою дорогою потрапляємо в гірське урочище Лекече, по стрімких схилах якого піднімаємось на гору Кінашку, звідки відкривається дивовижний вид на навколишні хребти, долини, та полонини. Побідати та повалятись на травичці на вершині особливо смачно та приємно. Далі рух іде хребтом, то піднімаючись на вершини, то спускаючись з них. Дорогою можна робити багато чудових фотографій і просто насолоджуватись природою та чистим гірським повітрям.\nПоступово спускаємось в урочище Лужки – це каньйонна місцина, де знаходяться скельні масиви та мінеральні джерела, рухаємось уздовж річки Віженки періодично проїжджаючи її вброд, та через село Віженка, повертаємось назад в Берегомет.\nІноді, замість спуску в Лужки, маршрут проходить через скельний масив Протяте Каміння, де ми кілька разів проїжджаємо крізь скелі,\nспускаємося на перевал Німчич, а звідти вже повертаємось в Берегомет.\nВ наших подорожах Ви не просто глядач, Ви – активний учасник команди, оскільки маршрути проходять в гірській місцевості, де завжди є ймовірність зміни ландшафту, після чого іноді потрібно підремонтувати дорогу, підкласти каменів або гілок, підтягнути підзастрявшу машину.\nДжипінг – це можливість побувати в більшій кількості місць за менший час, практично без фізичного навантаження, це море задоволення і адреналіну, а також нові враження.\nВартість за 1 машину 3500 грн,\nв машині 4 місця для туристів\nекскурсія на позашляховику\nТакож ми із задоволенням розробимо та організуємо для Вас багатоденні комбіновані тури з проживанням та харчуванням.\nДрайв Карпати © 2022. Всі права захищені. Дизайн та розробка сайту Pro-studio


У Тернополі згадували, як місто було столицею ЗУНР і місцем, де закладали початок УГА (Фото) - 7 ДНІВ УКРАЇНА\nУ Тернополі згадували, як місто було столицею ЗУНР і місцем, де закладали початок УГА (Фото)\nУ Державному архіві Тернопільщини відкрили виставку, присвячену історії ЗУНР.\n“У борні за Українську державу” – саме таку назву має документальна експозиція, приурочена 96-ї річниці створення Західно-Української Народної Республіки.\nЧитайте також. У Тернополі аналізуватимуть помилки ЗУНР і згадуватимуть Героїв\nІз 31 жовтня вона почала працювати в Державному архіві Тернопільської області. Діятиме виставка до кінця листопада. Там є все — документи, світлини, газети, книги, брошури, що розповідають про події з листопада 1918-го до липня 1919-го.\nУчасть у церемонії відкриття взяв заступник голови Тернопільської обладміністрації Леонід Бицюра. Звертаючись до учнів Української гімназії, які першими прийшли оглянути експозицію, він наголосив, що “ЗУНР ставила собі за мету не автономне існування, а створення основи для розвитку єдиної, Української держави”.\nЧитайте також. Листопад у Тернополі: концерти, благодійні акції, конкурси, мистецькі заходи\n- Так історично склалося, що Тернопіль на деякий час став серцем українського державотворення, - зауважив Леонід Бицюра. - Саме до нього перенесли столицю ЗУНР. Саме в ньому зародилася Українська Галицька Армія, яка вирізнялася своєю мужністю та патріотизмом.\nМатеріали, представлені на виставці, свідчать про те, що українці Галичини воювали за свою державність, і їхня боротьба була всенародною, звитяжною та жертовною, зазначив, у свою чергу, головний спеціаліст Державного архіву Тернопільської області Андрій Цаль.\nЧитайте також. Річницю створення ЗУНР на Тернопіллі відзначать виставками, покладанням квітів, пішою ходою\nПерший розділ виставки оповідає про період перебування Державного Секретаріату у Тернополі. Зокрема, тут є газети “Український голос”, “Українські вісті”, в яких влада зверталася до населення краю з метою мобілізації до війська. У них опублікували також земельний закон, яким встановлювали нові земельні відносини на території ЗУНР.\nНаступний розділ виставки складають документи, що розповідають про колишніх вояків Української Галицької Армії. Тут - списки колишніх військових старшин, підстаршин, офіцерів УГА, які проживали в селі Новики Збаразького повіту, у Тернополі. На жаль, ці списки збереглися фрагментарно, оскільки, як пояснив Андрій Цаль, у 1939-1941-х роках радянські каральні органи, НКВС, вилучали їх з архівів з метою переслідування українців, тиску на них. Під час відступу радянської армії більшість документів було втрачено та знищено.\nУперше в експозиції представлені списки колишніх військовослужбовців і членів їхніх сімей, які перебували в таборі для інтернованих частин УГА в Йозефові, що в Чехословаччині. Загалом — 360 прізвищ. На жаль, доля цих людей — трагічна. Більшість із них були репресовані у 30-х роках радянськими каральними органами.\nЗавершальним розділом експозиції є документи 20-30-х років про відзначення і вшанування подій 1 листопада та вояків колишньої УГА. Тут можна ознайомитися з документом про заборону в Тернополі вистави, присвяченої українським січовим стрільцям та УГА, датованим 1935 роком; проектами пам'ятних хрестів, що були на могилах, насипаних українцями, зокрема, у селі Слобідка-Мушкатівська; проектом пам'ятника борцям за волю України, які загинули в українсько-польській війні.\nКультура, Новини, Тернопіль, Фото"7 Днів-Україна", 7 днів, Андрій Цаль, архів, виставка, ЗУНР, Леонід Бицюра, Тернопіль, тернопільські новини, УГА\nPrevious Previous post: Бойовики кажуть, що на псевдовибори 2 листопада вже зареєстрували 51 іноземного “спостерігача”\nNext Next post: Чемпіонат України з важкої атлетики: тернополяни привезли “золото” і “срібло”\n12:30 Понад чверть нових випадків Covid-19 за добу у світі виявили в одній країні\n12:04 Справа Шеремета: суд пом’якшив запобіжний захід підозрюваному Антоненку (Відео)


Аксенов знову заявив, що «без опріснювача гарантоване водопостачання Ялти неможливе»\n15 Березень 2021, 11:54\nРосійський глава Криму Сергій Аксенов знову вказав на необхідність будівництва в Ялті опріснювальної установки для стабільного водопостачання регіону.\nПро це він сказав на нараді з проблем водопостачання 15 березня.\n«Опріснювальну установку будуватимемо, гарантоване постачання Ялти без опріснення неможливе. Дійсно, води не вистачає», – сказав Аксенов.\nВін також спростував інформацію про те, що воду з водосховищ не дають жителям Ялти через плани щодо встановлення там опріснювачів.\nРаніше він повідомляв, що влада має намір завершити до курортного сезону роботи зі встановлення в Ялті системи опріснення морської води. За словами голови адміністрації Ялти Яніни Павленко, вже обрано земельну ділянку для будівництва опріснювальної установки.\nУ Ялті раніше активісти організували збір підписів проти будівництва в їхньому регіоні установки з опріснення морської води, ініційованого російською владою. Підписи мають намір направити президенту Росії Володимиру Путіну з проханням вплинути на ситуацію і не допустити будівництва опріснювального заводу в Ялті.


Ольга Герасим’юк у інтерв’ю «Главкому» про повноваження регуляторного органу, недосконалість законодавства, редакційну політику провідних мовників, розвиток суспільного мовника, серіальне виробництво - Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення\nОльга Герасим’юк у інтерв’ю «Главкому» про повноваження регуляторного органу, недосконалість законодавства, редакційну політику провідних мовників, розвиток суспільного мовника, серіальне виробництво\nУ Нацраді зараз найгарячіша тема – телеканал «Планета»: там не тільки антисемітизм, а й…\nПринаймні так вважає багато з тих, хто дорікає державі, що вона дуже кволо реагує на засилля російського контенту у медіапросторі. Телеканали ж та радіостанції, до яких регулятор має претензії, в свою чергу, звинувачують регулятора в тиску і порушенні свободи слова. Перший заступник голови Нацради Ольга Герасим’юк запевняє, що орган діє винятково в рамках своїх повноважень, але їх для повноцінного регулювання ринку просто не вистачає.\nВ розмові з «Главкомом» Герасим’юк нарікає на недосконалість законодавства, яке зв’язує регулятору руки, розповідає, що її більш за все дратує в редакційній політиці провідних мовників, розмірковує над підняттям державного каналу UA:Перший з рейтингового дна та дає вбивчі характеристики серіальному «імпортозаміщенню».\n«Нацраду роблять в усьому винною»\nДо Нацради є багато питань і у телеканалів, і у тих, хто хоче їх покарати і навіть закрити. Але поки жодна історія з зафіксованими порушеннями не закінчувалась серйозними санкціями. Справа у відсутності волі чи повноважень? Бо відомо, що процедура позбавлення ліцензії може тривати роками, і виграти цей суд майже нереально.\nТе, що до нас щодня багато питань, – це позитив. Раніше ніхто з громадськості та глядачів не знав, що існує Нацрада з питань телебачення і радіомовлення. Коли ми прийшли два роки тому, то одразу зробили серйозні кроки для відкритості. Наші засідання транслюються онлайн, і кожен може їх дивитися і реагувати. Туди може прийти преса й громадяни, ми зробили сторінку в Фейсбуку і ретельно відповідаємо на всі питання й коментарі, створили зворотній зв’язок через сайт. Та що казати – на перше ж наше бурхливе засідання прийшла громадськість з прапорами, кричали «Геть!», «Ганьба!». Такі настрої були одразу після Майдану, і скоро ми запрацювали з цими людьми разом у різних проектах.\nЛюди бачать по телевізору якусь передачу, їм не подобається, одразу пишуть нам в «фейсбуці»: «Ганьба! Гнати їх!». І Нацраду роблять в усьому винною. Назвати таку реакцію конструктивною не можна, але сам факт того, що люди активно реагують на те, що відбувається в інфопросторі, й апелюють до нас, тішить. Ми беремо ці думки в роботу, передаємо в моніторинговий центр і все перевіряємо. Проте ми не маємо права переглядати якісь передачі до виходу в ефір, – у людей чомусь існує таке хибне уявлення, і це, погодьтеся, трохи «пережиток минулого», в якому існував цензор.\nВи кажете, що реагуєте на звернення людей. А ваш моніторинговий центр проглядає ефіри? За якими критеріями обираєте телеканали для моніторингу?\nУ нас нема величезного штату, який сидів би і проглядав сотні каналів. Нам дісталося застаріле обладнання, і ми шукаємо можливості для збільшення потужностей моніторингового центру, щоби більше переглядати. Якщо є скарга на контент, робимо запит на канал, щоб вони надали нам цей запис і ми могли його проаналізувати. Одночасно дивитися весь ринок ми не маємо технічної можливості, тому визначаємо пріоритети. Наприклад, зараз є завдання перевіряти виконання закону про кінематографію чи мовні квоти, і ми виділяємо на те велику частину потужностей. При цьому ще паралельно дивимось інші речі. Звичайно ж, є планові перегляди – це стандартна функція всіх регуляторів.\nЩодня ми можемо претензії, що Нацрада не закрила якийсь канал та не заборонила таку-то передачу. Ще не всі люди, почавши жити в умовах свободи, про яку вони мріяли, зрозуміли її суть – якраз свобода не передбачає цензури і невмотивованих законом заборон. Той самий медіаринок часто використовує це для того, щоби маніпулятивно обходити юридичні небезпеки й застосовує всілякі технології, які за законом дуже важко довести як порушення. І все ж, якщо в ефір вже вийшло те, що обурило людей, а ми отримали сигнал чи самі його зафіксували, а потім визначили в продукті порушення закону – то реагуємо на це. Певним каналам приділяємо більше часу, якщо вони вже робили якісь дискусійні порушення, і стежимо, чи вони дотримуються наших рекомендацій та своїх зобов’язань.\nВласне, попередження — це був максимум, який до останнього часу могла робити Нацрада, бо не було визначеності з розміром штрафів. Нещодавно парламент таки прийняв законопроект щодо штрафів – від 5 до 25% розміру ліцензійного збору в залежності від важкості порушень, щоправда, тільки в першому читанні. А який реальний вплив на мовників має Нацрада зараз? Хіба що не подовжити ліцензію може?\nПитання навіть не лише в невизначеності розмірів штрафів. Процедура застосування санкцій Нацрадою, передбачена у чинній редакції Закону «Про телебачення і радіомовлення», є недосконалою, оскільки не встановлені також і конкретні порушення, за вчинення яких можуть бути застосовані санкції. Крім того, чинний закон передбачає застосування санкції «оголошення попередження» незалежно від тяжкості наслідків порушення закону для суспільства та держави. Це призводить до численних випадків відвертого нехтування нормами законодавства України та становить загрозу національному інформпростору, особливо в умовах війни та збройної агресії. Тому ми покладаємо великі надії на ухвалення вже проголосованого в першому читанні закону. Що ж до ліцензій, то на те, щоби їх комусь не подовжити, також треба мати вагомі причини. Два попередження уже є такою підставою.\nУ нас зараз найгарячіша тема з телеканалом «Планета», щодо діяльності якого ми звернулись до СБУ. Там не тільки антисемітизм, там і ксенофобія, і якісь «слов’яни-арійці». На мій погляд, це якась маніпулятивна штука, бо власники каналу не є людьми, які справді кохаються на якомусь «арійстві». Там багато «фокусів», що мало ріднять роботу цього каналу з виключно медійною діяльністю. Наприклад, одразу після суперечок їхнього представника на черговому засіданні з членами Нацради, вони ставлять в ефір антисемітську передачу і пишуть в біжучому рядку, що вона зроблена на замовлення голови Нацради… Крім того, вони ж нібито – кримчани, з Севастополя. Там закритий ефір абсолютно для всіх українських ЗМІ, а єдині вони чомусь вільно мовлять.\nЗ Севастополя мовлять?\nВони начебто знаходяться в Києві, але при цьому нібито їхне місцерозташування в Криму. Все це – предмет розгляду для компетентних органів. Я лише скажу, що інформація, яку вони вкидають в інформпростір — образлива й принизлива для гідності людей. Просто подивіться той лист, який ми від них отримали. Ми ще й на засіданні спитали, чи вони не проти, якщо ми оприлюднимо їхні претензії до нас. Тому він розміщений на нашому сайті.\nЩодо «Планети» була навіть реакція посольства Ізраїля. І ось на таких мовників немає ніякої управи?\nАле ж попередження каналу, як я й казала, за законом не означає його миттєвого відключення. Ми ж повинні передати інформацію в інстанцію, яка розгляне наші претензії. Ми не можемо просто сказати на засіданні: а зараз ваша ліцензія буде анульована, хіба що компанія сама би нас про це попросила або там не ведеться мовлення тривалий час. Нацрада не може когось заборонити, хоч нам і не подобається багато речей на наших каналах. Є суд, який повинен розглядати такі випадки.\nХоч когось через суд було позбавлено ліцензії?\nКілька компаній – через відсутність мовлення, одного приватного підприємця за відмову Нацраді в можливості здійснювати його перевірку та одне товариство через несвоєчасне переоформлення ліцензії. Але щодо великих гравців-порушників, то – ні, не позбавляли.\nУ нас же суд досі ще не змінився. Є певні суди, в яких питання завжди вирішується на користь позивачів, що до нас позиваються. Були, наприклад, випадки, коли суд просто зобов’язував нас своїм рішенням переоформити ліцензії – змінити позивні та формат з розважально-музичного на інформаційно-розважальний (справа «Вєстєй»). Таким чином суди просто виходили за межі своїх повноважень – адже не вони формують інформаційний простір країни, а Нацрада має повноваження. Ми оскаржили ці дії і апеляції виграли.\nНу, а деякі суди просто зволікають, кажуть: ви неправильно зшили справу, і повертають її. Маємо подавати повторно, а це час і кошти. Треба ж враховувати, що кожного разу, звертаючись до суду, треба сплачувати збір, а обмежений бюджет Нацради цього не дозволяє. В рядку бюджету, що передбачає саме ці витрати, закладено всього 15 тисяч гривень на рік…\n«Гужва сидів отут на дивані і казав мені ніжно: «Я ж за свої це все роблю»\nТяганина з каналом «112» у Нацради триває роками. Не виконують умови ліцензії?\nТак. Вони в такий спосіб за рахунок регіонального мовлення вирішують проблему з формуванням загальнонаціональної мережі. Свого часу п’ять нових компаній, які виникли незадовго до конкурсу, раптом перемогли на регіональних конкурсах зі своєю концепцією розважального контенту, потіснивши тим самим регіональних мовників, які давно там мовили і пропонували, в тому числі, інформаційні концепції. Вони перемогли, поставили лого «112» і ввімкнули туди своє центральне мовлення. А концепцію регіонального мовлення посунули. Тоді місцеві гравці сказали: хвилиночку, ми ж теж ішли з інформаційною концепцією і теж хотіли давати новини, причому регіональні. Незалежна асоціація мовників, що об’єднує регіональні медіа, надіслала нам протести. Тому претензії не зняті.\nПідкреслю: вони стосуються конкретно цих п’яти регіональних компаній, що ж до супутникового мовлення каналу «112», то ми до нього не маємо ніяких застережень. Хоча вже понад рік глядачі постійно чують з ефіру каналу, що Нацрада його закриває. І тут питання про свободу слова вже треба ставити до самого каналу.\nЛіцензії власники «112» отримували ще за часів Януковича і канал вважали близьким до його оточення. Зараз менеджери каналу якось намагаються переоформити ліцензії?\nНічого не роблять для реальної прозорості схеми власності. Вони в передбачений законом термін і спосіб подали документи про власність, де «закільцювали» схему власності так, що з неї ніяк не зрозуміло, хто ж там кінцевий власник. Але формально юристи спрацювали так, як їм на те дав можливість закон.\n«112» знаходиться під попередженнями?\nЙого регіональні підприємства, про які я розповіла вище, мають вже вичерпнй перелік попереджень. Накладені штрафи, є звернення до суду про стягнення штрафів та анулювання регіональних ліцензій. Але представники каналу не приходять на засідання, хоча раніше тримали в залі одразу по дві камери – перетворили стосунки з регулятором на шоу. Вони відмовляються отримувати на пошті запрошення на засідання й постійно обманюють свою аудиторію тривожними повідомленнями про те, що Нацрада вкотре їх закриває, нібито за таємничим наказом когось згори…\nОстання історія – канал хотіли купити люди, близькі до президента, а Нацрада паралельно тиснула на власників…\nЯ теж читала всю цю інформацію в інтернеті, але особисто не маю ані найменшого уявлення про будь-які подібні купівлі. І не беру участі в жодних оборудках чи тиску. Що не завадило колегам-журналістам, з якими намагалася вести щирий діалог (а там працюють і ті, кого знаю давно й поважала) створювати маніпулятивні фільми про нас: я була ледь не найголовнішим «героєм» цих блокбастерів, створених під егідою депутата Капліна (Сергій Каплін – депутат від БПП, вів власну програму «Народний прокурор» на «112» – «Главком»). За його завданням за нами стежили, лізли через паркани вдома, створювали фейкові повідомлення… Це перетворилося на якусь комедію. При цьому я з задоволенням дивлюся деякі продукти, що там виходять. Зокрема – програму Наталі Влащенко.\nЩодо радіо «Вєсті». Там подібна ситуація щодо невідповідності програмній концепції? Вони постійно скаржаться, що їм не дають ліцензії для розширення в регіонах.\nМи мали судові справи щодо переоформлення ліцензій й винесли законні рішення. Відповіді на наші питання про справжнього власника холдингу залишаються тими ж – без чіткої ясності. Колись сюди приходив Ігор Гужва (начебто засновник холдингу «Вєсті» – «Главком»), сидів отут на дивані і казав мені ніжно: «Я ж за свої це все роблю». Я просила його навчити мене, бо за все життя так і не навчилася, а він, значно молодший за мене, вміє. «Ігорю, навчіть, як можна заробити стільки бабла, щоб утримувати такий потужний холдинг», – питала. Він клявся мені, що на рекламі заробив. Тепер же виявилося, коли побив горщики в Москві зі своїм реальним шефом, що це й не його гроші, і що й не його холдинг… Так було й з деякими іншими журналістами радіо, які приходили сюди сваритися, що ми їх незаслужено критикуємо щодо вказівок із-за північного кордону…А після недавнього звільнення з роботи вже приходили й казали, як є насправді… І Ганапольський, бачила, про це заявив.\nНа одному з останніх засідань Нацради Петро Димінський, нарешті, подав документи, що він є власником телеканалу ZIK. Це добровільний «камінг-аут» з його боку? Що загрожує тим, хто, як всім відомий власник «Вєстєй», цього не зробить?\nМи запитували у каналу, чому би їм не зробити так, як належить, – адже всім відомо, хто власник, та й ніби приховувати там нічого… ZIK подав документи – і ми лише вітаємо саме такі прозорі рішення. Якщо говорити в принципі, то розкривати кінцевого власника ЗМІ треба, але закон недосконалий. І я вже казала, що юристи вміло цим користуються, щоб все ж не називати його. Ми активно включились у виконання цього закону про медіавласність – всіх належним чином проконсультували, отримали від усіх те чи інше повідомлення. Багатьох оштрафували. У нас були навіть засідання, присвячені тільки штрафам за невчасне повідомлення та неправильне оформлення документів. Але це все дрібне, бо закон не дає нам можливостей добитися інформації про кінцевого власника. А також, навіть якщо і доб’ємося, то й що? Що маємо робити із цим знанням?\nОт ми розмовляли з місією ОБСЄ, і вони питали – як змінилася мапа мовників за цей час? Бо помінялася влада, тож і власність, напевно. Ми можемо відповісти тільки, що власники змінювались, хтось щось комусь продав, хтось проставив інші прізвища, але дослідити мапу мовлення це не дає можливості. Якщо власність записана на якихось островах, ми не можемо запросити того, хто там заявлений, на засідання Нацради, щоб це перевірити. Ліцензії не змінювались.\nТобто якщо офіційно виявиться, що власник «Вєстєй» – Олександр Клименко – колишній міністр податків та зборів, ви не зможете ніяк реагувати? У нас же нема закону, за яким «втікачам Януковича» заборонено мати тут ЗМІ.\nУ мене те ж саме питання — що потім? Хоча вони все одно чомусь його не заявляють як власника, тож є ще час подумати і, можливо, змінити закон. Чинний надав нам можливості щось з’ясовувати, але не до кінця. Ми постійно подаємо свої пропозиції з усіх питань.\nМаєте контакти з профільним комітетом Ради?\nМи спілкуємось і з комітетом із свободи слова, і з іншими. Наприклад, дуже важливо спілкуватися по виборчому законодавству, бо саме на нас закон поклав зобов’язання стежити за перебігом висвітлення електронними ЗМІ кампаній. Знову ж – закон зробив це у той самий оригінальний спосіб: ми відповідальні, але жодного механізму в нас немає. Фіксується шалена кількість порушень, лавина «джинси», ЗМІ ігнорують основне, що вони повинні робити для суспільства, – доносити до людей інформацію про те, як відбуваються вибори, щоб люди розуміли, куди вони йдуть, як це працює, які їхні права. Зі ЗМІ не просто нічого цього не можна дізнатись – вони навмисне заплутують людей. І це не просте порушення – таким чином впливають на вибір народу, який потім від нього ж і страждає. Тут вже йдеться не просто про заробіток на виборах. Це змінює ситуацію в країні, і це страшне порушення.\nАле ж на Заході теж є ЗМІ, про які відомо, що вони традиційно тільки за республіканців, або тільки за демократів.\nО’кей. Вони роблять це й пропагують своїх і свої принципи, але ніколи не вдаються до «джинси», не оббріхують інших, і не заплутують виборця. Ми намагалися отримати досвід інших країн – як боротися з «джинсою», наприклад? Першим питанням у відповідь нам було – а що це таке? Другим – а хіба так можна?\nВтім нам важко міняти ситуацію – адже законодавець досі був кровно зацікавлений у тому, як його обирають… Таким чином Національна рада, виявивши порушення, має право написати листа телекомпанії. Або подати своє повідомлення про порушення у ЦВК. У відповідь телекомпанії пишуть мені (а я очолюю робочу групу з моніторингу виборів) такі комічні листи-лекції-простирадла, що «телебачення – це такий потужний соціальний засіб» і все таке, а в кінці – «на нашу думку, ми нічого не порушували». І що ми можемо з ними зробити? Закон мовчить. Мало того, вибори, як і наш моніторинг, тривають певний час, а телекомпанії мають право відповідати нам протягом місяця. Коли ж ми пишемо про порушення у ЦВК, нам там відповідають: прекрасно, але єдиний орган, який може це моніторити — Нацрада, тож самі розбирайтесь. Отаке замкнене коло.\nТобто, ви говорите самі з собою.\nТак. Збираємося щотижня, переглядаємо ролики з фіксацією грубих порушень, ОБСЄ до нас приходить, громадські діячі. Ми пишемо звіти, класифікуємо вже цілі жанри порушень і просимо: внесіть зміни у виборче законодавство, щоби ми могли хоча б до суду подати. Бо навіщо ця профанація. А потім ОБСЄ пише, як минулого разу, – «Нацрада не забезпечила рівний доступ усіх кандидатів до ЗМІ». Так хіба ж це наше право? Хіба не ЦВК? І знову тиша – до наступних виборів, які знову спотворять волю виборця.\n«Проблемою Інтернету в нас держава взагалі не стурбована»\nВибори у нас відбуваються раз на кілька років. А як відбувається щоденне відстеження додержання мовних, рекламних квот?\nКоли нам треба перевірити дотримання того чи іншого закону, ми робимо цілодобовий моніторинг. Той же закон про кінематографію теж передбачає, що ми моніторимо, чи є порушення в тих чи інших продуктах. Отримуємо від глядачів типові повідомлення, що вони бачили на тому чи іншому каналі кіно, в якому тупо замальовані кокарди чи «Я живу в Москве» переозвучено на «Я живу в Києві», російська пісня замінена на «Братів Гадюкіних» – це ж постійна практика. Самі канали, що це роблять, один на одного доносять. Ми все це мусимо перевіряти й відсилаємо в Держкіно, тому що закон дозволяє нам реагувати лише в такий спосіб. А вони вже переглядають цю інформацію на предмет порушення і, якщо знаходять його, можуть відкликати прокатне посвідчення.\nВи постійно повторюєте, багато зобов’язань, але нема інструментів. Так, може, Нацрада непотрібна, як багато хто вважає: хай ринок саморегулюється?\nНе можна відмінити якусь важливу державну функцію через те, що її погано прописано. А це раніше робилося старим законом в інтересах тих, хто ЗМІ тримав як засіб захисту своїх бізнесових чи політичних інтересів. Просто функцію треба вдосконалити. У кожній країні світу є регулятор медіаринку. Ми входимо в EPRA – Європейську платформу регуляторів, і часто обговорюємо там подібні проблеми. На цій платформі ми розглядаємо питання, які турбують нас: незалежність регулятора від політичного впливу, економічних преференцій, питання захисту дітей від шкідливого контенту, аби забезпечити їм можливість не бути травмованими та використаними. В кожній країні, особливо щодо останнього, запроваджена сувора регламентація. У нас же на спроби захистити дітей розповідають, що Нацрада намагається щось «насадити», – з СТБ, наприклад, у нас йдуть постійні дискусії…\nЩодо «Люба, ми вбиваємо дітей» чи «Давай поговоримо про секс?»\nНе лише. Все почалося, коли ведучий-психолог одного з шоу ставив в ефірі двом нещасним неповнолітнім дівчатам, яких ґвалтував їхній батько, «дорослі», а насправді некоректні й не мотивовані ніякою соціальною значимістю запитання – чи робили ви те і те своєму татові? Потім СТБ палко пояснював, що це соціально важлива тема, і що люди, коли це побачать, почнуть скрізь з цим боротись. Але це неправда, це – просто використання дітей, порушення їхніх прав заради банального рейтингу. Ми мали дуже голосний скандал з цього приводу, і після цього почали планомірно проводити зустрічі з телевізійниками, запроваджувати з ними дискусії, запрошувати психологів. Але спротив шалений. СТБ, до речі, нещодавно після всіх наших нібито порозумінь все одно поставило в ефір жахливого змісту ролики – ну, й отримало попередження. Всі розмови про розуміння – неправда, наші комерційні канали думають не так про етику, як про грошовиту сенсацію.\nМи їм кажемо: визнайте, що ви це робите, щоб вихопити на «полуничці», на порушенні людського права собі цифри (рейтингу, – «Главком»). Ні, – пафосно відповідають нам, – ми таким чином змінюємо суспільство. Але все ж у цих дискусіях зараз ми вже прийшли й до певної, хоч і дуже проміжної, межі – виписуємо кодекс правил, методику показу програм на теми сексуального насильства над дітьми. В робочу групу були запрошені представники усіх каналів, всього ринку, і методом консультацій ми все-таки виробили це. Скоро у нас буде зустріч, де, сподіваємося, вони це підпишуть. Але це не буде регуляторним актом.\nЗнову ж таки повертаюсь до наших повноважень – в законі про Нацраду записано все і ні про що. Так, Нацрада зобов’язана пильнувати мораль, а як? Я їм кажу – ось це не можна робити, а вони відповідають – ідіть звідси, художник так бачить. Ось вам відповідь на питання, чого нам бракує – чітко визначених механізмів, як реалізувати те, що на нас покладено. Ще більша проблема зараз виникла з тим, що новим законом, який регулює ліцензування, ліцензії мовників, прирівняні до ліцензій, якими регулюється, наприклад, пошиття одягу. Таким чином ми позбавляємося не лише прав – ми не можемо виконувати свій обов’язок по регуляції інформаційного простору, бо він прирівняний до звичайних економічних господарських питань. Згідно з законом, ми залежимо від команди з Кабміну, якому, до речі не підзвітні, – і Кабмін може вплинути на те, кому видавати ліцензію й на скільки.\nТобто Кабмін видає ліцензії через ваші голови?\nЩе цього не сталося – ми боремося з профанацією. Звернулися з цього приводу до Ради Європи. Тому що тут йдеться якраз про незалежність регулятора, впливу на інформаційний простір і його безпеку. Ми взяли на себе підготовку проекту закону про аудіовізуальні послуги, який би замінив ще радянський закон про радіо і телебачення, і закон про Національну раду, по якому ми живемо зі старих часів і який нас обмежує. Ми свій проект, до якого давала рекомендації Рада Європи, вже давно запропонували. Але він ще досі не рухається в парламенті.\nТим часом ворог не дрімає – пропагандисти з Росії намагаються втиснути свої меседжі в кожну шпаринку. З Хрюшою і Степашею он тільки чого історія коштувала: здавалося б, смішно, але з іншого боку – карта Росії з Кримом в дитячій передачі. Нас часто питають – чого ви займаєтеся такими дрібницями? Росіяни б не робили цього, якби їм це не було важливо. Їхня пропаганда працює тонко, методично й професійно заповнює потрібною їм отрутою кожну секунду мовлення, де тільки ще можна. Десятками років вони запускали всі ці меседжі через кіно про «хохлов»-бандитів і продажних боягузів, посіпак, убивць. Хто у нас антисеміт – українець. Зрадник – українець. У кого немає нічого в голові, крім сала? Це вони вже зараз відкрито розказують, що ми вбивці, а раніше робили це тонко. Ми російський фільм заборонили – так вони заходять через мультик, де розказують, які чудові російські солдати. Найгірше те, що часто те саме повторюють і наші люди, що виробляють контент тут – отже, все дало свої плоди.\nЧи може Нацрада впливати на супутникове телебачення, де всі російські канали можна відкрито дивитись?\nНа це ми не маємо впливу. І Інтернет не регулюємо. Особисто я б цього й не хотіла – ми не Північна Корея й не Росія. Хоча в нас інша крайність – проблемою Інтернету в нас держава взагалі не стурбована, часом нікого відправити на міжнародний форум з питань Інтернету…\n«Зараз «Інтер» на останньому місці у рейтингу серед великих каналів»\nЩодо ще одного затяжного скандального «серіалу» з телеканалом «Інтер». Дехто заявляє, що не було б всіх цих підпалів офісу, якби ви як регулятор діяли жорсткіше. От як Нацрада мала реагувати на інциденти з колишнім с екс-продюсером інформаційного мовлення на «Інтері» Марією Столяровою?\nПо ній потрібно отримати підтвердження того, чи вона вела таку діяльність і чи ця її переписка справжня. Ми зробили те, що належить, – звернулися до СБУ. За нашим функціоналом ми реагуємо на порушення, які пішли в ефір, а вирішувати, кого брати на роботу, чи не брати – це вже законом трактується як втручання в господарчу діяльність суб’єкта. Коли її (Столярову, – «Главком») виганяли, я запитала у «НІСу» (компанія, що виробляє новини для «Інтера», – «Главком»): чому ви її так швидко звільнили? Ви знаєте, що вона вела якусь таку діяльність й тому так реагуєте, чи просто зробили це під чиїмось тиском? Чому ви її не захищаєте, якщо вона не винна? Відповіді ніякої не було. А потім з’явилася ця переписка. Проте це робота Служби безпеки – в умовах війни це вони мали б перевірити, кого тут і для чого беруть на роботу.\nАле ж це не перша претензія до «Інтера»: «Блакитний вогник» з Кобзоном…\nТак, Кобзона по телевізору не забороняли показувати (канал вирізав його виступ, а лише лишив його в кадрі), і ми знали, що в суд тут іти нема з чим. Але ми зреагували на обурення суспільства й оголосили попередження. Це було в ті особливо гарячі дні протистояння з Росією, і дії каналу зачіпали людей. «Інтер» звернувся до нас з проханням про мирову угоду: ми знімаємо санкції, а вони зобов’язуються не допускати більше таких речей і не порушувати власний статут, де написано, що вони повинні берегти право людини, честь і гідність, не збурювати суспільство. Але ж вони продовжують це робити – взяти ті ж концерти. Я думаю, що в першу чергу це дуже не по-людськи… Країни, що пережили великі трагедії, зараз навчилися припиняти дискусії: вони просто поважають біль тих, хто ображений, зломлений горем, і не допускають таких речей, навіть якщо це музика. Одне мене тішить: глядацька аудиторія реагує на всі ці «концерти» відповідним чином – зараз «Інтер» на останньому, шостому, місці у рейтингу серед великих каналів. Це говорить, що їх перестають дивитися, і всі ці розмови про мільйони прихильників – блеф. Мені не ясно одне – зазвичай менеджерів, що доводять канал до комерційного падіння, звільняють. Чому власників «Інтера» задовольняє витрачати гроші в порожнечу? Напевне, вам варто спитати в них.\nЯкраз кажуть, що у власників каналу виникли проблеми з грошима.\nАле проблеми з грошима сьогодні у всіх власників, всі канали дотаційні, бо рекламний ринок впав. Таке враження, що основною метою керівництва «Інтера» є вбухування грошей у кілька концертів на рік. І всі сили кинуті на те, щоб викликати скандал. Самі концерти – дрімучий «совок» по формі і пропозиції, але вони запевняють, що є аудиторія, яка гине без цього совка.\nСтосовно провокацій, які відбуваються, коли їх там палять, – тут ще треба дослідити, хто саме це робить: чи вони самі, чи радикали. Паркан із колючим дротом, який вони встановили навколо свого офісу, – це картинка для ОБСЄ, якій вони регулярно скаржаться на утиски. Моя особиста думка, що канал навмисне провокує ситуацію. І на це треба вміти відповісти, але не їхніми методами.\nКоли були претензії до інформаційної служби, «Інтер» займав досить цікаву позицію – мовляв, відношення до неї не має, бо новинами займається стороння компанія «НІС». Як Нацрада ставиться до такого аутсорсу?\nЦе ситуація, яку ми не приймаємо. Наш ліцензіат – канал, і саме він і його керівництво відповідають за все, що на ньому відбувається, а ніякий не «НІС».\nСтудію «Квартал 95» ви будете більше моніторити після тієї скандальної історії в Юрмалі? Ви, до речі, також втягнулись в «розбірки», коли викрили їх в претензіях на держфінансування.\nЯ нікуди не втягувалася, а лише гірко пожартувала, що люди, які обзивають свою державу «попрошайкою», потім чомусь ідуть просити у неї гроші. Ця студія працює виключно на комерційний інтерес – обравши виключно політику за тему, вони критикують завжди тих, проти яких їм платять. На своєму піку популярності, який збігся з часами Януковича, останній завжди виглядав у них таким тупуватим добрячком, не більше. Вони завжди того, кого страшно зачепити, сильно і не чіпляли. Але це просто спостереження, а не підстава для регуляції. Мені справді здається, що їм чогось самим бракує, коли вони жартують, що в «Україні культури вистачить на кілька днів». Вони давно вже одноманітні, бо дається взнаки «конвейєр», спрямований на заробляння одразу всіх грошей. Якщо порушать закон – будемо моніторити, як усіх. А так мені просто нецікаво їх дивитися.\n«Квартал», відчуваючи, що великих грошей на їхнє кіно «попрошайка» їм не дасть, відмовилися від свого запиту на держфінансування, марно спробувавши якось приплести до цього мене. Я не впливаю на рішення Держкіно і яким би воно було, не знаю. Але розмови про те, що лише «Квартал» міг би наповнити казну держави за рахунок своїх фільмів, пусті. Візьміть цифри – який фідбек по кіно в Україні взагалі – вони мізерні. Щодо прокату «Восьми свиданий» «Студії «Квартал» – то це спільне з Росією виробництво. І якщо глянути бокс-офіси, то це кіно, здається, отримало дуже невеликі гроші і в Росії, й у нас – і невідомо, що з них взагалі пішло в казну державі.\n«Століття Якова» – це жахлива дешева бутафорщина»\nДобре – з «Кварталом» у вас дещо особисте. Чи задоволені ви взагалі якістю нинішніх українських серіалів, які почали замінювати заборонені російські? Ось новий – «Століття Якова» – нещодавно вийшов і наробив галасу.\nХай буде, як скажете, хоча в мене особисте не поширюється на такі сфери…\nЩо ж до серіалів, то я тут маю свою дуже непопулярну думку. Не задоволена. Я виступала і виступатиму за те, щоб ми формували свій власний ринок. Але зараз спостерігаю тенденцію, яка мене засмучує: щойно пройде чергова прем’єра примітивного дешевого продукту, як лунає хор голосів — хай вже буде хоч яке погане, аби наше українське»! Хай воно фуфло і недосконале, але українською мовою і на українському матеріалі! Оце «хай» мене дуже засмучує.\nЯкщо говорити про прокатне кіно, то тут я теж би подумала, як змінити підходи. У нас регулярно внаслідок пітчингів роздаються гроші на кіновиробництво, яке потім не дає жодного визначного результату. Система державного фінансування, як на мене, має перебудуватися, бо скоро перетвориться на годівницю для невідомих дрібних кампаній, які нічого вартісного не виробляють. Треба подумати про державне замовлення на хороші теми й вартісне виконання. Краще не розпорошувати ці гроші, а профінансувати кілька значних проектів, які піднімуть планку українського кіно.\nЩодо «Століття Якова» – то це жахлива дешева бутафорщина, зроблена поспіхом і без особливого старання вдати з цього кіно. Відмазка для тих, хто потребує національного виробництва. Роман Володимира Лиса давав надзвичайно багатий матеріал для якісного фільму, і шкода, що його використали для такої мети.\nПрофанація власного виробництва – це небезпечна тенденція. В той самий час ті ж канали, що цим займаються, прекрасно ставлять в ефір російський продукт з замиленими кокардами на російських мєнтах й вступають у копродукцію з тими ж росіянами. Міняється лише вивіска.\nЗараз в праймі серіал українського виробництва може збирати біля $5 тис. за серію, що в рази менше колишніх показників і навіть його собівартості. Тож звідки взятись професійному підходу, якщо на ринку нема грошей? Не все ж на пітчінг від держави сподіватись.\nЯсно, що дешева рибка — погана юшка. Може, не треба розмахуватись на 120 серій, а зробити менше, але краще? У нас вже деякі актори знімаються одночасно у всіх серіалах і грають там одну й ту ж саму роль…\nЗараз власне виробництво починають ті, хто раніше закуповував та транслював все російське, співпрацював з Росією, наймав російських акторів, ведучих і не ростив своїх. Тобто фактично сам же й сформував цю скрутну ситуацію. Тому й підходи та сценарії у них не змінилися. У всьому – в стилі життя, в описі стосунків і колізій виписується все та ж звична російська реальність і ментальність. І ми продовжуємо знімати те саме, тільки тепер називаємо його своїм – і ця утильсировина не формує попиту на якусь іншу якість. У Радянському Союзі, коли ти приходив у рибний магазин, у тебе питали — яку рибу давати? Варіанти – свіжу або солену чи морожену…А що, буває ще й інша? Так само з цим. Звідки візьметься уявлення про більш широкий погляд на асортимент? Кіно недаремно експлуатують пропагандисти як потужний засіб формування світогляду. І у нас навіть в оцих лікарняних серіалах не знайдеш натяку, що це відбувається у нас. В деяких з них взагалі в провінційних лікарнях не просто ніхто не говорить українською, навіть жодної таблички українською мовою. Хоча такого в житті просто не буває!\nМоже, це хитрощі через бажання продати серіал ще й в Росію?\nЗвичайно ж! В першу чергу так. Хоча загалом через повне нерозуміння й невідчуття свого матеріалу. Якщо робиться національний продукт – то це обов’язково просто національні костюми, якийсь шинок, українська пісня. Увімкнув Вакарчука – все, відстрілявся! Національне. Якщо анонсують, що, мовляв, ви в цьому серіалі не побачите шароварщини, – так і чекай, що вона там буде. Бо шароварщина – це не просто шаровари, а світогляд людей, які впевнені, що вони «очень современные», але про українське знають тільки зі стереотипів. От про Україну знають, що це – гуцули, тож тримайте – «Останній москаль», сіру й тупу пародію на комедію. Адже щоб вміти посміятися над собою, треба щось хоча б про себе знати. А не екранізувати анекдоти, придумані не нами.\n«Ніхто просто не знає, де те суспільне телебачення є»\nЄ ще один проект, який довгий час асоціювався з шароварщиною і де ви зараз ведете свою програму. Канал UA:Перший – це, здається, такий великий біль для тих, хто ним займається. Його намагаються реформувати, але навіть падаючі рейтинги «Інтера», про які ви згадували, «Першому» і не снились. Керівник каналу Зураб Аласанія висловлюється в тому ключі, що рейтинги наразі не важливі, – головне, щоб канал формував інший смак у глядача і надавав йому те, що він не побачить на інших каналах. Але поки що боротьба за глядача, судячи з всього, не дуже успішна.\nМи 18 років йшли до того, щоб оголосити про створення суспільного мовлення. Але за цей довгий час ніхто не запропонував притомного проекту цього суспільного мовника та способу його фінансування. За цей час усі суспільні мовники різних країн, за якими я слідкую, пережили купу катаклізмів. Навіть ВВС. Бо час змінюється, ринок змінюється. А у нас мало того, що це все вийшло спонтанно, так ми ще й таку болячку собі обрали, коли вирішили робити суспільне з реформування державного. В той час як у багатьох країнах суспільний мовник створювався з нуля. До того ж, ми не даємо на це грошей. А навіть щоб звільнити усі ті зайві десятки тисяч людей, які працювали на державному УТ-1, треба, хоч як це смішно звучить, ледь не за сто років їм виплачувати «відпускні», не кажучи вже про інші формальності. Ніхто в країні вже давно не дивився державний канал – хоча наче й покриття шикарне, і в кожній собачій будці є ця «перша кнопка». Але ніхто її не включить просто так – треба людям якось повідомити, що тепер там не державне ТБ, а те, про яке ви весь час говорите. Там не програми, які набивають кишеню власника, – там те, що ви хочете бачити..\nЩо таке суспільне мовлення – знають тільки журналісти, які билися за це, і певна група лобістів ідеї. Я їжджу по країні і питаю людей — що ви хочете бачити? Вони кажуть – не хочемо дивитись на дупи і кров, а хочемо про подорожі, про науку, про світ, програми для дітей, документальне кіно. Так все це є на суспільному телебаченні, але ніхто просто не знає, де те телебачення є. Що робити, щоб вони нас включили? Останнім часом певні сили націлились на того Зураба, що він нічого не робить, рейтинги погані. Прикро, що зокрема це затіяла Спілка журналістів не без підказки тих, хто хоче цей ресурс задіяти у своїх цілях.\nЩе скажуть, що тут знову стирчать вуха Адміністрації президента…\nНе знаю, з якого кабінету дзвонили. Я – член Спілки журналістів ще з часів динозаврів, але вони без моєї участі й без моєї думки розпочали цю кампанію цькування. Свою програму я промотую сама — пишу у «фейсбуці» кожного разу, що у мене в студії буде така-то людина. Я це не для себе роблю, а для суспільного ТВ, де працюю безкоштовно – хочу, щоби ті, кому моя програма до душі, прийшли на канал та ввімкнули й інші програми. Отак і діємо, так би мовити, «від хати до хати»… Зараз є багато людей, які б дивились суспільне, – це ті, хто свідомо «телик» вже давно викинув, бо їх не задовольняє та полова, якою заробляють гроші комерційні канали. Роль суспільного мовника у всіх країнах одна – він не змагається з комерційними мовниками, він повинен забезпечити контентом, якого потребує суспільство. Суспільний мовник має дати якість в умовах, коли він дуже фінансово відстає від приватних компаній.\nУ інших країнах між суспільними та комерційними мовниками теж така рейтингова прірва?\nЦе однакова проблема для різних країн, хоча виражена по-різному. Багато залежить від економічного рівня розвитку країни і тієї форми фінансування, яке отримує суспільний мовник. ВВС існує на гроші аудиторії, якісь інші — частково на гроші аудиторії. Нам потрібна своя модель.\nПоки це тільки бюджетне фінансування?\nТак, і цей шматок ніяк не забезпечить успіху у змаганні з іншими каналами. Але вони і не повинні з ними змагатись, бо контент інший. Наприклад, я хочу подивитись програму про подорожі, але не таку, як пропонують наші канали – трохи «жовтуваті подорожі», а щось глибше. Хочу послухати різну музику – джаз, симфонію, рок, а хтось хоче попсу. І це все має бути на суспільному мовнику, всі мають задовольнити свій інтерес.\nСумнівно, що наша аудиторія готова платити за такий ресурс.\nКоли глядач проводить кабель, то купує пакет, який йому підходить, за своїм смаком. Якщо цей ресурс розвинути і людина побачить, що це те, що їй потрібно, то вона заплатить дві копійки й із пенсії. Бо за кабель же платять навіть ті, хто дуже мало отримують грошей. Тут питання комплексне — як примусити людей подивитись це і полюбити. Але щоб це все зрушити, потрібні професіонали, техніка, кошти.\nАле в УТ-1 був же свій глядач, хоча б через унікальність покриття. Куди він подівся?\nДо речі, не знаю, який там був глядач і скільки цей канал дивилося. Глядач змінився так само, як змінилася країна. Питання про рейтинг не стояло, коли там йшло шоу Шустера і туди банально йшли всі політики – їм же потрібна трибуна. Коли цей канал був державним, можна було дати й вказівки. І хто був при силі – той його і використовував. Тому спроби взяти канал під контроль ще будуть, хоча поки ми нікого не піймали за руку.\nЩось не дуже оптимістичні прогнози.\nЯ знаю людей, які, незважаючи на оцей спротив (і зсередини, і внутрішній), пруть цього воза. Але всередині є й такі, які чекають, коли вони проваляться, і є певний саботаж. В команді, яка туди прийшла, є хороші, розумні, сучасні люди, яким треба все підняти і відбитися від усіх, хто маніпулює розмовами про маленький рейтинг. Я оптиміст, бо між тим, що було, і тим, що є, – разюча різниця. Спробуйте ввімкнути.


Хочете бути стрункими - пийте більше води! | Шкільне життя\nХочете бути стрункими – пийте більше води!\nШкільне життя Follow on Twitter Send an email 09.07.2013\nРезультати відразу декількох досліджень показують, що споживання великої кількості води сприяє зниженню ваги.\nДоктор Ребекка Мюкельбауер з Медичного центру при Берлінському університеті каже, що їй часто ставлять запитання про те, чи потрібно пити більше води для того, щоб боротьба із зайвою вагою була результативніше. У зв’язку з цим доктор Мюкельбауер і її колеги вирішили дослідити дане питання.\nРетроспективне дослідження фахівців ґрунтувалося на одинадцяти раніше проведених дослідженнях, три з яких свідчили про те, що споживання великої кількості води було прямо пов’язане з втратою ваги. Учасники, які випивали до їжі дві склянки води, показували набагато кращі результати в схудненні, ніж ті, хто цього не робив.\nАвтори нової роботи відзначають, що на даний момент не мають у своєму розпорядженні великої доказової бази по даному факту, але підстави так вважати все ж є. Ще одне дослідження, втім, також підтвердило ефективність механізму «більше води – нижче вага»: жінки, які дотримувалися дієти і споживали більше літра води в день, домоглися великих результатів, ніж ті, хто випивав води менше.\nКрім того, що вода допомагала знизити учасникам досліджень рівень споживання калорій, є ще одне пояснення цьому зв’язку. Ідея полягає в тому, що питна вода сама по собі збільшує витрату енергії тіла, а більше її надходження в організм забезпечує підвищений термогенез . Також доведено, що заміна солодких напоїв на звичайну воду значно знижує ризик розвитку цукрового діабету.


На обласний центр насувається політична криза | Кременчук Тудей\nНа обласний центр насувається політична криза\n18 Липень 2018, 19:13\nНові політичні конфігурації у Полтавській міській раді (промерська та антимерська) попередили одна одну: міський голова натякнув, що у разі відсутності кворумів він розпустить раду, на що опоненти відповіли можливим висловленням недовіри.\nРозпад на минулій сесії 24 травня широкої коаліції депутатських фракцій у Полтавській міськраді призвів до патової ситуації. Жодна зі сторін не мають достатньо “штиків” для ухвалення рішень. Після наради в кабінеті мера голови трьох депутатських фракцій: Блоку Петра Порошенка, СДП та “Самопомочі”, заявили про неучасть в сесії 20 липня.\nВтім, полтавський мер Олександр Мамай ще сподівається перетянути на свою сторону фракцію “Самопомочі” – поки що безрезультатно, але хто знає, які “аргументи” ще є у мера. Часу на політичне маневрування у нього майже не залишилося. Днями територіальна виборча комісія має винести вердикт щодо відкликання повноважень шести депутатів з промерської орбіти.\nАле, пан Мамай заявив, що засідання ТВК відбувається з грубими порушеннями закону, і він написав про це заяви до Центральної виборчої комісії, прокуратури та поліції.\nТакож мер обласного центра пригрозив опонентам розпуском міськради. Він заявив, що в разі зриву сесії 20 липня, він призначить нову за місяць. Якщо ж депутати тричі поспіль не зможуть зібратися у сесійній залі, мер отримає право розпустити раду. І скоріш за все пан Мамай цим скористається.\nВ те, що його партія виграє вибори, у мера сумнівів немає, переконане видання Depo. Адже він постійно “працює” зі своїми виборцями, щедро роздає подарунки та влаштовує безкоштовні грандіозні шоу, на яких рівень політичної агітації за Олександра Мамая та партію “Совість України”, яку він презентує, просто зашкалює.\nЧекаємо двадцятого липня.\nTagsолександр мамайполітична кризаполтавасесія міської радисовість україни\n16 січня у Полтаві водій у стані алкогольного


Мій любий, найкращий у світі брат! Вітаю з днем народження! Бажаю міцного здоров'я з великим запасом, щоб вистачило років на 120! А ще миру і благоденства у душі, теплоти і щирості від людей, великого земного щастя, радості на кожен день і великою, єдиною на все життя кохання — взаємне, доброї, щирої та вічної! Хорошої роботи, успішної кар'єри, щоб грошей було стільки, скільки тобі потрібно! Терпіння і натхнення, приємних подій і чудових перемог! Любові і щастя, Божих благословінь!\nДорогий братику, вітаю З днем Народження! Бажаю величезного щастя і море усмішок, здоров'я побільше, поменше помилок. Нехай буде впевненим кожен твій крок, нехай друг буде вірним і нешкідливим ворог!\nБратик, з Днем Народження! Бажаю тобі, щоб будь-яка справа йшла на лад, щоб мрії збувалися, щоб життя била ключем! Удачі тобі, рідний у всьому. Нехай дітки ростуть здоровенькими, а дружина зустрічала ввечері з посмішкою. Любові, здоров'я, натхнення!\nДорогий, улюблений брат! Поспішаю привітати тебе З Днем Народження і побажати, щоб дружина завжди була в захваті від тебе, дітки тобі присвоїли звання «Самий кльовий татуньо в світі», на роботі звання — «найцінніший співробітник», а друзі почесне — «Кращий». Любові, щастя, здоров'я, а решта — потрібне додасться, а зайве розсмокчеться.\nДень Народження — свято дитинства!\nАле братик — ти підріс!\nКазкове знаю засіб,\nВиконувалися, щоб мрії!\nПрочитай всього разок,\nІ сильно, сильно вооз бажай,\nПривітання — вітання\nІ в душі настане рай!\nЩастя буде, в житті казка,\nПотрібно тільки захотіти!\nІ любов прийде і ласка!\nІ серденько буде співати!\nБратик, дозволь привітати тебе з днем народження! І побажати від рідного серця, здоров'я, його завжди не вистачає. Успіхів, як в роботі, так і у жінок. Удачі, нехай слідує за тобою по п'ятах. Достатку, щоб вистачило на віллу і Rolls-Royce. І пам'яті, щоб не забував про мене. Запального тобі настрою.\nПривітання з днем народження брату. Смс з днем народження брата у віршах та прозі


Європарламент готує положення про санкції за порушення прав людини\nЧлени Європарламенту в четвер, 14 березня, прийняли резолюцію, яка закликає до введення нових санкцій ЄС за порушення прав людини. Положення, стимулом до ухвалення яких став так званий закон Магніцького, передбачають заморожування активів державних установ і приватних компаній, а також відмову у видачі віз особам, відповідальним за грубі порушення прав людини.\nЗа словами членів Європарламенту, «чорний список» повинен включати державні та недержавні організації, які фізично, фінансово або через системну корупцію зробили свої внески до порушень прав людини та злочинів у всьому світі.\nРезолюцію ухвалили 447 голосами, проти було 70 депутатів, 46 утрималися.\nЗгідно з резолюцією, рішення про включення або вилучення зі списку осіб і установ має ґрунтуватися на прозорих і детальних критеріях, безпосередньо пов’язаних зі злочином. Мова йде про гарантування детального судового контролю та прав на розгляд справи. Члени Європарламенту закликали країни ЄС розробити механізм санкцій та контролю за їх виконанням, оскільки останніми місяцями були випадки, коли різні європейські країни та компанії порушували санкції ЄС.\nЯк стверджували депутати, новий режим санкцій посилить роль ЄС як глобального захисника прав людини. За їхніми словами, він повинен символічно носити ім’я Сергія Магнітського. Це російський бухгалтер, який вів розслідування корупційної справи і загинув від тортур у московській в’язниці у 2009 р. Подібні правові акти існують у Сполучених Штатах, Канаді та кількох країнах ЄС: Естонії, Великобританії, Латвії та Литві.\nСанкції, введені ЄС, вже 20 років є інтегральним елементом, що застосовується в зовнішніх відносинах ЄС. Зараз ЄС використовує більше 40 різних засобів, що обмежують права осіб у 34 країнах.\nЄвропейський Парламент\tсанкції\tЄвропейський Союз


Мін`юст залучає Hogan Lovells до спору з міноритаріями "Укрнафти" на $5,4 млрд - FINBALANCE. Все про економіку та фінанси.\nМін`юст залучає Hogan Lovells до спору з міноритаріями "Укрнафти" на $5,4 млрд\nМіністерство юстиції України заявило про намір укласти договір з юрфірмою Hogan Lovells International LLP в рамках позову міноритарних акціонерів ПАТ «Укрнафта» до України на суму $5,4 млрд. Згідно з повідомленням Мін`юсту в ProZorro, вартість послуг Hogan Lovells складе $2,754 млн, пише спеціалізоване видання "Energy. Нефть&Газ".\nЯк повідомлялося, міноритарні акціонери ПАТ «Укрнафта» (кіпрські Littop Enterprises, Bridgemont Ventures, Bordo Management) в червні 2015 року подали позов до Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма проти держави Україна.\nВони, зокрема, звинувачують Україну в нанесенні збитку через відбір газу, видобутого «Укрнафтою», без оплати або з оплатою за заниженою ціною; невиконанні «Нафтогазом» і «Укртрансгазом» рішень українських судів; швидкому збільшенні ставок плати за користування надрами; зменшення кворуму при проведенні зборів акціонерних товариств.\nАрбітраж проведе усні слухання за позовом в жовтні поточного року.\nНАК «Нафтогаз України» належить 50%+1 акція «Укрнафти», групі компаній, пов`язаних з колишніми акціонерами Приватбанку - біля 42% акцій.\nНагадаємо, Hogan Lovells представляє інтереси Приватбанку в рамках позову до своїх екс-власників у Суді Лондона.