Петровський Олександр Володимирович: завдяки благодійному фонду «Солідарність» Дніпровський геріатричний пансіонат отримав нове обличчя — УНТ - Інформаційне Агентство Головне в Україні\nПетровський Олександр Володимирович: завдяки благодійному фонду «Солідарність» Дніпровський геріатричний пансіонат отримав нове обличчя\n21 травня 2020, 11:25\nДніпровський меценат і підприємець Олександр Володимирович Петровський традиційно надає допомогу медичним закладам.\nНещодавно Фонд «Солідарність», який він створив і розвинув, надав левову частку фінансових засобів для ремонту геріатричного пансіонату у Дніпрі.\nЗагальна площа приміщень, які тепер виглядатимуть по-новому – біля 800 кв.м. Саме стільки займають переходи між різними блоками установи і саме вони мали дуже важкий стан. Після проведення косметичного, але якісного ремонту переходи мають приємний вигляд, отримали нові металопластикові вікна, сучасні комфортні меблі. У пансіонаті замінили також усі протипожежні та внутрішні двері. Також установили поручні, що допомагають пацієнтам, які потребують цього, зручно пересуватися установою.\nПрацівники та пацієнти, які перебувають у пансіонаті, дуже вдячні Олександру Володимировичу.\nЯк відомо, надати нове більш привітне обличчя закладу, - це його власна ініціатива. Протягом однієї з минулих зустрічей він зауважив, у якому стані перебуває будівля пансіонату, і чітко вирішив повернутися вже з метою реконструкції закладу. Як розповів сам Олександр Петровський, процес ремонту та оновлення пансіонату тільки розпочався, він продовжуватиметься і надалі.\nТеги: Фонд «Солідарність»,Олександр Володимирович Петровський


Тижневий гороскоп для чернігівців: метушня, привабливі проєкти та шанс змінити своє життя | mikroskoP.net.ua\n5 июля, 2021 Рубрика: Новости ЧерниговаАвтор: 0462.ua\nТож пропонуємо Вам ознайомитись із гороскопом для всіх знаків на 5 – 11 липня:\nТиждень повен різноманітних подій, метушливий та непередбачуваний. Бажано відкласти доленосні рішення, займіться поки творчістю або особистим життям. Можете розраховувати на допомогу друзів, але постарайтеся не вплутуватися у сварки, які загрожують затьмарити ваш гарний настрій. У вихідні бажано не розповідати про себе багато зайвого, інакше це послужить приводом для інтриг і пліток. Сприятливий день – понеділок, несприятливий день – п’ятниця.\nКраще триматися подалі від занадто звабних і привабливих проєктів, усе може виявитися в реальності зовсім не так, як ви розраховували. Егоїзм гарний у міру, інакше можуть виникнути певні труднощі при спілкуванні з родичами та друзями. Добре б якось регулювати перепади свого настрою. Обсяг роботи у вихідні загрожує збільшитися, наступає спекотлива пора. Сприятливий день – середа, несприятливий день – четвер.\nВи відчуєте, що доля дає вам шанс кардинально змінити своє життя й одержати те, чого ви так давно прагли. Вам пощастить у справах і в коханні. Ваші плани почнуть здійснюватися, якщо ви почнете діяти. У вихідні мобілізуйте волю й доведіть початі справи до кінця. Краще цей час провести вдалині від шуму й суєти. Сприятливий день – четвер, несприятливий день – субота.\nГарний настрій не покине вас весь тиждень, скористайтеся цією вдалою комбінацією. Усередині вас явно назрівають серйозні зміни, але поки ваш новий вигляд неясний, утримуйтеся від відвертих розмов, утім друзі і близькі люди виявлять розуміння. У роздумах про сенс життя вам відкриється нове значення звичних речей. Не у ваших силах вплинути на хід подій, але ви зможете підготувати себе до будь-яких несподіванок. Сприятливий день – п’ятниця, несприятливий день – вівторок.\nГарний момент для реалізації плану, який давно й довго у вас не виходив. Не сумнівайтеся, зробіть рішучий крок уперед, і ви відчуєте полегшення й упевненість у власних силах. Збільште число контактів і корисних ділових зустрічей. Саме зараз ви можете знайти надійних союзників у важливій справі, якщо виявите свій дипломатичний талант і почуття такту та міри. У вихідні постарайтеся більше часу приділити дітям і близьким людям. Сприятливий день – середа, несприятливий день – п’ятниця.\nВам необхідно сконцентруватися на своїй роботі. Чим зосередженіше і сумлінніше ви будете її виконувати, тим кращим буде результат і тим більше ви одержите задоволення від своєї праці. Постарайтеся реалістично дивитися на ситуацію в особистому житті, щоб не відчувати розчарування. Зберігайте душевну рівновагу, тільки так ви вбережете себе від стресів.Сприятливий день – четвер, несприятливий день – вівторок.\nВас, схоже, будуть роздирати внутрішні протиріччя. Можливе виникнення непередбаченої ситуації, яка буде сприяти зміні ваших планів. Так що не зайво буде продумати трохи запасних варіантів. Вас може очікувати успіх на діловому поприщі, ловіть удачу, будьте на гребені хвилі. Не забувайте про особисте життя. Нове знайомство у вихідні може подарувати вам кохання. Сприятливий день – п’ятниця, несприятливий день – понеділок.\nВам захочеться почувати себе особистістю незалежною, зросте бажання відчувати себе людиною потрібною, без якої хтось і дня не зможе прожити. Не мучтеся, у вас чарівним образом вийде сполучити ці прагнення. З’явиться можливість із легкістю вирішити хвилюючі вас проблеми. Не варто сидіти вдома, вибирайтеся до друзів, влаштуйте побачення і відпочивайте. Сприятливий день – понеділок, несприятливий день – середа.\nЯкщо дотримуватися стратегії співробітництва з усіма, хто тільки може бути вам корисний, ви доб’єтеся успіху. Ви будете зустрічатися з потрібними людьми й пізнавати багато цікавого й корисного для себе. Активно справляючись із проблемами навколишніх, не забувайте про вирішення своїх завдань. У вихідні багато перешкод втратять свою силу й перестануть вас турбувати.Сприятливий день – четвер, несприятливий день – вівторок.\nКраще не планувати вирішення життєво важливих завдань, не час щось міняти. На роботі вам буде необхідно виявити зібраність і пунктуальність. Імовірна напруга у відносинах з начальством. Можуть виникнути невеликі, але відчутні сімейні проблеми. Краще нікуди не поспішати, подумайте, перш ніж щось сказати або почати якісь дії. Сприятливий день – п’ятниця, несприятливий день – субота.\nВи з легкістю розберетеся й з роботою, і з особистим життям. Головне – бути уважніше до нових ідей, навіть якщо на перший погляд вони видадуться абсурдними. Удалий період для пошуків і змін, у тому числі й зміни місця проживання. А от фінансовими проблемами займатися поки не варто, як і брати кредит. У вихідні можлива несподівана, але своєчасна допомога від рідних. Сприятливий день – понеділок, несприятливий день – четвер.\nНа вас може навалитися вантаж численних проблем, і вам прийдеться витрачати сили й час на те, щоб утримати досягнуте. У партнерських відносинах можуть виникнути певні труднощі, винуватців шукайте по обидві сторони. Але привселюдно визнати свої помилки, швидше за все, прийдеться саме вам, так що варто до цього морально підготуватися. Вихідні краще провести зі своєю родиною за містом. Сприятливий день – вівторок, несприятливий день – середа.\nЗа даними Чернігівського обласного центру громадського здоров’я, станом на 29 липня в області щеплено\n28 липня на автодорозі М-01 патрульні виявили автомобіль Volkswagen Transporter, який рухався з перевищенням\nВже завтра розпочнеться черговий тиждень, зі своїми складнощами, успіхами та переживаннями. На всіх нас\nЯк не загубитись у лісі: правила поведінки\nЗа час пандемії чернігівці навчилися цінувати природні скарби Українии – ліси, гори, річки. У\nЧи хочуть чернігівці полетіти в космос?\nБританський підприємець сер Річард Бренсон здійснив мрію усього свого життя – побував у космосі\nКосмічні пейзажі приморських озер: де побачити їх на власні очі\nКуди податися в мандри? Мабуть, це найбільш актуальне запитання, яке ми ставимо собі кожної\nУ Чернігові хочуть зробити Китайський сад (ВІДЕО)\nПоезія китайського поета Лі Бо надихнула комунальне підприємство «Зеленбуд» створити Китайський сад у Чернігові.\nАномальна спека у Чернігові протримається до кінця тижня, – синоптики\nПонад 2 тижні у Чернігові, як і по всій Україні, триває аномальна спека. Температурні\nПОЛІТИЧНІ НОВИНИ ПОЗИЦІЯ. П’ятий Президент України, лідер парії «Європейська Солідарність» Петро Порошенко у річницю\nЧи потрібно в Чернігові пиляти дерева: що думають містяни\nПротягом останнього часу в Чернігові здійнялося одразу декілька скандалів, пов’язаних з вирубкою дерев. Так,


Як перетворити холодні ліди на теплі ліди\nШвидше за все, навіть ті, хто далекий від торгівлі, знає, що холодні ліди чи потенційні клієнти – це ті, хто взагалі не зацікавлений чи не знає вашої продукції/товару. А як зробити так, щоби холодний лід став теплим? Про основні методи розповімо у цій статті. Не відволікайтеся, буде цікаво.\nТрохи поговорили про холодні ліди, настав час їм потепліти. Під теплими лідами розуміють людей, які висловили інтерес у вашій продукції/послугах, проте які поки що його не купили. Найчастіше вони залишають спеціальні заявки на вашому сайті про те, що вони потребують консультації.\nТакі клієнти порівнюють характеристики, ціни, переваги та недоліки, тому для доведення їх до гарячих лідів потрібні знання та досвід найкращих менеджерів. А що робити, якщо є холодні ліди? У цьому допоможе 5 практичних порад.\n5 способів розігріти холодний лід\nОтримати теплі ліди простіше завдяки:\nЕфективним факторам із привернення уваги.\nДружньому вітанню та знайомству.\nПриємного розмовного тону та щирої зацікавленості та бажання допомогти.\nПозиціонування себе як слухача. Часто клієнта важливо вислухати. Це дозволить налагодити стосунки, а отже позитивно позначиться на покупках.\nДе брати теплі ліди\nА ось тут починається найцікавіше. Теплі ліди можна отримати за допомогою:\nВиставок, конференцій, презентацій\nВи повинні розуміти, що вся аудиторія на професійній конференції чи презентації – це теплі ліди. Чому? Адже якщо вони прийшли/підключилися до профільної конференції, то їх цікавить ваш продукт/послуга.Від вас тільки потрібно утримати їх інтерес і дізнатися про їх контактні дані.\nТут величезне значення має особистий підхід, а також ваші здібності здійснити таку пропозицію, від якої просто неможливо відмовитися. Ваша головна мета – звернути холодний лід у теплий/гарячий.\nВаш потенційний клієнт може почути про вас із соціальних мереж, а зворотну форму він зможе залишити, швидше за все, на сайті.\nВажливо пам’ятати, що відвідувачі сайту досить рідко заходять далі за другу сторінку пошукової видачі. Тому важливо, щоб ваш сайт знаходився в топі за ключовими запитами. З цим допоможуть фахівці MBA TIME4U.\nЗа допомогою контекстної реклами в найстисліші терміни можна розповісти про ваш товар/послугу широкому числу користувачів.\nВажко уявити ситуацію, в якій малознайомі люди обмінюються особистими контактами. Те саме стосується і лідів. Важливо скласти взаємовигідний обмін. Наприклад, в обмін на контакти передплатника запропонуйте знижку на перше замовлення або безкоштовну консультацію.\nДля того, щоб через соціальні мережі до вас приходили теплі ліди, завжди публікуйте виключно корисний та цікавий контент. Відмінно працює залучення до дискусії передплатників, тому ставте запитання та влаштовуйте розіграші. Не забувайте налаштувати рекламу, що таргетує.\nОтримай знижку за передплату – це приклад найпростішого варіанту отримання лідів. Так, ви втрачаєте у фінансах, але це зрозумілий для всіх сценарій, що забезпечує прекрасну конверсію лідів.Контент-маркетинг\nНе забувайте розміщувати свої публікації на різних платформах: у ЗМІ, блозі, у гостьових постах, а також на різних Telegram-каналах.\nОбов’язково заведіть на своєму сайті розділ Блог та публікуйте цікавий та корисний контент. Він може бути абсолютно різним – від новин профілю, інструкції – до опису новинок вашої продукції.\nНалаштувати лідогенерацію найкраще у професійних компаніях, які знають усі основні нюанси. MBA TIME4U виконав сотні вдалих проєктів, тому ви можете сміливо довірити їм налаштування лідів.\nПеретворення холодних лідів у теплі – це питання професіоналізму. Щоб уникнути поширених помилок, рекомендуємо звертатися до професіоналів. Консалтингова компанія MBA TIME4U – професіонал у сфері лідогенерації.\nПросмотров:52 Нет комментариев\nНавчання МВА Україна: швидко та доступно\nЯк китайські роздрібні торговці наново винаходять шлях до покупця. Частина 1


Салон в Ле Бурже - вітрина досягнень авіакосмічнoї промисловості - La France en Ukraine\nГоловна сторінка > Поїхати до Франції > Пізнати Францію > Новини у Франції > Салон в Ле Бурже - вітрина досягнень авіакосмічнoї промисловості\nСалон в Ле Бурже - вітрина досягнень авіакосмічнoї промисловості [fr]\nЯк кожні два роки, з 17 по 23 червня у виставковому комплексі в Ле Бурже вшановуватимуть підприємства авіакосмічної промисловості. У 2012 р. торговий обіг в цьому секторі виріс на 16%, що стало новим рекордом. У рамках авіасалону його учасники представлять свої останні новаторські розробки і розкажуть про можливості кар’єри в галузі.\nАвіаційнно-космічну галузь, торговий обіг якої виріс в 2012 р. до 42,5 млрд євро, можна віднести до числа секторів, що динамічно розвиваються. На 50-й за рахунком авіасалон з’їдеться понад 2160 учасників з 44 країн світу; площа стендів складе 54 тисячі кв.м, а зовнішні виставкові площі займуть 43 тисячі кв.м.\nЦе дозволить гідно прийняти найбільші європейську і американську авіабудівні компанії - Airbus і Boeing, виробників техніки і устаткування, серед яких Safran і Thales, а також численні малі і середні підприємства сектору високих технологій, які отримають можливість представити свої новаторські розробки. Так, компанія Laselec, що спеціалізується на проектуванні і виробництві устаткування для лазерного маркування дротів, ознайомить зі своєю новою портативною машиною для зачистки кабелю лазером.\nПрезентація літака A350\nВеликі виробники авіатехніки зроблять особливий акцент на свої провідні моделі, від A400M і Rafale компанії Dassault до A380. В цілому, на авіасалоні буде продемонстровано 130 повітряних суден. A350 - XWB, перший екземпляр новітнього далекомагістрального авіалайнера концерну Airbus, закінчений зовсім нещодавно, виконає у рамках авіасалону свій перший політ.\nНауково-дослідна лабораторія EADS Innovation Works представить дослідний зразок двомісного літака з електродвигуном, призначеного для льотних шкіл. Конструкція його двигуна дозволяє понизити рівень шуму і забезпечити заряджання під час приземлення і гальмування.\nУ небі - російські літаки\nЦього року в роботі авіасалону візьме участь велике число російських компаній. Російські авіабудівники продемонструють в повітрі декілька моделей бойових літаків. Так, заплановані показові польоти суден Су- 35, Як- 130 і Super Jet 100.\nУ Ле Бурже чекають також делегації з Канади, Марокко, Кореї, Чехії і Китаю, який буде представлений авіабудівною компанією Comac.\n"Салон в Ле Бурже - це прекрасна комерційна вітрина", - говорить Патрік Герен, представник Французького об’єднання підприємств аерокосмічної промисловості (GIFAS), салону, що є організатором. У Ле Бурже також передбачена програма ділових зустрічей, спрямованих на налагодження контактів між закупівельниками і представленими виробниками.\nУ 2011 р. на попередньому авіасалоні, який зібрав рекордне число відвідувачів-професіоналів, 54 тисячі осіб, що в 2 рази перевищує аналогічний показник великих міжнародних авіасалонів у Фарнборо і Дубаї, пройшло 4500 ділових зустрічей.\nAirbus виходить в лідери?\nУ Ле Бурже традиційно розгортається суперництво між великими підприємствами галузі. Адже з нагоди авіасалону робляться офіційні оголошення про раніше підписані контракти з авіакомпаніями. Для авіабудівників це є можливістю притягнути до себе додаткову увагу. Цього року усі погляди будуть у черговий раз спрямовані на лідерів галузі - концерни Airbus і Boeing.\nУ кінці квітня європейський концерн Airbus опублікував інформацію про те, що з початку року ним отримано 493 замовлення, що майже удвічі більше, ніж у його американського конкурента. Це пояснюється, головним чином, успіхом Neo, нової модифікації моделі А320, оснащеної вдосконаленим двигуном. Цей літальний апарат привабив багато авіакомпаній, враховуючи, що на кінець квітня компанія Airbus отримала на нього 2125 замовлень.\nОрганізатори авіасалону хочуть також підкреслити хороші перспективи галузі з точки зору працевлаштування. У 2012 р. аерокосмічні підприємства прийняли на роботу 15 тисяч осіб. На відміну від багатьох інших секторів, в авіабудуванні попит на фахівців перевищує пропозицію. Ось чому цього року молоді буде запропоновано піднятися на борт лайнера "Кар’єрний зліт". В ньому конструктори, техніки та інженери аерокосмічних компаній розповідатимуть про свою професію. За словами Патріка Герена, "мета авіасалону - зробити акцент на потребах підприємств галузі у фахівцях, враховуючи зростання числа замовлень і прискорення ритму роботи, зокрема на складальних підприємствах Airbus".\nДодаткова інформація: http://www.salon-du-bourget.fr/


У Крoпивницькoму навкoлo арки пo вулиці Ельвoрті висадили кущі ялівцю (ФOТO) – Златопіль\nЗлатопіль › Життя › У Крoпивницькoму навкoлo арки пo вулиці Ельвoрті висадили кущі ялівцю (ФOТO)\nУ Крoпивницькoму навкoлo арки пo вулиці Ельвoрті висадили кущі ялівцю (ФOТO)\nУчора, 17 жoвтня, фахівці КП “Благoустрій” рoзпoчали висаджувати на земляних відкoсах кущі ялівцю.\nЗа інфoрмацією начальника дільниці кoмунальнoгo підприємства Oлени Вoрoни, учора планували висадити 600 кущів цієї вічнoзеленoї рoслини. За тиждень – ще стільки ж. Теритoрію прикрашатиме ялівець двoх видів: зелений та сизий і йoгo oбрали невипадкoвo.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: У Знам’янці стартує гoлoсування за прoєкти грoмадськoгo бюджету\n“Ялівець має властивoсті затримувати пoтoки вoди, щoб вoни не йшли на дoрoгу, та буде укріпляти схили, щoб земля не зсувалася”, – рoз’яснила Oлена Вoрoна. – Раніше спеціалісти КП “Благoустрій” вже засіяли травoю газoни перед арками.


Назва Дипломна робота «Використання педагогічних програмних засобів на уроках трудового навчання в старшій школі з метою активізації пізнавальної діяльності учнів»\n«Використання педагогічних програмних засобів на уроках трудового навчання в старшій школі з метою активізації пізнавальної діяльності учнів»\nАктуальність проблеми дослідження визначається тим, що сучасні ІКТ відкривають учням доступ до нетрадиційних джерел інформації, дозволяють реалізувати принципово нові форми і методи навчання, які підвищують ефективність засвоєння навчального матеріалу. Застосування засобів інформаційних комунікаційних технологій створює величезні можливості для вдосконалення навчання, для створення умов активізації пізнавальної діяльності учнів у процесі самостійної роботи.\nПід засобами активізації пізнавальної діяльності учнів на уроках на основі комп’ютерних технологій ми розуміємо комплекс, що складається з пакету педагогічних програмних засобів. Він включає контролюючі, навчальні, моделюючі, інструментальні й інтегровані програмні засоби, і також методики їхнього застосування в процесі навчання.\nМета дослідження – теоретитчно обґрунтувати й експериментально перевірити шляхи активізації пізнавальної діяльності учнів на уроках технологій.\nОб’єкт дослідження – процес активізації пізнавальної діяльності учнів старшої школи на уроках технології.\nПредмет дослідження – використання ІКТ з метою активізації пізнавальної діяльності учнів на уроках технології.\nПроаналізувати психолого-педагогічну літературу з проблеми активізації пізнавальної діяльності.\nВизначити методи та прийоми активізації пізнавальної діяльності на уроках технології.\nВиокремити ІКТ, які можна використовувати під час вивчення технології з метою активізації пізнавальної діяльності учнів\nРозробити електронний навчально-методичний комплекс (ЕНМК) «Технологія художнього різьблення по дереву» з метою формування в учнів навичок дослідницької діяльності й активізації у них пізнавальної активності.\nАКТИВІЗАЦІЯ ПІЗНАВАЛЬНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ УЧНІВ ЯК ПЕДАГОГІЧНА ПРОБЛЕМА\nМетоди активізації пізнавальної діяльності:\nметод самостійної роботи з учнями;\nметод самостійної роботи з дидактичними матеріалами;\nШЛЯХИ ВИКОРИСТАННЯ ІНФОРМАЦІЙНО-КОМУНІКАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ З МЕТОЮ АКТИВІЗАЦІЇ ПІЗНАВАЛЬНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ УЧНІВ НА УРОКАХ ТЕХНОЛОГІЇ\nВиди програмно педагогічних засобів:\nнавчальні педагогічні програмні засоби;\nпрограмні засоби (системи);\nконтролюючі програмні засоби;\nінформаційно-пошукові програмні системи;\nімітаційні програмні засоби;\nмоделюючі програмні засоби;\nдемонстраційні програмні засоби;\nнавчально-ігрові програмні засоби;\nпрограмні засоби дозвілля.\nТехнологія художнього різьблення по дереву\nОдержані експерементальні дані\nАналіз психолого-педагогічної літератури, присвяченій проблемі активізації пізнавальної діяльності, дав змогу узагальнити визначення поняття пізнавальної діяльності. На нашу думку пізнавальна діяльність це активність людини, спрямована на досягнення свідомо поставлених цілей, пов'язаних із задоволенням її потреб і інтересів, на виконання вимог до неї з боку суспільства. На уроках технологій доцільно використовувати такі методи активізації діяльності, як метод самостійної роботи з дидактичними матеріалами та метод проблемного викладу, які можуть сприяти підвищенню пізнавальної діяльності.\nНаше дослідження показало, що застосування педагогічних програмних засобів є ефективним для активізації пізнавальної діяльності учнів на уроках трудового навчання. Цілком зрозуміло, що ППЗ є складовою системи засобів навчання і не виключає застосування інших засобів навчання, доповнюючи і надаючи їм нових можливостей використання. Урок в електронному вигляді, невід’ємною частиною якого є ілюстрації, графіки, відео-, аудіофрагменти, підвищує зацікавленість до матеріалу і до предмету загалом.\nКурсова робота використання електронних навчально-методичних комплексів із метою активізації пізнавальної діяльності учнів на уроках технології\nВикористання електронних навчально-методичних комплексів із метою активізації пізнавальної діяльності учнів на уроках технології


Великоднє диво: селяни, які йшли на нічне богослужіння, врятували 16-річного рибалку на Рівненщині\nТрагедією могла закінчитися риболовля для 16-річного мешканця села Новомалин Острозького району. Хлопець по шию застряг у мулі на місцевому приватному ставку. Якби не віряни, які у цей момент проходили повз, йдучи до церкви, за кілька хвилин його б засмоктало остаточно.\nБлизько другої години ночі 8 квітня в село Новомалин викликали рятувальників – селяни повідомили, що на місцевому приватному ставку підчас риболовлі мулом засмоктало місцевого хлопця. Вони почули його крики про допомогу. Коли бійці ДСНС прибули на місце, знесилений рибалка перебував приблизно за шістдесят метрів від берега. Через густий шар бруду він взагалі не міг рухатися, а через сильне переохолодження не міг сказати і декількох слів. Ще лічені хвилини і хлопець повністю опинився б під товстим шаром мулу.\nРятувальники дісталися до потопельника на рятувальному човні. За допомогою мотузок та підручних рятувальних засобів рибалку витягнули з мулу на човен та доправили до берега. Дільничний офіцер поліції допоміг перенести врятованого до карети швидкої медичної допомоги. Із діагнозом загальне переохолодження організму хлопця госпіталізували.\nЧитайте також: На Рівненщині вшанують пам`ять полеглих Героїв Гурб\nДо надання допомоги було залучено одну одиницю техніки ДСНС та чотирьох чоловіків особового складу рятувальників, повідомили в управлінні ДСНС у Рівненській області.


Шашлик, молитва та стіл за ширмою:\nяк проходять поминки в Києві\nЩо їдять гості на поминках та яких ритуалів дотримуються, як ресторану одночасно обслуговувати гостей з весілля та похорон? Вікенд поговорив з Настею — офіціанткою одного із закладів Києва, де проходять банкети, ритуальні заходи та вечірки. Настя розповіла, як у роботі допомагає філософський вираз обличчя, чому новачки не хочуть обслуговувати поминки та чого найбільше бояться офіціанти.\n— Ресторанний комплекс, в якому я працюю, орієнтований на широку аудиторію гостей. У меню поєднано найбільш популярні блюда української, європейської та грузинської кухні, закуски до пива, десерти та коктейлі. Концепція закладу розрахована на різноманітні способи проведення дозвілля – це і романтичні вечори для закоханих пар, і караоке, і дискотека, і зустрічі друзів.\nУ ресторані також є окреме банкетне меню для урочистостей — випускних вечорів, днів народження, весіль. Страви з цього меню потрібно замовляти заздалегідь на певних умовах: визначається сума на кожного гостя та мінімальна кількість присутніх, до рахунку обов'язково включають обслуговування (якщо воно буде неякісним, гості мають право відмовитись платити за нього, але такого майже ніколи не буває). Бонусом гостям дозволяють приносити алкоголь чи соки. Також їх можна попередньо замовити в закладі за цінами як в супермаркетах. А ще дозволено принести свій торт і фрукти. В інших випадках ресторан не дозволяє гостям приносити свою їжу чи напої. Щодо бенкетів, то брати власні консерви чи бутерброди, як правило, заборонено – жоден заклад не захоче нести відповідальність, якщо гості отруяться власною їжею.\nРесторан ніколи не відмовляє гостям, яким потрібно провести поминальний обід. Щоб зробити замовлення, треба звернутись до менеджера. Як правило, в кожному ресторані є поминальне меню, окрім закладів фастфуду. Я ніколи не бачила, щоб люди організовували поминки, наприклад, в піцерії. Адже це серйозне зібрання, яке передбачає тишу, усамітнення і дотримання традицій. Хоча якось бачила поминальне меню в пабі, проте поминок там не застала.\nРесторатори з розумінням ставляться до людського горя, тому для поминальних заходів діють знижки та спеціальні пропозиції. Як правило, в чек не враховується сума за обслуговування, також ціни на деякі страви можуть бути нижчими, ніж у звичайному меню. Гостям дозволяють приносити свої алкоголь, печиво та цукерки, іншу їжу брати з собою заборонено з санітарних міркувань.\nТема похорону і поминок у нашій культурі оповита як табу, так і анекдотами. Гумор у цій ситуації спрацьовує як захисний механізм психіки. Особливо непросто буває офіціантам, адже зазвичай вони повинні випромінювати позитив і проявляти емпатію. Новачки часто відмовляються обслуговувати поминки, мовляв, «в людей горе, а я такий веселий вийду «здрастє!».\nЗа кулісами у багатьох здають нерви. Інколи офіціанти зі сміхом прикидають, на чию долю завтра випаде обов'язок обслуговувати поминки. В мене ж ці заходи ніякого страху не викликають, часто колеги доручають обслуговувати поминки саме мені. Думаю, це тому, що я вмію робити філософський вираз обличчя, навіть жартома називаю себе «поминальний офіціант».\nНе пам'ятаю, щоб на поминках хтось з людей напивався до втрати пам'яті чи влаштовував п'яну бійку, тому в дечому мені такі заходи обслуговувати простіше, ніж молодіжні вечірки чи весілля. На поминках гості поводяться дуже стримано та по-світському, не бачила, щоб хтось ридав чи ламав істерику.\nКолись була свідком одного випадку в караоке-клубі. Дівчати пили та співали, їм було дуже весело, аж поки не дійшли до пісні «Помолимся за родителей». Такого катарсису я ніде не бачила — п'яні дівчата обнялись, співали, ридали і пили одночасно.\nЯк правило, поминки проводять в окремому залі. Якщо такої можливості немає, то персонал ресторану створює максимально сприятливі умови для проведення поминального обіду. У разі потреби можуть відгородити цей стіл від інших людей спеціальними ширмами, також вимикають телевізори і музику. Якщо в залі є дзеркала, то їх завішують тканиною.\nСервування поминального столу має відповідати певним правилам — все повинно бути стримано і охайно, без похоронно-церковного кічу. Для кожного гостя на стіл виставляють тарілку, склянку олд фешен для води, чарку для горілки, бокал для вина, ложку справа, виделку зліва. А от ножів на столі бути не повинно. Як правило, гості приносять свічку і портрет померлої людини. Біля портрету ставлять чарку з горілкою, накривають зверху шматком хлібу.\nПоминальними бувають тільки обіди. Цей захід триває максимум три-чотири години, а частіше – дві. Сніданків чи вечер поминальних не буває, адже люди збираються після похорону. Частіше поминки проходять в інтервалі між дванадцятою і шістнадцятою годинами. Вони не мають перерв на танці чи конкурси, як буває на весіллях та вечірках, максимум кілька людей можуть вийти на короткий перекур. Помітила, що перед початком застілля люди завжди встають і читають «Отче наш». Часто присутній священик, якого запрошують після похорону.\nВ поминальному меню спостерігається певна специфіка, адже метою такого столу не є закусування алкоголю, перекуси між танцями та пошук гастрономічних вражень. Обід замовляють, в першу чергу, щоб нагодувати людей. Гості збираються разом не для розваг, а щоб згадати добрим словом померлого. Тому на поминальному столі зазвичай не буває вишуканих закусок, канапе, брускетт чи карпачо. Люди за бажанням можуть це замовити, але частіше обирають прості страви — обов'язково борщ, пиріжки, пампушки, холодець, іноді деруни, вареники, голубці, капусту з грибами, печеню, млинці. А також популярні страви зі стандартного меню - шашлик, ковбаски-гриль, хачапурі, шашлик.\nСтрави прикрашають по мінімуму – без фігур з фруктів чи овочів, різнокольорових присипок. В естетиці цього столу відсутнє бажання продемонструвати багатство, екзотику, красу чи кольорову гаму страв.\nОбов'язковою ритуальною стравою є коливо — це каша з зерна, та ж кутя (зерно символізує перемогу життя над смертю), яку готують з додаванням родзинок, меду, горіхів, кураги. Іноді для поминок замовляють ще кисіль. Помітила, що люди не завжди дотримуються традиції їсти коливо, буває, гості забирають його додому, але частіше доводиться викидати.\nГостям пропонують тару для упакування їжі з собою, але перед замовленням бенкету треба уточнити в адміністратора, чи це безкоштовно, бо в більшості закладів за тару треба платити. Краще принести свою.\nВ нормальних ресторанах все, що залишається на столі після бенкету, викидається на смітник, алкоголь виливають в раковину. Тому міф про офіціантів, які доїдають після гостей і тягають додому пляшки з бухлом, вже неактуальний. Все, що є на столі, окрім посуду та скатертин, включається в рахунок. Коли гості забирають додому не тільки їжу з напоями, але і зубочистки з серветками – це нормально, адже вони за це заплатили.\nІноді в один день в ресторані може бути і весілля, і поминки. Ці заходи проходять в різних частинах закладу, а якщо є ймовірність, що гості з поминок та весілля перетнуться, менеджер попереджає про це замовників в процесі складання меню.\nЯкось в мою зміну поминки та весілля збіглися з інтервалом в годину. Ще й один з колег не вийшов на роботу, тому допомагав менеджер. Спочатку прийшли гості на поминки, я винесла коливо та холодні закуски, а кухарі закінчували готувати голубці і млинці. Аж тут повідомили, що гості на весілля приїдуть на годину раніше. Ніколи не забуду, як я забігаю з повною тацею холодних закусок у весільну залу, а там «здрастє» — натовп гостей чекає молодих, а по підлозі катаються білі та рожеві кульки (це гості вирішили прикрасити приміщення). Я з тацею чеберяю в цьому морі кульок, роблю щасливе обличчя (хоча в голові горить, але найбільший страх офіціанта – зіпсувати людям свято) та йду знайомитись із замовниками. В цей момент колега розставляє на стіл воду та розливає в графини соки, а менеджер виносить голубці на поминки.\nВ таких ситуаціях важлива взаємодопомога. Персонал ресторанів звик до непередбачуваних ситуацій, головне не втрачати самоконтролю, зберігати спокій і слідкувати за емоціями. Це робота. За день відбувається багато різних подій, тому в них нема сенсу шукати якість містичні знаки. Офіціант не має ніякого відношення до інтимного простору гостей, хоч і зобов'язаний слідкувати за всіма дрібницями, підлаштовуватись під настрій гостей і бути готовим у будь-який момент допомогти.\nЩе одна дуже смішна особливість роботи офіціанта – його часто запрошують випити разом з гостями, і поминки не виняток. Але він не має на це права. На зміні заборонено вживати алкоголь і сідати з гостями за стіл.\nЗ поминальним офіціантом поговорила\nВікенд розпитав майстра, де брати глину, навіщо потрібний круг, як працювали давні гончарі та чим заробляють сучасні.\nВікенд розпитав волонтерів Загону швидкого реагування Національного комітету Товариства Червоного Хреста України про їхню непросту роботу.


Колишній тренер і гравець збірної України зіграли у футбол в зоні АТО. ФОТО – Новинарня\nHome / Україна / Колишній тренер і гравець збірної України зіграли у футбол в зоні АТО. ФОТО\nЗірки вітчизняного футболу – колишній головний тренер національної збірної, “Металіста” та “Дніпра”, а нині – голова комітету національних збірних Федерації футболу України Мирон Маркевич, екс-збірник, тренер юнацької збірної Володимир Єзерський та коментатор, ведучий програми “ПроФутбол” Ігор Циганик відвідали район проведення антитерористичної операції Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.\nУ рамках поїздки в район АТО зірки побували на КПВВ “Мар’їнка” та “Майорське”, а також поспілкувалися з вихованцями Мар’їнської дитячо-юнацької спортивної школи, які не приховували емоцій від можливості наживо поговорити про футбол з легендами гри.\nКрім того, за участі Мирона Маркевича відбувся футбольний матч на сучасному майданчику в місті Марїнка між командами військовослужбовців Краматорського прикордонного загону та місцевих жителів.\nМаркевич та Єзерський грали за прикордонників, а Циганик коментував.\nСимпатії вболівальників розділилися порівну між командами, але військові отримали перемогу, перегравши місцеву команду з рахунком 7:5, повідомляє прес-центр штабу АТО.\n“На згадку про свій візит до українських захисників Мирон Маркевич, Володимир Єзерський та Ігор Циганик подарували військовим багато різних подарунків з футбольною символікою. Але головним подарунком стало те, що любителі футболу мали змогу отримати автограф та сфотографуватися з відомими футбольними фахівцями”, – ідеться в повідомленні.\nКрім цього, легенди українського футболу мали змогу поспілкуватися з військовослужбовцями одного із підрозділів Збройних сил України, особовий склад якого зараз виконує бойові завдання в зоні АТО безпосередньо на передній лінії оборони, та висловити їм подяку за мужність та стійкість, з якими вони захищають Україну.\nЯк зазначив Мирон Маркевич, у нього радіє серце за те, що в Україні з’явилася нова, боєздатна армія, яка дає гідну відсіч противнику.\n“Відчувається, що за цей час наші Збройні сили стали отримувати міцну підтримку від держави, яка сприяє зростанню їх бойового потенціалу та матеріальному забезпеченню. Я кожного року буваю в АТО і на власні очі бачу, як змінюється наша армія, як зростає професіоналізм військових. І в порівнянні з минулими роками, у війську відчуваються докорінні зміни у кращий бік”, – зазначив відомий український футболіст.\nГравець збірної України влаштував футбольний матч на позиції сил АТО\nпід обстрілами. ВІДЕО


У Privat24 для iPhone можна буде платити відбитками пальців - 0352.ua\n10:57, 9 вересня 2014 р.\nКористувачі Privat24 та iPhone 5s зможуть заходити в сервіс і підтверджувати оплату не тільки паролями, а й відбитками пальців. Як повідомили в банку, така функція реалізована в оновленій версії додатка та буде доступна користувачам iPhone нового покоління після офіційного представлення нової операційної системи iOS 8.\n«Privat24 – один з перших платіжних додатків, що перетворили iPhone на справжній мобільний гаманець. Тепер ми запроваджуємо технологію розпізнавання відбитків пальців у мобільних платежах, – говорить Заступник Голови Правління ПриватБанку Олександр Вітязь. – Це дозволить у Privat24 проводити платежі ще швидше».\nМобільний банк Privat24 є абсолютним лідером серед банківських платіжних додатків на території України та пострадянському просторі – його встановили понад 2,5 млн користувачів смартфонів.\nБезкоштовний додаток Privat24 дозволяє використовувати смартфон або планшет як універсальний платіжний пристрій. За його допомогою можна переглядати виписки за рахунками; здійснювати будь-які платежі, налаштовувати їх регулярність; поповнювати мобільні телефони; керувати кредитами та депозитами; купувати квитки на автобус, потяг і літак; заправляти автомобіль тощо. Для безконтактної оплати або отримання готівки через банкомат достатньо сфотографувати камерою QR-код або піднести смартфон до термінала (для смартфонів із функцією NFC).


Твір-опис Андріївської церкви » VCHYS.COM.UA - Навчання Онлайн\nВЧУСЬ.КОМ.ЮА » Твір-опис » Твір-опис Андріївської церкви\nТвір-опис Андріївської церкви в Києві Ви можете написати використовуючи опис фасаду Андріївської церкви.\nЗовнішній опис Андріївської церкви\nЩе з давніх-давен церква вважалася символом духовного життя народу. Адже саме тут ми можемо побути наодинці з Богом, поділитися своїм горем, радістю, висповідати й очистити душу. Божий храм – це місце, де охрещують нове життя та відспівують померлих.\nНа будівництво церкви завжди виділялися значні кошти, тому не дивно, що її називають еталоном серед об’єктів архітектури. Велич і розкіш соборів, особливо православних, справді вражає. Не винятком стала й перлина українського бароко – Андріївська церква.\nАндріївська церква, названа в честь апостола Андрія Первозванного, красується на пагорбі одного з найстаріших і найдивовижніших районів Києва – Подолі. Вона, безумовно, є вершиною творчості Бартоломео Растреллі. Живописність, розкіш декору, позолота – всі ці риси увібрала в себе велична споруда. Церква вражає виразністю та яскравістю, ніби її намалювали на тлі неба.\nМіцні стіни розташовані на стилобаті – основі комплексу церкви. Висота храму близько п’ятдесяти метрів. Інтер’єр виконано за допомогою різних видів мистецтва: архітектури, живопису, ліплення, а пишним декором оздоблено і вікна, і двері. Із зовнішньої тераси навколо споруди можна помилуватися мальовничими краєвидами.\nУ мою пам’ять образ Андріївської церкви врізався після перегляду вічної кінокласики «За двома зайцями». Пам’ятаєте, як Голохвастов підіймався чавунними чорними сходами? А граків, які здійнялися хмарою, коли задзвонили дзвони? І все б добре, та дзвонів тут ніколи не було. А все через легенду. Кажуть, що під храмом затаїлося підземне море, яке розбудити зможе тільки гучний дзвін. І тоді течію вже не зупинити. Тому не варто ворушити минуле й перевіряти справжність таких давніх легенд.\nСьогодні ж Андріївська церква – справжня окраса Андріївського узвозу. Прогулюючись Києвом, гості та кияни не можуть оминути красуню увагою. А цікаві історії залишають приємні та незабутні враження.\nВласний опис Андріївської церкви в публіцистичному стилі Ви можете залишати у коментарях, щоб допомогти своїм одноліткам.\nОпис весни на українській мові


Не можна знайти кращого матеріалу для робочих поверхонь в будинку, ніж кварц.\nКварц витримує короткочасні перепади температури. Але якщо систематично ставити на поверхню гарячий матеріал, кварц як і будь-який камінь зіпсується. Тому ми рекомендуємо використовувати спеціальні підставки під гаряче.\nМіцність ‒ це основна властивість кварцу. Його дуже складно обробляти, звичайні інструменти не підходять, тільки спеціальні та дорогі. Зіпсувати його також складно, як і обробити.\nТакож він є екологічно чистим природним матеріалом. Так що Ваше здоров'я і здоров'я Ваших дітей в безпеці.\nДоглядати за кварцовою поверхнею зовсім легко, її можна мити за допомогою миючих засобів (крім абразивних), не переймаючись про те, що поверхня може бути пошкоджена будь-яким чином. Кварцова поверхня не втратить своїх зовнішніх властивостей з роками, не потьмяніє та не потріскається. На кварцових поверхнях відсутні мікротріщини і шорсткості, в яких збирається пил і мікроби.\nКварцовий агломерат на 93% складається з природного каменю ‒ кварцу й невеликої кількості акрилових смол з пігментами різноманітних відтінків. Природний кварц, видобутий в місцях його залягання, перетворюється в дрібну крихту, потім під високим тиском пресується в плити потрібної товщини. Всього 5% акрилових незбагачених смол для міцності та невелика кількість потрібного барвника надають виробам з природного каменю неперевершену красу. За допомогою спеціальних пігментів, штучний кварц знаходить найрізноманітніші забарвлення ‒ він може виглядати як справжній природний камінь, так і строкато виблискувати яскравими текстурами, що не зустрічаються в природі.\nУ каталозі представлено 600 різних видів кварцу від 8 світових виробників. Ви легко знайдете той камінь, який ідеально підійде до Вашого інтер'єру.


Вчені знайшли гормон, який переможе діабет\nГормон, який, можливо, в майбутньому дозволить лікувати діабет 1-го і 2-го типу, був виявлений фахівцями з Гарвардського інституту стовбурових клітин (HSCI).\nСерія експериментів дозволила вченим з'ясувати, що гормон бетатрофін, збільшує в 30 разів в організмі мишей вироблення інсулін-секретуючих панкреатичних бета-клітин. Дані клітини, як відзначають фахівці, інсулін виробляють лише тоді, коли організму він необхідний, що дає можливість забезпечити природну регуляцію інсуліну, скоротивши при цьому радикально кількість ускладнень, характерних для діабету.\nШірокое застосування нового метода лікування діабета почнеться ще нескоро - потрібно мінімум кілька років, щоб його можна було використовувати для лікування хворих на діабет людей. Відкриття вчених, тим не менше, вже привернуло увагу деяких виробників медичних препаратів.\nОчень часто діабет 2-го типу буває пов'язаний з ожирінням в поєднанні з відсутністю або ж недоліком фізичної активності. Захворювання сприяє поступовому зниженню в організмі пацієнтів рівня бета-клітин, після чого організм вже, відповідно, не здатний виробляти необхідну кількість інсуліну. Введення ж бетатрофіна ініціює зростання бета-клітин, самостійно виробляють інсулін відповідно з необхідністю організму. Це, на думку дослідників, повинна припинити прогресування діабету у людей або навіть позбавити їх повністю від недуги.\nУчение в даний час успішно проводять випробування на генетично-модифікованих лабораторних мишах з цукровим діабетом, але бетатрофін присутній і в людському організмі. Вчені припускають, що на ринку нові ліки з'явиться через 3-5 років. Це мінімальний термін для медикаментів подібного типу, зазвичай для різних випробувань потрібно значно більше часу.\nВажное відкриття вченим допоміг зробити давно відомий факт: у жінок бета-клітин при вагітності стає більше, зростає рівень інсуліну. Вивчаючи дану зв'язок на піддослідних мишах, вчені помітили, що саме гормон бетатрофін так би мовити «включає» виробництво додаткових бета-клеток.\nрусская версия: Ученые нашли гормон, который победит диабет


Турбів — Вікіпедія\nселище міського типу в Липовецькому районі Вінницької області України\nТурбі́в — селище міського типу в Україні, в Липовецькому районі Вінницької області. До райцентру можна дістатися автошляхом Р33, до якого примикають автошляхи Т 0203 та Т 0219.\nСквер перед будівлею Турбівської селищної ради\nРада Турбівська селищна рада\nОблікова картка Турбів\nНаселення ▼ 6381 (01.01.2017)\nГустота 923.86 осіб/км²\nПоштовий індекс 22513\nГеографічні координати 49°20′47″ пн. ш. 28°43′12″ сх. д. / 49.34639° пн. ш. 28.72000° сх. д. / 49.34639; 28.72000Координати: 49°20′47″ пн. ш. 28°43′12″ сх. д. / 49.34639° пн. ш. 28.72000° сх. д. / 49.34639; 28.72000\nВисота над рівнем моря 240 м\nВодойма Десенка, Вільшанка\nНайближча залізнична станція: Турбів\n- автошляхами: 31,6 км\n- автошляхами: 26,1 км\nАдреса 22513, Вінницька область, Липовецький район, смт Турбів, вул. Миру, 42, 4-22-42\nТурбів у Вікісховищі\nРічка Десна у Турбові\nМеморіал воїнам, що брали участь у німецько-радянській війні\nХрам УПЦ КП\nМеморіал загиблим в роки Другої світової війни поблизу селищної ради\nКар'єр між автодорогою та залізницею\nМісце, де знаходилось «дерево кохання»\nКраєвид з залізничного мосту\nПочаток вулиці Пролетарської та цукровий завод\nБратська могила у парку\nТурбівська ЗОШ № 2\nЗасніжена дорога по вулиці Пролетарська\nБудівля Турбівської лікарні (територіально знаходиться в с. Нова Прилука)\nУ Турбівському лісі\nТурбів розташований на східному Поділлі над річкою Десенкою за 31 км від районного центру — міста Липовця.\nУ селищі розташована однойменна залізнична станція. Населення Турбова становить 7013 осіб (6500 у 1970 році).\nУ селищі є парк — заповідна зона, в якій росте понад 100 двохсот-трьохсотлітніх дубів.\nПерша письмова згадка про Турбів трапляється в описі Вінницького замку за серпень 1545 року як «…маєток Петра Брашковича — село Турбів над гирлом річки Вільшанки», що був приписаний до Вінницького замку і постачав йому продовольство, та й городня турбівська знаходилася в замку.\nЗрозуміло, що Турбів виник набагато раніше, але встановити історично правдиву картину становлення села важко, оскільки в 1430 році Вінницький замок був захоплений і спалений татарами. Деякі історики вважають, що Турбів був заснований приблизно в 1150 році, пов'язуючи виникнення села з кочовими племенами «турпіями», які і дали назву поселенню.\nІснує також легенда про походження назви Турбова від слова «турботи», що виникали в чумаків, які їздили через Турбів у Крим по сіль. Проте ця легенда не знаходить жодного підтвердження, оскільки ніколи Чумацький шлях через Турбів не проходив, а в часи татарських набігів чумаки в Крим по сіль взагалі не їздили, бо це було небезпечно.\nІнша легенда про те, що «… місце, де тепер місток з'єднує два береги р. Десни, в давнину називалось Тур'їв брід, з часом перетворилося у Турбрід, ще пізніше — в Турбів…». Ця легенда також не знаходить підтвердження, оскільки актові джерела та рештки фауни верхнього і середнього Побужжя свідчать, що тури водились тут у VII—IX ст., коли ще не існувало поселення.\nУ XVI столітті містечко належало до Брацлавського повіту та входило до складу Прилуцького ключа і належить могутньому князеві Янушу Збаразькому — брацлавському воєводі.\nУ 1604 році між князем Янушем Острозьким і Янушем Збаразьким і його синами, потім протягом багатьох років проходили межеві спори за маєтності.\nМежові знаки між маєтками великих землевласників проходили від Животова, Погребища до Турбова і Прилуки і вище по Київському воєводству (Архив Юго-Зап. России, т. I, ч. III, стр. 263).\nПо смерті воєводи Турбовом володіли його сини, спочатку Криштоф, а з 1627 року — Юрій, «… Прилука з замком і околицями, до яких належить Н. Гребля, Лисіївка, Турбів, Курава, Скибинці…» й інші села.\nПотрібно зазначити, що брати Збаразькі не були звичайними поміщиками. Це були високоосвічені люди з передовими поглядами. Криштоф був учнем Галілео Галілея, а Юрій мав чудову освіту і високий військовий чин.\nОбидва брати були неодружені, після смерті Криштофа Юрій купує замок у Піліце (Польща) і в Україну не повертається.\nУ 1594 році посол німецького імператора до Запорізького війська Еріх Лясота перший в історії описав козацькі січі на берегах Десни. У 1632 році Прилука на короткий час стала навіть столицею Козацької України. Сотенне містечко Вінницького полку занепало в буреломний період Хмельниччини.\nКозацька січ на Десні, про яку описує Е. Лясота, була побудована на березі Десни між Прилукою і Турбовом, включаючи острів Виспу. У 1958 році під час будівництва їдальні староприлуцької школи-інтернату будівельники знайшли козацьку шаблю і козацькі люльки.\nРід Збаразьких (по чоловічій лінії) закінчується у 1631 році. Землі, замки, міста перейшли на Марисю Базильову-Захаровську, рідну сестру Януша Збаразького, а від неї — до дочки Ганни, що була одружена з Костянтином Вешнивецьким — воєводою руським.\nБагатотисячна, добре озброєна Кримська орда спустошувала українські села, а людей забирала в рабство, позначаючи свій шлях руїнами та згарищами. Звідси і назва Чорний шлях, що проходив краєм Вінницького повіту північніше Турбова, Прилуки, через Погребище. Люстрація 1552 року розповідає про спустошені села біля Чорного шляху, в тому числі «… селище Погребище Грицька Погребицького, — те селище на самім Чорнім шляху, в котрім селищу впала р. Рось…».\nНебезпека загрожувала і з південно-західної сторони, де проходив Кучманський шлях. Густі, чорні ліси, болотяно-низинна місцевість боронили Турбів від нападників, а в разі небезпеки люди ховались у болотяно-лісових хащах, куди татари не потикались.\nЗа переказами старожилів навколо площі, де стояла стара церква, люди, копаючи льохи чи котловани під фундаменти будинків, знаходили дубові палі з загостреними кінцями, з яких в часи татарських набігів споруджували частоколи. Це свідчить про те, що люди готувались до оборони від нападників.\nЕкономічну відсталість Вінницького повіту, а відтак Турбова спричиняла відсутність торговельних шляхів.\nУ болотяно-низинній місцевості Турбова люди вибирали місця для своїх будинків на підвищеннях. Поруч з батьковою хатою будували будинки сини, потім сини синів і т. д. Так поступово утворювалися мікрорайони, в яких проживали родини, пов'язані спільним корінням. Назви мікрорайонів Турбова збереглись до наших часів без змін, лише назву мікрорайону Райщина з роками спростили і почали говорити Рощина, а до 1950 року на поштових листівках вказувалась адреса: Вінницька обл., с. Турбів, вул. Райщина.\nПроживали на Райщині: Чулі, Присяжнюки, Іскри, Мухомори, Завальнюки;\nна Галяві — Тимуші;\nна Болоті — Бебки, Корнійчуки, Ніколайчуки;\nна Куті — Цимбали, Лукаші, Кирики;\nна Ліску — Ревнюки, Міщуки;\nна Старій Церкві — Іванюки, Щурі, Березюки;\nна Ковалях — Павлюки, Мельники, Літянські, Смеречинські;\nна Москалівці — Бебки, частина Цимбалів;\nна Петровщині — Ворончуки, Черниші, Чернюки.\nНайстаріші і найчисленніші родини, які сягають корінням в глибину XVIII ст. — Бебків, Ворончуків, Завальнюків, Павлюків. Як приклад гілка родинного дерева Павлюків: Павлюк Демид — 1798 р.н.; Панас Демидович — 1827 р.н.; Максим Панасович — 1855 р.н.; Іван Максимович — 1877 р.н., Микола Іванович — 1908 р.н., Анатолій Миколайович — 1937 р.н.\nНа вулиці Шляхетчині (нині вул. Пролетарська) проживали приїжджі, які також пустили в Турбові своє коріння. Це родини Закревських, Сковрунських, Сілідбовських, Кобилінських, Острожинських, Яворських, Мінчинських, Яніцьких, Радзішевських, Завадських, Бунєвських і багато інших родин польського походження.\nУ зв'язку із статусом Турбова як містечка тут почали селитись і єврейські родини: Друкери, Мільмани, Неймани, Шехмани, Шермани, Ойстрахи й інші. Нащадків єврейських родин у Турбові на сьогодні не залишилось.\nНа початку XVII ст. Турбовом володіли кілька поміщиків, які заснували тут свої маєтки, впроваджували фільварково-панщинну форму господарювання, посилювали експлуатацію селян. Як свідчать історичні документи, багато селян-кріпаків Турбова постали проти свавілля землевласників. Турбівські селяни беруть участь у гайдамацькому русі.\nОдин з турбівських поміщиків Адам Райський володів 300 десятинами землі 874 кв. саженями землі (за даними інвентарного акту 1845 року), а 138 його селян користувались лише 10 десятинами 1023 кв. саженями землі. Маєток пана А. Райського стояв на горбі (вул. Шевченка) і займав майже половину мікрорайону Райщина. Через дорогу від маєтку (там де зараз майстерня радгоспу) містилось фільваркове господарство Райського.\nЖозефіна Корвін-Піотровська мала в Турбові 53 дес. землі, її маєток пізніше належав Дроготович-Нікшичам.\nМаєток Гонорати Броджинської був у Прилуці, а в Турбові вона мала 50 дес. землі. Землі графині переходили у спадок, здавались в оренду, а в 1872 році були розпродані по частинах. Через два роки, тобто в 1874 році, частину землі, яка колись належала графині Гонораті Броджинській, купила особа на ім'я Ганна Гамалія, саме та земля, що тепер належить Петровському відділку радгоспу і досі зберігає назву «Гамалія».\nНайбільшим землевласником Турбова був Кароль Драгомірецький. Він мав 565 дес. землі, 148 селянських дворів, 358 кріпаків чоловічої статі. Різними шляхами, не цураючись шахрайства, поміщик відбирав у селян землю, примушував працювати в неділю, забороняв молотити зерно. За кожен невихід на роботу карав 30 різками. Панський маєток з кришталевими озерами і величезним садом у східній частині парку люди називали Чорний двір. Знущання економа та осавула виходили за межі людського терпіння. У 1846 р. від побоїв померла неповнолітня Ганна Атаманчук. Марія Сивопляс, Устина Чулова, Марія Демидова передчасно народили мертвих дітей.\nДоведені до відчаю селяни написали листа цареві, в якому розповіли про знущання. Лист повернувся до пана, і він жорстоко розправився з людьми. Максима Іскрука, Артема Завальнюка, Григорія Присяжнюка кинули у в'язницю, погрожуючи 300 ударами, за те, що вони погодились передати скаргу від селянської громади цареві, але в'язні втекли.\nРозправа Драгомірецького з селянами і прізвища в'язнів, яких пан збирався закатувати, значаться в архівних документах. Вдалося дослідити нащадків Артема Завальнюка, який мав трьох синів: Трохима, Олексія, Семена.\nТож одна гілка найстарішого роду Завальнюків, що сягає корінням початку XIX ст., виглядає так:\nЗавальнюк Артем — 1810 р.н.;\nЗавальнюк Трохим Артемович — 1840 р.н., Олексій, Семен;\nЗавальнюк Григорій Трохимович −1867 р.н.;\nЗавальнюк Платон Григорович — 1890 р.н.;\nЗавальнюк Василь Платонович — 1928 р.н.;\nЗавальнюк Василь Васильович — 1957 р.н., Віктор;\nЗавальнюк В'ячеслав Васильович — 1981 р.н.\nЯк свідчать архівні документи, частина Турбівських земель належала Петру Варфоломієвичу Гогленкову, який народився 1865 року в Тамбовській губернії. Турбівські ліси отримав у спадок від батьків. Маєток Гогленкових був на Біленькій — теперішнє лісництво. Сам Петро Варфоломієвич жив у Вінниці, був невтомним і енергійним громадським діячем, мав сина Григорія, що був полковником царської армії і воював в армії Калчака. Потрапивши в Туніс Григорій Петрович Гогленков залишався там, проживав в Тунісі до 1970 року, там і похоронений.\nВ Турбові по вулиці Пролетарській проживають нащадки П. В. Гогленкова Г. І. Гогленко і Л. Г. Гогленко-Сокальська.\nУ другій половині XIX століття на правому березі річки, між теперішньою водно-рятувальною станцією і базарною площею, стояв маєток одного з власників Турбова Василя Івановича Нікшича — генерала від інфантерії (генерал піхоти) у відставці. На горбі, ближче до річки, стояв великий двоповерховий будинок, в якому, за переказами, нараховувалось 40 кімнат. З південно-західної сторони будинку містились конюшні, каретний двір, різні підсобні приміщення. Зі східної сторони — сажавка для риби, що сполучалась з річкою. Частина сажавки збереглась до наших днів. Навколо будинку ріс великий фруктовий сад, який разом з маєтком займав площу від річки до теперішньої вул. Маяковського і від універмагу та ресторану «Антарес» до вул. Черняховського (до зарічка).\nПосеред саду, в тому місці де тепер базар, було озеро, навколо якого стояли стовпи з кольоровими гасовими ліхтарями. Від озера до будинку вів підйомний місток з різьбленими перилами. Там, де зараз кафе «Деснянка», була велика оранжерея, доріжки в саду обсаджені кущами троянд. Для паненят — обладнаний ігровий майданчик з гойдалками. Найбільше дивувала селян ніким не бачена розкіш — бесідка для купання. Вона була на цепах, з дерев'яною підлогою, підіймалась і опускалась у річку там, де хотіли купатись діти чи дорослі.\nУ домі жив фельдшер на прізвище Фаєрман. У подружжя Нікшичів було четверо дітей: Павло, Сергій, Олена, Ліза.\nКоли В. І. Нікшич помер, його поховали у невеликому склепі на сільському цвинтарі, недалеко від церкви. Пізніше в цьому склепі була похована поранена дружина генерала Ольга Олексіївна Драготович-Нікшич. Над склепом встановили плиту з чорного мармуру і хрест. У 1918 році склеп пограбували. Найбільшою цінністю була шабля генерала і золоті прикраси генеральської дружини, в яких вона була похована.\nНадгробну плиту і хрест понівечили так, що прочитати дату смерті ні генерала, ні його дружини неможливо. Відомо тільки, що Ольга Олексіївна Драготович-Нікшич у 1900 році ще була жива, а померла у 54 роки.\nМаєток перейшов у спадок дітям, і в 1900 році його власниками були Сергій і Олена Драготович-Нікшич. Олена, за переказами, вийшла заміж за власника сіл Біла і Шендерівка і невдовзі виїхала з ним за кордон. Сергій, як і брат Павло, був офіцером царської армії. Менша сестра трагічно загинула.\nМаєток і землі здали в оренду Феліксу Мартиновичу Радовицькому. Було на той час у селі 433 двори з 2770 жителями. У 1917–1918 роках у частині панського будинку містились земський суд і лікарня, в якій надавав амбулаторну допомогу фельдшер Фаєрман.\nУ лютому 1918 року більшовики вбили земського суддю (на мосту біля цукрозаводу), а будинок спалили. Селяни розтягли цеглу на будівництво будинків. Доля Фаєрмана невідома.\nПовстанська група Якова Гальчевського, що діяла у Турбівськомі лісі\nУ 1920 році в Турбівському лісі діяла Подільська повстанська група отамана Орла (Я́кова Васи́льовича Гальче́вського). Один із епізодів своє боротьби у Турбові він сам описав у свої книзі «Проти червоних окупантів»: « Іван Дядюк приніс вістку, що у клубі Турбівської цукроварні відбудеться вистава аматорського гуртка, на яку з'їдеться червоне начальство, навіть із Бердичева й Вінниці. Іван казав, що очікується прибуття близько сотні воєнкомів, командирів і чекістів. На цій виставі вирішив побувати й отаман Орел. Добу він збирав відомості про сили ворога. Виявилося, що заводець стереже червона півсотня. Ще менший відділ охороняв вузькоторову станцію Турбів. Порадившись із командувачем 2-ї (Північної) групи підполковником Сергієм Карим-Яворським, Орел-Гальчевський наважився на вкрай ризиковану операцію. З собою взяв лише чотирьох козаків і хорунжого Данила Шевчука — щоб перевірити його у справі… Вже як сутінки вмостилися на дахах Турбівської цукроварні, до її брами під'їхала „провєрочная чрєзвичайка“ — з шести осіб. Біля робітничої касарні спішились. Непрошені гості поводилися впевнено. Це було видно й по тому, як недбало вони закинули поводи за штахети. Командир групи несподівано вбіг на бетонне підвищення, де вартував червоноармієць. На вимогу солдат покірно віддав рушницю. Почувши таке рідне „Пашьол вон!“, слухняно виконав команду. Двоє з групи стали коло дверей у клуб, а двох командир послав до зали. Один із прибульців як тінь ходив за своїм начальником. У коридорі, що вів до зали, стовбичив високий і худющий більшовик у білому мундирі. Він і звернувся суворо до незнайомців: — Ваши дакумєнти? — А ваши? — зухвало відповів один із тих, кого було послано до зали. Це був голос хорунжого Шевчука. Щоб миттєво виграти епізод, Гальчевський кинувся на допомогу старшині. Підбігши, вдарив „біломундирника“ в голову револьвером і обірвав на ньому „Штаєр“. — Арєстован! Пад караул! — закричав отаман і виволік розгубленого більшовика до дверей, де двоє козаків у „совіцьких уніформах“ вже навели на нього зіниці своїх пістолів. У цей момент до входу підкотили дві фіри з людьми. З першої бадьоро зіскочив комісарчук. На лівій руці він тримав плащ. — Ви кто? — запитав Гальчевський. — Воєнком Прілукской волості, — весело відповів той. — Ви арєстовани! Не даючи ворогові отямитися, Гальчевський вихопив у нього револьвер і підштовхнув до козаків, які вдавали з себе чекістів. Потім Яків підійшов до озброєних більшовиків на фірах. Деякі вже позлізали з возів. — Ви міліция? Пошлі вон атсюда! І дезорієнтовані міліціонери кинулися врозтіч, „аж іскри посипались із-під їх кованих чобіт“. У той час Дядюк і Шевчук вже орудували в залі, з суворим виглядом перевіряючи документи. Червоноармійці їх не цікавили. Вони шукали чекістів, ревкомівців і „партійних комуністів“. Роззброївши, виводили — поодинці чи по двоє. Навівши порядок на подвір'ї, до зали ввійшов отаман Орел. Він владно попередив, „щоб ніхто не пробував оборонятись або ворушитись, бо будинок оточено і всі будуть закидані ручними гранатами“. Рішучість, великий маузер в одній руці і добра німецька „кукурудза“ в другій справили враження. Отаман звернув увагу, як червоноармійці, що сиділи на передніх лавках, почали „прєдусмотрітєльно“ класти на підлогу кріси і ніжками відсовували їх. Контроль документів „провєрочная чрєзвичайка“ здійснювала переважно у командирів. Гальчевський знав, що „під гіпнозом своєї сили“ довго натовп не утримаєш. Тому наказав закінчити перевірку. У залі залишив лише одного козака. У прибудові тирлувалося близько тридцяти арештованих. Кожний повстанець тримав у руках по два револьвери. Одного більшовика вже застрелили, бо він не бажав обернутися спиною. Тож інші не хотіли повторювати його долю. Але тут кожний варіант був несприятливий. Наказ розстрілювати комуністичну наволоч був короткий. „Я стріляю у голови, — згадував Гальчевський, — першого — команданта цукроварні (дуже злючий був комуніст, перед ним все тремтіло), другого — воєнкома. Падає дощ куль із револьверів моїх чотирьох козаків: одна куля з доброго револьвера дірявить кількох. Трупи падають на цементову долівку. За хвилину всі лежать. Ще деякі стогнуть, кричать: їм стріляють у голови. Страшна картина, але необхідна. До нас твердий час не мав сентиментів, як і люди з протилежного боку. Не могли й ми мати жалю до представників совітських катівень!“ Ліквідувавши „фронт“ у прибудові», Гальчевський повернувся до зали. Вже хотів попрощатися, як побачив, що «хтось чмихнув за куліси до артистів і за ним розвіваються клапті білого, порваного паперу». Кивнув козакам йти за лаштунки. За хвилю вони привели «переляканого жидка». Гальчевський запитав присутніх, чи хто знає цього чоловіка. Один селянин дав зрозуміти, що це комуніст. Коли «жидка» виводили надвір, хтось по дорозі прошепотів, що це чекіст із Бердичева. «Хто б подумав, що таке мізерне, худе жиденя буде чекістом?» — здивувався отаман, виймаючи шаблю. Чекіст на команду слухняно став на коліна і схилив голову. Мабуть, не встиг і попрощатися з білим світом — за мить його голова зіскочила з худої шиї. І знову Гальчевський повернувся до зали. Вже українською вибачився за турботи. А тоді скомандував: — Зараз всім встати! Оркестра заграє український національний гімн «Ще не вмерла Україна», а ви всі будете співати. Де капельник? Зачинай! Диригента другий раз просити не треба було. Він махнув паличкою, і перелякані аматори сцени емоційно почали: — Ще не вмерла Україна… Всі, хто був у залі, шанобливо повставали. Здавалося, вже час йти. Чого баритися? Скільки ж можна випробовувати долю?! Але грюкати підборами, коли червоноармійці виконують український національний гімн… Лише як стих славень, Гальчевський із козаками рушив до виходу, на прощання наказавши дві години не покидати зали. Поки червоні приходили до тями, за групою із шести вершників вже закурився слід… Коли передмістя Турбова залишилися позаду, Орел порівнявся з хорунжим Данилом Шевчуком, до якого спершу поставився підозріло, і міцно потиснув правицю. Їх поріднила кров, щедро пролита окупантами. А смерть, яка вже була охоче вийшла назустріч, слухняно взялася опікуватися іншими… Та отаман не стільки радів успіху, скільки тривожився за свою Марусю, яка під чужим іменем жила в родині економа Турбівської цукроварні. Кожний розумів, що тепер чекісти ретельно вивчать всіх, хто жив на території заводу й міг сповіщати повстанців про плани червоних. Марусю треба було негайно забирати з цукроварні."\nНавесні, коли сонце нагрівало надгробну плиту над склепом Драготович-Нікшичі, сільські дітлахи любили гратись і погрітись на теплому камені. Так і дійшла назва «Теплий хрест» до наших днів.\nНаприкінці XIX століття у Турбові працював круп'яно-вальцовий водяний млин, що належав нащадкам княгині Софії Іванівни Кудашової, на якому працювало до 30 чол. місцевих жителів. Орендатором млина був австрійський підданий Антон Ружичко.\nМлин був збудований на лівому кам'янистому березі річки з каменю, що вручну добували і на цьому ж березі. За переказами, мав кілька поверхів і довжину близько 100 м. До 1917 року турбівське борошно транспортували за кордон. У 1918 році частину млина зруйнували, а та, що залишилась, проіснувала до 1956 року. У 1922–1928 роках борошно з турбівського млина розсипали у невеликі мішки по 25 кг і відправляли в Москву.\nВлітку 1956 року, після весняної повені, млин обвалився в річку. Досі зберігся лише фундамент млина, який добре видно з мосту.\nЗавод пива належав купчисі Катерині Павлівні Поповій. На ньому працювало 6 чоловік з місцевих жителів. Один з них Федір Федорович Бебко — дід Петра Кіп'яновича Бебка, що живе по вул. Набережній.\nОрендували завод Людгарт Вацлавович Людгарт і Северин Войцехович Ковальський. Якісне і смачне пиво розливали в пляшки, виготовлені під замовлення на Бердичівському склозаводі. Пляшки з темного зеленого чи коричневого скла, довгасті з видутим маркуванням: «Бердичівський склозавод. Турбівський пивоварений». Завод стояв там, де тепер виробничий кооператив «УЮТ».\nНижче мосту, між Турбовом і Сививківцями, на лівому березі Десни відкрили каменоломню. Добували каміння ручним способом, використовували для потреб містечка (вимощування доріг, будівництва будинків, мосту).\nПрацював цегельний завод, цегла була високоякісною, користувалась попитом. У 1930 році завод реорганізували у промколгосп «Будівельник», де, крім цегли, виготовляли колодязні круги й інше. Підпорядковувалась промколгоспу і каменоломня. Головою колгоспу була П'янківська Горпина Феодосіївна (Федотівна).\nУ 1906 році стала до ладу вузькоколійна залізниця, будівництво якої розпочалося у 1890 році. У 1905 році уже був призначений перший начальник залізничної станції «…потомственный почетный гражданин Валентин Антонович Ставицкий…» і телеграфіст по станції Сава Гаврилович Стельмах.\nПриміщення станції, дві водокачки, одна з яких була на березі річки і подавала уже гарячу воду по водогону, що проходив через садок панського маєтку. Залізниця задовольняла потреби промислових підприємств, по ній транспортували з Турбова за кордон борошно, цукор, і навіть раків з турбівського ставу.\nУ довоєнні роки начальником залізничної станції був М. Биковський, після війни — Кранцов, а його помічником — Каплун.\nПрацював у Турбові винокуренно-горілчаний завод, заснований у 1862 році, поруч збудували погріб для зберігання і продажу вина. Завод належав Д. І. Моргулісу — Новоприлуцькому.\nУ цей час став до ладу ще один млин Натана Яковича Головчинера, що давав випуск продукції 8000000 пудів щорічно.\nБазару в Турбові не було, люди ходили за покупками в Прилуку чи Вахнівку. У Турбові базар відкрили в 1937 році.\nУ першій половині XIX століття у Турбові проживало близько 1500 чоловік. Наприкінці XIX — початку XX століття у Турбові були цукровий, шкіряний та цегельний заводи, суконна фабрика, винокурня, круп'яно-вальцовий паровий млин та інші підприємства.\nУ 1929 році Турбів стає районним центром. У 1931 році увійшов до складу Липовецького району. У лютому 1935 року знову став районним центром.\n14 березня 1944 року селище визволене від німецьких військ військами 2-го Українського фронту.\nЗгідно з постановою облвиконкому від 28 грудня 1956 року село Турбів стає селищем міського типу. З 1959 року входить до складу Липовецького району.\nПісля реформи 1861 року заможніші селяни почали купувати землі, навколо Турбова виникають хутори.\nХутір Турбівський, що належав А. П. Шевченку, і хутір Павлюків були між Чупринівкою, Прилукою і Турбовом. Хутори Осадчого і Фтоменків містилися на полях між дорогами, одна з яких веде на Погребище, друга — на Липовець.\nХутори Юкишів і Харахурів також були зі східної сторони Турбова, але праворуч від Липовецького шляху. Були й інші хутори, але найбільшим був Загайпіль. Люди купували землі, обробляли поля — ті, що за гаєм. Звідси і назва хутора — Загайпіль.\nДо 1919 року на Загайполі було близько 40 дворів. Проживали тут Августовські, Кузнярські, Скепські, Шиманські, Кепські, Будківські, Ковальчуки, Радзієвські, Березюки, Дробовичі та інші.\nВ одному з будинків містився притулок для дітей-сиріт, поруч невелика церква. Сиротинець і церкву збудувала і утримувала на власні кошти Марія Панасівна Баранова.\nБлизько ста дітей доглядали і виховували монашки, імена їх не встановлені, були також робітники, що доглядали корів і коней, працювали в городі і полі. Жителі навколишніх сіл допомагали сиротинцю харчами і одягом. Щонеділі кілька жінок несли молоко, яйця, крупи, борошно, картоплю.\nУ часи більшовицького терору церкву зруйнували, з дитячого будинку зірвали дах, забрали корів і коней.\nН. А. Баранова переїхала до Вінниці, вийшла заміж за Довбню Олексія Прокоповича, мала дві доньки.\nБагато хуторян було заслано в Сибір. З будинків зірвані дахи, забрані корови, коні, плуги та борони. До початку німецько-радянської війни на Загайполі залишилось десять дворів. Цей розорений і напівзнищений хутір, де жили «вороги народу», став центром партизанської війни.\nХуторяни перераховували червоноармійців, що тікали з німецького полону, переправляли їх у партизанський загін, пекли хліб, лагодили взуття та одяг, тут відбувалися зустрічі партизанських зв'язкових з підпільниками. Щоб уникнути відправлення в Німеччину, молодь тікала в ліс і переховувалась в ямах, що були навколо Загайполя.\nНедалеко від хутора, в лісі, є польський цвинтар, захоронення датуються початком XIX ст. Досі на цвинтарі хоронять турбівчан-католиків, звичайно, на їхнє прохання.\nЗараз на хуторі лише дві хати, одна з них порожня, а в іншій проживає Ганна Іванівна Ковальчук. На хуторі немає ні електроенергії, ні інших комунальних благ.\nПромисловість Турбова представляють:\nцукровий комбінат — досить великий комбінат, заснований 1847 року, продукція цукру у т: 1912-13 — 51 000, 1965 — 364 000). Нині виробничими потужностями заводу управляє ТОВ «Турбівська цукрова компанія»;демонтований в 2016 році.\nтурбівський каоліновий завод;\n«Він-пеллет» — перше підприємство в Україні [джерело не вказане 2896 днів] з виготовлення пелет. Було відкрите і запущено в дію 24 жовтня 2012 року.\nБіля селища одне з найбільших в Європі родовищ каоліну\nУ селищі діє Свято-Покровська церква, що належить до УПЦ Московського патріархату. Збереглась також дерев'яна церква св. Дмитра.\nПочинаючи з 2002 року будується церква УПЦ Київського патріархату.\nУ Турбові діє 2 загальноосвітні середні школи I—III ступенів. Раніше діяла також початкова школа.\nЗ давніх часів Турбів був відомим завдяки футболу. Зараз є доросла футбольна команда ФК «Турбів», яка виступає в чемпіонаті Калинівського району та у 1-й лізі Вінницької області, а також функціонує дитячо-юнацька спортивна школа. На базі ДЮСШ функціонують гуртки з футболу, боксу та важкої атлетики. У селищі є футбольне поле та спортивний зал.\nУ Турбові народилися:\nІскра Антон Леонтійович — доктор технічних наук, лауреат Ленінської премії, премії Жуковського;\nКрючковський Анатолій Федорович — один із членів екіпажу баржі «Т-36», яка 49-днів дрейфувала у Тихому океані в 1960 році;\nЛященко Олеся Анатоліївна — українська поетеса.\nСолонар Станіслава Володимирівна — українська поетеса.\nТележинська Катерина Володимирівна — Заслужений лікар України.\nЗаєць Василь Васильович — український письменник, журналіст.\nСохнич Анатолій Якович - заслужений діяч науки і техніки України.\n↑ Липовецька районна рада\nТурбів — Інформаційно-пізнавальний портал | Вінницька область у складі УРСР (На основі матеріалів енциклопедичного видання про історію міст та сіл України, том — Історія міст і сіл Української РСР: Вінницька область. — К.: Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1972. — 630 с.)\nТокова Н. П. Турбів: сторінки історії. — Вінниця : ТОВ «Консоль», 2009. — 180 с., іл.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Турбів&oldid=29056653\nОстаннє редагування: 28 липня 2020, 06:35\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 06:35, 28 липня 2020.


Щедрий вечір, Маланки, Старий новий рік: історія свят та традиції | Новини України - #Букви\nЩедрий вечір, Маланки або Старий новий рік: що відзначають 13 січня\nПочаток січня традиційно багатий на свята. Після новорічної ейфорії українці сідають до різдвяного столу. Вже за кілька днів, 13 січня, родини збираються за столом для куштування щедрої куті. Це свято у народі називають по-різному - Маланка, Старий новий рік або Щедрий вечір.\nСереда, 13 січня 2021, 15:23\n#Букви розповідають, у чому відмінність між цими святами.\nНасправді в ніч з 13 на 14 січня українці святкували Новий рік за так званим “старим стилем”, або юліанським календарем. Таке свято вважається унікальним. Його святкують в Україні, Молдові, Вірменії, Білорусі, Росії, Азербайджані, Казахстані, Латвії, Узбекистані та Грузії.\nУ 1918 році ці країни, зокрема й наша, перейшли на григоріанський календар. Однак з’явилася традиція святкувати Старий новий рік у ніч на 14 січня.\nЩодо традицій, то їх фактично не існує. Кожна сім’я святкує це свято за своїми правилами. Зазвичай, господині накривають стіл з улюбленими стравами, а чоловіки гучно відкорковують шампанське. Головне, щоб процес святкування давав радість та задоволення.\nУ ніч з 13 на 14 січня за давніми християнськими звичаями вшановують пам’ять преподобної Маланки та Святого Василя. У народі кажуть, що “Маланка з Василем зустрічається”.\nЗа давніми традиціями, після заходу сонця молодь вдягається у маскарадні вбрання, один із хлопців перевдягається у дівчину “Маланку”. Веселий натовп заходить до кожного будинку, розважаючи людей дотепними жартами та імпровізованими виставами. Цей процес у народі називають “водити Маланку”.\nУ ніч, коли “Маланка з Василем зустрічаються”, кожен парубок отримував другий шанс. Якщо до цього він отримав відмову від дівчини, то міг знову освідчитися їй цієї ночі.\nНа святковому столі у цю ніч повинен бути холодець. Вважається, що цей святий є покровителем свинарства. Він благословить цю страву та все господарство сім’ї.\nПопри те, що 13 січня святкують два свята, існує ще й третє – Щедрий вечір. Господині накривають стіл із 12 непісних страв. Ще у народі цю вечерю називають багатою. Серед страв повинна бути “багата кутя”, яку заправляли смальцем, або салом.\n13 січня українці завжди носили гостинці своїм хрещеним батькам, а 14 січня необхідно щедро пригостити своїх сусідів та родичів.\nУкраїна і в усьому світі “Щедрик“ композитора Миколи Леонтовича є одним з невід’ємних символів Різдва. Хоча у світі цю композицію знають як Carol of the Bells. Кращі варіанти виконання можна послухати тут.\n# Букви зібрали кращі щедрівки на Старий Новий рік 2021 для дітей і дорослих.\nТеги: Старий Новий рік, Маланки, Старий Новий рік, традиції, Щедрий вечір


Маркін: понад 30 осіб звинувачуються у злочинах на Україні |\nМаркін: понад 30 осіб звинувачуються у злочинах на Україні\nВін нагадав, що сьогодні у виробництві СКР знаходяться 54 кримінальні справи, пов’язані з подіями на Україні, і висловив надію, що їх кількість не буде зростати. Обвинуваченими у кримінальних справах про події на Україні проходять вже більше 30 осіб, в тому числі високопоставлені чиновники, і список не остаточний, повідомив в інтерв’ю РІА Новини офіційний представник Слідчого комітету (СК) Росії Володимир Маркін.\nВлади України з квітня минулого року проводять у Донбасі силову операцію проти незадоволених госпереворотом жителів регіону. За останніми даними ООН, жертвами конфлікту стали близько 6,5 тисячі осіб.\nСпіврозмовник агентства нагадав, що на сьогоднішній день у виробництві СКР знаходяться 54 кримінальні справи, пов’язані з подіями на Україні, і висловив надію, що їх кількість не зросте. Цьому, на його думку, буде сприяти дотримання українською стороною мінських угод і, як наслідок, відсутність нових жертв серед мирного населення.\nНазад Предыдущая запись: П’ятеро людей, у тому числі троє дітей, загинули під Челябінськом у ДТП\nДалее Следующая запись: Бій в районі проведення ХТО в Нальчику триває


УкрЗахідІнформ :: Спортсменка Тернопільського «Інваспорту» Руслана Муравська – чемпіонка Європи з легкої атлетики\nСпортсменка Тернопільського «Інваспорту» Руслана Муравська – чемпіонка Європи з легкої атлетики\nУ столиці Болгарії, місті Софії, завершився Чемпіонат Європи з легкої атлетики серед спортсменів з вадами слуху (юніори, юніорки). Учасниками турніру стали 200 спортсменів з 14 країн, серед яких Болгарія, Чехія, Іспанія, Естонія, Фінляндія, Німеччина, Латвія, Польща, Білорусь, Росія, Словенія, Словачина, Швеція, Україна.\nУ складі національної дефлімпійської команди України від Тернопільського центру та ДЮСШІ «Інваспорт» змагалася майстер спорту України Руслана Муравська (2000 р.н.). Виступаючи у стрибках у висоту, спортсменка завоювала золоту нагороду. Тренував пiдопiчну до змагань заслужений тренер України Михайло Васірук, повiдомили в обласному управлiннi фiзичної культури та спорту.\nНаступна новина: На Житомирщині ще 12 жителів отримають 590 тис. грн за обладнання приватних сонячних станцій\nПопередня новина: Чернігівська ливнівка після аномальної зливи пропустила воду з вулиць за 3 години


Проектний відділ виконує об'єкти будь-якої складності: починаючи від квартири, офісу, магазину та закінчуючи найскладнішими об'єктами з комплексним проектуванням\nяк за типовими проектами так і під замовлення.\nКомпанія «INSTALL GROUP» Лідер інсталяційних рішень!\nМаємо за плечима великий досвід. Робимо свою роботу на совість\nБудуємо свою співпрацю з врахуванням різноманітних побажань клієнта\nДо роботи допускаються співробітники, які мають відповідну підготовку\nПрописуються терміни і вартість, які не міняються в процесі робіт\nБудівельна галузь - дуже обширне поняття, яке ділить своє середовище на різні сектори робіт, першочерговість.\nТа все ж найважливішим у цій галузі є кваліфікована, злагоджена та часто навіть синхронна робота працівників різних напрямів.\nі обговорення проекту


До «Матриці 4» повернеться актор з оригінальної трилогії, який мав би бути мертвим за сюжетом | Geek.Informator\nДо «Матриці 4» повернеться актор з оригінальної трилогії, який мав би бути мертвим за сюжетом\nЙого ми бачили ще й у фільмі «Джон Вік», і в обох випадках йому довелося битися з Кіану Рівзом.\nЗараз зйомки фільму «Матриця 4» проходять у Берліні. Якщо ми вже звикли до думки, що Нео та Трініті виглядатимуть значно старшими, то портал Deadline повідомив про участь у картині актора Деніела Бернагарда. Справа в тому, що в оригінальній трилогії він грав агента Джонсона, який фактично був «покращеною версією програми агентів» цього світу.\nПостає питання: як творці фільму збираються пояснити, що їхня програма, яка має залишатися «вічно молодою», щось постаршала? Не кажучи вже про те, як цей агент вижив. Доведеться чекати вихід картини для отримання цих відповідей.\nДеніел Бернагард уже, напевно, звик битися з Кіану Рівзом, оскільки він також знімався й у фільмі «Джон Вік». Якось у них не виходить скласти дружні стосунки.\nWarner Bros. планує випустити «Матрицю 4» у квітні 2022-го року. Фільм стане прямим продовженням оригінальної трилогії.\nОфіційну королівську битву за Super Mario Bros. віддають безкоштовно!


Теренова гра “Гурби - Антонівці” 30-04-2020 - Афіша Вінниці - moemisto.ua.\nЗ 30 травня по 3 квітня вже 18 рік поспіль буде проводитись найбільша в Україні тернова гра "Гурби - Антонівці".\nТеренова гра “Гурби-Антонівці” – спортивна патріотична гра для молоді з усієї України. Гра проходить на місці найбільшого бою УПА проти військ НКВС. Щороку тут збирається понад 350 молодих та активних людей, що не хочуть поринати у буденність, а прагнуть виходити за рамки, випробовувати себе, брати відповідальність та загартовувати тіло і дух.\nДля хлопців і дівчат віком 18-30 років з усієї України. Для тих, хто готовий прожити 60 годин у лісі.\n30 Квітня - 03 Травня\n30 Квітня - 03 Травня Розклад\nРозклад 30 Квітня - 03 Травня


Студент майже на мільйон профінансував одного з кандидатів у президенти – ЧЕСНО - СТИК\nОпубліковано: 11/05/2019 - 12:49 10/05/2019 - 19:52\nОкрім студента, виборчу кампанію Олександра Соловйова фінансували ще й люди з Луганська та Києва, пише СТИК з посиланням на Рух ЧЕСНО.\nЩодо цих виборів часто кажуть про вирішальну роль на них молоді. Так, студент-зварювальник з Київського політехнічного інституту Нікіта Олексійович Муковоз не просто голосував на виборах, а й профінансував президентську кампанію одного з кандидатів. Він переказав у виборчий фонд голови партії “Розумна сила” Олександра Соловйова 894 тисячі гривень. У відкритих джерелах нам не вдалося знайти жодної іншої людини з такими самими прізвищем, ім’ям і по батькові, тому є всі підстави вважати, що на кампанію Соловйова надав кошти саме цей студент.\nЗгідно з офіційною біографією, екс-кандидат у Президенти Соловйов з 1998-го до 2015 року будував кар’єру в правоохоронних органах. Із 2000-го протягом 5 років працював у податковій міліції на Донеччині. Потім перейшов на роботу до МВС, де розслідував далі економічні злочини. Найвища його посада – заступник начальника управління – начальник відділу Департаменту захисту економіки Національної поліції України.\nУ центральних медіа про нього вперше заговорили в червні 2018 року. Тоді лунали звинувачення в тому, що партію “Розумна сила”, яку очолює Соловйов, фінансують з Росії. У самій партії це заперечували.\nУ вересні 2018 року Соловйов із соратниками їздив на тимчасово окуповані території Донбасу підписувати “Народну декларацію про мир”.\n“Деньги они перечисляли свои собственные. Это те люди, которые поддерживают партию в основе. Это предприниматели, которые вместо взносов в партию перечислили свои денежные средства в фонд кандидата. Конечно, с ними работал наш юрист и помог перечислить технически”, – прокоментував розпорядник виборчого фонду Соловйова Олександр Савченко.\nЗа гроші, що надійшли до виборчого фонду Соловйова від фізосіб, друкувалиагітаційні листівки, розміщували зовнішню рекламу й відеоролики в місцевих медіа.\nПід час першого туру виборів спостерігачі від Соловйова на дільницях казали, що мають стосунок до кампанії кандидата (-ки) з прізвищем Тимошенко. Цю пов’язаність кандидатів згодом довів і Рух ЧЕСНО.\nПопередняЯкі статки задекларував міський голова Нетішина та його команда\nНаступнаУ Чернівцях ветеран АТО став жертвою психолога-хабарника


Гомес і Ковалець — головні персонажі туру\n6 листопада 2019 57\nПрем’єр-ліга (УПЛ) назвала кращого тренера і гравця 13-го туру чемпіонату України.\nНайкращим наставником визнано іспанського фахівця Вісенте Гомеса. Його команда «Олімпік» (Донецьк) здолала в гостях ковалівський «Колос» (2:1), здобувши в чемпіонаті УПЛ третю перемогу поспіль. Після чого «олімпійці» піднялися на 7-ме місце в турнірній таблиці.\nУ наступному турі команда Вісенте Гомеса зіграє вдома проти «Олександрії» в неділю, 10 листопада.\nУПЛ назвала півоборонця «Олександрії» Кирила Ковальця кращим гравцем 13-го туру. Його команда обіграла вдома «Маріуполь», а сам футболіст відзначився голом і результативною передачею в тій зустрічі. Загалом хавбек зіграв 9 ігор у нинішньому чемпіонаті країни і забив три м’ячі.\nНаціональний костюм — це не просто одяг 7443\nСправа Шеремета: прокурори до суду не ходять, підозрювані сидять під арештом 3718\nГреція: ситуація із коронавірусом вийшла з-під контролю 1842\nНа Луганщині зміни на краще обіцяють у найкоротший термін 1568\nЛьвів: На зміну адміністративним методам прийшли менеджери із сучасним стилем управління 1381\nФутбол: Затверджено кубковий регламент\nФутбол: ПСЖ створив диво\nФутбол: «Шахтар» здобув яскраву перемогу і зіграє у півфіналі!


Еко стиль в дизайні інтер'єрів - практичні ідеї від студії ANNGLI | Новини\nЕко стиль в дизайні інтер'єрів - практичні ідеї від студії ANNGLI\nОстаннім часом люди віддають перевагу природності в інтер'єрі – їм набридла величезна кількість техніки. Є бажання бачити гарний, але простий пейзаж за вікном, а також використовувати екологічно чисті, натуральні, максимально природні матеріали. Тому екостиль є дуже популярним. Але, якщо є потреба оформити житло в ньому, варто розібратися у всіх нюансах.\nОсобливості в екостилі\nЕкостиль – дуже гармонійний, він, немов сама природа. Він дуже натуральний, тому в ньому можна почуватися по-справжньому комфортно. Тут немає яскравих фарб і занадто «кричущих» речей, тому людям дуже приємно, легко, затишно перебувати в такому приміщенні.\nВикористання глини, каменю, дерева є дуже органічним, тому вони є відмінними супутниками такого стилю. Застосовуються такі матеріали вже багато століть поспіль, вони давно зарекомендували себе як міцні й надійні. Дизайнери розбавляють їх тканинами, зеленню, різними оздоблювальними матеріалами. Таким чином, інтер'єр одухотворений.\nУ приміщенні з екостилем знаходяться тільки функціональні речі. До того ж тут усе натуральне: вогонь, дерево, тканини. Тут немає місця для елементів розкоші, які не можна використовувати за призначенням.\nОтже, екостиль в інтер'єрі – це:\nсвітлі стіни та стеля. Дуже часто вони бувають білими. Саме це «тло» є основою, до якої вже додається все інше;\nвеличезна кількість дерева;\nнаявність натурального або штучного каменю. Іноді його дуже багато, а буває, що й зовсім мало;\nвесь текстиль зроблений із натуральних тканин, без використання штучних барвників. Можуть застосовуватися льон, бавовна, циновка, бамбук;\nбагато рослин у будинку, а також за вікном. А якщо хочеться досягти піка в екостилі, то стіну можна прикрасити живими ліанами;\nгарні великі вікна, зазвичай панорамні. Вони повинні показувати чудовий пейзаж у будь-яку пору року. Тюль найчастіше не використовують, іноді можна застосовувати легкі драпірування з боків віконець;\nмало меблів і декору, інтер'єр зовсім не перевантажений. У домі чисто від непотрібних речей.\nІдеї житла в екостилі\nКвартира на Осокорках із розміром вітальні 30 м2 і кухнею 24 м2. Тут вітальня окрема, не поєднана з кухнею. Хоча господар довго не міг визначитися із цим. Дизайнери повинні були зробити зону відпочинку – дуже затишну й приємну.\nДля дизайну інтер’єру квартири було підібране біле тло, озеленення, дерево й текстиль. Чіткі лінії, гармонія, етнічні килими, аксесуари роблять кімнату по-справжньому затишною, домашньою. А стільниці з каменю та вкраплення металу роблять інтер'єр цікавим, із легким нальотом розкоші.\nБудинок, розташований у Броварах\nВітальня 34,5 м2, а кухня, що є і їдальнею, – 32 м2. Інтер'єр задумали ще на етапі проєктування будинку. Він був задуманий у стилі барнхауз. Це стиль, який робить акцент на екологічності, лаконічності, практичності, затишку. Оздоблення натуральне і всередині, і зовні. Стиль лаконічний і теплий.\nБуло обране панорамне освітлення, яке дає багато світла. За віконцем гарний ліс. У кухні є панорамне вікно, тому освітлення прекрасне, а циркуляція повітря чудова.\nПід сходами є справжня галька, а рослини стоять на натуральному камінні. Тому створюється враження кам'яної пустелі. На підлогу встановлені піддони, які є знімними. Тому мити каміння дуже легко.\nСтеля оздоблена дерев'яними рейками. Одна із частин стелі обладнана рейками з натурального дерева. А підлога у вітальні зроблена з плитки, яка імітує дерево. Тому в кімнаті є аромат дерева. І гості часто навіть не помічають, що підлога – це плитка, а не дерево.\nСпа-комплекс будинку в Бучі\nРозмір вітальні – 52 м2.\nПотрібно було продумати інтер'єр будинку, де будуть відпочивати гості в будь-яку пору року. Будинок господарів стоїть поряд. Також є сосни, дуби навколо будинку, і вони мали бути збережені.\nЗроблені великі панорамні вікна, які показують прекрасний краєвид. Улітку вікна відчиняються так, що кімната перетворюється в затишну альтанку.\nУ вітальні є дерев'яні балки, які спеціально не ховали. Також є кам'яна стільниця, використовується натуральний шпон і скло. Усе можна очистити максимально швидко й легко.\nІдея цієї вітальні проста: насолода природою та мінімум меблів, щоб ніщо не відволікало від гарного пейзажу.\nВітальня має розмір 44,5 м2. Господарі мешкають у Києві, а приїжджають у квартиру під час відряджень і літнього відпочинку. Господарка має витончений смак, але при цьому в інтер'єр квартири була внесена морська тематика.\nТому вийшов морський екостиль, який удалося реалізувати через фактуру, форми, що нагадують цікавий підводний світ. За диваном знаходиться дзеркальний декор. Він є імітацією повітря над водою. На підлозі лежить плитка, яка нагадує гарний піщаний берег. Для декору використовувалися фіолетовий і бірюзовий кольори, які схожі на коралові рифи.\nКвартира на Петропавлівській Борщагівці (компактна)\nВітальня має розмір 10 м2, а кухня – 9 м2. Квартира молодої дівчини, тому мала бути максимально теплою та затишною. Для стін використовувалися паперові шпалери.\nДля стін використовувалися паперові шпалери. Колір – айворі (слонова кістка). На підлозі по всій квартирі – плитка, що імітує дерево. Господарка любить фіолетовий колір, тому були й вкраплення екодекору в такому відтінку. Вони дуже легкі, невагомі. Через те що приміщення маленьке, використовувалося по мінімуму різноманіття кольорів, а також однакові матеріали.\nОфіс, розміщений на Подолі\nРозмір офісного приміщення 80 м2. Екостиль доречний не тільки для житлових приміщень, але й для офісів.\nБуло прийняте рішення очистити цеглу, пофарбувати в білий колір. Ширина кабінету при цьому розширилася. А офіс став більш стильним та оригінальним із нальотом стилю лофт. Стіни світлі, однотонні. На них розміщені картини, які зображують камені, що позначає рівновагу та баланс.\nТакож на стінах є дерев'яні панелі. Вони захищають стіни від ушкоджень офісними меблями, а також додають затишку й тепла.\nАвтор: Дизайн інтер’єру від ANNGLI


Анна Гавальда "Мені б хотілось, щоби хтось мене десь чекав" | Читай.ua\nСЬОГОДНІ “МЕНІ ХОТІЛОСЬ БИ, ЩОБ ХТОСЬ МЕНЕ ДЕСЬ ЧЕКАВ....”. А ВАМ?\nВ моєму місті небагато книгарень. Хоча може, то мені замало? Моє знайомство з відомою французською письменницею Анною Гавальдою сталося після третьої години пополудня 26 серпня. Після співбесіди (випадково запросили, хоча я ненаполегливо шукаю роботу) вирішила нежданчиком зайти до мами на роботу.Ноги самі мене завели до книжного, де все це і сталося…\nЯ довго вагалась, але винятково через майже рожевий колір обкладинки...і все ж таки.\n“Мені хотілось би, щоб хтось мене десь чекав....” виявилася дивовижною книгою. 12 новел, як 12 місяців з життя різних людей я прочитала менше, ніж за 12 годин (набагато менше).\nЗапевняю, що в цій книзі все ідеально, починаючи від оформлення та об`єму і закінчуючи змістом. Це немов би зустріти вишукано вдягнену світську леді зі різносторонніми поглядами, але безперечною манерою закінчувати змістовну розмову мораллю. Все при ній. Унікальне поєднання. Виключення з правил…\nЩо ж, не пожалкувала, що витратила останні кошти (як безробітна - це нерозумний вчинок, але ж це книги) придбала збірку новел і ковтнула немов пігулку від несприйняття скороплинності життя.\nКожна новела представляє собою окрему міні-книгу, деякі з них викликають сміх, а деякі сльози, як-то, наприклад, історія під назвою “Минали роки”. Після неї розумієш, що життя мильна бульбашка і краще пролетіти його з тим, кого кохаєш по-справжньому, бо так ми кохаємо лише один раз, а потім...ну ви знаєте.\n“Амбр” - новела про 38річну зірку чоловічої статі, яка почула власне серцебиття завдяки дівчині, чиє ім`я починається на “А”....\nА потім “Кетгут” і ти заглиблюєшься у ветеринарне діло і жахаєшься дикості чоловіків, які згвалтували лікарку тварин лише, тому що стало цікаво, чи жінка вона.\nЗапам`ятайте, жінки можуть за себе постояти. Нехай методи різні, проте є результат. І ця історія моторошний доказ цього.Я можу всі новели перераховувати із shot-анотацією та не стану цього робити, бо краще один раз прочитати оригінал, аніж десять рецензій.\nНаостанок скажу одне: читати із задоволенням можно по-різному, але з Анною Гавальдою ви зробите це витончено, незабутньо з присмаком життя наприкінці кожного речення.\nP.S: Можливо, Вас вже десь чекають...і це скоріш за все книга Анни Гавальди “Мені хотілось би, щоб хтось мене десь чекав....”. Завітайте до найближчьої книгарні. Не пожалієте.\nКнигоман, арт-митець, веб-дизайнер


Поліція виявила обріз мисливської рушниці у мешканця Молниці\nУ вівторок, 21 травня працівники Герцаївського відділення поліції спільно з оперативниками ГУНП у рамках проведення профілактичних заходів, спрямованих на боротьбу із незаконним обігом зброї на території держави, у місті Герца у 37-річного жителя села Молниця виявили обріз мисливської рушниці калібру 16 міліметрів. Зброю у чоловіка вилучено та направлено до Чернівецького НДЕКЦ для проведення експертизи. За вказаним фактом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, розпочатому за частиною 1 статті 263 (Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами) Кримінального кодексу України.\nВ Петрашівці молодий хлопець отримав поранення з пневматичного пістолета\nПриблизно о 5-й годині ранку 29-го квітня на спецлінію «102» надійшло повідомлення від лікаря про госпіталізацію 17-річного жителя села Петрашівка Герцаївського району. Медики діагностували у хлопця рвані рани на правій нозі та в поперековій ділянці, які він ймовірно отримав внаслідок пострілів зі зброї. Працівники Герцаївського відділення поліції встановили, що вночі у компанії жителів Петрашівки, серед яких був і потерпілий, виник конфлікт з водієм автомобіля, що проїжджав через їхнє село. Поліцейські встановили й розшукали кермувальника – 34-річного жителя району. Чоловік пояснив, що під час конфлікту він для самооборони декілька разів вистрілив з пневматичного пістолета. Правоохоронці вилучили у чоловіка вказану зброю. Наразі проводяться першочергові слідчі дії. Відомості про подію\nНаталію Чіокобок з Молниці, яка зникла в Італії 9 квітня, знайшли мертвою на березі місцевої річки Адіже. Як пише італійська преса, про зникнення Наталії заявив її співмешканець, який є громадянином Румунії. З його слів дівчина вийшла з будинку, щоб винести сміття, та більше не повернулися. Поліція та рятувальники шукали її майже десять діб. Сьогодні, 19 квітня, тіло, яке лежало на березі річки, помітили з гвинтокрила. Наразі італійська поліція призначила судмедексперизу для встановлення причин смерті. На жаль, без матері залишилася 6 річна дівчинка.\nЧернівчанин намагався дати герцаївському поліцейському хабаря\nВчора, 16 лютого поліцейськими ГРПП Герцаївського ВП за порушення ПДР був зупинений мікроавтобус. Під час винесення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 125 КУпАП, водій запропонував поліцейському неправомірну вигоду за вирішення питання про непритягнення його до відповідальності. Керуючись статтею 24 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейський відмовився від пропозиції, зафіксував на відео незаконні дії водія, доповів про це своєму безпосередньому керівнику та викликав слідчо-оперативну групу. На місці події СОГ Герцаївського відділення поліції вилучила грошові кошти та відеодокази. За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України (Пропозиція, обіцянка або надання


Програма Київського тижня критики-2018\nТреба йти: на «Київському тижні критики» покажуть скандальний трилер Ларса фон Трієра\nІ ще 18 кіноробіт\n«Київський тиждень критики» – міжнародний кінофестиваль, який знайомить глядачів з найкращими новими фільмами, обраними професійними українськими кінокритиками. Цього року він пройде вдруге – з 26 жовтня по 1 листопада у кінотеатрі «Жовтень».\nПрограма складається з трьох секцій – фестивальні хіти цього року, класика українського кіно і шість фільмів Інгмара Бергмана (в честь 100-річчя з дня народження культового режисера).\nРозпочнеться фестиваль з церемонії нагородження премії кінокритиків України «КІНОКОЛО».\nФільмом-відкриттям «Тижня» стане італійська драма «Щасливий Лазар» Аліче Рорвахер, відзначена премією за найкращий сценарій Каннського кінофестивалю. Фільм розповість про дружбу простодушного сільського дурника Лазаря і розпещеного аристократа Танкреді.\nУ рамках фестивалю відбудеться українська прем'єра скандального трилера Ларса фон Трієра – стрічки «Будинок, який побудував Джек» з Меттом Діллоном і Умою Турман. Фільм про серійного вбивцю був вперше показаний у позаконкурсній програмі Каннського кінофестивалю і шокував публіку рівнем відвертості насильства.\nЗ програми Канн в програму фестивалю відібрано і «Попіл – найчистіший білий» – новий фільм метра сучасного китайського кінематографа Цзя Чжанке. Головна героїня цієї кримінальної мелодрами виходить після п'ятирічного ув’язнення: до в'язниці вона потрапила захищаючи коханого, тепер дівчина хоче побачити його знову.\n«Комахи» – нова робота празького сюрреаліста, режисера експериментального кіно Яна Шванкмайєра. Сюжет фільму побудований навколо трупи, що репетирувала знамениту сатиричну п'єсу «Із життя комах» братів Чапек, поступово перетворюючись в її персонажів.\nДо ретроспективи українських фільмів увійшли стрічки Олександра Довженка («Арсенал»), Кіри Муратової («Астенічний синдром»), Леоніда Осики («Камінний хрест»), Володимира Денисенка («Совість») і В'ячеслава Криштофовича («Приятель небіжчика»).\nРетроспектива «Бергман:100» зібрала знакові роботи видатного режисера театру і кіно, сценариста, письменника, автора понад 60 художніх і документальних фільмів Інгмара Бергмана. Глядачі «Київського тижня критики» зможуть побачити на великому екрані всесвітньо відомі стрічки «Сьома печатка», «Персона», «Фанні та Олександр», «Шепоти і крики», «Година вовка» та «Літо з Монікою».\nКураторами виступили кінокритики Дарія Бадьйoр, Станіслав Битюцький, Надія Заварова, Олександр Гусєв, Ярослав Підгора-Гвяздовський, Сергій Ксаверов та Наталія Серебрякова. Глядачі зможуть обговорити з ними кожен фільм. В рамках фестивалю також запланована програма дискусійних зустрічей. Організатор фестивалю – компанія «Артхаус Трафік» за підтримки Держкіно та Українського культурного фонду.\nБрат Кейт Миддлтон устроился работать тургидом