На Буковині незаконно закрили 3 школи - Погляд – новини Чернівці\nНа Буковині незаконно закрили 3 школи\n06.07.2011 | 05:42\nУ Чернівецькій області 3 сільські школи закрили з порушеннями.\nПро це повідомила старший помічник прокурора області Наталія Бреславська.\nРішення про закриття ухвалили начальники райвідділів освіти, а мала б це робити сесія відповідної ради. Прокурори районів внесли протести, тож нині ці питання вирішують.\n«Роботу двох шкіл у Путильському та однієї у Глибоцькому районах призупинили з процедурними порушеннями», – розповіла Н. Бреславська, передає "Захід.Нет".\nУ Верхньосиньовецькій школі торік взагалі не було дітей, повідомили у Синівецькій сільраді Глибоцького району. Позаминулого року тут навчалися двоє учнів. З персоналу там працювали директор, вчителька та прибиральниця. Тому школу закрили.\nДіяльність Паркулинської школи також призупинили через невелику кількість школярів. Як розповів начальник районного відділу освіти Путильської РДА Володимир Гребенщиков, дітей із Паркулина три роки підвозили автобусом до школи в Путилі.\n«Школярів було мало – 11, тому роботу навчального закладу призупинили, – зазначив чиновник. – У приміщенні школи зробимо будинок творчості».\nТеги: Черновцы – школа – прокуратура\nЗа фактом отруєння дітей у спецшколі № 41 в Чернівцях відкрили кримінальну справу\nДиректорку Лужанської школи і її родичку притягнуть до відповідальності\nВчитель побив семикласника у школі в Чернівцях\nУ Чернівцях дитина шість років прогулювала школу


Сенсей | Хрещатик - новини та життя української столиці.\n05/09/2002 надрукувати прочитало 3728 человек\nСенсей Виставкою майстра каліграфії Рюсекі Морімото відкриються Дні Японії в Україні\nТри місяці кияни насолоджуватимуться мистецтвом Країни Вранішнього Сонця. Дзюдо, ікебана, балет, чайна церемонія, гра на величезних барабанах і навіть змагання ораторів — низка цих пафосних заходів розпочалася з досить неформального спілкування Рюсекі Морімото зі столичними школярами. Для них сенсей (у перекладі з японської вчитель) просто на внутрішньому подвір’ї музею імені Богдана та Варвари Ханенків улаштував майстер-клас з каліграфії: розстелив на столах листки тонкого паперу, ретельно змочив великий пензель у туш і... поринув у чорно-білу медитацію. За філософією Дзен ці два кольори уособлюють космос і гармонію чоловічого (янь) та жіночого (інь) начал. А власне ієрогліфи є знаками-посланнями, що “відкривають очі душі” і налаштовують на споглядання мудрості буття, котра, на думку митця, зосереджена у понятті щастя. З десяток робіт пана Морімото, які з 5 вересня зможуть побачити у музеї всі бажаючі, якраз і присвячені отому прекрасному і невловимому.\nТаємницю старовинного мистецтва передав Рюсекі батько. А свою синю птаху художник шукає майже сорок років, відколи у 1964-му закінчив відділення каліграфії педагогічного університету у місті Нара. Через дванадцять років колеги обрали його директором Асоціації сучасної каліграфії. А вже у 90-х з його творчістю ознайомився світ. Бразилія, Великобританія, Росія, Киргизія — ось далеко неповний перелік країн, де без перекладу зрозуміли мову японських морфологічних композицій.\n— Українці обов’язково повинні прочитати мої малюнки, адже вони теж думають серцем,—переконаний автор.— Коли я пишу, то завжди намагаюся вкласти у роботи всю енергію, сили та емоції. Каліграфію, що виникла в Китаї за часів династії Хань, називають мистецтвом темряви й світла. Найперші свідчення про неї сягають другого тисячоліття до нашої ери. А в VI столітті нашої ери “ханьські” знаки увійшли в японську писемність. Я наслідую традиції школи Сьодо. За канонами пензель має летіти сувоєм, як фігурист по льоду, а рука повинна утримувати його тільки вертикально. Щоб досягти такої віртуозної техніки, потрібно вчитися десятиліттями. Приміром, аби досконало втілити ієрогліф “щастя”, я зробив 500 різних варіантів, але до Києва привіз лише десять.\n— Дні культури Японії в Україні приурочені до десятої річниці встановлення дипломатичних відносин між нашими країнами,— розповідає радник посольства Японії в Україні Шусуке Ватанабе.— З того часу, як у 1995 році Леонід Кучма відвідав нашу державу, двосторонні відносини стали ще міцнішими. Більше того, нині мій уряд розглядає можливість повторного візиту українського Президента. Також нагадаю, що за ці роки Японія надала Україні гуманітарної допомоги на суму 116,2 мільйона доларів у галузях ядерної безпеки, охорони материнства й дитинства, подолання наслідків аварії на ЧАЕС, науково-технічного розвитку, підтримки установ культури. Цим пріоритетним сферам сприятимемо й надалі.\n— Ми поетично назвали Дні нашої культури “Японська осінь в Україні”,— пояснила другий секретар посольства з питань культури Ікуйо Тасоко,— бо літо на моїй батьківщині надзвичайно спекотне й вологе, і лише прохолодними осінніми вечорами можна творити для душі. Отже, на киян чекає насичена мистецька програма. 17 вересня уроки з ікебани вже вкотре проведуть професори Нахамура Фукухіро та Ямада Мідорі. 28 вересня відбудеться великий концерт у Національній опері, де виступатимуть солісти японського балету Шікобу Такіто та Нобухіро Терада у супроводі симфонічного оркестру під керуванням Чосеї Комацу, а 3 жовтня маестро стане за диригентський пульт у Національній філармонії України. 5 жовтня відбудеться конкурс промов японською, а 26 жовтня в Українському домі всі бажаючі стануть свідками чайної церемонії. Завершить же яскравий калейдоскоп подій 23 листопада у театрі імені Івана Франка група “Дакуто”, яка грає на традиційних японських барабанах вадайко.\n05/09/2002 | Квартира за півціни. 1265 київських родин протягом двох років справлять новосілля, сплативши за житло лише 50 відсотків його вартості


Мінцифри анонсувало нові цифрові послуги в «Дії» — пенсії, субсидії, довідки, а також ряд послуг у судовій, будівельній та митній сферах – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Суспільство > Мінцифри анонсувало нові цифрові послуги в «Дії» — пенсії, субсидії, довідки, а також ряд послуг у судовій, будівельній та митній сферах\nДвічі на рік команда Мінцифри проводить Diia Summit, де презентує нові цифрові послуги для українців. Зараз команда активно готується до наступного Diia Summit. Про підготовку, нові сервіси та інші масштабні проєкти Віцепрем’єр-міністр — Міністр цифрової трансформації України Михайло Федоров розповів в інтерв’ю ЗМІ.\n“У кожному напрямку буде презентована найпопулярніша послуга у форматі онлайн. Це пенсії, субсидії, допомога одиноким матерям, довідки, пов’язані з РАГСом, інші соціальні послуги. Також ряд послуг у судовій, будівельній та митній сферах. Це будуть топпослуги як для громадян, так і для бізнесу. Багато з них будуть нести значний антикорупційний ефект”, — сказав Федоров.\nТочний перелік послуг буде визначено ближче до події. Зараз першочергове завдання — перехід України в режим “без паперів”. Уже з 23 серпня цифрові паспорти в Дії стануть офіційними. Це буде першим великим кроком до країни без черг, довідок і ксерокопій. Що стосується паспортів-книжечок, то в Дії вони не відображатимуться через питання безпеки.\n“Паперовий паспорт легко підробити, а це насамперед безпека для громадян. Поступово всі переходять вже на ID-картки. Ти отримуєш ID-картку або закордонний паспорт — інформація про тебе потрапляє в демографічний реєстр. Це відкриває безліч можливостей для отримання державних послуг”, — зазначив Федоров.\nЗ’являється багато запитань щодо закордонного паспорта в Дії, зокрема, чому з ним не можна перетинати кордони інших країн. Це проєкт глобального масштабу і планів його реалізації поки що немає:\n“Щоб із закордонним паспортом у Дії можна було подорожувати за кордон, його мають визнати інші країни. Поки що в нас є першочергові внутрішні завдання — перенесення всіх послуг в онлайн. Наприклад, зміна місця реєстрації на всій території України, отримання субсидії чи допомога людям у різних життєвих ситуаціях для нас більш пріоритетні”.\nУ нас є цифрові документи, за якими можна ідентифікувати особу, є найбільш популярні державні послуги. Ми забороняємо вимагати зайві ксерокопії та паперові документи. Усе це фундаментально пов’язано з тим, що державні реєстри між собою не взаємодіють — і це питання Мінцифра також розв’язує. Уже восени команда Мінцифри представить нові послуги, які не тільки зекономлять час і нерви кожному українцю, а й пришвидшать цифровізацію України на масштабному рівні.\nШахрайка видаючи себе на сайті знайомств за іноземця-багатія видурила у жінки 600 тисяч гривень


Мартинюк зізнався, що коаліція «кинула» Тимошенко :: Новини :: JeyNews\nМартинюк зізнався, що коаліція «кинула» Тимошенко\nПерший віце-спікер Адам Мартинюк заявляє, що парламент не має наміру ухвалювати закон про опозицію, автором якого є лідер БЮТ Юлія Тимошенко.\n«Закону про опозицію не буде. І не треба. Венеціанська комісія підтверджує, що такого закону немає в жодній європейській країні. Уся Верховна Рада діє за регламентом», - сказав Мартинюк в інтерв'ю «Известиям в Украине».\n«І, якщо ухвалити закон про опозицію, ним буде керуватися 180 або 150 осіб. Це в нинішньому скликанні. А раптом у наступному парламенті в опозиції буде 20 осіб? Вони будуть діяти за законом, а основна маса — за регламентом? І користуватися всіма благами опозиції, передбаченими в тому законі, який запропонував БЮТ? Це нереально», - додав він.\nНа питання, чи означає це те, що коаліція «кинула» БЮТ, оскільки та голосувала за закон про Кабмін саме в обмін на закон про опозицію, Мартинюк відповів:\n«Я думаю, ті, хто вносили цей закон, уявляли собі його подальшу долю. Інакше б відразу поставили умову ухвалити його як закон. А їм просто треба було «підсолодити пігулку». Адже їм несолодко було після голосування за подолання вето за закон про Кабмін».\nВін також не виключив, що об'єднана опозиція «виникла саме тому, що Юлії Тимошенко треба було рятувати своє реноме, адже після ситуативного голосування з коаліцією її почали дуже жорстко критикувати».\n«Їй треба було знаходити вихід, і вона вийшла із ситуації дуже мудро: об'єдналася з тими, хто її більше за все критикував. Сумніваюся, що це могутній і довгостроковий союз...», - сказав Мартинюк.\nНа питання, як йому працюється з віце-спікером БЮТівцем Миколою Томенком, він відповів:\n«Та нормально. Для мене найголовніше, щоб людина, з якою поруч працюєш, не падлючила. Наприклад, я пішов, а він провів не те рішення. За Томенком я таких спроб не помічав».\nКрім того, за словами Мартинюка, вони з Томенком не перебувають у підпорядкуванні одне одного і практично не перетинаються.\n«Зрозумійте: це парламент, тут немає відносин «ти начальник - я дурень». Найголовніша людина у Верховній Раді - простий народний депутат. Він ні за що не відповідає, і ніхто йому не указ. Сидиш собі в президії, він підійде, наговорить усе, що хоче і піде в буфет. А тобі треба заспокоїтися і продовжувати вести засідання. Та й у буфет не сходиш...», - сказав він.\nнаступна → «Українська правда» звинувачує львівську «Батьківщину» у фальсифікаціях\nпопередня ← Ющенко призначив посла Єгипту


Свірзький замок: казка, що пройшла через віки | OtiumPortal\n06.06.2020 20.04.2020 Валерія Ткаченко\nСвірзький замок – історично-архітектурна пам’ятка Львівщини, яка щороку приваблює поціновувачів культурної спадщини України. Тут мальовничі краєвиди звучать в особливій симфонії з відголосками давнини. Сюди приїжджають за романтикою Галичини, казковими заходами сонця і за відпочинком від метушні міста.\nСучасне село Свірж вже й не пам’ятає, що колись було великим містом, в 1939 році кількість мешканців складала понад три тисячі. Назва населеного пункту, як і самого замку, походить від прізвища тогочасних володарі споруди – Свірзьких. З роками замок переходив у власність інших господарів, змінювались його фасад, герби, інтер’єр.\nЗамок належав і графу Цетнеру, польському полковнику. У 1667 році він остаточно перебудував його, надавши фасаду ренесансного стилю. З того часу на брамі замку красується ліпнина з родовим гербом, а до замку веде міст через рів. Саме рів захищав вхід споруди, адже з трьох сторін твердиню боронили непрохідні болота та ставки. Тому замок неодноразово витримував навали татар.\nІнколи замок зазнавав поразки. Але найнещаднішими були російські війська, які прийшли до замку в ХХ столітті. Від пожежі постраждав трояндовий сад, бібліотека, садиба.\nПотрапити в казку можливо\nНе зважаючи на буремні часи, фасад палацу досить гарно зберігся. Чого не можна сказати про інтер’єр. В середині замку гуляють протяги у пустих приміщеннях. Багато кімнат аварійні й закриті для відвідувачів. Але допитливі туристи матимуть можливість понишпорити залами, піднятися дерев’яними сходами, помилуватися краєвидами, що їх відкривають вікна замку. Проте в середину споруди може потрапити не кожен. Все залежить від наполегливості туристів і настрою охорони.\nЗовні замок нагадує ілюстрації з книжок про принцес, королівства й магію. Червона стріха й білосніжні стіни палацу видніються здалеку, здається, ніби чекають гостей. Внутрішній дворик встелений камінням і чарує затишком. Посеред двору – вимощена каменем криниця. По обидва боки від дверей майоріють чорнобривцями і нагідками різьблені вази.\nЯкий же замок без підземних ходів? Раніше тут дійсно були потаємні виходи із замку, але зараз деякі з них перебувають в аварійному стані, а інші довелось засипати, бо вони загрожували цілісності споруди. Один з них вів до костелу, що й досі височіє біля замку.\nРимо-католицький храм був також зведений Свірськими, а на його стінах була фреска з зображенням Марії Єгипетської, яка молиться на фоні середньовічного Свіржа. Зараз Успенський костел перебуває під парафією греко-католиків.\nЛегенди й легендарність\nЯк можна серйозно ставитись до середньовічного замку, якщо його історія не оповита міфами й легендами. Подейкують, що в ті часи, коли Свірж був ласим шматком для загарбників, працювала в палаці дівчина. Невідомо яким чином, закохалася вона в ворожого солдата. Будучи осліпленою коханням, очікуючи на прихильність милого, відкрила довірлива для нього браму замку.\nПроте не справдились дівочі сподівання – вороги взяли твердиню, а дівчину скинули в колодязь, адже хто зрадив раз – зрадить і вдруге. З тих пір не має спокою грішна душа – ходить кімнатами замку й завбачливо закриває всі відчинені двері – спокутує гріхи.\nТурист-кіноман відразу впізнає в цій споруді бастіон Сен-Жермена з кінофільму «Три мушкетери». Ще й згадає, що тут, біля башти, кардинал шепотівся про підвіски.\nСвірж розташований за 40 кілометрів від Львова. Сміливці й екстремали їздять на велосипедах, але найкраще їхати громадським транспортом. Із автостанції № 5 (вулиця Зелена) курсують автобуси в напрямку Перемишлян. Маршрут пролягає через Свірж.\nХто з дитинства мріяв стати принцесами й принцами, можуть перетворити казку на реальність. Варто тільки приїхати до Свірзького замку й відчути атмосферу середньовіччя.


Букети Київ замовити квіти цілодобово Позняки, букет з гортензією 'Диво'\nВеликий букет з гортензіями 'Диво'\nВеликий букет з гортензій, троянд, еустом і зелені. Висота - 50/60 см, діаметр - 50 см.Ця композиція неспроста названо 'Диво' - адже вона уособлює собою все прекрасне і чудове! Ніжні переливи відтінків грають, наче в каз... Читати далі...\nЦя композиція неспроста названо 'Диво' - адже вона уособлює собою все прекрасне і чудове! Ніжні переливи відтінків грають, наче в казці: світло-блакитні гортензії і світло-рожеві троянди в поєднанні з їх білими побратимами і соковитою зеленню створюють неповторний ансамбль. Замовлення букетів Київ радує настільки розкішними букетами! Зараз букети з гортензією займають вершину популярності - вони милі, зворушливі, дуже довго стоять і добре радують око. Наш інтернет-магазин працює тільки з самими вишуканими і свіжими рослинами. Квіти цілодобово: Позняки пропонують Вам за дуже приємною ціною - Вам захочеться робити покупки знову і знову! Ви можете самі визначити менеджеру розмір композиції, його складові та зразкові відтінки. Тепер доставка квітів по Києву стала ще оперативніше!\nВеликий каскадний букет з блакитний гортензією, трояндами і альстромериями. Висота - 70 см, діаметр ..


🏆 Юристи розповідають як змінити своє ім'я\nРейтинг юристов Украины > Публикации > Юристи розповідають як змінити своє ім'я\nІз самого народження людині дають ім'я, яке складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої така людина належить.\nЗгідно зі ст. 28 Цивільного кодексу України фізична особа здобуває права й обов'язки і здійснює їх під своїм ім'ям. Міністерство юстиції України своїм роз'ясненням вказало на порядок зміни прізвища, власного імені та по батькові громадян України.\nВідповідно до статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація зміни імені проводиться лише щодо громадян України.\nНезалежно від того, хто зареєстрував людини під певним ім'ям, стаття 295 Цивільного кодексу України надає право фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років, на свій розсуд змінити своє прізвище або власне ім'я.\nПри досягненні чотирнадцяти років фізична особа має право змінити своє прізвище або власне ім'я за згодою батьків або одного з них у разі, якщо:\nінший з батьків помер,\nвизнаний безвісти відсутнім,\nвизнаний обмежено дієздатним, недієздатним,\nпозбавлений батьківських прав щодо цієї дитини,\nякщо відомості про батька (матір) дитини виключено з актового запису про її народження,\nУ випадку, якщо над особою, яка досягла чотирнадцяти років, встановлено опіка, зміна прізвища або власного імені такої особи здійснюється за згодою піклувальника.\nОсоба, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого імені.\nСлід зазначити, що державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем його проживання при наявності в архівах актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.\nПроцедурні моменти зміни імені особи\nОсоба, яка бажає змінити своє ім'я, звертається із письмовою заявою і пред'являє паспорт громадянина України. У випадку, коли заявник постійно проживає за кордоном - пред'являє паспорт громадянина України для виїзду за кордон.\nДля зміни імені фізичної особи, яка досягла чотирнадцятирічного віку, разом з відповідною заявою подається свідоцтво про народження, довідка з місця проживання та заява в письмовій формі батьків (одного з батьків) або піклувальника про надання згоди на зміну імені.\nДо заяви про зміну імені необхідно додати:\nсвідоцтво про шлюб (у випадку, коли заявник перебуває у шлюбі);\nсвідоцтва про зміну імені заявника, батька чи матері, якщо воно було раніше змінено; фотокартку і квитанцію про сплату державного мита.\nЗа державну реєстрацію повторної зміни імені, не пов'язаної з реєстрацією шлюбу держмито сплачується визначена законодавством сума.\nДля підтвердження достовірності поданих заявником документів відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву про зміну імені, додає до зазначених документів повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.\nЗаява про зміну імені відділом державної реєстрації актів цивільного стану розглядається у тримісячний термін з дня його подачі.\nПри наявності поважної причини цей термін може бути продовжено, але не більше як на три місяці.\nРозгляд заяви про зміну імені може бути зупинено, у разі, якщо виникла потреба у відновленні актових записів цивільного стану та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.\nВідділ державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документів про зміну імені та висновку органу внутрішніх справ про можливість зміни імені готує висновок про надання дозволу на зміну імені або відмову і відправляє заявнику.\nОдержавши дозвіл на зміну імені, заявник у тримісячний строк може звернутися для державної реєстрації зміни імені до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який становить актовий запис про зміну імені. Через три місяці дозвіл на зміну імені втрачає силу.\nМін'юст у роз'ясненні звертає увагу, що в моменту набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - 27 липня 2010 р. державна реєстрація зміни імені не тягне за собою внесення змін до актових записів цивільного стану, складені стосовно особи, яка змінило ім'я, і її малолітніх і неповнолітніх дітей, крім передбачених законом випадків, а також повнолітніх дітей.\nСлід зазначити, що заявникові може бути відмовлено в задоволенні заяви про ізменєїе імені з таких підстав:\nперебування під адміністративним арештом;\nнаявність у заявника судимості, яку не погашено або не знята у встановленому законом порядку; офіційне звернення правоохоронних органів іноземних держав про оголошення розшуку заявника;\nРеєстрація зміни імені громадян України, які постійно проживають за кордоном, проводиться дипломатичним представництвом чи консульською установою України після сплати заявником консульського збору.\nВ свою чергу, дипломатичним представництвом чи консульською установою України заява про зміну імені розглядається у шестимісячний строк з дня його подачі.


У Росії стрімко зростають протестні настрої - Левада-центр\nп’ятниця, 18 січня 2019, 00:10\nГотовність росіян взяти участь у масових протестах з економічними вимогами за деякими пунктами досягла максимуму з початку століття.\nЦе випливає з опитування, проведеного російською недержавною дослідницькою організацією «Левада-центр».\nНа питання "Якщо такого роду масові виступи протесту відбудуться, ви особисто візьмете в них участь або ні"? 28% респондентів відповіли позитивно. Вище цей показник в новій історії Росії був тільки у вересні 1998 року: тоді на хвилі економічної кризи протестувати були готові 33% росіян.\nПотенціал у протесту з політичними вимогами виявився дещо нижчий: готовність брати участь в ньому висловили 23% опитаних. Проте, і це рекордний показник з серпня 2009 року - з часу включення питання про політичний протест в дослідження "Левади".\nЧитайте також: Росіяни вважають політичну ситуацію “вибухонебезпечною"\nНайбільша ж кількість росіян, 37%, готові взяти участь в протестах проти пенсійної реформи. 71% опитаних виступають за повну відміну законопроекту, і тільки 5% хочуть, щоб закон було введено в дію.\nОпитування "Левади-центру" було проведено з 19 по 25 липня в 136 населених пунктах 52 суб'єктів Російської Федерації. В ньому взяли участь 1600 осіб. Статистична похибка не перевищує 2,9%.


І за межами України жив Україною - № 117 (21908) субота 23 грудня 2017 року - Одеська обласна газета «Чорноморські новини»\nІ за межами України жив Україною\nУ нашому українському мартиролозі грудень — місяць Святослава Караванського… Такий порядок маємо за-провадити надалі, усвідомивши його неперебутнє значення для Одеси. Поряд з Іваном та Юрієм Липами, поряд з багатьма іншими нашими достойниками, котрих ми недавно лише відкрили для себе, але ще не утвердили їх у суспільному житті, в історичній, культурній нашій свідомості. Лише 7 днів останнього місяця року розділяють дві головні дати життя Святослава Караванського: 24 грудня 1920-го і 17 грудня 2016-го. А поміж них — безнастанне віддане служіння своєму народові: і в пору юності бентежної, і в умовах війни та окупації, і на каторзі по сибірах — 31 рік ув’язнення, і на волі у рідній Одесі, і далеко за океаном, і в час підбиття підсумків, прихід якого, цілковито занурений в роботу, він не завважив… Життя Великого Українця.\nУже час, мабуть, відкинути совкову традицію згадувати своїх великих лише на ювілей, а ще — зрідка й чомусь дуже вибірково — у зв’язку з днем народження. І як визначити отой, з дозволу сказати, ступінь величі, значущості для країни? Та й чи можливе це? Головно — чи потрібне? Всім, хто працював на майбутнє України — а воно ще лишень десь там далеко зазоріло — і лишив по собі важучий спадок для прийдешнього, для всіх нас, — усі вони мають стати для нас одним великим підручником Життя, посібником у будівництві Нової України. Не навчатися же нам, справді, за совковим спадком — а він тут на кожному кроці; не конструювати за старими лекалами. На жаль, поки що ми рухаємося тим самим руслом, якщо взагалі рухаємося. Святослав Караванський знав, куди і як нам йти, «плисти в революцію далі». Та його мудрість — у кожному листі до наших очільників і в кожній публіцистичній статті, що з’являлися на шпальтах періодики. От лишень біда: таких не беруть у нас ні в порадники, ні в дорадники, ані в радники…\nСвятослав Караванський залишив нам по собі своє Життя. Життя, у якому він не знав поразок, не визнавав поправок на обставини, на неможливість працювати в обраному напрямку. А напрям той був — боротьба всіма приступними засобами з тодішнім комуністичним режимом, викриття його облудної сутності, пізніше — невтомна праця в царині українського мовознавства, літератури. Й усе це пронизувала його найбільша й найголовніша турбота і занепокоєння: чому ж не так воно все йде у вже незалежній його Батьківщині? Право думати так він здобував довгими роками ув’язнення, втратою Батьківщини, яка стала йому ще ближчою там, за океаном, — як це не парадоксально. Не знав, що то таке: скласти руки й мовчки коритись долі.\nПодиву гідний життєпис: як вдавалося йому в умовах совєтського концтабору, маючи значний реченець за вельми обтяжливими статтями, робити все те, що він там робив? Себто, працювати над собою, навчатися, творити, ще й викривати злочини системи. Та навіть на волі, живучи в тодішньому суспільстві, безстрашно займатися тим, чим він займався, було так само небезпечно для життя. Збирати книжки для українців Кубані, агітувати людей за українські видання, українську мову — у їхніх же помешканнях… І знову парадокс: й сьогодні доводиться робити те саме — стосовно української мови, українських видань, нагадувати: будьте гідними себе самих. Святослав Караванський не втрачав гідности навіть там, де її цілеспрямовано вбивали.\nНайбільш невідома нам, захована частина його життєпису — початок 1940-их років. Ще тривала румунська окупація Одеси, але якесь культурне українське життя таки було. Працювали театри, можна було подивитися фільми, навіть совітські ще. Він створює книгарню української літератури «Основи», а виручені кошти віддає на потреби ОУНівського осередку — ті молоді люди прибули сюди з похідною групою, допомагає й українському театру. Як це все відбувалося — поки що таємниця. Ми послуговуємося низкою загальновідомих фактів: що от був такий мовознавець, поет і перекладач, 31 рік свого життя віддав неволі, хоч й ті роки не змарнував даремно, а решту життя прожив у США. Відгукувався звідтіль статтями з животрепетних, пекучих питань української державності, писав і видавав книжки, мовознавчі праці, а передовсім — словники, які сьогодні обов’язково під рукою у всіх, котрі прагнуть питомо українського слова, не покаліченого, не затертого — чистого, як незамулене джерело, що пружно струменить з глибин землі рідної. Титанічна, всепоглинаюча праця для цілого інституту!\nУся ця уповні доступна інформація — лише, як мовиться, надводна частина того айсберга, яким був цей незвичайний чоловік. Але невже так і залишаться невідомими хоч би оті, вже згадані, сторінки його життєпису, та й багато ще іншого?!. Вже нині багато знаємо про одеських визначних діячів часів української революції. Знають, хто цікавиться. А для загалу потрібні меморіальні таблиці, барельєфи, пам’ятники тощо. До слова сказати, в Одесі так і не постав — і цілком, як не прикро це визнавати, очікувано — пам’ятник Петру Калнишевському, хоча вже хто-хто, а він таки мав би стояти десь на пожвавленому ухресті міських магістралей величною кінною скульптурою. Натомість бачимо щось цілковито інше. Майже недослідженим у національно-визвольному сенсі й досі залишається совєтський період, куди вписані й сторінки його, Святослава Караванського, життєпису. Та на всі прохання написати спогади, відтворити все на письмі, Святослав Йосипович відповідав, що йому багато ще треба встигнути, то ж не час для мемуарів…\nІ треба б зацікавити, наприклад, школярів, та й студентів так само, непересічною постаттю Святослава Караванського — в сенсі патріотичного виховання, вирощування чи прищеплення — як хочете — отієї українськости, україноцентризму.\nПеребуваючи дуже далеко від України, він жив Україною, все життя його було їй — і тільки їй — присвячене. А скільки людей зараз, вважаючись громадянами України, духовно далекі від неї, і скільки з них, попри агресію та війну, все поглядає у той бік... Їх навіть більше, аніж можна собі уявити. Вони, ці громадяни, не кладуть свої цеглини у підмурівок їхньої ж держави. Тим-то й так сповільнений у нас розвиток громадянського суспільства, без якого демократичне майбутнє немислиме.\nСвятославу Караванському до снаги була програма цілого інституту. Може, це лише образ, але, повірте, не перебільшення. Цю його відданість Рідному Слову давно підхопив його друг і побратим Олекса Різників, найсвіжіша книжка якого «Спадщина тисячоліть» цьогоріч стала явищем українського книговидання. Варто лише послухати, з яким захватом, як азарт-но розповідає він школярам про свого друга, про рідну мову. А коли ще й сам учень візьметься щось досліджувати — нехай і всесвітньою павутиною користуючись!.. Важливо, щоби вчителі-словесники зуміли зацікавити своїх вихованців…\nІ таки давно час навчитися нам вшановувати своїх великих цілком зримими, відкритими знаками у міському просторі: меморіальними таблицями, барельєфами та горельєфами, якимись па-м’ятними знаками, а також пам’ятниками. Ніхто замість нас цього не зробить — будьте певні.\nЯкщо не ми, то все опосяде «русскій мір», що й бачимо повсюдно на практиці.\n...Минув рік по відході нашого заслуженого перед Україною та Одесою краянина, й упродовж року ніде ні разу не пролунало це ім’я. Жодної пропозиції щодо бодай якоїсь меморіальної таблиці. Хоча про увічнення пам’яті немало говорилося у ті жалобні дні. А потім… Чи це час такий, що, мов ластик, все стирає з пам’яті, чи байдужість наша…\nТак, вже нема того 6-поверхового будинку на розі Маразліївської та Сабанського провулку, де він жив. Нема й круглого будинку на майдані Грецькому, де була його книгарня «Основи». Але є школа, у якій навчався і гордістю якої мав би бути, і то вже давно. Є філологічний факультет. Хоч і не саме цими коридорами колись ходив, та, видається, одна з авдиторій тут могла би стати іменною — його, професора Святослава Караванського, імені.\nВін народився борцем і був ним завжди, щокожної хвилини свого життя. Життя довгого і щасливого — те щастя давало йому усвідомлення своєї присвяти Українській державі. Усвідомлення своєї віри в те, що вона таки постане, і що його праця буде для неї бодай трохи корисною.\nГоловна » Архів номерів » 2017 » № 117 (21908) субота 23 грудня 2017 року


Новини Верховної Ради – Новим нардепом за списком БПП стала Оксана Білозір » Слово і Діло\nЛави «БПП» офіційно поповнив іще один депутат\nЦентральна виборча комісія офіційно зареєструвала народним депутатом від фракції «Блоку Петра Порошенка» колишнього міністра культури Оксану Білозір.\nНовоспечений нардеп була визнана обраною за списком пропрезидентської партії ще 13 травня, однак офіційна реєстрація відбулася сьогодні, пише «Слово і Діло».\nЯк відомо, Оксана Білозір не вперше стає народним депутатом: вона вже працювала у Верховній Раді IV та V скликань.\nКириленко не запустив обіцяний «Культурний ліфт»Віце-прем'єр-міністр України В'ячеслав Кириленко не впорався з реалізацією проекту під назвою «Культурний ліфт». 12 травня 2016, 15:36\nКрім того, Білозір, будучи професійною співачкою, з лютого до вересня 2005 року очолювала Міністерство культури (з травня 2005-го – Міністерство культури й туризму).\n«Слово і Діло» поки не зареєструвало жодної її обіцянки, однак українцям Білозір запам’яталася передусім тим, що саме в період її роботи очільницею Мінкульту був розпочатий проект «Мистецький Арсенал», який сьогодні є одним із найбільших українських арт-майданчиків.\nНагадаємо, сьогодні ЦВК також нарешті призначила вибори в окрузі покійного нардепа Ігоря Єремеєва.\nПарубій розкритикував Порошенка за затягування призначення ЦВК 16 травня 2016, 14:32


Реферат: Гіроскопи в науці і техніці - BestReferat.ru\nНазвание: Гіроскопи в науці і техніці\nТип: реферат Добавлен 07:03:50 25 января 2011 Похожие работы\nНайчастіше використовуються гіроскопи, поміщені в карданів підвіс. Такі гіроскопи мають 3 ступені вільності, тобто він може здійснювати 3 незалежних повороту навколо осей АА , BB і CC , що перетинаються в центрі підвісу О, який залишається по відношенню до основи A нерухомим. Гіроскопи, у яких центр мас збігається з центром підвісу O, називаються астатичними, в іншому випадку - статичними гіроскопами . Для забезпечення обертання ротора гіроскопа з високою швидкістю застосовуються спеціальні гіромотори.\nГоловне у зображенні, яке дає стедікам, полягає в тому, що воно максимально наближене до звичної картинки сприйняття світу кожним з нас,стедікам згладжує всі шорсткості знятого руху. Глядачеві на екрані пропонують динамічну картинку таку, яку би він побачив в житті, без додаткової авторської експресивності. Адже коли ми дивимося на світ, перед нами нічого не смикається. У нас в мозку існує своєрідна стабілізація образу руху. І таке бачення абсолютно не схоже на зйомку з рук. Операторський екран, візок, стедіки - це способи створення максимально комфортного кінозображення для глядача.\nDuke Nukem 03:39:46 25 октября 2017\n09:28:13 29 ноября 2015\nРаботы, похожие на Реферат: Гіроскопи в науці і техніці


Останній раз сверуха так на мене образилася, що й говорити вже не хоче, а все через те, що я вегетаріанка – Stories\nГоловна / Історії про кохання / Останній раз сверуха так на мене образилася, що й говорити вже не хоче, а все через те, що я вегетаріанка\nОстанній раз сверуха так на мене образилася, що й говорити вже не хоче, а все через те, що я вегетаріанка\nпоновлено 25.12.2021 25.12.2021\nОстанній раз сверуха так на мене образилася, що й говорити вже не хоче, а все через те, що я вегетаріанка.\nВсе почалося з нашого знайомства. Ще 5 років тому, коли вперше мій чоловік привів мене знайомитися з своїми батьками. Я тоді за столом відмовилася їсти під приводом, що я тільки з-за столу від батьків.\nНа святковому столі все було дуже гарно, ароматно і апетитно, та все м’ясне. Окрім хліба і корейської моркви і їсти не було що.\nТоді якось це зам’ялося. А потім, вже після весілля, вона вирішила, що я гидуюся. Скільки я не пояснювала, все марно. Не їм я м’яса, але чоловікові готую, навіть скуштувати можу, чи смачно вийшло.\nНу от не хочеться мені м’ясо їсти. Разом з тим, сверуха без кінця шукає привід, щоб зрозуміти чого я така, як вона каже “травоїдна”. Останній раз її гіпотеза мене просто вибила з колії.\nВона вирішила, що я не вмію просто готувати, тому треба мене навчити. А мені нещодавно привезли кролика, племінниця поїхала на море, попросила кілька днів поглядіти, погодувати. Смішний такий, руденький, пелехатий…\nТак от, приїхала до мене мати чоловіка і каже, що ось, привезла м’ясце, свіжі продукти, все чудове, тепле ще. І відкриває мені пакет з м’ясом. Дійсно тепле, не обманула, аж війнуло теплом.\nА з пакета торчить лапка кроляча, така ж руда. Мене ледь не вирвало, я думала, що їсти ще місяць після цього не буду. Побігла в ванну, привести себе до ладу. Поки повернулася, зрозуміла, що її і слід простиг. Вона вирішила, що це мене від неї так вивернуло. Що ж, тим краще.\nПопередня статтяВ мене в голові не вкладається, як можна у матері забрати останні гроші, бо нема що палити\nНаступна статтяЗ самого початку ми домовлялися відсвяткувати весілля в класичному стилі, без “викупів” циганів і ведмедів\nБуквально цими днями цей друг залишив коментар під моєю фотографією. Кадр із інтимного фільму був там в коментарі


Даний сценарій дає можливість ознайомити учнів із трагічною сторінкою історії України –Чорнобильською катастрофою; вчити сприймати чужу біду, чужий біль, як власні; виховувати любов і повагу до своєї Батьківщини – України, почуття глибокої поваги до людей, які віддали своє життя в ім'я майбутнього життя людства; розвивати почуття гордості за свій народ, прищеплювати любов та бережливе ставлення до рідної природи.\nТема: Урок пам’яті «Дзвони Чорнобиля»\nМета: ознайомити учнів із трагічною сторінкою історії України –Чорнобильською катастрофою; вчити сприймати чужу біду, чужий біль, як власні; виховувати любов і повагу до своєї Батьківщини – України, почуття глибокої поваги до людей, які віддали своє життя в ім’я майбутнього життя людства; розвивати почуття гордості за свій народ, прищеплювати любов та бережливе ставлення до рідної природи.\nОбладнання: презентація, звук метронома(хвилина мовчання), відео «Чорнобильська катастрофа», відео «Дзвони Чорнобиля», В.А.Моцарт «Реквієм ре-мінор», свічки, ікона.\nЯкою гарною стає наша земля з приходом весни! Чути веселий спів птахів.\nУквітчались, прибрались у нове вбрання дерева і кущі. Всюди квітнуть\nквіти. І здається, ніби ніщо не може нашкодити всьому живому. Але життя може бути беззахисним, особливо, коли трапляються у світі війни, аварії,\n(В.А.Моцарт «Реквієм ре-мінор»)\n1-й учень Ти відомий сьогодні кожному -\n2-й учень Хіба ж я винен, що болить\nІ уявити не могли (Та й хто б сказав),\nОта весна- свинцевим квітнем\n- Діти, подивіться на цю рослину.(Демонстрація слайду.)\n- Що це за рослина?(Полин.)\n- Полин- це назва рослини, дуже гіркої на смак. Часто нещасливу долю ,\nбіду порівнюють з полином. Кажуть, «прожив життя, гірке, як полин».\nА в народі цю рослину ще називають – чорнобиль.\nТаку саму назву має і місто Чорнобиль, що знаходиться в Іванківському\nрайоні Київської області. Чорнобиль –це місто з долею гіркою, як\nСлова, як і люди, живуть своїм життям, мають свої біографії, часом\nзмінюють свій характер, свою суть. Такі зміни відбувалися й зі словом\nЧорнобиль. Зірка Чорнобиль була символом романтики. Трава Чорнобиль\nбула символом Батьківщини. Станція Чорнобиль була символом досягнень і прогресу. Місто Чорнобиль стало символом смерті.\nСьогодні ми проведемо урок- пам’яті, присвячений трагедії Чорнобиля.\nМи спробуємо уявно перенестися на 32 роки назад. Вас ще тоді й не було\nна світі. І ці події для вас вже історія далека, невідана…\n(Відео «Дзвони пам’яті»)\n3-й учень Луг не тішить вже зелен-рутою,\nВ поле, й гай заходити не можна.\nЗ річок веселки воду п’ють,\nСтрашно яблуні цвітуть.\nУчитель. Це – земля Чорнобиля, це чорнобильські стежки, що поросли травами, якими рідко коли зараз ступає нога людини. Чорнобиль… Слово це стало символом горя і страждань, покинутих домівок, розорених гнізд, здичавілих звірів. (Слайд) А 32 роки тому це було звичайне українське містечко, яких сотні в Україні. Весною потопало воно у свіжій зелені, вишневому та яблуневому цвіті. Влітку тут полюбляли відпочивати кияни. Люди їхали сюди, щоб подихати цілющим повітрям, набратися здоров’я. Збирали гриби, ягоди. Здавалося, що красу цього куточка українського Полісся ніщо й ніколи не затьмарить.\nУ 1971 р. неподалік від Чорнобиля розпочали будівництво потужної атомної електростанції. А в 1983р. працювало уже чотири енергоблоки, приступили до будівництва п’ятого.(Слайд) Згодом, за кілька кілометрів від станції побудували місто. Його назвали Прип’ять, за назвою річки, яка протікає в даній місцевості. Місто швидко розбудувалось: відкривалися школи, дитячі садочки, лікарні, магазини. Це було місто-сад. Які широкі вулиці! А яких тільки квітів не було у скверах, парках. Улюбленим місцем відпочинку залишалася річка. Ніщо не віщувало біди.(Слайд)\nІ ось…26 квітня 1986р. о першій годині 25 хвилин, коли всі безтурботно спали над четвертим реактором Чорнобильської АЕС нічну темряву розірвало полум’я. Українці вперше зустрілися з такою грізною силою, як ядерна енергія, що вийшла з-під контролю.(Слайд)\n4-й учень Зойкнула Земля чайчиним криком :\n-Йди, синочку. Хто ж , коли не ти?..\n-Сину, вбережи і захисти!\n…І уже ні сина, ані мужа,\nУчитель. Тієї ночі на зміні було 50 чоловік. Усі до одного з честю виконали свій громадянський і службовий обов’язок. Усі вони, перебуваючи в зоні високої радіації, не покинули свої робочі місця і, ризикуючи своїм життям, зробили все можливе і навіть неможливе, щоб попередити поширення аварії, врятувати станцію від руйнувань.\nПершими до реактора через кілька секунд за тривогою прибули пожежники ВПЧ-2 з охорони АЕС на чолі з 23-річним начальником караулу, лейтенантом\n5-й учень Герой Радянського Союзу лейтенант Володимир Правик.\nДивлюсь в його лице - ось-ось розправить\n6-й учень Потім прибуло підкріплення з міста Прип’яті на чолі з лейтенантом Віктором Кібенком .\n7-й учень Поряд з Володимиром Правиком та Віктором Кібенком на\nнайнебезпечнішій ділянці були сержанти Микола Ващук та Володимир\nСержанте – мужність і звитяга,\nВід землі ви набирали силу…\nТа вогонь життям ви зупинили\nУчитель До п’ятої години ранку пожежа була ліквідована. Подув легенький вітерець, і величезний стовп диму, пилюки, копоті відірвався від реактора і посунув територією України, Білорусії, сіючи смертоносну радіацію…\n8-й учень Їх було 28 – пожежних Чорнобиля. Вони першими прийняли найжорстокіший удар на четвертому блоці станції. Ніхто із них не ховався за спини інших, ніхто не здригнувся, не відступив перед обличчям неймовірної небезпеки. На підмосковному кладовищі на скромних плитах з червоними зірками довічно викарбувані імена:\nВолодимир Тищура – перших, хто собою закрив вогонь.(Слайди)\nУчитель Після пожежників і робітників АЕС на боротьбу з невидимою диявольською силою заступили на вахту ліквідатори . Це люди різних національностей, професій, різного віку. Біда їх об’єднала, і де б вони не народилися, у яких краях не мешкали – у їхньому життєвому паспорті значиться прописка «Чорнобилець».\nВсього у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи взяло участь 600 тисяч осіб СРСР, зокрема, українців 350 тисяч.\nПомерло після чорнобильської аварії 14 тисяч ліквідаторів-українців, серед них наші земляки: Алексєєвець Василь Федорович, Брит Володимир Дем’янович, Гузар Григорій Іванович, Ігнатович Леонід Йосипович,\nЄвсєєв Микола Миколайович, Златєв Петро Васильович,\nМерзляков Анатолій Якович, Олексієнко Володимир Антонович,\nПопов Олександр Кузьмич, Сокур Олексій Федорович, Турянський Сергій Миколайович.\nУчитель Ми схиляємо свої голови перед усіма, кого сьогодні вже немає з нами, перед тими, хто ціною власного життя оплатив шанс на життя мільйонів. Тож устаньмо і – помовчімо мить – у пам’ять про тих, хто заснув вічним сном, сказавши своє вагоме слово в цій трагедії.\n(Відео «Чорнобильська катастрофа»)\n9-й учень Є чорне золото, є чорний хліб.\nЄ все- таки Чорнобиль.\n10-й учень З Чорнобильської зони виселено 166 тисяч людей. Для людей це мертва зона, але природа і далі продовжує жити: заростають деревами, кущами, травою опромінені радіацією села. Вони порожні, мертві. Поступово руйнуються хати. Дичавіє земля.\nПовертаючись у безлюдну зону, журавлі дивуються, чому не чути веселих дитячих голосів, чому тут немає життя…\nЧорнобиль …Тепер це слово знає увесь світ. Чорнобиль – це мука і трагедія, це подвиг і безсилля, це пам’ять, це наш нестерпний біль.\n11-й учень 26 квітня – це день, коли кожна людина повинна поставити перед собою такі питання :Хто я ? Для чого я живу на світі? Як живу? Як дію? Чим можу допомогти іншій людині, яка потребує моєї допомоги? Адже сама природа зробила нам застереження: «Люди, не будьте байдужими, жорстокими, безпечними, пам’ятайте, що доля планети, доля всього людства, наше з вами майбутнє у ваших руках!»\n12-й учень Б’ють тривожним набатом дзвони Чорнобиля… Вони нагадують: «Пам’ятайте! Хай не повториться! Хай земля навесні зацвітає пишним буйством кольорів, хай пнуться до сонця трави, хай повертаються з чужини журавлі, несучи на крилах радість зустрічі з рідною землею . Хай кожен новий день сповнює ваші серця миром, спокоєм». Пам’ятаймо! (Відео-пісня «Чорнобильські дзвони»)\n(Виходять дівчатка із свічками в руках)\n1.Пречиста Діво! Матір Пресвятая!\n2.Пречиста Діво, збережи цей світ,\nПташину, звірину і людину.\nУсім хто є, усім хто буде\nПередавалися від роду і до роду. (Слайд)\nУчитель Наш урок пам'яті закінчується. Дякую всім за співпрацю і розуміння.\nЧорнобиль – попередження.\n1 .Білий І. Ти відомий сьогодні кожному/Вірш.- Дніпро.1989.-№5.- С.23\n2. Букреєва Н.А.\nГодини спілкування.1 клас/БукреєваН.А., Володарська М.О., Настенко А.І., ПілаєваО.М., Полуніна С.М..- Х.:Вид.група «Основа», 2012.-103.с.-(Серія «Початкова школа. Виховна робота»)\n3. Володарська М.О.\nГодини спілкування.2клас/ВолодарськаМ.О., Рябова Т.Б., ЧеркашинаН.Л.-Х.:\nВид.група «Основа», 2012.-128,c.-(Серія «Початкова школа. Виховна робота»)\n4. Желязняков Б.//Надзвичайна ситуація.-2007.-№1.\n5. Плине чорнобильський дзвін./Герасимчук Л.О., вчитель початкових класів\nСШ№4.-Методична скарбничка міста Новограда-Волинського.\nСценарій "Школа має таланти"\nПрезентація "Батькам про Ранкову зустріч"


Із серпня у Луцьку тепло коштуватиме більш ніж 200 гривень за Гкал\n27 Червня 2008 15:24\nЗ 1 серпня 2008 року лучани за 1 Гкал платитимуть 211,02 гривні замість 174,72, а підприємства й організації – майже 370 гривень замість теперішніх 230 , – 27 червня інформує репортер «Волинських Новин».\n27 червня члени міськвиконкому Луцькради у складі восьми осіб одностайно затвердили підвищення тарифів на тепло для населення, бюджетних установ та інших споживачів. Зі слів директора ДКП «Луцьктепло» Рустама Дячука, головними причинами підвищення тарифів є подорожчання собівартості послуг, те, що ціни на теплопостачання для населення у Луцьку не переглядалися з 1 вересня 2006 року, а також зростання доходів громадян.\nЯк зазначив пан Дячук, у першому кварталі 2008-го підприємство зазнало збитків на суму 11,1 мільйона гривень. Тому з 1 серпня власнику двокімнатної квартири за теплопостачання помешкання доведеться заплатити 77,7 гривні на місяць. Однак, додав керівник «Луцьктепла», це не стосується соціально незахищених категорій громадян.\nЛуцький міський голова Богдан Шиба також наголосив, що тарифи – економічно обґрунтовані. Водночас він зазначив, що дає департаменту економіки доручення проаналізував зростання доходів громадян. Якщо виникне необхідність, частину коштів компенсують із міського бюджету, – запевнив голова Луцької міськради.


Сутність і види міжнародної міграції робочої сили. Регулювання міжнародних міграційних процесів. Умови й особливості розвитку міжнародного бізнесу в У - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Міжнародні відносини, Міжнародна економіка → Сутність і види міжнародної міграції робочої сили. Регулювання міжнародних міграційних процесів. Умови й особливості розвитку міжнародного бізнесу в У - Реферат\nСутність і види міжнародної міграції робочої сили. Регулювання міжнародних міграційних процесів. Умови й особливості розвитку міжнародного бізнесу в У - Реферат\n1.\tСутність і види міжнародної міграції робочої сили. Регулювання міжнародних міграційних процесів.\n2.\tУмови й особливості розвитку міжнародного бізнесу в Україні.\nОднією з необхідних умов ефективного функціонування ринкової економіки є мобільність факторів виробництва, їхня здатність переходити з галузі в галузь у пошуках вищого рівня доходу. Різні фактори виробництва характеризуються різним ступенем мобільності і від нульової (земля, природні ресурси) до дуже високої (капітал). При розгляді теорії міжнародної торгівлі ми припускали, що об'єктом експорту-імпорту є лише товари і деякі послуги, у той час як фактори виробництва переміщуються усередині країни, впливаючи на розподіл доходів, але не можуть експортуватися чи імпортуватися. У цих умовах, відповідно до теорії Хекшера-Оліна, пересування товарів з країни в країну компенсує низьку мобільність факторів виробництва в масштабах світового господарства. Однак у міру розвитку світогосподарських зв'язків росте і ступінь міжнародної мобільності факторів виробництва - підсилюється міграція робочої сили з країни в країну, формуються потужні потоки короткострокового і довгострокового капіталу, активно розвивається міжнародна передача технологій і т.д.\nВажливо підкреслити, що міжнародна мобільність факторів виробництва, як правило, штучно обмежується державою, яка піддає її більш жорстким обмеженням, ніж торгівлю товарами і послугами. Це пояснюється тим, що переміщення факторів виробництва з країни в країну часто породжує не тільки економічні, а й значні політичні і соціальні проблеми.\nПоширення продуктивних сил - об'єктивний процес незалежно від того, розвивається він стихійно чи регулюється державою. Але історично за ним закріпилися два терміни: міграція - для стихійного або непрямого керованого процесу і переселення - для організованого процесу.\nУ залежності від тривалості переміщення класифікуються таким чином (рис. 1). Зміна місця;розташування індивіда можна аналізувати як щодо місця початку руху, так і щодо місця його завершення. Це становить основу розподілу міграцій на еміграцію та імміграцію. У вітчизняній науці ці терміни стосуються тільки таких переміщень, які пов'язані з перетинанням державного кордону. У європейських країнах вони стосуються й міжрайонних переселень.\nУрахування у класифікації міграцій елементів кордонів призвело до розподілу на локальні - зміну місця проживання в межах однієї територіальної одиниці; внутрішні - у межах держави; закордонні міграції. Якщо пункти початку і кінця міграції знаходяться поза досліджуваною територією, а траса міграції її перетинає, то має місце транзитна міграція. Територія, обумовлена безліччю пар пунктів, між якими відбуваються міграції, називається полем міграції.\nЯк індивідуальні, так і групові міграції є формою задоволення потреб, реалізація яких вимагає зміни місця проживання. Незважаючи нате, що в деяких міграціях важливу роль може відігравати випадковий фактор, вони, як масові явища, підкоряються певним закономірностям. Міграції відображаюсь історію розвитку суспільства і прагнення окремих осіб, які сформувалися в конкретних соціально-політичних і економічних умовах.\nСукупність явищ і подій, під впливом яких виникають і протікають переміщення, визначаються як фактори міграції. Фактори, які служать пульсом прийняття самого рішення про міграцію, називаються стимулами міграції.\nСеред найважливіших спонукальних мотивів і причин міжнародної міграції трудових ресурсів знаходяться різні фактори економічного і неекономічного характеру.\nДо причин економічного характеру слід віднести такі: 1) розбіжності в рівні економічного і, зокрема, промислового розвитку окремих країн. Як свідчить практичний досвід, робоча сила мігрує в основному з країн з низьким рівнем життя в країни з вищим рівнем; 2) наявність національних розбіжностей у розмірах заробітної плати; 3) існування органічного безробіття в деяких країнах і насамперед слаборозвинених; 4) міжнародний рух капіталу і функціонування міжнародних корпорацій.\nМіграція як просторове явище - спрямована величина, викликана розбіжностями соціальних, економічних, політичних і\nкультурних умов двох місць. У сучасному світі ці розбіжності величезні і проявляються на рівні різних територіальних одиниць. Але, незважаючи на це, не скрізь спостерігаються переміщення, пропорційні масштабу розбіжностей, і навіть навпаки, найменші міграційні потоки існують між країнами з найбільшими розбіжностями економічних потенціалів (Індія й Австралія, Єги-пет і Західна Європа). Отже, поряд з факторами, які стимулюють міграції, необхідно враховувати також стримуючі фактори (інгібітори). У сучасних дослідженнях на перше місце висувається роль відстані, збільшення якої стримує міграції і скорочує їхні розміри. Серед стримуючих факторів можна назвати расові бар'єри, бар'єри соціально-економічного становища, економічні у вигляді високої вартості проїзду, психологічні, релігійні (у Бразилію до 1930 р. дозволялася імміграція тільки католиків).\nРис. 1. Класифікація переміщень\nДо числа найефективніших належать інституціональні бар'єри у вигляді офіційної міграційної політики. Прикладом таких обмежень є система імміграційних квот, яка діє в США з 1921 року, нині замінена так званою системою переваг.\nПоряд з міграцією всього населення розрізняють міграцію окремих груп - етнічних, статевовікових і т.д., виділяють міграцію робочої сили - переміщення працездатного населення, яке викликається змінами в розміщенні виробництва, умовами існування. За класифікацією ООН, постійними працюючими мігрантами вважаються особи, які прибувають у країну, щоб знайти оплачувану роботу на термін, що не перевищує одного року. Провідними економічними факторами трудової міграції є наявність безробіття, експорт капіталу, діяльність ТНК, а також


П’ятниця, 13 — вся правда про цей день - Езотерика - TCH.ua\nВся правда про п’ятницю, 13-те\nАнастасія Лисицина Езотерика 13 березня 09:46\nЯкщо налаштуєте себе, що цей день енергетично сильний, то ця думка втілиться у життя.\nНезабаром настане п’ятниця, 13-те. Цієї дати українці трішки побоюються, хоча не мають, на відміну від інших народів, культурного підґрунтя. Представники деяких народів навіть придумали особливе слово для позначення терміну, що означає страх цієї дати.\nЧому ж п’ятниця, 13-те стала такою скандальною датою у календарі та чи є сенс її справді боятися? Спробуємо з’ясувати разом.\nДля того, щоб зрозуміти усю суть цієї дати, доведеться замислитися про минуле і згадати далекі часи матріархату, коли жінка стояла на чолі усього. Перші календарі вигадали саме жінки — там було 13 місяців, адже стільки менструальних циклів відбувається у середньостатистичної жінки протягом року. Також чоловіки пізно усвідомили зв’язок між зачаттям, вагітністю і народженням дитини, тому жінка вважалася мало не божественною істотою, яка сама здатна продукувати життя.\nЙмовірно, що перші божества, яким поклонялося людство були жінками, пов’язаними з Місяцем. І все було б добре, якби не почався патріархат і війни. Логічно, що чоловікам простіше поклонятися чоловічому богу, щоб бути переможцями на війні. Жіночі божественні культи або забулися, або стали чимось поганим. Жінка з божественної істоти, яка дарує життя, перетворилася на спокусницю, блудницю, парію суспільства, яку виганяють за межі села, коли у неї починається менструація. Тому число 13, яке було священним для жіноцтва, перетворилося на щось погане.\nЖіночі божественні культи або забулися, або стали чимось поганим\nПізніше, з розвитком християнства, до числа 13 додалося ще кілька сенсів. Мовляв, на відьомський шабаш (тримаємо в голові тезу про жінок) збирається саме 13 відьом, які представляють ковен (спільноти відьом, які регулярно збираються для відправлення обрядів на свої свята — шабаші). Юда, який зрадив Христа, теж був тринадцятим на Таємній вечері. Ісуса Христа розп’яли нібито у тринадцятий день єврейського весняного місяця нісана.\nЯкщо із 13 все зрозуміло, то поспілкуймось про п’ятницю. І знову наша розмова — про протистояння жіночого та чоловічого світів. П’ятниця — це жіночий день. Жіночий він тому, що століттями цього дня жінки поклонялися жіночим богиням з різних міфологій — Фреї, Афродіті, Венері, Макоші. Знищити віру у них було важко, тому християнство не вигадали нічого кращого за традиційну асиміляцію, пригадаймо Параскев’ю-П’ятницю.\nЩо зірки нам пророкують: гороскоп на 9-15 березня\nТак цей день став нечистим. І знову ж таки, саме у п’ятницю розіп’яли християнського бога, — як тут не вкрити ганьбою цей день. Оскільки, крім жінок, церква не любить ще і євреїв, то відгадайте, коли 13 відьом збираються на зустріч? Правильно, у п’ятницю перед суботнім єврейським шабатом. Тому не випадково відьми злітаються саме на шабаш.\nЦі дві нелюбові до жіночих культів, числа "13" та п’ятниці, поєдналися для християн в одну страшну дату — п’ятницю, 13. Тому для знищення відомого сильного ордену тамплієрів, які, за легендами, вірили й поклонялися явно не християнському богу, у Франції була обрана п’ятниця, 13 жовтня 1307 року, щоб ще більше знеславити це поєднання і не дозволити його якось вшановувати у майбутньому.\nНа основі усіх цих міфологічних поєднань і з’явився страх перед п’ятницею, 13 і різноманітні забобони про цей, мовляв, нещасливий день. Насправді, ми стаємо тим, у що віримо. І, якщо ви будете щиро вірити, що у цей день із вами трапляться якісь прикрості, то вони й трапляться. А якщо будете думати, що п’ятниця, 13 — це енергетично сильний жіночий день, то ця думка теж втілиться у життя.


Будучность Зоря відео голів та огляд Ліга Європи 25 липня | СЬОГОДНІ\n"Будучность" – "Зоря": відео голів та огляд матчу Ліги Європи\n26 липня, 09:05\nПерший для українських клубів поєдинок єврокубкового сезону 2019/2020 виявився багатим на голи\nУ четвер, 25 липня, луганська "Зоря" провела перший матч другого кваліфікаційного раунду Ліги Європи. Підопічні Віктора Скрипника в Подгориці на стадіоні "Під Горіца" зустрічалися з "Будучностю" з Чорногорії. І перемогли з комфортним рахунком 3: 1. Ми вели онлайн матчу "Будучность" – "Зоря" на нашому сайті. Матч-відповідь відбудеться в Україні через тиждень.\nНа 16-й хвилині рахунок у матчі "Будучность" – "Зоря" відкрив футболіст української команди Артем Громов. Після прострілу з лівого флангу Громов пробив по центру, м'яч рикошетом від захисника влетів у сітку воріт "Будучності".\nНа 19-й хвилині форвард "Зорі" Будковський запресингував голкіпера "Будучності", той вибив м'яч прямо на Громова, а Артему залишалося тільки відправити м'яч у порожні ворота. Так рахунок став 2: 0 на користь луганчан.\nНа початку другого тайму "Будучность" один м'яч відіграла. На 57-й хвилині після навісу з кутового м'яч прилетів на дальню штангу, звідки Перович пробив уздовж воріт і попав під Владислава Кочергіна, а вже від нього м'яч залетів у сітку.\nНа 81-й хвилині "Зоря" знову забиває гол. Лунєв втік від суперника по правому флангу, зрізав кут і віддав точну передачу в штрафну на Арвеладзе, а той точно пробив повз голкіпера. Так рахунок став 3: 1 на користь луганчан. І до фінального свистка він не змінився.\nРезультати матчів другого раунду кваліфікації Ліги Європи\nЯк ми писали раніше, Скрипник залишив бразильців за бортом свого першого матчу з "Зорею" в єврокубках. Луганська команда проводила поєдинок проти чорногорської "Будучності" без легіонерів Сіласа і Лазіо.\nЛіга Європи Зоря Луганськ Будучност Подгориця


У Львові перед матчем Ліги чемпіонів українські та шведські фанати влаштували масову бійку / Новое Время\nУ Львові перед матчем Ліги чемпіонів українські та шведські фанати влаштували масову бійку\n03 листопада 2015, 20:36 0 коментувати\nУ бійці на вулиці Кривої Липи брало участь близько 100 осіб\nСутичка сталася в центрі міста\nМіж українськими і шведськими фанатами відбулася масова бійка напередодні матчу Ліги чемпіонів між Шахтарем і Мальме.\nУ ній брали участь 70 шведських уболівальників, які розважалися в пабі Дублін на вулиці Крива Липа, а також 50 українських фанів, повідомляє ТСН.\nБійка тривала недовго, українські фани розбіглися відразу після прибуття поліції.\nВарто лише виїхати з Кривої Липи!Тут же там почалася грандіозна бійка між фанатами, які від душі покуралесили...\nПовідомляється, що медичної допомоги потребував тільки один шведський уболівальник.\nНагадаємо, що донецький Шахтар зіграє у Львові матч Ліги чемпіонів проти Мальме.\nНапередодні фанати заблокували Арену-Львів через ситуацію з квитками на матч Україна-Словенія.


В Україні карантин подовжили до 11 травня. Донорів крові пустили в громадській транспорт - ua-times.com\nВ Україні карантин подовжили до 11 травня. Донорів крові пустили в громадській транспорт\nКабінет Міністрів України продовжив дію карантину до 11 травня 2020 року. Відповідне рішення, про яке було сказано ще у вівторок, було прийняте на засіданні Уряду 22 квітня.\n“Передбачається продовження терміну дії карантину до 11 травня 2020 року. Разом з цим пропонується дозволити перевезення в міському транспорті осіб, які виявили бажання бути донорами крові, а також залучати до роботи окремих категорій працівників без проходження обов’язкового профілактичного огляду, термін якого припав на період карантину”, – зазначив під час наради міністр охорони здоров’я Максим Степанов.\nПрем’єр-міністр України Денис Шмигаль пояснив, що через те, що Україна ще не пережила пік захворюваності і було вирішено продовжити карантин. «Моделювання аналітиків НАН України та дані МОЗ свідчать про те, що ми ще не пройшли пік захворюваності і він може настати на початку травня. Виходячи з цього, Уряд сьогодні ухвалить рішення про продовження карантину до 11 травня. У нас є дуже чіткий план виходу з цього карантину. Він складається з п’яти етапів», – зазначив прем’єр.\nДля послаблення карантину, за словами Шмигаля, потрібно кілька підстав: якщо протягом 10 днів відсоток виявлених випадків захворювання у країні не змінюється або коливається в межах 5% та лікарні мають бути заповнені пацієнтами з COVID-19 менше, ніж на 50%.\nНагадаємо, що “За добу 467 нових випадків COVID-19. В Києві майже 1000 хворих”.\nпопередня статтяКурс валют: стабільність буде, якщо не буде сюрпризів\nнаступна статтяДепутата сільради піймали за розповсюдженням матеріалів про “ДНР”-“ЛНР”


Роман «Шагренева шкіра» (1831) видатного французького письменника ХІХ століття Оноре де Бальзака (1799—1850) входить до «Людської комедії» — грандіозної епопеї, яка складається з понад 90 романів, повістей, оповідань, пов’язаних загальним задумом і величезною кількістю персонажів. Чи можна укласти угоду з дияволом — це питання цікавило багатьох письменників, проте жоден не знайшов на нього відповіді. А раптом усе ще можна повернути так, що ти будеш у виграші? А як цього разу доля посміхнеться тобі? А що коли ти станеш тим єдиним, кому вдасться перехитрити сили зла? Так міркував герой роману «Шагренева шкіра». Він програв у казино і вже готовий був звести рахунки з життям, аж раптом доля дала йому шанс: молодик отримав шмат шагреневої шкіри, що може виконати будь-яке його бажання. Проте за однієї умови: при виконанні бажання шмат шкіри зменшується — і скорочується його життя. То що ж це врешті-решт — подарунок долі чи прокляття?.. Також до видання увійшов роман «Серафіта» (1833—1835), в якому Бальзак пояснює теософські теорії скандинавського філософа Е. Сведенборга. Письменник захоплювався його ідеями і втілив їх в образі головної героїні/героя — гермафродита Серафіти/Серафітуса.


В Україні запрацювала грантова програма для фермерів єРобота\nДля сівозміни науковці рекомендують обрати горох\nУ межах нового проекту «єРобота» Уряд затвердив програми безповоротних грантів для аграріїв на створення садів і теплиць. За програмою часткової компенсації вартості створення теплиць розмір гранту становитиме від 5 до 7 млн грн.\nПро це повідомив Денис Шмигаль, Прем’єр-міністр України.\nУчасниками програми можуть бути як приватні підприємці, так і аграрні компанії й фермерські господарства, які мають у власності або в оренді землю на строк не менше 25 років.\nТакож аграріям надаватиметься від 300 до 400 тисяч грн на 1 гектар садів — це близько 70% від середньої вартості висадки. Кошти надходитимуть на банківський рахунок для прозорої закупівлі саджанців, обладнання, систем поливу, добрив тощо\n«Впродовж 10 робочих днів експерти Ощадбанку та Державного центру зайнятості проведуть оцінку проекту. Якщо він відповідає критеріям програми, грантові кошти будуть перераховані на ваш рахунок», — зазначив Денис Шмигаль.\nПрем’єр-міністр зауважив, що учасником програми може стати будь-який українець, який не працює на інших підприємствах та не веде інший бізнес. Для отримання гранту, за його словами, треба буде подати заявку через портал Дія чи відділення Ощадбанку, додавши до заявки бізнес-план.\nШмигаль підкреслив, що держава надаватиме грант не готівкою, а на окремий банківський рахунок. З нього можна буде купити обладнання, сировину, матеріали, закупити інструменти, частково оплатити оренду. Додатково нові підприємці зможуть отримати дешевий кредит за програмою «5-7-9» у розмірі до 2,5 млн грн.\nЄвропейська Комісія створила платформу для експорту сільгосппродукції з України\nПольша скасувала ветеринарний контроль транзитного українського зерна\nПереміщені підприємства можуть отримати грант на 20 тисяч євро\nВелика Британія скасувала мито на українські продукти\nПідприємиці можуть отримати грант для відновлення бізнесу\nДля бізнесу в селі можна отримати грант на 60 тисяч євро


Я дуже люблю свого дідуся. Мій дідусь - лікар. Він давно повинен бути на пенсії, але ще працює. На роботі його з повагою називають по батькові, Михайлом Івановичем. Дідусь - дільничний терапевт в поліклініці, він лікує дорослих людей і виписує їм лікарняні листи.\nМій дідусь Михайло середнього зросту, у нього кругле обличчя. Я б не назвав його худим або струнким. Швидше, він вельми відгодований чоловік. Дідусь носить вуса. Волосся на голові у нього вже майже всі сиві, і вуса теж. У дідуся густі брови, чорні з сивиною. Ще він має гарні світло-карі очі.\nНа перший погляд мій дід здається хорошим товстуном. Але він любить порядок і не дасть собі "сісти на голову". Якщо дідусь сердиться, його брови грізно супляться. У цей момент він може одним поглядом навести страху на того, хто з ним сперечається. Пацієнти та медсестри дуже його поважають. А внуки, тобто я і мої двоюрідні брат і сестра, слухаються дідуся з першого разу.


Щоб війна - лише на шахівницях\nЩОБ ВІЙНА — ЛИШЕ НА ШАХІВНИЦЯХ\nВолодимир Шаповалов, головний суддя змагань, vechirka.uafor.net\nУ приміщенні кіровоградського міського дитячого шахово-шашкового клубу інвалідного спорту "Гамбіт" проходили змагання з шашок і шахів, присвячені 59-й річниці визволення Кіровограда від німецько-фашистських загарбників. Ініціатором і організатором був міськспорткомітет (голова О.Куценко).\nУ турнірі із шашок взяли участь 24 особи. Перше місце посів майстер спорту Ю.Слюсаренко, друге - В.Дубовий, третє - М.Сігало.\nУ змаганнях із шахів взяли участь 36 осіб - дорослих і дітей. Серед дорослих переможцями стали Д.Лінейкін, Г.Дубівка, В.Бекаєв. Серед дітей поділили перші місця відповідно: О.Щербина, О.Вишніченко, С.Перлов. Усі переможці та призери нагороджені дипломами і медалями відповідних ступенів та цінними подарунками.\nПеред початком шахових змагань на запрошення "Гамбіту" до учасників завітали представники від Кіровоградського комітету ветеранів (голова комітету Є.Чабаненко).\nПо закінченні зустрічі всі шахісти шкільного віку та інваліди - члени шахового клубу "Гамбіт" - отримали цінні подарунки від комітету ветеранів на честь 59-ї річниці визволення міста Кіровограда. Всі учасники шахових змагань щиро подякували за цінні подарунки міському комітету ветеранів.


Укрзалізниця може заробляти мільярди на своєму металобрухті, але поки цього не робить — «Європейська бізнес асоціація» | Громадське телебачення\n19 жовтня, 2020 15:42\nТаку оцінку дали експерти «Європейської бізнес-асоціації», яку оприлюднили на її сайті.\nВони зазначають, що надто повільними темпами переробляють вагони, списані на металобрухт. На місяць зараз переробляють 100-400 вагонів, що не відповідає потребам ринку. Оптимальна кількість переробки може становити 800-1000 вагонів, кажуть експерти.\nВони наголошують, що металобрухт — дефіцитна сировина для металургійної галузі України, і, враховуючи те, що Укрзалізниця є одним з найбільших утворювачів металобрухту, неефективний та непрогнозований процес його реалізації може призводити до збільшення дефіциту цього ресурсу на ринку.\nВ Асоціації також кажуть, що через низькі темпи утилізації металобрухту власними силами, Укрзалізниця витрачає додаткові гроші на його зберігання та охорону, а сам він під дією корозії та інших зовнішніх факторів втрачає свою цінність.\nЧому зацікавлений бізнес?\nНа думку експертів Асоціації, пришвидшити темпи переробки можна, продаючи металобрухт спеціалізованим металургійним підприємствам. Вони своєю чергою можуть залучати до переробки на території УЗ підрядні підприємства.\nВ Асоціації кажуть, що бізнес уже звернувся до прем’єра з проханням сприяти вирішенню проблемних питань реалізації та переробки металобрухту Укрзалізниці. Зокрема просять дати доручення Укрзалізниці та Мінінфраструктури прискорити темпи реалізації металобрухту.


У Росії компанії засновника ПВК “Вагнера” отримали тендерних замовлень на 40,5 мільярдів рублів – Духовний Фронт України\nУ Росії компанії засновника ПВК “Вагнера” отримали тендерних замовлень на 40,5 мільярдів рублів\nВладімір Путін та Євгєній Прігожин. Фото: Sputnik\nКомпанії російського бізнесмена Євгєнія Прігожина, якого називають “кухарем Путіна” та пов’язують зі створенням приватної військової компанії “Вагнера”, у 2020 році виграли 809 тендерів на загальну суму 40 мільярдів 461 мільйон російських рублів (орієнтовно 15,5 мільярдів гривень).\nПро це пише “Каспаров.ру” з посиланням на “МБХ Медиа”.\nНайбільшу частку бюджетних коштів “освоїла” фірма “Руссоцкапитал”, яка заробила на тендерах близько 10,5 мільярдів рублів. Решта фінансів розподілились наступним чином: компанія “Верона” (7,5 млрд. руб.), “Комбинат дошкольного питания” (6,5 млрд. руб.), “Школьник-ЮЗ” (5 млрд. руб.), “Вито-1” (4 млрд. руб.), “Вилмап” (3,3 млрд. руб.), АВК (1,85 млрд. руб.), “Продфудсервис” (986 млн. руб.), “Московский школьник” (435 млн. руб.), “Социальное питание “Центр” (93 млн. руб.), МСК (87 млн. руб.), “Главная линия” (60,9 млн. руб.) та “КДП-Кетеринг” (35 млн. руб.).\nЧи будуть отримані з державного бюджету Російської Федерації кошти витрачатись на фінансування ПВК “Вагнера”, наразі, не повідомляється. Але таке припущення має право на життя.\nНагадаємо, Євгєній Прігожин (рос. Евгений Викторович Пригожин) – російський бізнесмен, ресторатор, власник кейтерингового бізнесу, засновник “фабрики тролів з Ольгіна”, одна з ключових фігур в російсько-українській інформаційній війні. У 1979 році був засуджений до умовного терміну за статтею “крадіжка”, а в 1981 році – до 12 років позбавлення волі за статтями КК “розбій”, “шахрайство”, “втягнення неповнолітніх у заняття проституцією”.\nПрігожин тісно пов’язаний з Дмітрієм Уткіним – російським офіцером спецназу ГРУ, підполковником запасу, який виступає засновником “ПВК Вагнера”, має позивний “Вагнер”. У листопаді 2017 року ЗМІ повідомили про призначення Уткіна гендиректором “Конкорд менеджмент та консалтинг” — керуючої компанії ресторанного холдингу Євгєнія Прігожина. У червні 2017 року США запровадили санкції проти Дмітрія Уткіна як глави “ПВК Вагнера”.\n“ПВК Вагнера” – російська військова структура, що комплектується найманцями, створена 2013 року. Брала участь у бойових діях у низці конфліктів, зокрема на території Донецької та Луганської областей України на стороні Росії, в Сирії на боці союзника Росії режиму Асада, в Судані.


Сьогодні 19-08-2019 p.\nЗвіт щодо виконання районного бюджету Якимівського району за ІІ квартал 2019 рік\nВітання голови ОДА Костянтина Бриля з Днем захисника України\n14 жовтня ми відзначаємо дуже важливе для всіх нас свято - День захисника України. Воно було проголошене три роки тому Президентом України Петром Порошенком на славетному острові Хортиця. Нині це свято об'єднує всіх патріотів нашої Батьківщини.\nПРОГРАМА «ДОСТУПНІ ЛІКИ» - ДІЄ\nВ Якимівському районі продовжує свою дію Урядова програма «Доступні ліки», згідно якої пільгові ліки можуть отримати хворі з серцево – судинними захворюваннями, бронхіальною астмою та цукровим діабетом.\nЯКИМІВЩИНА ВІДСВЯТКУВАЛА СВІЙ ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ\n30.09.2017 пройшли святкові заходи до 94-річниці з дня заснування Якимівського району під гаслом «Краю мій, волошкове небо, любов наша не розквітне без тебе». Програма свята розпочалася вело естафетою «Від села до села – наша Україна», яка пройшла за маршрутом розташування братських могил у 9 населених пунктах району. На площадках у парковій зоні смт. Якимівка пройшла презентація страв української кухні та виставковий вернісаж «Красота врятує мир». На заході була притаманна розважальна програма для дітей та дорослих, а саме дитячі атракціони (батути, веселі гірки, каруселі), конкурс малюнків на асфальті «Мій рідний дім», веселі майстер-класи.\nПід крилом опіки\n29.09.2017 голова райдержадміністрації О.Є.Правосуд разом з заступником голови райдержадміністрації В.П. Сєводнєвим прийняли участь в урочистому заході з нагоди Дня усиновлення «Під крилом опіки».\n29.09.2017 у літературній вітальні центральної районної бібліотеці відбулись урочисті заходи присвячені до Всеукраїнського Дня бібліотек «Книжковий дім відкритий всім».\n28.09.2017 у районному будинку культури відбулись урочисті заходи з нагоди відзначення Дня працівників освіти.\nДАВИДІВЦІ – 165 РОКІВ!\nУ минулу суботу да-видiвцi iз розмахом вiдзначили 165-ту рiчницю заснування свого села. Пшеничний cнiп но¬вого врожаю i домашнiй коровай на вишиваних рушниках очолили урочисту ходу трудових колективiв, громадських об'еднань і обєднань самодіяльних, юних жителів села та їхніх батьків. Святково прикрашена колона давидівців пройшлася селом. Пісня про Давидівку і вітальні слова сільського голови розпочали святкові заходи.\n19.09.2017 голова райдержадміністрації О.Є.Правосуд провів засідання колегії райдержадміністрації. На колегію були запрошені: начальники управлінь та відділів райдержадміністрації, керівники територіальних органів та центральних органів виконавчої влади, керівники підприємств, установ, організацій району, сільські, селищні голови, керівники громадських організацій та ЗМІ.\nКожна з територій району має бути в полі зору районної влади\n26.09.2017 голова райдержадміністрації О.Є.Правосуд здійснив робочу поїздку до Чорноземненської сільської ради. В приміщенні Чорноземненського сільського будинку культури відбулась зустріч з мешканцями Чорноземненської громади, яку відкрив сільський голова А.М.Ягнич.\nЗустріч з мешканцями мікрорайону\n26.09.2017 голова райдержадміністрації О.Є. Правосуд провів інформаційно-консультативну зустріч з мешканцями мікрорайону дослідної станції смт. Якимівка


Мама року - Історія від імені Ждани\nАвтор: Тетяна Федорівна\nМоя мама є керівницею громадської організації Шлях добра у місті Умані. Вона допомагає родинам, які виховують дітей з інвалідністю та допомагає інтеграції сімей ВПО в місцеву громаду. Хоч мамі й самій не легко, вона є переселенкою з Луганщини. А ще виховує старшого братика, який має діагноз Синдром Дауна. Мама займається допомогою людям вже давно, спочатку вона просто допомагала дітям-переселенцям на Одещині, де наша сім’я перебувала протягом чотирнадцятого та п’ятнадцятого років. Пізніше, коли тато прийшов з війни, і всі переїхали до Умані, мама змінила юридичну адресу організації на Уманську. І вже тут продовжила допомагати сім'ям, що опинилися у скруті через війну або через особисті обставини. У 2017 році, за волонтерську діяльність мама нагороджена медаллю За гідність та патріотизм. А у 2019 її визнали Жінкою Року міста Умань. Тато каже, що у моєї мами в попі шило! Вона ніколи не сидить на місці, весь час чимось займається рукоділлям, музикотерапією, викладанням, допомогою всім навкруги, самовдосконаленням, підготовкою і реалізацією різноманітних заходів.\nПрацювати над собою її надихаємо ми, її діти! Бо навіть зараз, коли вона знаходиться у декретній відпустці зі мною, вона постійно навчається онлайн на вебінарах, курсах, пише та іноді виграє грантові проекти, що направлені на поліпшення якості життя осіб з інвалідністю та їх піклувальників, проводить онлайн заняття з вокалу та безкоштовні групові заняття для дітей з інвалідністю і обдарованих творчих дітей. Моя мама прагне бути найкращою у своїй царині і максимально ефективною у допомозі людям.\nВона ніжна, творча, цікава та лагідна матуся. Вона постійно клопочеться про покращення нашого життя і намагається допомогти всім навколо.\nВона мріє про свій затишний будиночок. Переїхавши з Луганщини, наша сім’я втратила усе що було нажито моїми батьками до 2014 року. Наразі, ми всі четверо мешкаємо у гуртожитку. А найбільше, що б хотілося їй подарувати, вона вже має мене!\nСаме вона достойна носити звання МАМА РОКУ, бо вона щира, вона допомогла та надала надію дуже багатьом людям, які опинялися у скрутних обставинах. У тому році, коли я ще була в неї у животику, її було визнано на рівні міста Умані Жінкою 2019 року. Тому я впевнена, переможе саме моя матуся!\nІсторія від імені Ждани\nЦе – я, маленька дев’ятимісячна дівчинка, зріст 68 сантиметрів, вага 9 з половиною кілограм, двозуба русява принцеса. Я – маленьке мишенятко – спритне, непосидюче, допитливе і… дуже-дуже любиме. В мене старовинне і рідкісне слов’янське ім’я – Ждана! Мене назвали не просто так! Хочу розповісти про те, як на мене чекали мої батьки. Отже… це почалося ще у 2011 році на Луганщині, коли мої батьки побралися. Моя мама працювала тоді керівником народного вокального ансамблю «Слов’яни», де вони з татом і познайомилися – тато був солістом цього колективу. Мої батьки багато гастролювали і Україною, і за її межами. Ще тоді мріяли про мене, але, якось, не було на те волі Божої! У Луганську батьки вивчали цю проблему, але безрезультатно: усі лікарі твердили, що мама і тато здорові, але я, чомусь не народжувалася! У 2014 році, мій братик Богдан і батьки виїхали з Донбасу до смт. Сергіївка, Одеської області, бо почалася війна. Мій татусь за два місяці пішов захищати територіальну цілісність України в АТО. А мама створила громадську організацію, об’єднала декілька родин переселенців, що виховують дітей з інвалідністю, організувала систематичні заняття з розвитку мовлення, заняття з музикотерапії, сенсорної корекції, ЛФК та масажу. Всі ці активності вони спільно з іншими мамами організації проводили на базі санаторію «Сэнэтатя», де в той час мешкала наша сім'я. На той момент мама влаштувалася на роботу в цей санаторій організатором мистецької діяльності. Крім роботи та волонтерської роботи в організації, вона була координатором із надання допомоги переселенцям. В Одеській області, моя родина прожила не довго, бо по поверненні тата з АТО восени 2015 р. він не знайшов собі там роботу, тому моя родина знову повинна була переселятися… Наступним містом стала Умань, бо саме тут був потрібний спеціаліст такої кваліфікації, яку мав мій батько. Переїхавши сюди, моя сім’я облаштувалася у студентському гуртожитку. Татусь став працювати на одній із кафедр Університету садівництва, а матуся спочатку працювала в Будинку дитячої та юнацької творчості, а потім вона стала вчителем музичного мистецтва в Уманському навчальному закладі «ЗОШ №10 – медична гімназія». Батьки усіляко шукали причини, які не давали змогу народити дитину… Незабаром знайшли одного лікаря, який зміг це з’ясувати і підібрав необхідне лікування. 6 листопада 2019 року, моя мама сказала татові слова, на які він чекав майже 10 років. Вона сказала, що вагітна! Їх радості і щастю не було меж… мені тоді вже виповнилося аж 3 тижні. Усі 9 місяців, батьки мене оберігали, було 2 загрози переривання вагітності, але все обійшлося! Я народилася вчасно – 22 червня 2020 рокі о 14:00. Зараз мені 9 місяців і в мене найкраща матуся у світі! P.S. Саме так, я вважаю розповість нашу історію Ждана, коли виросте.


6 лайфхаків для телефонної розмови з роботодавцем — Work.ua\nДля багатьох людей телефонна розмова з незнайомцем — стресова подія. А якщо це бесіда з майбутнім роботодавцем, то й поготів. Як не рознервуватися і навіть телефоном постати в найкращому світлі, знає Work.ua.\nПропонуємо вам ознайомитися зі списком перевірених на собі лайфхаків для телефонної розмови з HR-менеджером.\n1. Ведіть записи\nЩоб питання роботодавця не застали вас зненацька, до телефонної розмови варто підготуватися. Ведіть записи про всі вакансії, на які відгукуєтеся, — якщо вам зателефонують щодо однієї з них, ви зможете просто відкрити потрібну сторінку блокнота й освіжити в пам’яті пропозицію. Також додайте в записи питання, які у вас залишилися.\nА по ходу самої розмови з рекрутером можна буде додавати основні його моменти в замітки — щоб через хвилювання під час бесіди нічого не стерлося з пам’яті.\n2. Резюме — під рукою\nВпевнені, ви вже скористалися нашими попередніми порадами та оновили резюме перед пошуками роботи, новий варіант ще свіжий у пам’яті. Однак, коли лунає дзвінок або ви чуєте перший гудок, поки самі набираєте номер телефону роботодавця, хвилювання не уникнути. Щоб нічого не забути і не мимрити у відповідь на питання рекрутера, тримайте своє резюме в зоні швидкого доступу. Можна відкрити документ на комп’ютері або роздрукувати файл і залишити на робочому столі.\n3. Спілкуйтеся наодинці\nУ вакансії сказано: «Зателефонуйте за цим номером», — і ви так і робите? Надходить дзвінок з невідомого номера? В обох цих випадках краще зробити так, щоб під час розмови вас нічого не відволікало від майбутньої розмови. Вимкніть телевізор, попросіть присутніх не шуміти, а краще вийдіть до іншої кімнати, де вам ніщо і ніхто не завадить.\n4. «Вам зручно говорити?»\nДо цього питання зобов’язують самі традиції ділового спілкування. Якщо ви самі телефонуєте до компанії, то перш ніж починати розмову, поставте його. Якщо людина на іншому кінці дроту на цей момент зайнята, а ви одразу вивалите на неї всю інформацію про себе і вакансію, яка вас зацікавила, великий шанс, що вас вважатимуть невихованим шукачем і вже не перетелефонують.\nЯкщо вам дзвонять, коли ви зайняті, то на питання «Вам зручно?» краще просити передзвонити тоді, коли від розмови нічого не буде відволікати. Назвіть чіткий час, за який ви будете вільні, за 15 хвилин чи півгодини. Або запропонуйте перетелефонувати роботодавцю самостійно.\n5. Запам’ятайте ім’я співрозмовника\nЩоб уникнути незручних моментів, коли в кінці розмови HR-менеджер пропонує: «Приходьте завтра на співбесіду, на ресепшені запитаєте мене», — а ви забули ім’я співрозмовника, постарайтеся на початку розмови запам’ятати, а краще записати в тому самому блокноті ім’я. Крім того, якщо в ході розмови ви будете називати співрозмовника на ім’я, це добре вплине на перше враження про вас (тільки не переборщіть).\nА якщо ви все-таки не запам’ятали ім’я, не соромтеся — виберіть слушний момент і перепитайте.\n6. Не соромтеся ставити питання\nІнформацію, яка залишилася незрозумілою з вакансії, можна отримати з телефонної розмови. Питання, які ви записали раніше (за порадою з першого пункту), можна озвучити, коли співрозмовник надасть вам таку можливість — зазвичай це відбувається в кінці розмови.\nНе соромтеся запитувати — це не відлякає роботодавця, а навпаки, покаже йому вашу зацікавленість у роботі й допоможе викрити сумнівні пропозиції. Також якщо ви залишилися задоволені розмовою, а рекрутер не розповів, як діяти далі, — про це можна запитати, можливо, співрозмовник просто забув дати вам подальші інструкції.\nРоксолана Токарська 05.05.2020, 23:50\nСпасибі ...дуже корисно\nВіталій Заярнюк 09.05.2020, 10:51\nДуже. Самі до цього не додумались. Ніколи.\nИрина Цебенко 24.07.2020, 12:31


5 планет, потенційно придатних для життя | Цікаве із світу науки\nГоловний науковий радник NASA Еллен Стофан зробила прогноз, що в найближчі 10 років вченим вдасться знайти переконливі ознаки існування життя за межами Землі. З цієї нагоди, пропонуємо топ потенційно придатних планет для життя, відомих нам на даний момент.\nДля підтримки життя (в звичному нам розумінні цього слова), планета повинна одночасно похвалитися наявністю ядра, кори, атмосфери і води в рідкому вигляді. Такі планети у відомому нам космосі – велика рідкість, але вони є.\nЗоряна система: Gliese 667\nВідстань від Сонця: 22,7 світлових років\nІндекс подібності Землі: 0,84\nСвітило, навколо якого обертається планета, належить до потрійної системи зірок, і, крім самого червоного карлика Глізе 667С, планету також висвітлюють його «сестри» – помаранчевий карлик Глізе 667А і Глізе 667B.\nУ разі, якщо планета має атмосферу, подібну до земної, з парниковим ефектом за рахунок наявності 1% СО2 ефективна температура згідно з розрахунками становитиме -27 °C. Для порівняння: ефективна температура Землі -24 °C. Втім, не виключений і більш сумний варіант: можливо, через близькість до потрійного світила магнітне поле планети дуже постраждало, і зоряний вітер давно зірвав з неї воду і летючі гази.\nЗоряна система: Kepler-62\nВідстань від Сонця: 1200 світлових років\nІндекс подібності Землі: 0,83\nОдна з найбільш «життєво придатних» планет з усіх, що нам відомі. Індекс подібності до Землі у неї – 0,83 з 1.00. Але вчених найбільше хвилює не це. Планета Kepler-62 f на 60% більша, ніж наша Земля, в півтора рази старша, і, швидше за все, повністю покрита водою.\nПеріод обертання планети навколо материнської зірки становить 267 днів. Вдень температура піднімається до +30° – +40° C, вночі температура +20° – 10° C. Важливим залишається і той факт, що нас з цією планетою поділяють 1200 світлових років. Тобто сьогодні ми бачимо той Kepler-62 f, яким він був у 815 році за земним літочисленням.\nЗоряна система: Gliese 832\nВідстань від Сонця: 16 світлових років\nІндекс подібності Землі: 0,81\nГлізе 832 с має масу приблизно в 5,4 рази більше, ніж маса Землі. Період оберту навколо материнської зірки становить близько 36 днів. Її температура, за прогнозами, досить схожа на земну, але піддається значним коливанням по мірі обертання планети навколо своєї зірки. Середня температура на поверхні, за прогнозами, становить -20° C. Тим не менше вона може мати щільну атмосферу, яка могла б зробити клімат на ній набагато спекотніший, а її саму – схожою на Венеру.\nЗоряна система: Tau Ceti\nВідстань від Сонця: 12 світлових років\nІндекс подібності Землі: 0,78\nПланета отримує приблизно на 60% більше світла, ніж Земля від Сонця. Бурхлива щільна атмосфера, схожа на хмарний покрив Венери, погано пропускає світло, але відмінно прогрівається. Середня температура на поверхні Тау Кита е становить близько 70 °C. При таких умовах в гарячій воді і на берегах водоймищ мешкають, ймовірно, лише найпростіші теплолюбні організми (бактерії).\nНа жаль, на даний момент, навіть використовуючи сучасні технології, відправити місію до Тау Кита неможливо.\nЗоряна система: Gliese 581\nВідстань від Сонця: 20 світлових років\nІндекс подібності Землі: 0,76\nНеофіційно ця планета носить назву Зарміна – по імені дружини вченого, який відкрив її в 2010 році. Передбачається, що на Зарміні є скелі, вода в рідкому вигляді і атмосфера, однак з точки зору землян навіть у цьому випадку життя тут повинно бути не просте.\nЧерез свою близькість до материнської зірки Зарміна, швидше за все, обертається навколо своєї осі за той самий час, за який проходить повне коло по орбіті. В результаті Глізе 581g весь час повернута до свого світила одним боком. На одній її стороні постійно панує холодна ніч з температурою до -34 °С. Інша половина оповита червоним півмороком, оскільки світимість зірки Глізе 581 становить всього 1% від світності Сонця. Тим не менше на денній стороні планети може бути дуже жарко: до 71 °С, як в гарячих джерелах на Камчатці. Через такі різниці температур в атмосфері Зарміни, швидше за все, постійно бушують урагани.


Розробка класної години «Професія - кухар»\nАвтор-упорядник: Фоміна О.В.\nКласний годину на тему\nМУНІЦИПАЛЬНЕ БЮДЖЕТНА освітні установи ДОДАТКОВОГО ОСВІТИ ДІТЕЙ\n«ЦЕНТР ДИТЯЧОЇ ТВОРЧОСТІ»\n«Професія - кухар»\nТема актуальна, так як знайомить дітей з професією, прищеплює любов до праці, прагнення вирости корисними своїй державі, розвиває кругозір, мислення; виховує інтерес до професії, повага до людей праці. Даний класна година і підготовка до нього сприяє формуванню дослідницьких знань.\nЦілі:: сформувати в учнів уявлення про професії «Кухар», історії виникнення професії, соціальної значущості професії в суспільстві, унікальність професії; виховувати любов до обраної професії; розвивати прагнення бути кращим за професією\nРозширити знання дітей про професії кухаря, використовуючи загадки, прислів'я, ілюстрації.\n.Воспітивать повагу до людей праці.\n. Форма проведення: демонстраційно - ілюстрований, бесіда\nЗабезпечення: мультимедійний проектор, комп'ютер\nкухар - це людина, яка займається приготуванням їжі. Кухар, не тільки приготує блюдо технологічно правильно в суворій відповідності з рецептом, він любить свою роботу, отримує від неї щире задоволення і радий, коли результати його праці захоплюють клієнтів.\nСьогодні ми познайомимося з професією кухаря. Хто ж такий кухар? Кухар - це людина, професією якого є приготування їжі. Як ти думаєш, хто може працювати кухарем? Кухарем може працювати будь-яка людина, яка любить готувати. А як ти думаєш це просто - готувати? Ти скажеш: «Звичайно, адже мої мама і бабуся готують кожен день. І у них все виходить дуже смачно! ».\nНасправді, готувати - це не просте заняття! Зварити дві-три тарілки супу, підсмажити трохи картоплі нескладно. Але зробити так, щоб смачними виявилися 100 порцій супу, звареного у величезній каструлі, приготувати по-справжньому смачний обід для декількох сотень людей - це дуже складно. Недарма, щоб добре готувати, кухарі довго вчаться.\nКухар - професія почесна. Наприклад, у французьких літописах ім'я кухаря слід відразу після короля. «Наполеон Бонапарт виріс в бідній сім'ї, заробляла на життя, продажем випотрошених, ощіпанних курей. Куряче м'ясо майбутній імператор зненавидів. Тому коли він прийшов до влади, то викликав до\nсебе кухаря і наказав, щоб на стіл курка не подавалася. Кухар був ображений - йому ніколи ніхто не вказував, що готувати - і на наступний же день подав Наполеону курку. Оскаженілий імператор викликав кухаря знову, а той попросив його спробувати блюдо. Не знаю, яким дивом, але імператор все-таки з'їв шматочок і віддав належне\nмайстерності свого придворного.\nОлександр Дюма завершив свою кар'єру письменника, створивши в кінці життя\n«Великий кулінарний словник».\nКомпозитор Джоаккіно Россіні був чудовим кулінаром, мав\nвеликий штат кухарів і першокласну кухню. Бувало, він сам готував\nмакарони і салат з трюфелями.\nЦікавий і такий персонаж радянської історії як Вільям Васильович\nПохлебкін. Цей вчений зі світовим ім'ям був відомим історіком-\nміжнародником, автором підручників з новітньої історії,\nдовідників з історії, геральдики та емблематики. Світову славу йому\nпринесло захоплення - дослідження кулінарного мистецтва. серед самих\nвідомих його робіт «Кулінарний словник», «Історія харчових\nЛюдині без досвіду роботи, але з курсами є можливість влаштуватися\nпомічником кухаря. Але подальше просування по службі в великому\nресторані цілком реально. Хоча талановиту людину, яка створює\nсправжні шедеври, так що пальчики оближеш, так би мовити, можуть взяти\nна роботу і без додаткових «папірців», що підтверджують майстерність.\nЯк і в майже будь-якої професії тут присутні ієрархія і кар'єрний\nзріст. Вершина даної кар'єрних піраміди - посаду шеф-кухаря.\nДалі йдуть су-повар, потім - помічники і начальники змін,\nкерівники холодних і гарячих цехів і інший допоміжний\nШеф - кухар - це чарівник кулінарії. Ресторан, в якому працює шеф -\nкухар високого класу, просто приречений на успіх. Шеф - кухар - це\nголовнокомандувач невеликої армії, що складається з кухарів, мета\nякої смачно і ситно нагодувати гостей, а також порадувати\nделікатесами і фірмовими стравами. А найголовніше завдання шеф -\nкухаря: здивувати відвідувачів своїм кухарським мистецтвом, надати\nблюдам неповторний вигляд і аромат. Шеф - кухар свого роду художник: замість кистей і фарб - інструменти та інгредієнти. просто готувати\nвміють багато, але створювати кулінарні шедеври може тільки шеф -\nповар. Звичайно, не все так казково, як здається з першого погляду.\nУ Франції мистецтво шеф - кухаря завжди оцінювалося високо. імена\nвідомих кулінарів звучали теж сильно, ніж титули\nаристократів. Робота повара - це ручна праця. Постійно доводиться що -\nто чистити, різати. Слід зазначити, що і в фізичному плані доводиться\nдосить важко. Кухня - це той же гарячий цех, де умови роботи навряд\nЧи можна назвати легкими.\nТут потрібна велика витримка. Не так просто відстояти в жаркій кухні\nробочий день. Щоб отримати посаду шеф кухаря, необхідно\nкілька років пропрацювати простим кухарем, вивчити всі тонкощі\nкухарського мистецтва. Сьогодні відкриті численні курси кухарів,\nє відділення кухарів в професійних училищах. але досягти\nкулінарних висот вдається не всім, робота шеф - кухаря - це, перш за\nза все мистецтво, політ творчої думки. Справжній шеф - кухар не\nповинен зловживати спиртними напоями і курінням. У кращого\nлюдини спотворюється сприйняття смакової якості страв. уміння\nготувати недостатньо, для того щоб стати шеф - кухарем.\nТак що, якщо це твоє - починай рухатися до своєї мети вже зараз. тим\nбільше, що почати готувати ніколи не пізно!\nУ столиці незліченну кількість кафе і ресторанів. Майже у кожної\nстанції метро виросли торгові і розважальні центри, в яких\nцілі поверхи відведені під місця для їжі. Природно, без кухарів в такому\nсправі не обійтися. Вони потрібні не тільки «вишуканим кухням», а й\nбезлічі компаній, які піклуються про здоров'я своїх співробітників і\nготові годувати їх домашньою їжею на роботі.\nНу, а тепер трохи развлечёмся.\nОтже, ми вирушаємо в їдальню. Сьогодні ми будемо спостерігати за роботою кухаря.\nВ їдальні для приготування їжі є особлива кімната. Як вона називається? Ну, звичайно, це кухня.\nРано-рано вранці встає кухар. Раніше всіх приходить він на свою роботу, адже йому потрібно встигнути приготувати сніданок. На кухні у кухаря є предмети, які йому допомагають в готуванні. Що це за предмети?\nГоріли і згасли.\nПоспіли щі, шиплять млинці.\nСама не їм, а людей годую. (Ложка)\nНад дахом - суп та ложки. (Стіл)\nЗакипить - парує,\nІ свистить, і пашить жаром,\nКришкою брязкає, стукає.\n- Гей, зніми мене! - кричить. (Чайник)\nРазом з кухарем ми прийдемо на кухню. Що ж він буде готувати на сніданок? Що найчастіше їдять на сніданок? Звичайно, кашу. кухар ретельно промиє крупу і засипле її в кипляче молоко, кашу обов'язково потрібно посолити і посластіть. Кожен кухар при готуванні проявляє фантазію. Адже в кожну страву він може додати що-небудь незвичайне. Наприклад, в кашу він може покласти родзинки або курагу, і каша відразу ж стане смачніше.\nА ще потрібно зварити смачне какао. Кухар все встигне!\nНу, ось сніданок і готовий. Скоро люди прийдуть до їдальні снідати. Що ж тепер потрібно зробити кухареві?\nКухар готує тарілки і ложки, чашки, серветки. А як тільки прийшли в їдальню люди - акуратне розкладає смачну кашу в тарілки і розливає какао по чашках!\nНе забуває кухар, і посміхнутися всім, і побажати приємного апетиту!\nАле ось люди поїли і пішли. Тут на допомогу кухареві приходить посудомийник. Хто ж такий посудомийник (Закріплюємо слово)? Це людина, яка миє посуд. В його обов'язки входить добре помити посуд і розкласти її по своїх місцях. Це дуже важка і відповідальна робота.\nЩо ж тепер буде робити кухар? Може бути відпочивати? Звичайно ж ні.Йому ще належить приготувати обід, а потім і вечерю.\nНу, ось ми і побували з вами в їдальні, а де ж ще може працювати кухар? Кухар може працювати в кафе і ресторані, в кондитерській (кулінарії), на хлібозаводі.\nВ кондитерській працює кухар - кондитер (Закріплюємо слово). Чим же займається кондитер? Кондитер готує солодкі, борошняні страви: тістечка, торти, пироги, цукерки.\nНа хлібозаводі працює кухар-Хлібопекар (Закріплюємо слово). Купуючи в магазині хліб і хлібобулочні вироби, мало хто замислюється про те, як і ким вони були виготовлені. А виготовили їх пекарі. Хлібозавод ніколи не зупиняє свою роботу, пекарі працюють і вдень і вночі, в денну і нічну зміну. І все це для того, щоб на нашому столі в будь-який час був свіжий хліб.\nЯк ви думаєте, які якості потрібні, щоб працювати кухарем?\nУ кухаря повинна бути хороша пам'ять, адже він повинен пам'ятати, як готувати ті або інші страви, скільки і яких класти продуктів, які подавати гарніри (тобто овочі, каші) до котлет, курці, рибі, м'ясу.\nКухар повинен бути охайним.\nКухар повинен бути дуже уважним.\nУ кухаря повинна бути добре розвинена фантазія, адже кухар не тільки готує страви, а й прикрашає їх перед подачею на стіл. А багато кухарів придумують свої страви, і дають їм назву.\nНу, ось ми і познайомилися з професією кухар. Наступного разу уважно спостерігайте за тим, як ваша мама готує, може бути і ви підкажете якусь цікаву ідею!\nПрислів'я та приказки про кухаря\nДобрий кухар коштує доктора.\nЧи не віриш кухареві, сам іди по воду.\nКухар з голоду не вмирає.\nКухар і духом ситий буває.\nНе всі ті кухарі, у кого ножі довгі.\nЗа смак не ручаюсь, а гаряче буде.\nПоганий кухар будь-яку страву зіпсує.\nКухар і нюхаючи наїсться.\nКухарю - перший шматок.\nХороший кухар і в бою кашу зварить.\n- Ваше завдання, навчаючись відмінно оволодіти своєю спеціальністю, по крупицях вбирати знання, які дають викладачі, уміння і навички, якими щедро діляться з вами майстри виробничого навчання.\n- В одному з інтерв'ю відомий в Америці шеф-кухар Ендрю Доренбург сказав: «Це не ти вибираєш професію, а професія вибирає тебе».\n- Я вважаю, що ви на правильному шляху у виборі професії, вам треба буде багато вчитися, працювати над собою, тоді з вас вийдуть висококваліфіковані фахівці, які так потрібні зараз на ринку професій. Удачі вам!\nДо уроку додається кросворди пов'язані з професією кухаря, ілюстрації про професії\nЕнциклопедія для дітей "Вибір професії". М., Аванта 2003.\nАстахова Т. Н. "І кожної професії - слава і честь!" / Т. Н. Астахова // Читаємо, вчимося, іграем.- 2008.- № 6.\nАгєєва, І. Д. Парад професій: веселі пізнавальні ігри для учнів 5-10 класів / І. Д. Агєєва // Останній звонок.- 2007.- № 7.- С. 3-8


Будівельні матеріали на місці об’єкту незавершеного будівництвом\nПочаткова вартість: 23492,00 грн., без ПДВ.\nРозмір гарантійного внеску: 10%, 2349,20 грн., без ПДВ.\nКрок аукціону: 10,00% або 2349,20 грн., без ПДВ.\nЗамовник торгів: Розбишівська сільська рада, ідентифікаційний код 21051259\nДата публікації: 28.11.2015, 00:01\nЦіна продажу: 25841.20 грн.\nМісцезнаходження майна: Полтавська область, Гадяцький район, село Розбишівка, вулиця Лохвицька, 59\nОб'єкт не експлуатується, знаходиться в задовільному тех. стані, готовність незавершеного будівництва об'єкта складає 31%.\nПлоща забудови - 11,4 м2\nОб'єм - 367 м3\nСтіни – з/б стінові панелі; перегородки – цегла; фундамент – блоки фундаментні 2,4х0,4х0,58; перекриття – з/б плити ПК 1,5х6м та ПК 1,5х3м; покрівля – а/ц хвильові листи. Вікна, двері – відсутні; підлоги – відсутні. Внутрішнє опорядження - відсутнє. Інженерні мережі відсутні.\nвнеску: -\tреєстраційний внесок у розмірі 17 грн. на п/р організатора ТБ «Центральної універсальної товарної біржі» № 26001054608128 в ПАТ КБ «Приватбанк», м. Полтава, МФО 331401, код ЗКПО 38667701;\n-\tгарантійний внесок у розмірі 10 % від початкової вартості на п/р організатора ТБ «Центральної універсальної товарної біржі» № 26004054614120 в ПАТ КБ «Приватбанк», м. Полтава, МФО 331401, код ЗКПО 38667701.\nна участь в торгах: Заявки на участь в аукціоні приймаються за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська, 36, офіс 214 з 9.00 до 17.00. Прийняття заяв про участь в аукціоні закінчується за три дні до початку його проведення.\nна які вносяться платежі: а)\tу п’ятиденний термін з дня затвердження протоколу аукціону укласти з продавцем договір купівлі-продажу об’єкта і нотаріально посвідчити його. Витрати по укладанню договору покласти на покупця;\nб)\tздійснити оплату за придбаний об’єкт протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання договору купівлі-продажу в повному обсязі в сільський бюджет;\nв)\tпротягом 3-х (трьох) робочих днів з дня затвердження протоколу аукціону сплатити Біржі, згідно умов договору, витрати і винагороду за організацію, проведення аукціону та проведення незалежної оцінки майна;\nг)\tсамостійно вирішити, в межах чинного законодавства, питання щодо користування земельною ділянкою;\nд)\tзабезпечити утримання в належному санітарному стані прилеглої території, додержання вимог екологічної безпеки та охорони навколишнього природного середовища.\nе) продаж об’єкта здійснюється виключно за грошові кошти.