Загальна кількість годин: 144 Кредитів ЄКТС: 4 Аудиторні години: 48 Лекції: 32 Семінари: 16\nк.філос.н., доц. Шадських Ю.Г.\nЗавдання вивчення дисципліни: Ознайомити студентів із ідеями та оригінальними текстами видатних представників світової та української філософії, із роллю релігії в людському житті та культурі; сприяти розумінню студентами значення духовних пошуків у свідомому регулюванні людьми власної життєдіяльності; зорієнтувати студентів щодо актуальних проблем сучасного суспільства; В результаті вивчення модуля студент повинен:\nзнати: основні етапи розвитку світової та вітчизняної філософії, провідну проблематику цих етапів та особливості побудов світоглядних знань; видатних представників світової та вітчизняної філософії, їх вихідні ідеї; провідні проблеми сучасної філософії та орієнтуватись в їх змісті; значення основних філософських термінів; особливості релігійного світосприйняття; предмет логіки та її проблематику.\nвміти: співставляти та аналізувати переваги та недоліки певних філософських позицій; опрацьовувати філософські тексти; пояснювати суттєві особливості світових релігій, стан релігійних конфесій в Україні; виявляти та аналізувати основні форми мислення, застосовувати закони логіки для аналізу певних інтелектуальних утворень.\nПререквізит: історія України, теоретична фізика, математика\nФілософія як форма духовного самовизначення людини в світі”, Філософія Стародавнього світу, Філософія європейського середньовіччя та Відродження, Філософія Нового часу, Сучасна некласична філософія, Проблема буття у філософії, Свідомість як філософська проблема, Пізнання: його структура та динаміка, Людина та її буття як предмет філософського осмислення, Філософія історії, Культура і цивілізація, Історія української філософії, Світові релігії, Релігія в духовному житті України, Виникнення та історичний розвиток логіки, Логіка про основні форми і закони людського мислення.\nГорський В.С. Історія української філософії. — К., 2001.\nПоточний контроль: ( 30 %) усне опитування, виступи на семінарах, тести.\nПідсумковий контроль: (70 %, модульний контроль): іспит.


Продается Квартира - Житомир - Князей Острожских (Шелушкова) - Центр - Цена: 23500.00 - Номер недвижимости: 7\nСтарая цена : 24000\nПродається 1 кімнатна квартира 30м2, розташована на 1 поверсі, 5 поверхового, теплого будинку, по вул. Князів Острозьких (Шелушкова) В квартирі зроблений косметичний РЕМОНТ, стіни та стеля рівні. Санвузол суміжний, в кафелі, столярка та сантехніка замінені. Балкон засклений, металопластикові вікна, броньовані двері. Квартира дуже ТЕПЛА та ЗАТИШНА. ВСІ ВІКНА ФАСАДНІ, що дає можливість використання під КОМЕРЦІЙНУ ДІЯЛЬНІСТЬ. Зручна транспортна розв\_"язка, поруч школа, дитячий садок, маркети... Всі питанна за телефоном: 969860005 , 939909829 Андрій.


Чим відрізняється розстрочка від кредиту 2019\nРізниця між розстрочкою і кредитом\nКожній людині хочеться мати будь-якої предмет не потім, коли він запрацює необхідну суму грошей, а зараз, в даний час, а гроші за товар виплачувати поступово. Сучасні фінансові відносини дозволяють здійснити таку мрію, причому одним з двох способів: взяти кредит на покупку речі або отримати на неї розстрочку. У чому різниця цих двох понять?\nРозстрочка надається покупцеві в такому порядку: він вносить за товар початковий внесок, а решту суми має право виплатити за певний період. Вона розбивається на кількість певних щомісячних платежів, які він повинен внести в касу. Слід зазначити, що розстрочку надає безпосередньо магазин, який продає той чи інший предмет. Якщо щомісячний платіж не було внесено в певний термін, продавець має право вимагати товар назад. Винятком є той момент, що товар за погодженням сторін може не повертатися, якщо сплачено більше половини його вартості. В цьому випадку магазин і покупець намагаються домовитися про повернення суми, що залишилася іншим шляхом.\nКредит на товар видається над магазином, а кредитною установою, тобто банком.Його співробітники розташовуються в приміщенні магазину, і при недостатності коштів у клієнта можуть видати йому суму, якої бракує. В цьому випадку в кредитному договорі вказується термін, на який видається позика, а також відсоток коштів понад кредитної суми, який отримує банк за надання своїх послуг. Якщо щомісячний платіж не вноситься в касу банку, то товар не повертається в магазин, а безпосередньо сам банк визначає процедуру справляння решти боргу і відсотків по кредиту, причому немає різниці, повернуто більше або менше половини суми позики.\nПідводячи підсумок, потрібно сказати, що кредит і розстрочка, хоча і призначені допомогти людині придбати товар, все ж мають суттєві відмінності. Так, розстрочку надає сам магазин, вимагаючи лише початковий внесок, а решту суми розподіляє на певний період, а кредит видає співробітник банку. Крім того, за розстрочку покупець не виплачує ніяких відсотків, в той час як кредитна установа завжди стягує плату за користування позиковими засобами. Якщо щомісячний платіж не вноситься в касу, то магазин має право забрати товар у покупця, тоді як банк не забирає річ, але намагається повернути грошові кошти.\nРозстрочка при купівлі товару надається безпосередньо магазином, кредит - тільки співробітником банку за договором кредитування фізичних осіб;\nКредит передбачає сплату відсотків на користь банку за користування коштами, розстрочка не містить такої пункт;\nВ разі несплати щомісячного внеску магазин має право повернути собі товар, банк товар ніколи не забирає, а намагається повернути грошові кошти, видані в кредит, мирним шляхом або через суд.


Цифровой кочівник: як коворкінги готуються до другої хвилі COVID-19 | Mind.ua\nЯк адаптуватися до змін власникам комерційної нерухомості\nІлля Кенігштейн, СЕО та засновник мережі бізнес-просторів Creative States 13 листопада 2020, 08:30\nВсесвітня пандемія не вщухає. Світові лідери держав говорять про запровадження локдауну. У Бельгії через велику кількість випадків коронавірусу влада оголосила карантин із 1 листопада до 13 грудня, у Греції з 3 листопада карантин посилять на місяць, в Австрії з цього же дня вводять часткову ізоляцію, у Великобританії карантин заплановано з 5 листопада і як мінімум до 2 грудня. Україна ж запровадила карантин «вихідного дня» до 30 листопада. На це підприємці відповіли мітингом під Кабміном.\nБізнес живе немов на пороховій бочці: як працювати, як розвиватися, звідки отримувати прибуток в умовах суворого карантину? На чому варто сфокусуватися, зокрема, власникам комерційної нерухомості, розповів Mind засновник та СЕО мережі бізнес-просторів Creative States Ілля Кенігштейн.\nПро другу хвилю пандемії заговорили ще влітку. Хоча в «оксамитовий» сезон, напевно, багато хто з ваших друзів або колег безтурботно відпочивали на пляжах Туреччини, Чорногорії або Єгипту. Можливо, і вам вдалося урвати шматочок літа після затяжного локдауну.\nОднак давайте приземлятися: черговий локдаун не за горами. Так, ми вже трохи більше «в темі», знаємо про симптоми хвороби, деякі запевняють, що, як правильно лікувати, вони теж знають. Чи готовий бізнес до локдауну? Населення? Однозначно ні. Та й навіть уряд не готовий. Локдаун буде введено вимушено. Але, як ми знаємо, в Україні часто все обов'язкове на практиці носить рекомендаційний характер. Подивіться на локдаун у Великобританії або Ізраїлі, а потім – у вікна маршруток, що проїжджають повз. Зайдіть на інтерактивну мапу Worldometers, яка повідомляє про понад 47 млн випадків зараження COVID-19 у світі.\nЛокдаун в Україні марний і нещадний у своїй безглуздості. Він вдарить по бізнесах болючіше, адже сьогодні ми розуміємо – це будуть останні кроки до безодні. Багато бізнесів протягом весни, влітку й частково восени закривали дірки в ревенью, нанесені першою хвилею коронавірусу. При цьому культури взаємодії між бізнесом і державою в складні часи так і не з'явилося.\nНі, я не хочу нікого лякати. Просто тепер з упевненістю можна сказати: хто не спіймав потрібну хвилю, ризикує потонути в океані невідомості. Бізнес нагадує серфінгістів, яким обрати правильні рухи і стратегію допомагає розвинуте почуття гнучкості.\nКоронавірус і бізнес: що змінилося\nДля бізнесу лавірування між такими хвилями – це постійний баланс між оптимальними витратами на виробництво, підтримку персоналу і облаштування робочих площ. У секторі комерційної нерухомості від COVID-19 виграє новий формат офісних просторів – коворкінг із розширеним функціоналом. Якщо раніше одним із завдань під час створення коворкінгу було об'єднання людей різних професій та інтересів у спільному місці для співпраці, то сьогодні до цього додалася потреба грамотно поєднувати лаунж-зони, івент-холи і традиційні кабінети з елементами домашнього затишку й сучасним технічним оснащенням.\nСьогодні успішний коворкінг – це гібридний простір, де можна і працювати, і відпочивати. За останні пів року різко зріс попит на гнучкі робочі простори. Це провокує появу нових локацій по всьому світу. Наприклад, до гібридної моделі офісів перейшли в Google. Керівники запропонували співробітникам працювати віддалено і також побудували більше нових коворкінгів по всій країні. Крім того, у компанії заявили про будівництво нового простору в Каліфорнії, де розташовується штаб-квартира. Facebook спочатку виділив працівникам допомогу в розмірі $2000 на облаштування домашнього офісу, а зараз теж дивиться в бік нового тренду нерухомості.\nКомпанія очікує, що частково співробітники працюватимуть віддалено найближчі п'ять-десять років. Але для інших комфортні офісні приміщення залишаються важливими. Аналітики Emergent Research вважають, що до кінця 2020 року кількість коворкінгів перевищить 20 000, а у 2022-му – сягне майже 26 000.\nКарантин показав, що постійно сидіти вдома для більшості співробітників непродуктивно. Хоча б кілька разів на тиждень потрібно вибиратися на мітинги. Більшість резидентів Creative States ще влітку повернулися на наші локації. Комусь підійшов формат «офісу на день» для всієї команди. Хтось бронював хот-дески на кілька разів на тиждень, і співробітники позмінно користувалися робочими місцями.\nІмовірно, жодне кафе не зможе підлаштовуватися під кожного фрілансера, який бажає випити лише чашку капучино і весь день просидіти за столиком у робочих листуваннях. Ресторани й готелі теж здають свої метри під робочі місця. Але ці псевдоофіси не відповідають навіть мінімальним вимогам: у закладах немає підходящих для тривалої роботи меблів, часто нестабільний Wi-Fi, про принт-зони та інші офісні атрибути взагалі не йдеться.\nЄдиний плюс – не сидиш у квартирі. Гібридний робочий простір – це гармонійний мікс офісу, готелю, ресторану й рідного дому. Така інфраструктура підлаштовується під потреби будь-якого клієнта – потрібен скайп-рум для термінових переговорів із замовниками з-за океану або зручний хот-деск у тиші та спокої з кращими краєвидами на місто.\nМи переможемо коронавірус, але звичка працювати будь-де залишиться. Зараз саме час зрощувати нову культуру і традиції коворкінгів нового типу – із гнучкою вартістю оренди, широкою лінійкою спеціальних пропозицій, персоналізованих під кожну нішу бізнесу і, звичайно, із суворими заходами безпеки й обов'язковими засобами захисту для гостей. Традиційна модель роботи з лендлордами йде в минуле. Якщо ви власник комерційної нерухомості, на довгостроковий договір оренди не розраховуйте. Зараз це просто нікому не цікаво.\nСьогодні ми, нехай і в масках, спокійно переміщаємося містом, а через декілька днів можемо опинитися замкненими вдома. І тоді всі кошти, вкладені в оренду й ремонт офісу, згорять. Щоденне утримання громіздких площ та сотні інших безглуздих завдань із обслуговування лише ускладнюють життя підприємця й відволікають від більш важливих справ.\nРозповім дуже показовий кейс Dropbox. Компанія вирішила стати першою у світі повністю віртуальною корпорацією. Близько 3000 співробітників працюють віддалено, а колишні офіси почали трансформувати в Dropbox Studios, у яких більше немає особистих робочих місць. Розташовані в різних містах США та інших країнах офіси компанії переважно покинуті. Іноді їх використовують для тимбілдингів та особистих зустрічей, які незручно проводити онлайн.\nОднак у Dropbox вирішили, що корпоративні офіси з набором стільців і столів для періодичних зустрічей – не їхній шлях. Вони слідують тренду Work from anywhere, який прийшов на зміну формату Work from home. Нам у Creative States також близька ця ідеологія. Робоче місце там, де ти – ось така нова філософія.\nНасправді, час відмовитися від поняття стандартного коворкінгу. Потрібно стати оператором офісної нерухомості нового формату. Якщо світ перевернувся з ніг на голову, чому б не піддатися цим змінам? Те, що зараз переживають світові коворкінги, – довгоочікувана революція. Створені для проєктного співробітництва та постійної роботи, для колаборації та тимбілдингу, для профільних мітапів і популярних заходів – тепер це ніби окремі міста в мегаполісі зі своєю інфраструктурою, іміджем і законами. Індустрія real estate не вмерла, як могло здатися в березні.\nНавпаки – відродилася і трансформувалася. У гнучких просторах виживають тільки найсильніші й неординарні проєкти з такими ж керівниками й командами – емоційно зарядженими і креативними. Інтер'єр, атмосфера й дух свободи лише підживлюють їхній потенціал і мотивують із задоволенням працювати на кращий результат.\nСьогодні нічого не можна спрогнозувати на 100%. Самі бачите, 2020-й нас у цьому переконав. Наш уряд виконує каргокульт – тубільне тлумачення сенсів зі створення аеропорту й літаків із бамбуку, у надії, що з неба полетять контейнери з намистами та їжею. Держава в цьому сенсі намагається підігріти океан, поливаючи його гарячою водою з чайника. В умовах ринку коворкінгів, який розвивається, потрібно першим робити крок уперед, запропонувати щось нове, навіть коли відчуваєш, що під ногами вже прірва. Зараз ти ризикуєш і видаєшся божевільним в очах оточення, а завтра – лідер у своїй сфері.


У росії створено прецедент притягнення до кримінальної відповідальності за продаж ботів і читов для комп'ютерних ігор - Proplay\nДодому Різне У росії створено прецедент притягнення до кримінальної відповідальності за продаж ботів і...\nУ росії створено прецедент притягнення до кримінальної відповідальності за продаж ботів і читов для комп’ютерних ігор\nЗа повідомленнями мережевих джерел, черемушкінський районний суд москви почав розгляд справи відносно екатеринбуржца андрія кірсанова, якого звинувачують у створенні, використанні і поширенні шкідливих програм (ч.2 ст. 273 кк рф). За даними поліції, обвинувачений встиг продати тисячі пакетів з ботами і чит-програмами, які дозволяють отримати нечесні переваги в онлайн-іграх world of tanks і world of warships. Для росії ця справа є прецедентною.\nДжерело зображення: daniel bone / pixabay\nДжерело зазначає, що раніше в росії не притягували до кримінальної відповідальності саме за несанкціоноване втручання в ігрову комп’ютерну індустрію. В основному за цією статтею кк рф фігуранти відповідали за спроби злому за допомогою шкідливого програмного забезпечення акаунтів користувачів на різних інтернет-ресурсах. Причому в подібних справах зазвичай підсудним вдавалося уникати реальної кримінальної відповідальності, отримуючи умовне покарання або штраф.\nРозгляд згаданої справи розпочнеться 27 грудня і проходитиме в загальному порядку. На час розгляду андрій кірсанов перебуває під підпискою про невиїзд. Кримінальну справу проти нього порушило увс по південно-західному адміністративному округу москви навесні цього року. Потерпілою стороною визнана компанія wargaming, яка є розробником і видавцем популярних онлайн-ігор world of tanks і world of warships. У компанії відзначили, що за час існування згаданих проектів для них було створено велику кількість шкідливих програм, які дозволяють гравцям отримати нечесні переваги перед іншими гравцями. Відзначається, що деякі користувачі втрачають інтерес до ігор саме через чітерів.\nПоширення шкідливого пз для онлайн-ігор велося через сторонні сайти. Залежно від кількості боїв ціна пакету на сайтах кірсанова варіювалася від 25 рублів за 150 боїв до 2125 рублів за 15 тис.боїв. Співробітники мвс провели перевірочну закупівлю, після чого пан кірсанов був викликаний на допит. В рамках цього розгляду потерпіла сторона вже провела експертизу і встановила збиток у розмірі 670 млн рублів. Під час суду компанія має намір клопотати про залучення результатів експертизи до матеріалів справи.\nпопередня стаття«відьмачі» геймерські крісла надійшли в продаж за ціною в 39 тисяч рублів\nнаступна статтяФішки айпада, які спростять роботу з планшетом


Лізинг сільськогосподарської техніки | lc.marvin.com.ua\nОдним з видів лізингових операцій нашої компаній є - лізинг сільськогосподарської техніки. У теперішній час досить часто підприємці обирають напрямок сільськогосподарського сектору. Агропромисловий комплекс найбільш гостро потребує лізинг спецтехніки, так як дана галузь має яскраво виражений сезонний характер. При цьому підприємства сільськогосподарського сектора залежать від зовнішніх факторів і розраховуватися за своїми боргами їм найскладніше. Купівля нової сільськогосподарської техніки практично неможлива через їх дорожнечу і відсутності вільних коштів. Банки воліють не кредитувати сільгоспвиробників, бажаючих придбати обладнання або техніку, через високі банківських ризиків. Лізинг сільськогосподарської техніки. Наша компанія пропонує лізинг сільгосптехніки для юридичних осіб і індивідуальних підприємців на всій території України. Ми пропонуємо клієнтам техніку вітчизняного і зарубіжного виробництва відомих брендів.\nУмови лізингу сільськогосподарської техніки:\nтермін - не перевищує 5 років;\nпочатковий внесок - 25% від вартості техніки;\nвалюта - гривня, долар США (за фіксованою ставкою, узгодженої сторонами)\nпроцентна ставка - для гривні 20%, для доларових операцій - 11%.\nНаша компанія розробляється спільні програми лізингу сільськогосподарської техніки з провідними постачальниками ринку. Умови, передбачені такими програмами значно вигідніше для клієнта, ніж стандартні, зокрема, рівень початкового внеску, процентних ставок.\nЗаявки на оформлення лізингу для спецтехніки розглядаються протягом мінімального терміну - 3 дні. Остаточне рішення приймає кредитний комітет лізингодавця, враховуючи індивідуальні характеристики передбачуваної лізингової угоди. Проводитися аналіз наданих документів для визначення фінансового становища лізингоодержувача.\nЕтапи лізингової угоди на сільгосптехніку:\nВизначення постачальника, у якого буде придбана техніка лізингодавцем;\nОцінка платоспроможності лізингоодержувача, прийняття рішення кредитним комітетом лізингової компанії;\nПридбання техніки, укладення договору між лізингодавцем і лізингоодержувачем;\nОплата першого внеску лізингоодержувачем, передача лізингодавцем техніки в користування клієнта;\nВиконання зобов'язань сторонами в період дії договору;\nДоговором може бути передбачена передача об'єкта лізингу у власність лізингоодержувача з виплатою залишкової вартості, якщо термін лізингу дорівнює амортизаційному періоду даної сільськогосподарської техніки.\nПеревагами лізингу сільгосптехніки є:\nвідсутність потреби надання застави, оскільки купується техніка виступає як ліквідної застави;\nлізингові операції проводяться незалежно від місцезнаходження лізингоодержувача, так як наша компанія працює на території всієї країни.\nнизькі переплати за договором лізингу в порівнянні з банківським кредитом;\nпрозорість умов договору лізингу техніки для агропромислового комплексу;\nприбрати техніку в лізинг, компанія отримує вигоди від оподаткування у період дії договору.\nЛізингова компанія може в односторонньому порядку розірвати договір, у разі невиконання лізингоодержувачем умов, зокрема, припинення оплати платежів. Варто відзначити, що ризик відмови в оформленні лізингу на придбання агропромислової техніки мінімальний, так як сьогодні даний вид техніки належить до високоліквідної категорії.\nНеобхідна кількість сучасної агропромислової техніки дозволяє підвищувати якість виробленої продукції, збільшувати її обсяг за рахунок автоматизації частині роботи. Купуючи сільськогосподарську техніку в лізинг, аграрне підприємство отримує можливість розвивати виробництво, не відволікаючи з оборотних коштів значні суми і заощаджуючи при цьому на процентних ставках. Вивільнені дохід підприємство може направити на розвиток інших напрямків свого бізнесу, знижуючи тим самим ризик банкрутства.


«Через оті «завтра» буря звалила дерево, яке пошкодило карусель. А на ній могла бути дитина…» | Місто Вечірнє | Новини Володимира-Волинського\nОпубліковано admin пт, 06/07/2019 - 16:06\n- У парку ще є чимало старих і високих дерев, - каже Володимир Іванович. – Не дай, Бог, знову сильної бурі, і вони можуть впасти на дахи будинків і на голови людей. Коли їх знесуть – невідомо. Основною проблемою є те, що у нас немає спеціалістів. Запрошували спеціалістів з Луцька. Вони щось тут заміряли, записували, але все затихло і віз досі там. Чи не краще зрізати заздалегідь, не чекати біди? Ось в кутку парку росте стара верба, майже під нею - дорога до школи. Дуже високе дерево росте прямо над подвір’ям дитячого садочка. А там же зовсім малі дітки. Дерева будь-якої хвилини можуть звалитися на діток. Чому ми такі безпечні та легковажні? Чому живемо за принципом «Поки грім не вдарить»? Звикли годувати одні одних отими «завтра». «Через ті «завтра» буря звалила дерево і воно пошкодило карусель. А могла на каруселі бути дитина… Тоді б шукали винного, кивали один на одного…Та й взагалі, парк заріс, потрібно проріджувати.


На КПП "Ужгорода" затримали чоловіка та автомобіль з підробленими документами | Голос Карпат\nНа КПП "Ужгорода" затримали чоловіка та автомобіль з підробленими документами\n(not set) uliytest 31.10.2017 15:56 Без кордонів\nДві спроби в’їзду на територію України за документами з ознаками підробки виявили прикордонники на пункті пропуску «Ужгород».\nУ першому випадку, 24-річний українець, повертаючись на Батьківщину, подав на паспортний контроль документ, у якому виявлено підроблену відмітку про взяття на консульський облік у Чеській Республіці. Певні ознаки, у тому числі, й невідповідність штампу встановленому зразку, вказували на те, що відмітка у паспорт проставлена незаконним шляхом.\nХто саме та з якою метою це зробив, встановлюватимуть тепер слідчі Ужгородського відділу Національної поліції. Саме їм направили прикордонники повідомлення про виявлення ознак правопорушення, відповідальність за яке передбаченач.4 ст.358 Кримінального кодексу України «Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів».\nТакож військовослужбовцями пункту пропуску «Ужгород» було припинено спробу незаконного ввезення на територію України мікроавтобуса «Фольксваген». Наша співвітчизниця, в’їжджаючи на територію України, подала на контроль доручення на право керування транспортним засобом, яке викликало у правоохоронців сумніви у його дійсності.\nСаме тому, мікроавтобус через кордон не пропустили. Натомість, прикордонники ініціювали проведення ретельних перевірочних заходів щодо автомобіля спільно із співробітниками митниці. Згодом, на запит ДФС щодо достовірності пред’явленого доручення прийшла відповідь від нотаріуса, вказаного у документі, що ним такий бланк не видавався і за його номером значиться зовсім інший документ. Отож, відповідно до вимого чинного законодавства, мікроавтобус «Фольксваген» 1999 року випуску вилучено та оцінено у 43466 грн, інформувала Прес-служба Чопського прикордонного загону.\nНагадаємо, родзинка туристичної Воловеччини - найбільший бункер Лінії Арпада.


Будзей О. Міф про Петридаву - Історія - Знахідки О.Будзея - Каталог статей - Вічний Кам'янець\nВс, 20.06.2021, 03:02\nБудзей О. Міф про Петридаву\nДако-римська версія про заснування Кам’янця-Подільського відштовхується від того, що координати міста Клепідава, наведені давньогрецьким географом II століття н. е. Клавдієм Птолемеєм, при перерахунку на сучасні практично збігаються з координатами Кам’янця-Подільського. Але, крім Клепідави, з містом над Смотричем досить часто ототожнюють ще одне стародавнє місто — Петридаву. Причому ототожнюють набагато активніше, ніж Клепідаву.\nКОМАНДА, ФІЛЬМ, ФІРМА, ТЕАТР...\nПро популярність у кам’янчан назви «Петридава» засвідчує низка фактів. Так, у сезоні 1994—1995 року у любительській лізі чемпіонату України з футболу виступала команда «Петридава» з Кам’янця-Подільського. Набравши 26 очок у 24 матчах (7 перемог, 5 нічиїх і 12 поразок), вона посіла десяте місце в другій підгрупі. Звісно, четверте місце з кінця успіхом аж ніяк не назвеш.\nНабагато більший успіх випав на долю документального фільму про Кам’янець-Подільський, який 1999 року в місті знімала українська кіностудія «Контакт». Фільм під назвою «Петридава» увійшов до серії стрічок «Міста України». 2001 року цей фільм у тандемі з фільмом про Коломию завоював гран-прі Міжнародного фестивалю туристичних фільмів «Вітер мандрів». Продюсером «Петридави» виступила Лариса Роднянська, а роль гіда, який знайомить глядачів із рідним містом, зіграв кам’янчанин Славко Полятинчук.\nА ще у Кам’янці-Подільському діють туристична фірма «Петридава», народний театр української пісні «Петридава».\nЧим пояснити популярність цієї назви у кам’янчан? Напевне, тим, що у перекладі українською мовою Петридава означає буквально «місто на камені», «кам’яне місто», тобто — Кам’янець. Правда, це буде переклад, скомпонований із двох мов. Перша частина має грецьке походження і добре нам відома завдяки чоловічому імені Петро (буквально — камінь), геологічній науці про гірські породи (камені) — петрографії тощо.\nДруга частина «дава» типова для назв дакійських поселень і означає «місто». Це щось на кшталт грецького «-поль» (Севастополь, Овідіополь), німецького «-бург» (Гамбург, Петербург), давньоруського «-град» (Петроград, Волгоград) чи «-город» (Вишгород, Ужгород).\nЗавжди хочеться назвати своє виплекане в мріях творче дитятко вишукано та водночас змістовно. У цьому плані Клепідаві важко змагатися з Петридавою. Буквальний переклад першої назви — «місто злодіїв» — одразу відштовхує від неї, а підрихтований варіант географа Володимира Гериновича, архітекторів-реставраторів Євгенії та Ольги Пламеницьких, що це насправді, мовляв, Ляпідава (тобто, теж місто на камені), практично невідомий. А якби і був знаним, то присмак вторинності — реконструкції, а не оригіналу — не дав би йому багато шансів бути задіяним у назвах.\nА ЩО КАЖЕ ПТОЛЕМЕЙ?\nА що пише про Петридаву в авторитетному «Керівництві з географії» знаменитий грецький географ II століття Клавдій Птолемей? А нічого не пише. Він її навіть не згадує. Зате наводить координати двох дакійських міст зі схожими назвами, які відрізняються від олеліяної кам’янчанами Петридави однією буквою. Це Патридава та Петродава.\nЯкщо Клепідаву Птолемей розмістив по лівий бік Дністра — в Європейській Сарматії (нагадаємо, що і сучасний Кам’янець-Подільський лежить по лівий бік Дністра), то Патридаву та Петродаву учений локалізував на правому боці Дністра — в Дакії. Охочі самі можуть заглянути (з допомогою Інтернету) до третьої книги Птолемеєвої «Географії»: дані про Клепідаву містяться в п’ятому розділі, а про Патридаву та Петродаву — у восьмому.\nДо Клепідави, яку низка дослідників, завдяки розташуванню, ототожнює з Кам’янцем, географічно ближча Патридава. Як по довготі, так і по широті різниця між ними становить усього півградуса. Між координатами Клепідави та Петродави різниця більша — цілий градус по широті та градус і 15 мінут по довготі. До речі, різниця в градус по широті «виливається» на місцевості у відстань близько 111 км. Зате Петродава ближча до Кам’янця своєю назвою. І, напевно, це зіграло вирішальну роль при ототожненні Птолемеєвої Петродави з Кам’янцем. Правда, при цьому з’єднувальна голосна «о» трансформувалася в «і», а потім, завдяки правописному «правилу дев’ятки», перейшла в «и», але то вже деталі.\nСВЯТЕ МІСЦЕ ПОРОЖНІМ НЕ БУВАЄ\nОтже, якщо слідувати Птолемеєві, то треба писати «Петродава». І ще: якщо слідувати Птолемеєві, то треба твердо визнати, що між слов’янським Кам’янцем і дакійською Петродавою, крім схожості назв, більше немає нічого спільного. А походження назв від того самого слова ні про що не свідчить. Так, аналізуючи літописи, ми бачимо ціле сузір’я давньоруських Кам’янців, в основу імен яких лягла кам’яниста місцевість. А вона не тільки в рідному Кам’янцеві на Поділлі кам’яниста.\nДо того ж, Петродаву вже давно «приватизували». «Словник сучасних географічних назв» (під загальною редакцією дійсного члена Російської академії наук Володимира Котлякова) у статті про місто Орхей (Оргєєв) у Молдові, розташоване на річці Реут за 46 кілометрів на північ від Кишинева, пише, що це місто виникло наприкінці XIII століття як Старий Орхей на місці фортеці Петродава. А ось Георге Штефан, мер міста П’ятра-Нямц у Румунії, запевняє, що в його місті «є багато історичних пам’яток, музеїв, руїни гето-дакської фортеці, яка називалася Петродава».\nХТО СКАЗАВ «А»?\nХто першим ототожнив Кам’янець-Подільський із Петридавою? Напевно, це був кам’янецький ксьондз Вавжинець Марчинський. Принаймні, саме на нього вказує Юхим Сіцінський, пишучи 1927 року про Петридаву в праці «Стародавні племена й народи на Поділлі за історичних часів перед заснуванням Київської держави».\nУродженець Каліша Вавжинець Марчинський 1806 року поселився в Кам’янці та провів тут усе життя, ставши відомим теологом, поетом, педагогом і, зрештою, істориком і краєзнавцем Поділля. У 1820—1823 роках він власним коштом видав у Вільно польською мовою тритомний «Статистичний, топографічний і історичний опис Подільської губернії». У першому тому, присвяченому, зокрема, історії Подільської губернії, якраз і йшла мова про те, що сучасний Кам’янець стоїть на місці давньої Петридави.\nКнига Марчинського була однією з перших праць, присвячених історії Подільського краю. Раніше побачила світ тільки невелика франкомовна «Стародавня історія Подільської губернії» Яна Потоцького, видана 1805 року. Як зазначає сучасний дослідник Лев Баженов, виданий Марчинським тритомник не витримав критики його сучасників. Серед основних вад — «вузьке коло використаних джерел, чимало огріхів, прогалин і помилок у змісті, в хронології». Очевидно, що і ототожнення Кам’янця з Петридавою на підставі тільки схожості назв теж було хибним, не мало під собою фактологічного підґрунтя.\nЯк бачимо, версії про Петридаву як предтечу Кам’янця вже майже два століття.\nЩО СКАЗАЛИ У ВІДПОВІДЬ?\nДослідники подільських старожитностей неоднозначно сприйняли гіпотезу про Петридаву. Так, Олександр Сементовський у нарисі «Кам’янець-Подільський», що побачив світ 1862 року в Санкт-Петербурзі, писав, що немає «жодного надійного підґрунтя прив’язувати Кам’янець до того місця, де існувало давнє місто Клепідава чи Петродава, закладене даками неподалік від Дністра, в межах нинішньої Подільської губернії».\n1866 року польський лікар і історик Юзеф Ролле написав монографію «Кам’янець. Історичний нарис». В ній, як зазначає Стефанія Баженова, «автор стверджував, чого не доведено історичною наукою й сьогодні, що місто Кам’янець-Подільський виникло на базі давньогрецьких колоній Клепідава і Петридава й існувало як «град» аж до знищення його ордою хана Батия 1241 року». Монографія починалася так: «Каменеція, Каменеціум, Каменікум, Клепідава, Петридава, град зі скелі, град кам’яний, підмурок християнства, старий, як слов’янство, гордий, як лицар на рубежах, вийшов до молдавського кордону і присів на скелястому узгір’ї, боронячи давню славу, і так стояв упродовж довгих віків незламний, непереможний, аж доки не впав під навалою орд Батия-хана, але хто ж тоді під ними не впав?»\n1882 року «Географічний словник Королівства Польського та інших слов’янських країв» у статті про Кам’янець, співавтором якої був Юзеф Ролле, писав, що «ще на планах, зроблених Птолемеєм, те місце, де нині стоїть Кам’янець, називалося спочатку Клепідава («клепсіс» — злодій) і Петридава («петра» — скеля)... Петридавою могли називати його римські вигнанці, що мешкали у Валахії та Молдові, від вапняків, скель, на яких збудований».\n1895 року Юхим Сіцінський у книзі «Місто Кам’янець-Подільський» зазначив: «Історики, які писали про Кам’янець, як давні (Целярій), так і нові (Марчинський, Ліпінський та інші), кажуть, що наше місто є одним із найдавніших міст Дакії, яке згадує географ другого століття Птолемей, і має назву Клепідава чи Петридава, причому назву Петридава виводять від латинського кореня petra — скеля, камінь, і таким чином назву Петридави (кам’яного міста) ототожнюють із нашою назвою міста». Далі Сіцінський зауважив, що «немає жодних доказів того, що Кам’янець насправді є одним із вказаних дакійських міст, хоча можливо, що стоїть на місці якого-небудь давнього поселення».\nІ через 32 роки в згаданій уже праці «Стародавні племена й народи на Поділлі...» Юхим Йосипович не підтримав ототожнення Кам’янця з Петридавою, оскільки «по мапах, зложених по Птолемею, місто Петридава зазначується в Дакії, на правім боці Дністра, в деякім віддаленні від тої ріки».\nА ось Петро Павлович у брошурі «Поділля. Історичні пам’ятки» (Аугсбург, 1946) писав про Кам’янець так: «Клепідавою (містом злодіїв) його називали греки, які терпіли від нападів місцевого населення, а Петрідавою (кам’яним містом) тому, що Кам’янець лежить на кам’яних скелях». До речі, під псевдонімом «Петро Павлович» низку краєзнавчих брошур видав український педагог і журналіст Аполлон Трембовецький (1913—1968) — уродженець Підзамча (нині в складі Кам’янця-Подільського), який після Другої світової війни жив в еміграції — спочатку в Німеччині, потім у США. Професійним істориком він не був, а краєзнавчі праці компілював в еміграції на основі доступних видань.\nІСТОРІЯ З ГЕОРОДОТОЮ «ІСТОРІЄЮ»\n1983 року краєзнавці Андрій Паравійчук і Тамара Сис у статті в газеті «Радянське Поділля», пишучи про опис Скіфії батьком історії Геродотом, який жив у V столітті до н. е., підкреслили, що він серед скіфських населених пунктів відзначив «місто з назвою Петридава (Кам’янець)», а Птолемей пізніше на місці Петридави позначив Клепідаву. Висновок краєзнавців був такий: «Поки археологи жодного міста цих часів не знайшли. Тому ці назви ніяк не можна ототожнювати з Кам’янцем-Подільським — дітищем слов’ян».\n1995 року Тамара Сис у статті, опублікованій в «Кам’янець-Подільському віснику», повернулася до теми про Геродота та Петридаву: «Ішов 512 рік до нашого літочислення, як почалося це персо-грецьке лихоліття. Великий грецький учений Геродот, якого люди прозвали батьком історії, мандрував трохи пізніше по наших краях. Він і залишив опис першої зустрічі персів зі скіфами. Описав тоді і місто грецьке Петрідаву (місто з каменя, або Кам’янець). Довести не можемо, чи то був попередник слов’янського Кам’янця, чи лиш випадковий збіг назви, але багато археологічних знахідок свідчать про перебування тут греків».\nПроте в «Історії» Геродота не виявлено жодної згадки про Петридаву. Очевидно, краєзнавці помилилися. Однак на початку XXI століття тема Геродотової Петридави несподівано прозвучала в спільній праці професійних істориків Олександра Завальнюка та Олександра Комарніцького — в історико-популяному нарисі «Кам’янець-Подільський» (Кам’янець-Подільський, 2001), створеному в стислі строки на базі величезного числа публікацій (зокрема, і краєзнавчих) про місто на Смотричі. Пишучи про дако-римську гіпотезу заснування Кам’янця-Подільського Євгенії та Ольги Пламеницьких, історики зазначають, що «ця концепція базується на своєрідному тлумаченні повідомлень античних авторів. Зокрема, географа II століття Птолемея про місто Клепідаву в Європейській Сарматії на лівому березі Дністра, чи Геродота про Петридаву — «місто на камені», біля стін якого 712 року до нового літочислення було розгромлено страшного завойовника — перського царя Дарія. Через тисячу років (1910 року) тут було знайдено скарб із чистого червоного золота вагою у 150 кілограмів, різні архітектурно-археологічні пам’ятки».\nТеза про те, що Кам’янець «згадується у працях Геродота як Петридава — місто на камені, біля стін якого 712 року до н. е. був розбитий перський цар Дарій», гуляє нині просторами преси та Інтернету. Так, із сайту «Подільських товтр» вона перекочувала на сайт «Музеї України», потрапила на сторінки журналу «Тест-Драйв» (№ 1 за 2008 рік). До речі, згадана битва відбулася на два століття пізніше, а Пламеницькі про Петридаву в Геродота ніде не згадують.\nЩодо скарбу, то 2008 року Тетяна Недря в матеріалі «Тільки у Кам’янці» писала, що 1910 року на майданіПольський ринок було знайдено, мабуть, найбільший за вагою скарб (150 кілограмів) із чистого червоного золота. Можливо, це ще один із кам’янецьких міфів, бо знайти документальне підтвердження фактові про знайдений скарб та його подальшу долю поки що не вдалося.\nНа жаль, наведені вище помилкові тези не виправлено у двох перевиданнях нарису «Кам’янець-Подільський».\nЩО Ж У ПІДСУМКУ?\nХоч після першої спроби ототожнити сучасний Кам’янець із давньою Петридавою (вважатимемо це написання варіантом вжитої Птолемеєм назви «Петродава») спливло майже два століття, жодних нових аргументів, окрім схожості назв, не з’явилося.\nПроте природа людини така, що вона потребує яскравих міфів, доволі схожих на правду. Зокрема, таким популярним міфом в історії Кам’янця-Подільського є розповідь про те, що 1062 року один із князів Київської Русі запросив до міста вірмен. До цієї серії віднесемо і міф про те, що колись, на початку першого тисячоліття, сучасний Кам’янець-Подільський називався Петридавою.\nМіфи надзвичайно живучі. І, напевно, безглуздо з ними боротися. Душі завжди хочеться казки. Тож не дивно, що життя кожної нації, міста, села, родини, людини завжди окутано міфами. З ними веселіше і тепліше жити.\nБудзей О. Якби Аполлінер мешкав на Карвасарах\nБудзей О. Замковий міст: гіпотези, легенди, міфи…\nБудзей О. Яким боком притулився сатана?\nКатегорія: Історія | Додав: OlegB (12.09.2013)\nПереглядів: 979 | Коментарі: 2 | Теги: римляни, Геродот, Петридава, Птолемей, Будзей | Рейтинг: 5.0/1\n1 KamPod (12.09.2013 10:31) [Материал]\nЯ пригадую, як у кінці 90-х коли почали популяризувати "римську теорію" і почали з'являтись перші публікації то більше звучало слово Петридава, а Клепідава набагато рідше. От і називали футбольну команду та інше. А зараз бачу навпаки.\n2 lapa (15.09.2013 08:53) [Материал]\nЦікаво й пізнавально! А місто наше на камені тому й могли так називати і його і інші міста на камнях) як назва Залісся в багатьох селищах використовується так й ця.


“Реал” і “ПСЖ”-1,6 мільярда євро на полі – Футбол-аналітик\n“Реал” і “ПСЖ”-1,6 мільярда євро на полі\nЗіркові “Реал” і “ПСЖ” зіграють в середу в Мадриді, в іншому поєдинку зустрінуться “Порту” і “Ліверпуль”\nСьогодні в Мадриді – один з найочікуваніших матчів року, прихований фінал Ліги чемпіонів уже на стадії 1/8-ої. “Реал” проти “ПСЖ” (ТБ – Футбол-2, 21:45). У зіткненні лицем до лиця дізнаємося, хто ж зараз крутіший з народжених 5 лютого – Роналду чи Неймар.\nСумарну вартість команд Transfermarkt оцінює в 1,6 мільярда євро! “Реал” – трохи дорожче (859 млн проти 756 млн), але він в кризі, а тому більше шансів на прохід до чвертьфіналу дають “ПСЖ”.\nУспіх парижан, можна не сумніватися, призведе до відставки Зінедіна Зідана, так само як і катарські шейхи, в разі невдачі, напевно попросять на вихід коуча французьких “принців” Унаї Емері. Досі суперники зустрічалися шість разів – по дві перемоги у кожного при двох нічиїх.\n“Роналду і Неймар? Їх не можна порівняти. Кріштіану виграв п’ять “Золотих м’ячів”, – сказав напередодні Зідан, ввічливо повідомляючи про відсутність таких нагород у бразильця. До речі, не забули? Зізу родом з Марселя, який завжди був на ножах з Парижем, а тому буде особливо заряджений сьогодні.\nЦікаво, що напередодні захисник “Реала” Марсело публічно запропонував своєму паризькому другу Неймару перейти влітку до Королівського клубу. Тоді як сам Неймар відволікся від футболу, набивши собі нові тату – Кубок чемпіонів-2015 на нозі, а на шиї – трійку голубів під лівим вухом. Цей птах – символ миру. Бути сьогодні нічиїй ?\n← Бойова нічия в першому матчі 1/8 фіналу ЛЧ “Ювентус” – “Тоттенхем”\nЧи повернеться Неймар в Іспанію? →


Розділ і виділ частини нерухомого майна\n2015-07-21 Юридичні статті\nНерухомість є специфічним об'єктом в цивільно-правовому обороті. Досить часто будинок, квартира або наприклад офіс можуть перебувати у власності кількох осіб.\nПри цьому в правовстановлюючих документах може бути зазначено, що конкретне приміщення або будівля, яке становить певну частину від цілого об'єкта (цілі об'єкт приймається за "одиницю") перебувати у власності однієї з співвласників. Наприклад, це може бути нежитлове приміщення - офіс, площею 70 кв.м., що є 1/20 частиною будівлі.\nСпільне володіння нерухомістю накладає певні обмеження на кожного співвласника. Основні з них такі:\nСпіввласники володіють правом переважної покупки частини. При продажу частини її власник спочатку повинен запропонувати іншим співвласникам купити його частина, які вправі або придбати його частина або дати письмову відмову. Так, на практиці виникали випадки, коли один із співвласників навмисне «блокував» продаж, оскаржив договір купівлі-продажу в судовому порядку з метою викупити частину майна за заниженою ціною.\nЧастина цілого об'єкта не може бути предметом застави. Тому не можна отримати кредит у банку, будучи власності частини.\nРеконструкція за згодою співвласників. Для того, щоб зробити реконструкцію своєї частки із збільшенням або зменшенням її площі по-перше знадобитися згода решти співвласників, по-друге, доведеться робити перерахунок часткою, тому при збільшенні або зменшенні площі вашої частини теж саме відбувається з усім об'єктом. І щоб при додаванні всіх частин в результаті виходила одиниця необхідно заново визначати частки і кожному з співвласників отримувати нові правовстановлюючі документи.\nВирішення проблем, пов'язаних з режимом спільної власності\nПозбутися від всіх перерахованих вище обмежень можна шляхом проведення процедури розділу об'єкта або виділу своєї частини з спільної сумісної власності. Тобто, необхідно виділити свою частину в одиницю (при наявності такої можливості).\nСпособи реалізації поділу (виділу частини) об'єкта нерухомого майна на практиці:\nУкладення договору між співвласниками. Мирний, швидкий і найбільш ефективний спосіб, можливий при невеликій кількості співвласників у випадку, якщо вони не проти розділу об'єкта або виділу його частини. При великому числі співвласників ймовірність укладання такого договору дуже низька, навіть якщо ніхто з них не проти.\nУ судовому порядку. Всі спірні питання по розділу (виділу) звичайно ж можна вирішити в суді. також у суді можна оскаржити відмову від укладення договору між співвласниками, або якщо відсутня можливість «зібрати» всіх співвласників.


Знай наших: українці стали переможцями міжнародного фестивалю снігової скульптури\nУ швейцарському гірському селищі Гріндельвальд відбувся міжнародний фестиваль снігової скульптури World Snow Festival. Українська команда у складі чотирьох чоловік - Богдана Куцевича, Олексія Поди, Олексія Козака та Джонатана Райнера здобула там перемогу. Хлопці за чотири дні спорудили з брили снігу містичний плащ з посохом, повідомляє PRESS-ЦЕНТР із посиланням на «Сегодня».\nУчасники розповідають, що оскільки темою фестивалю була містика та магія, вони вирішили зробити щось таке, аби у глядача виникла думка, нібито маг щойно пішов, залишивши свої речі, і будь-хто може їх приміряти.\nУ звичайному житті кияни - 39-річний Богдан і 35-річний Олексій працюють архітекторами, Олексій Козак займається рекламою, а їх швейцарський друг Джонатан, аспірант-фізик. Команда з`явилася чотири роки тому і взяла участь вже в семи конкурсах — в США, Китаї, Норвегії та інших країнах.\nЧитайте також: Одразу два фото обсерваторії на горі Піп Іван ввійшли до п’ятнадцяти найкращих на міжнародному конкурсі\nХлопці кажуть, що умови на таких фестивалях завжди однакові: команда отримує 25-30-тонний куб спресованого снігу розміром 3,5 на 3,5 метри і працює над скульптурою чотири дні.\nПри цьому велике значення мають якість снігового куба та освітлення, без нього скульптура «не зчитується».\nВлітку хлопці працюють з піском, а ще хочуть освоїти крижану скульптуру. Кажуть, що в Україні вони є єдиною командою такого профілю.


26.03.2017 Історія Церкви Гуситський рух… і Україна\nВеликі події пов’язані з Яном Гусом і гуситським рухом дуже гарно описані в книгах з історії християнської церкви й особливо в одній із найпопулярніших з них — книзі «Велика боротьба» Е. Уайт. Факти історії гуситського руху добре відомі багатьом читачам; ці факти беззаперечні й не викликають жодного сумніву. Але про величезний вплив гуситського руху, котрий він справив на християнство в Україні, відомо небагатьом, оскільки протягом радянського періоду ця тема була забороненою. Завдання серії статей про гуситський рух в Україні полягає не тільки в тому, щоб познайомити читача з невідомими сторінками історії. «Події минулого, які розглядаються як частина боротьби між силами світла і темряви, повинні набути в наших очах нове значення, бо вони проливають світло на майбутнє, освітлюючи шлях тим, хто подібно до реформаторів минулих століть, буде покликаний, нехтуючи земними благами, нести людям Слово Боже і свідоцтво Ісуса Христа» [Велика боротьба с.1]. У подіях минулого ми можемо бачити відображення майбутньої боротьби, яка чекає на нас. Але перед тим, як розглянути діяльність та вплив гуситського руху на релігійну ситуацію в Україні в XV–XVI ст., звернемо увагу на витоки та розвиток цього руху в самій Чехії.\nГусизм був викликаний до життя вченням чеського професора Яна Гуса (1371–1415 рр.), який знайшов чимало прихильників у Європі і став ідеологією релігійного пробудження в Чехії в XV ст. Гус вимагав реформи католицької церкви за зразком ранньохристиянських громад, засуджуючи симонію, торгівлю індульгенціями, церковне землеволодіння, практику плати за обряди та інші зловживання духовенства. Виступаючи проти перетворення духовенства на окремий, привілейований стан, Гус наполягав на участі в обряді причастя як священнослужителів, так і мирян під двома видами (хліб і вино), що стало одним із головних гасел його послідовників. Ян Гус вимагав, аби богослужіння здійснювалося зрозумілою, народною мовою. Основою суспільного життя він вважав Закон Божий, а якщо представники влади його порушують, піддані повинні слухатися більше Бога, ніж людину. Він вважав, що не можна брати плату за таїнства і продавати церковні посади, а священику достатньо невеликої плати, щоб задовольнити свої необхідні життєві потреби. Щоб поширити своє вчення, Гус не тільки проповідував з кафедри: він також наказав розписати стіни своєї церкви малюнками на біблійні сюжети, складав пісні, які стали народними, провів реформу чеського правопису, зробивши книги зрозумілими для простого народу.\nНа Гуса значний вплив справило вчення англійського реформатора Джона Вікліфа, твори якого стали відомими в Чехії близько 1398 р. через посередництво чеських студентів у Оксфорді. Контакти між Англією та Чехією були дуже тісними внаслідок шлюбу сестри Вацлава IV Анни з королем Англії Річардом II. Вікліф заперечував релігійні практики — поклоніння святим та реліквіям, целібат, ієрархію, чернецтво — та проголосив Біблію єдиним джерелом віри. Багато трактатів Вікліфа до Чехії привіз Ієронім Празький, приятель Яна Гуса. Їх охоче читали та вивчали Ян Гус та інші чеські професори.\nДіяльність Яна Гуса була пов'язана із Празьким університетом, у якому він тривалий час працював. Відкритий 1348 р. цей перший на слов'янській землі вищий навчальний заклад був розрахований передусім на студентів із Чехії та Речі Посполитої, оскільки в ті часи культурний вплив чехів на інших слов’ян був досить значним, тому вчення Яна Гуса знайшло позитивний відгук у Речі Посполитій. Рух гуситів розвинув привабливу для Речі Посполитої ідею «слов'янської єдності» задля протидії німецькій загрозі .\nІдеї гусизму: скасування незрозумілої латини, проповідування народною мовою, спрощення культу, відмова духовенства від надлишкових привілеїв, обряд причастя мирян під двома видами, участь світської громади та братські організації – викликали значний резонанс у Речі Посполитій. Показовим є такий факт: під час суду над Яном Гусом у Констанці саме польські делегати (делегати Речі Посполитої, до складу якої на той час входила й Україна) надали йому підтримку. Сам Ян Гус у своїх листах згадував, що з боку цих людей він знаходив моральну підтримку в найважчі для нього часи . Загалом можна стверджувати, що саме Річ Посполита була тією державою, де гусизм сприймали позитивно, а його ідеї набули помітного поширення.\nПроповіді Яна Гуса, співзвучні з ученням Вікліфа, спричинили його конфлікт з римською курією. Реформатору заборонили правити службу, позбавили можливості викладати в університеті. У 1414 р. Яна Гуса викликали на собор у Констанцу й звинуватили в єресі, а 6 липня 1415 р. його спалили на вогнищі. Провина Гуса полягала в тому, що він проповідував Слово Боже не латиною, а чеською мовою, намагався відродити правдиве благочестя в церкві. Усе своє вчення цей вірний Богові проповідник намагався узгоджувати зі Святим Писанням, тому його було звинувачено у вікліфіанстві. Тарас Шевченко був вражений історією цього мученика й описав ці події у поемі «Єретик»: «Отак Гуса ченці осудили, Запалили... та Божого Слова не спалили, Не вгадали, що вилетить орел із-за хмари. Замість гуся... і розклює Високу тіару».\nШевченко мав рацію, оскільки чеські орли не тільки «розклювали високу тіару католицизму», а й гуситський рух, наймогутніша передреформаційна течія, набув значного поширення серед українського та білоруського народів, особливо серед інтелігенції та міщанства. Перед гуситським релігійним відродженням у литовсько-польський період української історії відбувалось сумне виродження православної церкви, яка переживала культурний та моральний занепад. Занедбання духовного життя сприяло поширенню релігійного формалізму, переважанню зовнішніх форм обрядовості, моральним падінням, зокрема в подружніх стосунках. Поширювався фанатизм, нетолерантність до інаковіруючих. Цю ситуацію влучно охарактеризував митрополит Іларіон: «Церковна влада більше дбала про свої маєтки, аніж про церкву, більше думала про вовночку своєї отари, аніж про її душу» . Серед українського населення значно посилилося розчарування в православній церкві, скрізь почали голосно говорити про аморальність духовенства, занепад православної церкви. Прикро вражав занепад освіти, розклад церковного життя та падіння моральності серед кліру. Як зазначав князь К. Острозький, «занепали проповіді, настав голод слухання Слова Божого, настало відступлення від віри й закону» . Це не могло не хвилювати найактивнішої й найсвідомішої частини православного громадянства. І з того часу починається великий рух, спрямований на внутрішню реформу, що дало православній церкві сили боротися з небезпекою духовного занепаду та відступництва від біблійних основ віри. Значною мірою розвиткові цього руху сприяв гуситський рух, через вплив якого в православній церкві України в XV–XVI ст. набуває поширення практика вільної інтерпретації біблійних текстів світськими людьми, з'являються біблійні переклади розмовною мовою. Набуває поширення ідея світського патронату над церквою, яку братства значною мірою зреалізували в Україні. Через гуситські впливи в освічених колах українців визрівало переконання в необхідності розвивати писемність, організовувати українські школи і друкарні, створювати підручники тощо. Усе це призвело до так званого українського відродження XVІ–XVІI ст.., внаслідок якого Україна стала однією з найосвіченіших земель у Європі. Це культурно-просвітницьке та релігійне відродження значною мірою було інспіроване гуситським чеським рухом.\nПро поширення гуситського руху в Україні в XV–XVI ст. дізнаємося в наступному номері.\n1.\tГрушевський М. С. Історія української літератури. — К., 1995. — Т. 5. — 542 с. — С. 67.\n2.\tОгієнко І. Українська церква. Нариси з історії Української Православної церкви. – К., 1993. — 124 с.\n3.\tІсторія релігії в Україні. Навчальний посібник. Під ред. Колодного А. М. та ін. — К. : Т-во «Знання», 1999. — 735 с. — С. 178.\nмагістр релігієзнавста, м. Ніжин Чернігівської обл.\nПоделиться: просмотров: 3337


Протест учителів в Україні - що сталося з фізруком Ігорем Матвієнком і чого вимагають від парламенту педагоги - 112 Україна\nЗахистимо вчителів: Як побиття фізрука в Києві призвело до масштабного протесту працівників освіти\nСхоже, в Україні назріває масштабний мітинг за права вчителів. Розповідаємо, в чому справа\nНі побоям і приниженню. Українські вчителі звернулися з відкритим закликом до Верховної Ради - ухвалити і впровадити ефективний механізм захисту прав та інтересів працівників освіти, в тому числі від неправомірних дій з боку батьків та учнів. І вже найближчим часом освітяни погрожують вийти на вулиці з масовими акціями протесту, якщо їхні вимоги не почують.\n"Давай сюди руку. Я тобі її відріжу": Що стало каталізатором протесту\nУчителів об'єднав один кричущий випадок, який стався 17 січня в київському ліцеї №157 (Оболонський район столиці). Там серед білого дня батько одного з учнів 4-а класу викликав з нецензурною лайкою вчителя фізкультури на подвір’я і, коли той виконав його вимогу, накинувся з кулаками просто на очах у дітей.\n"Він здоровий дядько, підняв мене, кинув спиною на землю. Я на якусь мить знепритомнів, дихання збилося", - згадує пізніше в сюжеті ТСН потерпілий учитель Ігор Матвієнко.\nЙого слова підтверджують оприлюднені записи з камер відеоспостереження при ліцеї.\nПотім, за словами педагога, розлючений батько почав його бити руками, дістав з пакета пилку. "Ти цією рукою торкався мого Рому? Я тобі відріжу її, давай сюди руку. Я простягаю йому руку – тоді він опустив пилу", - зазначив потерпілий.\nЯк наслідок учитель фізкультури потрапив до лікарні. Медики діагностували в нього струс головного мозку, забої грудної клітки та легенів, розрив легені, пневмоторакс (скупчення повітря в плевральній порожнині, часто внаслідок травми), а також численні гематоми, в тому числі на обличчі.\nЗауваження або прояв сили: Чому зав'язалася бійка\nПриводом для бійки став інцидент, який мав місце декількома годинами раніше на уроці Ігоря Матвієнка. Як розповіли "Фактами" учні 4-а класу, двоє хлопців бавилися і шуміли під час переходу з учителем коридором до спортивного залу, той зробив їм зауваження і попросив заспокоїтися, але вони не послухалися. Тоді фізрук поставив їх у різні кінці шеренги і покарав.\n"Коли ми прийшли на урок, то стали грати в рухливу гру. Вони не грали з усіма, сиділи на лавці", - уточнили хлопці.\nОднак на цьому конфлікт не було вичерпано. В якийсь з моментів хлопчики без дозволу вчителя взяли м'яча. "Ігор Миколайович сказав покласти його на місце. Вони не послухали і почали лупити ним у стіну. Учитель уже голосніше повторив, що він не дозволяє робити це, тому що м'яч може потрапити під ноги іншим дітям, вони впадуть чи вдаряться. Хлопчики продовжували грати. І ось тоді вчитель вийшов з себе", - констатували учні 4-а класу.\nЗа їхніми словами, фізрук підійшов до одного з хлопчиків, обхопив його рукою, притягнув до себе і крикнув на вухо: "Ти що мене, погано чуєш? Я сказав - поклади м'яча!" Після цього дитина розплакалася і вибігла із залу.\nЯк зазначила виданню класний керівник 4-а класу Тетяна Литвинова, у хлопчика цього дня був день народження, і, можливо, тому він так поводився.\nТим не менше після уроку фізрук вибачився перед учнем, і це може підтвердити весь клас, той заспокоївся і вже належним чином поводився на інших уроках.\nПрийшовши додому, школяр розповів зовсім іншу історію: нібито його мало не побив на уроці вчитель. І його батько Володимир Доценко замість того, щоб розібратися в ситуації, вирішив відлупцювати педагога.\n"Це була чоловіча бійка між чоловіками, які не змогли знайти спільну мову, не змогли домовитися і зрозуміти один одного. У мого чоловіка був крик душі, тому що підняли руку на нашу дитину", - зазначила в коментарі "ТСН" мама хлопчика Ольга Свердлікова.\nЗа її словами, фізрук "застосував силу" щодо дитини перед усім класом, "до болю" схопив за плечі та крикнув, мов несповна розуму, йому на вухо – "до такої міри, що у дитини було якийсь час закладене вухо".\nНічний домашній арешт: Як покарали батька-забіяку\nПісля бійки з учителем батько-забіяка з місця пригоди зник, а наступного дня спершу навідався з дружиною до ліцею, де поговорив з класним керівником і директором школи, а потім з'явився разом з адвокатом до управління київської поліції для пояснення свого вчинку.\nЯк виявилося, у скоєному він не тільки не кається, а й має намір домагатися покарання викладача. "Коли Ігор Миколайович уже був у лікарні, до мене в кабінет прийшли батьки і дідусь хлопчика. Дотримуючись принципу "кращий спосіб захисту — напад", вони, замість того щоб вибачитися, сказали, що будуть розбиратися з учителем фізкультури. Я відповів, що про жодні розгляди у відсутності людини не може йтися, і прямо запитав батька, навіщо він прийшов того дня з ножівкою. Той не знайшов, що відповісти", - розповів "Фактам" директор ліцею № 157 Віктор Костенко.\nПри цьому класній керівниці 4-а класу Володимир Доценко підтвердив, що того дня прийшов до навчального закладу не для розмов, а для того, щоб побити вчителя. "Задумав усе це він не сам, а за попередньою змовою з батьком ще одного учня. Про це нам розповів сам хлопчик наступного дня: хвалився, що його тато і тато Роми разом приїхали на шкільну парковку, щоб виманити туди вчителя і побити. Поки батько Роми бив Ігоря Миколайовича, його батько знімав усе це на мобільний телефон. Ввечері обидва батька показали ролик синам в якості навчання, "як вирішувати питання", - розповіла виданню Тетяна Литвинова.\nУ поліцейській дільниці Володимира Доценка затримали та оголосили про підозру в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 (Умисне тяжке тілесне ушкодження) Кримінального кодексу України. Санкція цієї статті, як зазначають столичні правоохоронці, передбачає до 8 років позбавлення волі.\nОднак під час обрання запобіжного заходу суд вирішив не брати забіяку під варту – його відпустили під нічний домашній арешт.\nПрояв насильства і педагогічна етика: Чому обурені вчителі\nСам факт того, що замість того, щоб розібрати конфліктну ситуацію в навчальному закладі, батьки йдуть на повідку в дітей і без докорів сумління, до останнього вважаючи себе правими, порушують закон, тим паче з такими серйозними наслідками, шокує.\nАле педколектив ліцею №157, а разом з ними і всі вчителі міста обурені не тільки цим: сучасний педагог досі на законодавчому рівні не захищений від подібних випадків.\nСправа в тому, що чинне законодавство містить декларативну норму про право працівників освіти на захист професійної честі й гідності (ст. 54 закону України "Про освіту"), проте не передбачає дієвого механізму такого захисту. Приміром, єдиним правовим механізмом захисту вчителя від поширення недостовірної інформації або інших дій, які завдають шкоди його честі й діловій репутації, є звернення до суду.\nЗовсім нещодавно було ухвалено закон, яким передбачається протидія буллінгу в школі. Водночас у ньому немає нічого про жорстокі дії батьків та учнів щодо вчителів.\nТакож є таке поняття, як педагогічна етика – певний набір норм та правил, якими має користуватися вчитель у своїй педагогічній діяльності. "Ігор Миколайович міг відповісти кривдникові: він майстер спорту з тхеквондо, з чорним поясом. Але не став — спрацювали природна неконфліктність і етика педагога, який не міг собі дозволити битися з батьком свого учня на очах у дітей", - підкреслив директор ліцею № 157 Віктор Костенко.\n"Вчителі — абсолютно незахищені люди. Ми не можемо підняти на когось руку. Не тільки в моральному сенсі, а й у правовому. Щодо вчителя, який затіяв бійку з батьком або учнем, будуть застосовувати жорсткі заходи", - додав у коментарі "Вістям" учитель права ліцею №157 Сергій Берендеєв, який має намір представляти інтереси потерпілого колеги в суді.\nЗміна законодавства або протест: Чого вимагають педагоги\nУ Міністерстві освіти і науки назвали подію в київському ліцеї "безпрецедентним проявом насильства" і вимагають справедливого покарання для його ініціатора.\nКерівник відомства Лілія Гриневич 21 січня звернулася до голови МВС України Арсена Авакова з проханням взяти розслідування гучної справи під особистий контроль. "Безпека всіх учасників навчального процесу - вчителів, батьків та школярів - є обов'язковою передумовою успішного здобуття освіти", - йдеться у зверненні Міносвіти Авакову.\nА ось Київська профспілка працівників освіти і науки, яка об'єднує понад 150 тис. фахівців галузі, пішла ще далі. У спільній заяві вчителі поставили низку вимог перед Верховною Радою України і доповнили вимоги Міносвіти до МВС.\nЗокрема, від парламенту педагоги вимагають:\n1. Внести зміни до законодавства щодо посилення відповідальності за поширення недостовірної інформації про педагогічних працівників (крім цивільно-правової відповідальності, передбачити адміністративну відповідальність);\n2. Внести зміни до наказу Міносвіти № 1205 "Про затвердження Типових штатних нормативів установ загальної середньої освіти" про запровадження в штатні розписи навчальних закладів, крім посад сторожів, посад охоронців;\n3. Доповнити закон про протидію буллингу в школі частиною, в якій би визнавали буллінгом також жорстокі дії батьків щодо вчителів.\nВід МВС і ГПУ:\n1. Взяти під особистий контроль питання об'єктивного та оперативного досудового розслідування "справи Матвієнка";\n2. Переглянути запобіжний захід Володимиру Доценку - замість домашнього арешту застосувати тримання під вартою.\nПри цьому вчителі також просять Міносвіти організувати низку заходів (конференції, круглі столи) з питання попередження нападів на педагогічних працівників.\nКрім того, окремо своє слово сказав педколектив київського ліцею №157. У відеозверненні вони закликали всіх своїх колег припинити мовчати і стати на захист прав учителів.\nТак, на 23 січня було анонсовано флешмоб на знак солідарності з побитим фізруком, а 4 лютого педагоги планують влаштувати масштабний мітинг для підтримки всіх перерахованих вище вимог.\nЗа їхніми словами, цю ідею мають намір підтримати не тільки столичні викладачі, а й їхні колеги з регіонів.\n#побиття вчителя #страйк вчителів #Київ #буллінг


Бершадські лісівники підтримують духовність українців\naccess_time20.12.2019 17:30 categoryЗагальні новини\nБлагородна справа допомоги Православній Церкві України вже стала доброю традицією для бершадських лісівників. Особистий внесок у відродження старовинних храмів, у спорудження нових роблять працівники трудового колективу ДП «Бершадський лісгосп» на чолі з директором Миколою Краснєєвим.\nЩе у 2016 році бершадські лісівники активно підключились до відродження старовинного Спасо-Преображенського чоловічого монастиря, якому тоді виповнилося 400 років. Тоді лісівники отримали високі нагороди за за активну допомогу. У 2016 році архієпископ Вінницький і Брацлавський УПЦ Київського патріархату Михаїл вручив Патріарші та Архієрейські благословенні грамоти трудовому колективу ДП «Бершадський лісгосп»та особисто директору держпідприємства.\nСвятиня має давню історію. У 1616 році бідні правослані іноки, які рятувалися від татарських і турецьких набігів, від переслідувань поляків, знайшли дрімучий ліс далеко від людських поселень. Тут вони й побудували перший дерев’яний храм. Згодом на цьому місці постав Бершадський Спасо-Преображенський чоловічий монастир. За чотири століття він пережив немало випробувань. Був кілька разів розграбований. Але навіть у непрості часи панування Унії він залишався єдиним монастирем на всій Правобережній Україні, який зберігав православ'я. Нове відродження святині розпочалося уже в незалежній Україні.\nОт і нещодавно долучилися бершадські лісівники до будівництва каплиці у Спасо-Преображенському монастирі. Освятили споруду у чудове свято – 19 грудня, день Миколая Чудотворця. Спорудження каплиці тривало близько року і стало можливим за підтримки парафіян, благодійників та небайдужих людей. Найбільший внесок у цю добру справу зробив отець Назарій Лотоцький. Саме він отримав дозвіл на будівництво, знайшов земельну ділянку, розробив відповідний проект. Тоді вже спільними зусиллями взялися до роботи. Люди допомагали, чим могли: коштами, матеріалами, фізичною працею Серед небайдужих підтримати розвиток ПЦУ – і бершадські лісівники, які пожертвувати свої особисті кошти для будівництва.\nУсім, хто долучився до будівництва, щиро подякували після освячення каплиці. Серед них - колектив ДП «Бершадський лісгосп» та його директор Микола Краснєєв. Благочинний Бершадського району протоієрей Ростислав Процанін вручив їм подяки за заслуги перед Православною Церквою України та побожним народом.\nЛісівники, дбаючи про те, щоб залишити нащадкам високопродуктивні ліси, не забувають і про духовність. Бо ж недаремно каже мудра істина: «Твори добро, і воно повернеться тобі сторицею».


Головна Суспільство Вдова отруєного в Лондоні полковника ФСБ Литвиненка вимагатиме від Росії 3,5 млн євро у ЄСПЛ, - The Guardian\nВдова отруєного полонієм полковника ФСБ Олександра Литвиненка Марина подала до Європейського суду з прав людини позов проти Росії, вимагаючи виплатити їй 3,5 мільйона євро компенсації\nВдова полковника, Марина Литвиненко, вимагає відшкодування збитків і втрачених доходів у зв’язку зі смертю її чоловіка. Йдеться про так звані штрафні збитки – компенсацію у зв’язку з особливо обурливими діями порушника, а також з метою утримати його від вчинення дій, аналогічних тим, які лягли в основу позову.\nЖурналісти The Guardian зазначили, що ЄСПЛ раніше ніколи не ухвалював рішень про стягнення штрафних збитків.\nНагадаємо, на початку нульових Литвиненко емігрував до Великої Британії, де виступав із різкою критикою президента Росії Володимира Путіна і російської влади.\nВ інтерв’ю The Guardian Марина Литвиненко нагадала про два недавні випадки замахів із використанням хімічної зброї – на Сергія Скрипаля та його дочку в Солсбері і на Олексія Навального. Британія вважає, що за цими отруєннями також стояла російська влада.


У Львові бійці АТО та родини загиблих на сході України отримали ордери на 42 квартири у спорудженому спеціально для них будинку.\nПро це повідомляє кореспондент Укрінформу, передає «Є!».\n“ Для нас велика честь, що ви разом з нами, для нас велика честь служити вам. Багато з вас віддали найдорожче, що мали у своєму житті - здоров'я. Дякую вам, - сказав на врученні ордерів міський голова Львова Андрій Садовий.\nПомешкання на вул. Під Голоском, 22, отримали воїни, які до досягнення повноліття мали статус сиріт або позбавлених батьківської опіки, а також бійці з інвалідністю І-ІІ групи та родини загиблих героїв. Хто отримає квартири, визначала громадська комісія при Центрі надання допомоги учасникам бойових дій у Львові.\nРозподіл квартир відбувався за допомогою жеребкування, винятком стали квартири на перших поверхах - їх запропонували людям, які мають інвалідність та ветеранам.\nЗагальна кількість квартир у будинку - 53, всі вони двокімнатні. Зараз чекають на пропозиції громадської комісії щодо розподілу між бійцями решти помешкань.\nСпорудження будинку для бійців АТО на вул. Під Голоском розпочалось наприкінці березня 2016 року. Будівництво відбувалось коштом міста.\nПротитанкові комплекси Javelin Україні поставлять за рахунок США - Порошенко


Справа Сущенка: ФСБ завершила розслідування справи Сущенка. Ми вже ознайомилися з двома томами з десяти, - Фейгін (10.11.17 10:59) « Події | Цензор.НЕТ\nВсе про:Росія (10602) ФСБ (630) Фейгін (369) Сущенко (401)\n10.11.17 10:59 10.11.17 11:01\nФСБ завершила розслідування справи Сущенка. Ми вже ознайомилися з двома томами з десяти, - Фейгін\nФедеральная служба безпеки (ФСБ) завершила розслідування у кримінальній справі стосовно громадянина України Романа Сущенка, обвинуваченого в РФ у шпигунстві.\nЯк інформує Цензор.НЕТ, про це повідомив "Интерфаксу" його адвокат Марк Фейгін.\n"Справу стосовно українського журналіста Романа Сущенка закінчено. Ми вже ознайомилися з 2 томами з десяти", - сказав він, уточнивши, що вивчення матеріалів справи триватиме до кінця листопада.\nЗа словами адвоката, ФСБ вважає, що Роман Сущенко збирав інформацію про конфлікт на Донбасі.\nТакож читайте: Політв'язню журналісту Сущенку не віддають листи: за п'ять місяців - лише 5 із 56\nПро затримання українця "під час проведення шпигунської акції" в Москві ФСБ повідомила 3 жовтня минулого року. За відомостями спецслужби, Сущенко є кадровим співробітником Головного управління розвідки Міноборони України в званні полковника.\nЙому пред'явлено звинувачення в шпигунстві, свою вину він заперечує.\nНагадаємо, Московський міськсуд в понеділок, 25 вересня, продовжив термін арешту журналісту Роману Сущенку ще на два місяці - до 30 листопада 2017 року.\nЧитайте також: Міжнародна та Європейська федерації журналістів звернулися до РФ із вимогою звільнити Сущенка\nФСБ РФ 30 вересня минулого року в Москві затримала Романа Сущенка - кореспондента українського агентства "Укрінформ" у Франції, який приїхав до Росії у приватних справах. Його назвали "співробітником української розвідки", який нібито "цілеспрямовано збирав відомості про діяльність збройних сил і військ національної гвардії Російської Федерації, що становлять державну таємницю".\nЦензор.НЕТ › Новини › Події › ФСБ завершила розслідування справи Сущенка. Ми вже ознайомилися з двома томами з десяти, - Фейгін


Атеросклероз - це поширене захворювання кровоносних судин. Суть хвороби полягає в тому, що з часом на внутрішніх стінках судин з'являються жирові відкладення. Це призводить до потовщення стінок і втрати еластичності тіла судини: таким чином, циркуляція крові стає складніше, порушується приплив крові до внутрішніх органів. Через якийсь час посудину може закупоритися повністю, що є серйозною загрозою людському організму. Прямим наслідком є схильність до утворення тромбів. Відрив такого тромбу тягне летальний результат.\nАтеросклероз судин визнаний одним з найнебезпечніших захворювань, яке тягне за собою інфаркт міокарда, ішемічну хворобу, проблеми з кровообігом, порушення кровоподачі до мозку. Діагностувати атеросклероз можна тільки на останній стадії.\nОсновною причиною розвитку цього захворювання є підвищений рівень холестерину. Серед інших також відзначений цукровий діабет, високі показники артеріального тиску і шкідливі звички. Виділяють кілька факторів, які впливають на активний розвиток атеросклерозу.\nСтатева ознака. До цього захворювання більше схильні чоловіки, починаючи з 40 років, у них може простежуватися активний розвиток перших симптомів. Жінки активно хворіють, починаючи з 50 років. Це пов'язано з особливостями гормонального ладу чоловічого і жіночого організму.\nВікові показники. Атеросклероз називають хворобою людей похилого віку, оскільки з віком стінки судин зношуються, в результаті чого в них активно затримуються жирова речовина.\nШкідливі звички. Перша, і найголовніша біда - куріння. Курять люди схильні до атеросклерозу головного мозку в два рази більше, ніж некурящі. І тут навіть вік не має значення. Що стосується алкоголю, то невеликі дози є навіть якоюсь профілактикою атеросклерозу, але при цьому страждає ваша печінка. Тому, це не найкращі ліки. Регулярне вживання алкоголю у великих кількостях діє так само, як куріння.\nНаявність зайвої ваги. Високий рівень холестерину провокує появу зайвої ваги, а потім і цукрового діабету. Це ідеальні умови для розвитку атеросклерозу нижніх кінцівок.\nНеправильне харчування. Один з основних факторів ризику. Помилки в харчуванні ведуть до непоправних наслідків в людському організмі. Важливо вживати збалансовану їжу, щоб отримувати весь спектр необхідних речовин. Систематичне переїдання прискорить вашу зустріч з атеросклерозом років на 10.\nСпадкова схильність - не остання причина. Успадкування порушень гормонального фону і роботи імунної системи сприятливо впливають на розвиток цього захворювання.\nПершими органами, які подають сигнал про захворювання, є серце, головний мозок і кінцівки людини. Варто прислухатися до свого організму, якщо відчуєте наступні ознаки.\nРізні типи больових відчуттів в грудній клітці. Цей біль може віддавати в спину, плече або руку. Больовий сигнал передається по кровоносній системі.\nРегулярне давящее почуття в грудях.\nПорушення дихального ритму, біль при вдиху.\nВідчуття слабкості в верхніх і нижніх кінцівках. Їх оніміння.\nБлідий шкірний покрив, на якому видно всю сітка судин. Почервоніння пальців.\nНа останній стадії утворення виразок.\nГоловний біль, при якій складно визначити вогнище болю. Здається, що болить вся голова. Так може давати про себе знати церебральний атеросклероз.\nНервозність, перезбудження, як наслідок, порушення загальної координації рухів.\nНа першій стадії формуються жирові плями (бляшки). Яскравих симптомів ця стадія не має. Єдине, що ви можете помітити, це жовтуваті ділянки шкіри в зоні уражених судин.\nСтановлення нашарування. В результаті утворення тривалого запалення, жирове відкладення збільшується і атакує посудину.\nУскладнення. Це останній етап, атеросклерозу судин, симптоми хвороби, тут можна спостерігати такі: загустіння крові і утворення тромбових тел. Потім тромб перекриває просвіт судини, закупорюючи його. Наслідками виступають: некроз, гангрена, інсульт.\nШвидкість розвитку атеросклерозу залежить від індивідуальних особливостей організму.\nДіагностувати наявність цієї хвороби відносно не складно. Складність полягає у виявленні місця розташування вогнища. Для того щоб визначити, яку ділянку тіла вражений, необхідно звернутися до лікаря. Діагностика включає в себе кілька процедур:\nЗагальний біохімічний аналіз крові. Встановлення рівня холестерину.\nЯкісний огляд верхніх і нижніх кінцівок. Стан шкірного, волосяного покриву і нігтів.\nОкремий аналіз стану коронарних судин.\nАтеросклероз судин головного мозку та інші його види, можуть з'являтися через неякісне і нездорового способу життя. Тому дуже важливо дотримуватися таких профілактичних заходів:\nЗдоровий спосіб життя. Повна відмова від шкідливих звичок.\nПідвищення рівня фізичного навантаження. Щоденна зарядка, плюс походи в зал.\nПостійний контроль маси тіла. Регулярні зважування.\nЯкщо ви перебуваєте в зоні ризику захворювання, повний медичний огляд необхідно проходити раз в 3 місяці.\nПри атеросклерозі артерій і судин, або підозрі на нього, лікарі рекомендують дотримуватися низькокалорійної дієти.\nПереходьте на продукти з мінімальним вмістом солі.\nПовна відмова від жирного м'яса, і продуктів з активними жирами. У пріоритеті пісне м'ясо.\nАктивно вживайте злакові культури і овочі.\nКорисними будуть овочі та рослини жовтих квітів.


Якщо хочеш зберегти первоцвіти – спробуй хоча би не купувати їх – Надвірнянська районна державна адміністрація\nОдна вирвана квітка виду підсніжник – це вкрадене життя у 45 паростків, які вона могла би дати у майбутньому.\nЕкологи намагаються пробудити свідомість українців кожної весни, переважно, до 20 березня – дня весняного рівнодення, – коли землю починають активно вкривати первоцвіти. Традиційно за кілька днів до восьмого березня на телеканалах та в ефірах радіопрограм починають лунати попередження про зникнення духмяних червонокнижних підсніжників.\nУ Червоній книзі підсніжники прописані під назвами: підсніжник білосніжний (звичайний), підсніжник складчастий, підсніжник Ельвеза. До різних міст України у відносно великих обсягах може доїхати тільки підсніжник звичайний. Експерти констатували невтішний факт, що кожного року через свавілля та необізнаність населення наша держава втрачає 25 мільйонів дикорослих квітів. 90% із них — це саме червонокнижні підсніжники.\nТоргівля дикорослими рослинами, не залежно від того – були вони зібрані торговцями власноруч чи ні, заборонена – і крапка.\nШтраф за незаконний продаж таких квіток стартує від 1700 гривень і залежить від їхньої кількості. Він прописаний у статті 88 Кодексу України про адміністративні порушення. Стаття 90 дещо “легша” – вона за знищення весняних первоцвітів зобов’язує накласти штраф від 340 до 850 гривень.\nГромадянам головне запам’ятати одне: природу слід любити, а її дарами у вигляді первоцвітів – милуватися. І все. За інакшого сценарію наступна – четверта редакція Червоної книги України буде у рази розлогішою.\nТа найбільше природа скаже спасибі тим українцям, котрі запам’ятають, що у нас ЗАБОРОНЕНИЙ ЗБІР ТА ПРОДАЖ ПЕРВОЦВІТІВ.\nПасічнянська сільська рада об’єднаної територіальної громади\n27.02.2020\t опубліковано Надвірнянська РДА в Новини\nУвіковічнити пам'ять українського поета, публіциста і громадського діяча Нестора Чира


Севастополь організовує власну лінію поставок продуктів з Росії\n08 Грудень 2014, 22:09\nУряд анексованого Севастополя веде переговори щодо запуску ще двох вантажних поромів на лінію, що сполучає місто з російським Новоросійськом. Як заявив 8 грудня «губернатор» Севастополя Сергій Меняйло, це потрібно для насичення продовольчого ринку та стримування зростання роздрібних цін, – повідомляє сайт Кримінформ, наближений до самопроголошеного уряду Криму.\nЗа його словами, йдуть переговори щодо зменшення ціни провезення однієї вантажної автомобільної фури на поромі «Петербург» з Новоросійська до Севастополя з 26 тисяч рублів до 11 тисяч рублів.\n«Ці заходи спрямовані на те, щоб, зокрема, стримати зростання роздрібних цін на продукти харчування. А в глобальному плані Севастополю потрібно розробляти свою продовольчу програму, чим уряд міста зараз займається», – пояснив Меняйло.\nРаніше повідомлялося, що новий поромний маршрут Новоросійськ-Севастополь був відкритий на початку жовтня.\n«Вантажопасажирський пором «Петербург» здійснюватиме 10 рейсів на місяць в обидві сторони. Він вміщує 95 вантажних автотрейлерів. Час у дорозі – 18 годин», – заявив координатор поромної переправи Олександр Монин.\nЯк повідомляється, для водіїв і супроводжуючих передбачені 120 місць у комфортних каютах на 2-3 місця, організовано триразове харчування – усі послуги входять у вартість квитка.\nРаніше, 13 жовтня, губернатор Севастополя, коментуючи захід у Севастополь з Санкт-Петербурга порома, який привіз 80 фур продовольчих та інших товарів для населених пунктів усього Криму, заявив про те, що Севастопольський порт більш вигідний для вантажовідправників і вантажоодержувачів, ніж порти Феодосії та Керчі, виходячи з економічної доцільності.


Олег Тягнибок: "ПР та комуністи злякалися червоно-чорних знамен, як відьма святої води" - Голос українською - Україна|ЄС|NATO\nГоловна/Авторські статті/Олег Тягнибок: “ПР та комуністи злякалися червоно-чорних знамен, як відьма святої води”\nОлег Тягнибок: “ПР та комуністи злякалися червоно-чорних знамен, як відьма святої води”\nВиборці, які голосували за ВО “Свобода”, прагнуть, щоби в цьому парламенті було ухвалено закон про визнання боротьби Організації Українських Націоналістів та Української Повстанської Армії боротьбою за незалежність України. Це наші ідеологічні переконання.\nВідповідно, Партія регіонів і комуністи бояться тих кольорів, прапорів, українських героїв, як відьма святої води. Своїми діями вони повністю задемонстрували свою антиукраїнськість.\nПро це 11 жовтня 2013 року заявив лідер Всеукраїнського об’єднання “Свобода” Олег Тягнибок, коментуючи демарш провладних депутатів після того, як свободівці вивісили в парламентській залі червоно-чорні стяги та плакат-анонс Маршу Боротьби УПА.\nЗауважимо, що зранку 11 жовтня, перед початком пленарного засідання парламенту свободівці вивісили в сесійній залі два червоно-чорних прапори та плакат із анонсом Маршу Боротьби, який націоналісти проведуть в Києві на Покрову.\nПобачивши у Верховній Раді символіку українських національно-визвольних змагань, “регіонал” Чечетов закликав фракцію Партії регіонів покинути залу. Таким чином “регіонали” разом зі своїми сателітами комуністами зірвали засідання парламенту.\nКоментуючи дії провладних депутатів, Олег Тягнибок зауважив: “Засідання українського парламенту сьогодні відбувається при порожніх трибунах – при дискваліфікації фракцій ПР та комуністів. Очевидно, що саме так на них діє українська національна символіка – синьо-жовті та червоно-чорні знамена. Ми обурені демаршем “регіоналів” та комуністів, які просто знайшли причину, щоби не працювати сьогодні у Верховній Раді”.\nОчільник “Свободи” також привітав усіх українців із прийдешнім святом Покрови та річницею створення Української Повстанської Армії. Олег Тягнибок закликав українських патріотів прийти 14 жовтня о 16:00 до пам’ятника Тарасові Шевченку в Києві, аби разом відзначити цей день та провести традиційний Марш Боротьби.\n“Вивішуючи червоно-чорні знамена та плакат, фракція ВО “Свобода” мала намір задемонструвати те, що український законодавець рано чи пізно повинен прореагувати та встановити історичну справедливість. У парламенті має бути проголосовано закон про визнання героїчної боротьби ОУН-УПА боротьбою за державну незалежність України. Має бути ухвалено відповідні закони, які надаватимуть певні соціяльні гарантії для тих небагатьох, які залишилися живими, героїв УПА. 14 жовтня має бути визнано державним загальнонаціональним святом. Це базові принципи, які сповідує ВО “Свобода”, які зафіксовані у “Програмі захисту українців”, а також у передвиборчій програмі нашого об’єднання”, – підсумував лідер націоналістів.


Територія Бразилії знаходиться, в основному, в екваторіальних і тропічних широтах, що зумовлює надходження великої кількості тепла. Тільки крайня південна частина розташована у субтропічному кліматичному поясі. джерело: інтернет-ресурси\nЕкваторіальний кліматичний пояс охоплює Амазонську низовину і прилеглі райони Гвіанського плоскогір'я. Клімат тут упродовж року вологий і спекотний. Середньорічна температура коливається від +25° до +27°. Найбільше опадів випадає у верхній течії Амазонки - до 3000 мм на рік. Більша частина опадів випадає з січня до червня, друга половина року менш дощова. Опади випадають головно у вигляді злив, що зумовлює ерозію ґрунтів. Надлишкове зволоження створює труднощі для ведення землеробства.\nСубекваторіальний кліматичний пояс охоплює центральну частину Бразильського плоскогір'я і низовину Пантанал. Його особливість виявляється у сезонному розподілі опадів. Вологе і жарке літо чергується з сухою і ще спекотнішою зимою. Температура не опускається нижче за +20°. На узбережжі вона коливається в межах +30°, а у внутрішніх районах досягає +40°. Найжаркіше місце - Сертау. Тільки північно-східна частина Бразильського плоскогір'я відчуває нестачу вологи. Тут випадає близько 500 мм опадів на рік, а в окремих місцях - менш ніж 250 мм. У цьому районі часто бувають тривалі засухи.\nУ східній частині Бразильського плоскогір'я панує жаркий і вологий тропічний клімат з коротким сухим сезоном. Середня температура найтеплішого місяця становить +26°, а найхолоднішого +20°. Щорічно випадає близько 2500 мм опадів, найбільше - в районі Великого Уступу.


14.01.2021 181 посмотров0\nЯн Лукашевич – яскравий представник польської логіки і філософії кінця ХІХ – початку другої половини ХХ століття.\nНародився він взимку 1878 року у Львові (на той час входила до складу Польщі, а потім Австро -Угорської імперії) в сім’ї католицького віросповідання. Батько Павло Лукашевич – капітан австрійської армії, матір Леопольдіна – дочка службовця. Крім Яна вони більше не мали дітей.\nХлопцем було закінчено філологічну гімназію. З 1897 року – вступає у Львівський університет, в якому вивчає філософію та математику. Вчителем Яна став професор Казімір Твардовський. З 1902 року – здобуває наукову ступінь доктора, захистивши роботу по філософії, особисто вручається каблучка, оздоблена діамантами від імені австрійського імператора Франца Йосифа І. Стає екстраординарним професором.\nЗ 1905 року – завдяки отриманій стипендії завершив філософські дослідження в університетах Німеччини та Бельгії (Берлінський, унверситет Левена). З 1906 року – представлення тези у Львівському університеті, призначення на посаду екстраординарного професора з допомогою Франца Йосифа. Викладання тривало до 1914 року (початок Першої світової війни).\nЗ 1915 року – на правах варшавського університету запрошується для читання лекцій студентам. З 1919 року – посада міністра релігійного культу і освіти при Падеревському. Діяльність продовжувалася до 1920 року. З 1928 року – одружився на Регіні Барвінській. Студіює у Вашавському університеті включно до 1938 року. Після німецько-нацистського бомбардування було зруйновано будинок. Університет було окуповано і зачинено. Ще з 1937 року був обраний членом Польської академії наук. Представляв Львівсько-Варшавську школу. Ним здійснювалася розробка оригінальної мови при формуванні логічних виразів, яку назвав «безкінечою символікою».\nУ 1945 році переїздить з дружиною після окупації з Німеччини в Ірландію. Працює в Королівській ірландській академії міста Дублін.\nЗ 1945 — професор Королівської ірландської академії в Дубліні. Праці Лукашевича ґрунтуються на аналітичній філософії, математичній логіці, історії логіки. Справжньою іновацією в традиційній логіці став принцип не сперечань і закон виключно третього. З 1951 року – Лукашевич створює революційну парадигму як опертя праць Арістотеля з логіки.\nЛукашевич прожив всього лиш сімдесят вісім років. Помер наприкінці зими 1956 року. Похований в Дубліні – столиці Ірландії.\nУ 70-ті роки ХХ століття активізувалася робота щодо підходу Лукашевича, яку використав у серії своїх працях Джон Коркоран разом з Смайлі. У 1989 році – з’являється текст перекладений Смітом, а в 2009 – Страйкером. І в нинішній час Лукашевич вважається одним із прекрасніших науковців в площині історії логіки.\nбіографія Ян Лукашевич\nжиття Ян Лукашевич\nфілософія Ян Лукашевич\nЯн Лукашевич біографія