Гості – Юрій Луценко та Олександр Лавринович.\nВЕДУЧА: Добрий вечір! Я вітаю всіх глядачів каналів: «1+1» та «1+1 інтернешнл» в Україні, Канаді, Сполучених Штатах Америки та Ізраїлю. В живому ефірі знову програма «Я так думаю». З новим роком»! Сьогодні ввечері президент України заявив, що повторно застосує право вето до закону «про Кабінет міністрів». І як компроміс запропонував внести зміни тільки до тих норм закону, які на його думку протирічать Конституції. Якою буде нова політична гра довкола закону «про Кабінет міністрів»? Чи набуде він в решті чинності, в якій формі, як само він може змінити наше із вами життя? Як раз на ці запитання ми і будемо сьогодні давати відповіді. З ухваленням закону «про Кабмін» ми стали свідками остаточного реформування неокучмізму в Україні та узурпації влади. Маємо ситуацію, коли одна персона карає і милує – це називається диктатурою. Такої думки лідер громадської руху «Народна самооборона», радник президента України, екс-міністр внутрішніх справ Юрій Луценко. Вітаю вас, Юрій Віталійовичу, добрий вечір, проходьте, будь ласка. В законі «про Кабмін» є деталізація того, що має робити Кабінет міністрів. Усі можливості для здійснення дуже великого коло повноважень, які передбачені за президентом, за ним і залишаються. В цьому переконаний один із авторів закону «про Кабінет міністрів» міністр юстиції України Олександр Лавринович. Сьогодні – він гість нашої програми. День добрий. Проходьте, будь ласка, Олександре Володимировичу. Експертні оцінки і запитання сьогодні вам пропонують: Микола Оніщук, народний депутат України, заступник глави фракції «Наша Україна»; Григорій Немиря, народний депутат України, заступник голови фракції блоку Юлії Тимошенко; Андрій Єрмолаєв, директор центру соціальних досліджень «Софія»; і Вадим Карасьов, директор інституту глобальних стратегій. Про політичні та правові сенсації довкола закону «про Кабмін» далі стисло Наталя Гичко.\nКОР.: Десятого січня 2007-го року президент, прем’єр-міністр та спікер парламенту повідомили про готовність спільно працювати над законопроектом «про Кабінет міністрів України».\nВіктор ЮЩЕНКО, Президент України: Мета, яку я ставив цієї зустрічі – це сформулювати такий план роботи інституцій загальнодержавних на 2007-й рік, який би демонстрував суспільству спокій, демонстрація порозумінь толерантності у ключових питаннях національних викликів.\nВіктор ЯНУКОВИЧ, прем’єр-міністр України: Негатив той, який був у співпраці із Секретаріатом президента, із президентом особисто нам його треба залишити у минулому році.\nОлександр МОРОЗ, голова Верховної Ради України: Парламент готовий до такої співпраці. Я думаю, що ця співпраця буде ефективною.\nКОР.: Але вже через два дні антикризова коаліція подолала вето президента на закон «про Кабмін» завдяки 121-му голосу від блоку Юлії Тимошенко. В обмін БЮТ отримав закон про імперативний мандат депутатів місцевих рад та підтримку у першому читанні закону «про опозицію», який обіцяє у майбутньому блоку Юлії Тимошенко крісло віце-спікера та низку посад у парламентських комітетах. Ще минулого місяця голосувати за закон «про Кабінет міністрів» опозиція не збиралися.\n«Законом «Про Кабмін», фактично, проводиться узурпація влади, тому ми не будемо його підтримувати. Якщо президент накладе на цей закон вето – фракція БЮТ не стане брати участь у голосуванні за його подолання», - Юлія Тимошенко, лідер БЮТ.\nЗміну своєї позиції лідер БЮТ мотивувала прагненням поставити крапку у протистоянні між Секретаріатом президента й уряду. Ще один аргумент блоку – прагнення підштовхнути Віктора Ющенка до розпуску парламенту. У разі набуття чинності закону «про Кабмін» президент, на думку багатьох експертів, втрачає вплив на механізм виконавчої влади. Найбільш дискусійними є такі положення закону: Якщо протягом 15-ти днів президент не вносить на розгляд парламенту запропоновану більшість у кандидатуру прем’єра, то це робить коаліція. Якщо протягом 15-ти днів глава держави не вносить у парламент кандидатури міністрів закордонних справ і оборони, то їх призначає коаліція. Акти президента скріплюються підписами прем’єр-міністра і міністра, відповідального за їх виконання. І можуть бути повернені президенту із зазначенням причин підписання. Завдання уряду закон визначив незабезпеченість здійснення, як у Конституції, а здійснення внутрішньої і зовнішньої політики. Прем’єр-міністр сподівається, що закон «про Кабмін» набуде чинності орієнтовно з 26-го січня. У свою чергу президент сьогодні заявив, що повторно застосує право вето до цього закону, хоча як компроміс запропонував внести зміни до тих норм, які суперечать Конституції. Віктор Ющенко наголосив, що має право заметувати закон, оскільки текст, який надійшов йому на підпис відрізняється від раніше ухваленого парламентом.\n«Якщо під час розгляду пропозиції президента України до закону будуть внесені зміни непередбачені цими пропозиціями – президент України діє відповідно до статті 2-ї статті 94-ї Конституції України» - рішення Конституційного суду від 7-го липня 1998-го року.\nУ свою чергу стаття 94-та передбачає, що президент протягом 15-ти днів має право підписати закон, взяти його до виконання та офіційно оприлюднити або повернути його зі своїми вмотивованими і сформульованими пропозиціями до Верховної ради України для…\nВЕДУЧА: То єсть будемо вважати, що це крапка у сюжеті – вона і є початком наших запитань. Сьогоднішня заява президента. Спочатку до вас, Олександре Володимировичу, скажіть, будь ласка, як так могло трапитися, що ось цей четвертий пункт частини 7-ї статті 23-ї єдина невідповідність, яка існує, ну, фактично, ламає всю політичну гру в країні. Власне є у вас відчуття, що дійсно президент має право накласти зараз повторне вето, ну формально абсолютно це відповідає рішенню Конституційного суду від 7-го липня 1998-го року. Ви – експерт, будь ласка, ваша думка. Це ясно ваше запитання.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Мені було би зараз цікаво повторили ці слова в якому випадку глава держави має право повторно накласти вето!\nВЕДУЧА: Я можу зацитувати.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Там є відповідь на це запитання. там є відповідь: якщо парламент…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України:» Під час розгляду внесе зміни. Не при технічному оформлені ті, хто набирають текст чи ті, хто його пересилає, а парламент. Верховна рада при розгляді зауважень і пропозицій глави держави не внесла жодної зміни.\nВЕДУЧА: Ну, от зміни є.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Це можна було бачити тим, хто дивився за трансляцією засідання Верховної ради, коли ухвалювався цей закон і можна навіть сьогодні це відтворити, взявши стенограму у пленарному засіданні Верховної ради України.\nВЕДУЧА: От дивіться, я також поцікавилася. А як саме повинні вноситися ці зміни? Насправді Конституційний суд, коли він, ми зацитували тільки саме рішення, ну, суто стисло. Інколи тлумачив ось ці ситуації тоді 98-го року, більш розлого трактував як раз це так: якщо Верховна рада, відхиливши пропозиції президента України або повністю врахувавши їх. Тобто саме спосіб розглядання або внесення змін він не був зазначений технічний спосіб чи ні – розглядається закон. В такому вигляді, в якому він і розглядався, він був до правлений очевидно зараз президенту. Так от, вносить за своєю ініціативою додаткові зміни до закону невідомо хто і як їх вніс, ну, такий закон проголосували. Це дійсно невідомо.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Ні, секундочку.\nВЕДУЧА: Президент знову ж таки запрацює за схемою…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Треба уточнити.\nВЕДУЧА: Яку пропонує стаття 94-та.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Пані Анна, я вибачаюся, але треба уточнити. Верховна рада України жодного рішення щодо зміни слова, літери, коми тим більше якоїсь статті не ухвалювала.\nВЕДУЧА: Але закон – інший. Як так трапилося? Як так взагалі могло трапитися?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: На превеликий жаль це вперше за час мого перебування у парламенті в якості народного депутата. Я нажаль був свідком кількох таких речей. І завжди вони виправлялися. Правда був випадок, коли не виправили. Коли під час оформлення не добросовісно просто поставилися до оформлення тексту і…\nВЕДУЧА: Ви вважаєте, що це випадкова абсолютно річ, дрібничка?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Я так думаю, виходячи із сьогоднішньої інформації. Я просто теж дивився зовсім недавно, кілька годин тому, що після того, коли побачили, що відправили текст із помилками, то секретаріат парламенту звернувся із тим, що вони побачили, що відправили помилково не той текст і попросили замінити сторінку чи щось таке.\nВЕДУЧА: Це дійсно є, це підтверджено листуванням. Це правда.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Тобто це є свідченням того, що те, що відбулася зміна у тексті немає ніякого відношення до Верховної Ради.\nВЕДУЧА: Олександре Володимировичу, ну, президент формально має право накладати вето чи ні зараз?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Президент має право накласти вето, коли є рішення Верховної ради України. Такого рішення Верховної ради України немає.\nВЕДУЧА: Я зрозуміла, я зрозуміла. Ви стоїте на тому. Юрій Віталійовичу, ваша думка.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Тут дуже цікава ситуація. Олександр Володимирович вважає, що президент має цілими днями дивитися сесію Верховної ради і хочеться зробити його телеглядачем сесії аби він спостерігав про що там голосують, про що говорять. До нього прийшов лист, в ньому приписано «Глава Верховної ради О. Мороз». Печатка. Він дивіться. Це офіційний документ? Офіційний! В ньому є зміни до закону? Є. Він має право накласти вето. Але питання не в цьому, а чого ви так боїтеся…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Ну, як би не було листа про те, що було сказано…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Олександре Володимировичу, я мовчав, коли ви виступали. А чого ви так боїтеся, шановні керівники більшості у парламенті, іще раз прогосувать?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Я не знаю.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Чи не тому, що ваше голосування разом із БЮТ було, м’яко кажучи, ситуативним і ви не впевнені, що іще раз вам це вдасться. Чи не здається вам, що ваші хитрі маневри закінчилися таким же самим хитрим маневром адміністрації? Бо вся українська політика у парламенті замішана на іграх, на здачах, на зрадах, на інтригах. І ви просто боїтеся іще раз повторити це голосування. І тоді у президента дійсно не буде жодних заперечень. Зробіть так.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Вам не здається, що ви не за адресою звертаєтеся?\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Ні, ну, ви захищаєте сторону ту, тому я звертаюся до вас, Олександре Володимировичу. Я знаю, що кнопку не тисли, але ви зараз так захищаєте чинність цього закону. Я вам кажу…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Я захищаю право.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Там є підпис голови Верховної ради і печатка – це офіційний документ. Вона змінена по відношенню до попереднього? Змінена. Президент автоматично, не дивиться телевізора, як ви йому радите, а накладає вето, бо це його законне конституційне право.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Я вас прошу, не перекручуйте нічого. Я не раджу дивитися телевізор, я раджу дивитися офіційні документи.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Він ще має програму вивчати?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Якщо є звернення секретаріату Верховної ради про те, що там побачили помилку, не президент її там вишукує, а Секретаріат Верховної ради сказав, що відправили текст, який неправильно набраний, технічними представниками.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Давайте поговоримо про те, як приймався закон, скільки норм регламенту ви порушили при прийнятті? Тому не чіпляйтеся зачіпки…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Ви знаєте…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Ви зіграли у хитру гру із президентом, вам відповідають адекватно. Ви перші почали українську політику на основах іграх і торгів. І тому отримуєте те, за що ви боролися.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Юрій Віталійович, якось не адекватно в принципі спілкуєтеся?\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Ну, а як інакше?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Справа у тому, що порушення регламенту – питання звичайно народних депутатів і якщо хтось їх може обґрунтовувати на то є спеціальний комітет у парламенті, є Конституційний суд.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Олександр Володимирович, ви – міністр юстиції. Ви – людина, яка захищати право.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Поки що не наділений правом. Да, я захищаю право.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: І ви тут, хоча би в ефірі сказали, шановні народні депутати, мені дуже не подобається, що ви нехтуєте українськими законами і регламентом Верховної ради. Принаймні це можна від вас чекати?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Я багато разів говорив про те, що я дуже хочу, щоб всі в Україні, починаючи з глави держави, народних обранців, дотримувалися кожної коми, кожної літери основного закону України і написаного для себе регламенту.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Супер. Олександр Володимировичу, зверніться до більшості…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Процедура…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Аби вони по регламенту прийняли цей закон іще раз.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Є обов’язковою…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Супер. Зверніться до них із таким проханням. Ви – міністр юстиції, зверніться до своєї більшості, яка вас делегувала на цю посаду і скажіть: робіть все по регламенту, бо я так люблю закони.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Зробіть це, Олександр Володимирович.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Я не побачив, коли ухвалювалося це рішення жодного порушення регламенту.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Жодного?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Жодного.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: А те, що депутатам роздали ось цю папочку. Хочу звернути увагу. Вже в ході розгляду питання вони мали можливість із ним ознайомитися. А те, що засідання комітету було представників опозиції? А те, що ніхто взагалі не витримував жодних норм підготовки внесення цього документу?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: От це те, що – це не правда.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Олександре Володимировичу, ви ж були народним депутатом. І я був. Цей документ мав бути за три дні до розгляду питання – його там не було за три дні.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України:» Я хочу сказати…\nВЕДУЧА: Олександр Володимирович, я хочу, щоби ви відповіли.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Я можу сказати, що є і інша норма регламенту, яку озвучував глава Верховної ради, коли ухвалене було рішення - що обов’язково на цій сесії буде розглянуто цей закон, коли буде повернуто президенту. І друге те, що ви говорите про наявність проблем із тим, що депутати не встигли ознайомитися, цей текст пів року працював у парламенті, і коли вже надійшли ці пропозиції, вони слово у слово повторили те, що було внесено у таблиці другого читання.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Олександр Володимирович, регламент є регламент. Три дні до голосування є на вивчення.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Але перед цим було рішення про розгляд його саме у цей день.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: І є… але давайте зараз поговоримо не про це. Бо власне це зачіпки, які менше цікавлять людей. Я хочу звернути увагу на одне: ось ця комедія у парламенті, як правило виходить до людей.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Я би назвав комедією роботу вищого представницького органу і…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Давайте назву так, як я вважаю, а не ви. Комедія у парламенті повертається трагедією для людей. Реально сьогодні люди, які голосували за… Дякую. Сьогодні люди, які голосували за президента із певними повноваженнями виявилися ошуканими. Я особисто, як і багато моїх співвітчизників, власне більшість їх голосували за президента Ющенка у якого було право керувати зовнішньою політикою. І тут такий раз, такий цирк - і в нього цього права нема. І сьогодні прем’єр-міністр їде в Турцію без директив того, як себе вести від президента, як це було раніше. То навіщо ми ходимо на вибори? Якщо на основі зради коаліції певних специфічних підкилимних торгів виявляється можна забрати те, що ми делегували главі держави шляхом прямого народного волевиявлення.\nВЕДУЧА: Ось тут давайте поставимо знак питання. А про те власне чи є ми ошуканими і наскільки, Олександр Володимирович висловить свою думку одразу після реклами. Прошу. Нагадаємо, говоримо про «закон про Кабмін» і ситуація, яка на сьогодні ввечері склалася просто навколо нього. Олександре Володимировичу, остаточне реформування неокучмізму, узурпація влади, встановлення диктатури , стабілізація державного устрою, державний переворот, ошуканство в решті решт, ну, - це все насправді до такого закону автором якого ви є. Більш того, ні для кого не таємниці ви зізнавалися у своїх інтерв’ю, що як раз коли формується позиція прем’єра, Кабміну із юридичних питань – це залежить багато в чому від вас, оскільки ви їх формуєте, як експерт в цих питаннях. Безумовно, можливо найкомпитетніша людина із цих питань, яка працює в уряді. Будь ласка, що вид думаєте із приводу цих звинувачень? Ну, і очевидно ситуація яка існує об’єктивно зараз? Ваша «ні» категоричне означає, що прем’єр скаже «ні»? Ми не зважаємо на вето президента, як це розуміти?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Ну, на сам перед я би хотів уточнити при всій вашій великій оцінці, безумовно, я можу давати свої поради, але рішення ухвалює прем’єр-міністр і уряд колективно. Друге те, що стосується мого авторства, я був дуже гордий, якщо можна сказати, що я автор.\nВЕДУЧА: Ну, ми розуміємо. Коли…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Насправді авторів дуже багато. Навіть, присутні тут, котрі працювали над цим законом. Я навіть не говорю про ту групу, яка вже зробила в фіналі текст, тому ми можна стверджувати, що я один із тих хто працював над цим законом і вніс суттєвий внесок в те, щоби він з’явився.\nВЕДУЧА: Давайте по суті, це є узурпацією…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Це буде тоді правдою.\nВЕДУЧА: Влади з вашої думки?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Друге, що ви про узурпацію. Я думаю, що це взагалі то смішно навіть говорити, коли мова іде про узурпацію влади тими кого обрав український народ для здіснення цієї влади. І коли ті, хто склав парламентську більшість відповідно до української Конституції, до тих норм права які у всіх інших країнах формують. Колегіальний орган Кабінет міністрів і це називати узурпацією. Я думаю, що є багато прикладів країн, де не існує президентів, але там…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: У нас обрали президента із цілими повноваженнями…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Секундочку.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: А ви у нього їх забрали.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Але парламент…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Сьогодні Ющенко не може підписувати указ…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Ви ж у нього забрали це право. І ви ще кажете, що немає узурпації?\nВЕДУЧА: Юрій Віталійович, давайте по черзі.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: І тепер щодо обрання, Юрій Віталійович. Я розумію, я не буде переходити на політичну демагогію, оскільки у мене є певні обмеження. Народ України обрав президента знаючи про те, що із першого січня 2005-го року в Україні буде нова редакція Конституції України і будуть нові повноваження у президента України, у Кабінету міністрів України і українського парламенту. Це відбулося 8-грудня 2004-го року. До обрання президента…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Але це не передбачало забрати в нього права призначати.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: І за участі…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Двох міністрів внесення кандидатури прем’єр-міністра і підписання указів.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Це вже доправили самі.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: І за участі і за підтримки майбутнього президента України. Тепер що стосується з обрання. Я вам нагадаю, якщо ви не читали стаття 83-ри частина 8-ма Конституції України говорить про те, що коаліція парламентських фракцій пропонує всіх без винятку членів українського уряду. Далі іде механізм пропозиція що стосується міністра закордонних справ і оборони надається президенту щодо інших прем’єр-міністрів і вони роблять уже подання, вносять ці кандидатури для призначення Верховної ради України. Тому, коли мова іде про те, що зараз показували не відповідає Конституції, хочу нагадати, що іще в вересні місяці у зв’язку із тим, що немає прямого повтору в статті 115-й вже механізму призначення цих двох міністрів і немає відповіді на питання що робити через 15-ть днів після того, коли вноситься пропозиція щодо кандидатури прем’єр-міністра, уряд України скерував подання до Конституційного суду з проханням розтлумачити ці позиції, визнаючи тим, що ця ситуація не є однозначною.\nВЕДУЧА: Тлумачення іще немає…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: І може бути різне її тлумачення, але це зовсім не обмежує законотворців український парламент…\nВЕДУЧА: Але ви його вибрали.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Забрали собі.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Український парламент має не тільки права, а й обов’язок законний уточнювати ті норми, які не визначені в основному законі, оскільки він не може всі питання визначити зразу.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Ще одне речення.\nВЕДУЧА: Одне речення і Григорій Михайлович.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Олександр Володимирович, ви мені дуже нагадуєте маклера, який продав вам мерседес. Коли ви його розпакували, виявилося, що там «Жигуль», і ви пояснюєте, що насправді треба було глибше читати текст. Ви купували мерседес, але без колес, але менший, але не такий, як ви собі думали, бо у нас є пункт такий-то, який ми направили у Конституційний суд – він відповіді іще не дав, але ми вирішили, що маємо право надати вам замість мерседеса «Жигуль». Ось, це ваша логіка. Ви не дочекавшись тлумачення вищого органу, який має це таки роз’яснити Конституційного суду грабанули собі і ми боролися із диктатурою президента Кучми, прийшли до диктатури прем’єра Януковича. Це чудовий шлях української політики.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Мова іде про повноваження парламенту, якщо навіть сьогодні не розумієте.\nВЕДУЧА: Григорій Михайловичу, хто кому заміть мерседеса підсунув «Жигуль»? Цитуючи…\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Мені подобається аналогія автомобільна. Я думаю, що ідеться про те, що є намагання стратегічні помилки виправити тактичними компромісами, тому і дебатуються, де ставити кому тоді, як БЮТ пропонує ставити крапку. Чому ми пропонуємо ставити крапку? І в цьому ми є послідовні. Ми не голосували за конституційну реформу, яка, до речі, і всі присутні підтвердять, була прийнята із порушенням цих норм регламентних процедур і всі про це знають. Ми виступали і виступаємо за дострокові вибори і голосування в п’ятницю не змінило нашу позицію. Що відбулося? Відбувся класичний ефект, коли ви відкриваєте двері, а у вас на порозі лежить дитина, залишена кимось. І ви маєте прийняти рішення, правильно? І рішення…\nВЕДУЧА: Поясність, будь ласка, цю алегорію.\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: В цій ситуації взяти цю дитину на руки. От так це відбулося в грудні 2004-го року. В кризовий період бачили, що є дитина – Конституційна реформа. Всі знали, хто є батько цієї дитини, але не всіх хотіли признаватися. Коли двері відчинилися, взяли на руки. БЮТ говорив, що батько цієї дитини – Кучма, він тут є поруч. Ми знаємо, кому віддати цю дитину, щоб за нею спостерігав, тому ми голосували проти. Зараз цю дитину, намагалися поводитися із цією дитиною так, як поводився батько – інстинктивно, не зважаючи на Конституцію. Зараз, коли змінилася ситуація після парламентських виборів почалася класична ситуація поведінка у комунальній квартирі. Фактично, Конституція, яка була прийнята 2004-го року перетворила уряд України, і під урядом я маю на увазі і президентську гілку влади і Кабінет міністрів велику комунальну квартиру. В цій комунальній квартирі на дверях є десять дзвінків і невідомо кому телефонувати, на яку кнопку натиснути для того, щоб спитати: а хто є міністр закордонних справ? Зараз ми їздимо, нас питають: хто відповідає за зовнішню політику?\nВЕДУЧА: Я розумію, ви вибрали дзвінок прем’єра, вивели всі дзвінки туди.\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Чи є виходом у цій ситуації намагатися поліпшити те, що не поліпшується? Це є тупиковий путь. Тому ми пропонуємо міняти цю Конституцію. Ми пропонуємо скасувати Конституційну реформу, яка не призвела до покращення ситуації в Україні, і ми пропонуємо шлях дострокових виборів.\nВЕДУЧА: Григорій Михайловичу, як ви думаєте, той закон «про Кабмін», який ви проголосували насправді є вже формалізацією вже працюючих положень Конституції України?\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Правильно закон, який було прийнято і проголосовано він приводить правила поведінки в великій комунальній квартирі, яку було створено завдяки прийняття Конституції.\nВЕДУЧА: Відповідно до правил, які існують у цій квартирі, оскільки, нагадую, є Конституція відповідно до правил? З вашої точки зору. От ви, як депутат голосували.\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Закон про…\nВЕДУЧА: Ви голосували за формалізацію працюючої Конституції.\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: «Закон про Кабінет міністрів» встановлює правила гри. Що таке конституційно і неконституційно визначають судді. В даному випадку судді конституційного суду.\nВЕДУЧА: З вашої точки зору, з вашої особисто.\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Ми голосували...\nВЕДУЧА: У вас же є своя думка?\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: За цей закон, як за менше із зол, яке в цій ситуації принаймні якісь правила на певний період встановлено.\nВЕДУЧА: Я зрозуміла.\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Тому, що ми не можемо покладатися на рішення районних судів хто має бути прем’єр-міністрів, хто має міністром закордонних справ і коли виходити із відпустки міністру оборони.\nВЕДУЧА: Ясно. Юрій Віталійович, як ви вважаєте, чи повинен власне президентсько-парламентській Україні, тій Конституції, яку ми зараз на сьогодні маємо, правильно? Вона працює не зважаючи на те, що нібито є нібито немає подання в Конституційному суді, навіть це поки що залишається загадкою. Чи повинен президент керувати виконавчою владою? І чи хіба недостатньо в нього зараз повноважень аби здійснювати контрольні, арбітражні функції, бути гарантом Конституції в решті решт і так далі. Повноваження справді залишилася величезна кількість.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Насправді у президента залишилося дуже мало повноважень. До них відноситься право вето і звернення в Конституційний суд. Крапка. Президент не може вносити кандидатуру прем’єр-міністра, президент уже не може вносити кандидатуру міністра оборони і міністра зовнішніх справ лише з подачі парламентської більшості. Він просто є канцеляристом, який підписує їхні подання, і, навіть, не може підписувати укази без візи прем’єра Януковича. У президента забрали повноваження, якими делегував український народ шляхом прямого волевиявлення. Є інше питання. Я розмовляв із Юлею Володимирівною і вважаю, що будь-які суперечки між нами будуть лише шкодити справі демократичної України в тому числі справи дострокових виборів аби змінити ситуацію в Україні на краще. Тим не менше дозволю собі не погодитися із аналогією із цією дитиною підкиненою. У нас насправді дитино-то не підкинена, вона Україна. І бачите, говорити про те, що президент неефективно виконував свої повноваження, не міг розібратися, які повноваження його, які кабміну у зв’язку із цим давайте махнемо шаблею та віддамо все Кабміну. Ну, це приблизно, як татари прийшли із Хмельницьким на Берестечко. Ну, погано Хмельницький бореться із поляками, не виграє зразу Варшаву, тоді давайте та і підемо до поляків. От ця аналогія. Проте, я іще раз кажу, у нас у всіх мусить бути одне розуміння: Україна боролася 15-ть років майже диктаторських режимом Кучми. Ми всі разом із БЮТу, із «Нашої України», з багатьох інших партійних та позапартійних кіл казали: нам треба встановити демократію аби президент, парламент і уряд взаємодоповнювали один одного, контролювали один одного, могли зупинити ті помилки, які вони можуть зробити. Ну, от завтра більшість Верховної ради і уряду приймуть рішення, що українцям не можна їсти сало! Це їхнє право, ну, чо? Кажуть для ефективної, світлої економіки. Є одна кнопка, ви ж її повісили одну. От вони приймають таке рішення. Що буде робити та українська дитина? По ідеї президент мав би можливість скасувати таке рішення, зупинити його, проте він його не має. Тому я не вважаю цей закон справедливим із точки зору розподілу гілок влади. Президент не повинен відповідаю ще вам прямо керувати виконавчою владою – це не його функція, але він повинен тоді контролювати і не давати їй зайти задалеко, бо це називається диктатура. Від того, що вона була одноосібна – Кучма і колективна уряд, яку тепер тут презентує пан Лавринович різниці ніякої. У них немає стримувань, противаг, їх ніхто не може зупинити, бо коли, перепрошую, у головнокомандуючого, яким є президент згідно Конституції забирають право призначення міністра оборони тих людей, які носять погони в МВС – це означає узурпацією влади. Президенту залишають табличку «головнокомандуючий», але забирають його армію. Це пряма узурпація влади. І це недопустимо у будь-якій демократичній країні. Нам зразу розкажуть про параграфи, зачіпки, формуляри. Я знаю лише одне, я голосував за главу держави з одними повноваженнями, а завдяки певним комбінаціям у Верховній раді у нього їх забрали. Ось це факт доконаний, а що це означає? Це означає, що будь-яка українська людина сьогодні не може покладатися на те, що президент може захистити його права. Немає у нього цих повноважень, забрали у нього.\nВЕДУЧА: Юрій Віталійович, я розумію про що ви говорите! Це схема абсолютно…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Але це абсолютна не правда…\nВЕДУЧА: Абсолютно зрозуміла для нас, для всіх.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Як може автор закону сказати, що це правда. Звичайно, що ні.\nВЕДУЧА: Ну, от дивіться. Я – не автор.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Для вас ні. Ви завжди були там, де були диктаторські повноваження президента Кучми, тепер прем’єра Януковича. Звичайно, що ви будете казати, що це і є правда…\nВЕДУЧА: Юрій Віталійовичу, зрозуміло, що простіше призначати…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: А ви не були ні у Януковича ні у Кучми, так?\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: А я був там завжди із своєю позицією, яка ніколи…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Юрій Віталійович, давайте, зараз не виборча компанія. І ця виборча демагогія, я думаю зараз не потрібна. Якщо ви говорите за якими повноваженнями обирали, то ви могли б згадати було 13-ть пунктів повноважень президента, які підлягали контрасигнації, 13-ть – сьогодні чотири. Навпаки їх стало на багато менше. Друге…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Ви знаєте, є такий анекдот. Це ви зараз із ким говорили?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Друге, питання про те…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Ось що таке контрасигнація?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Що немає скріплення підписами прем’єра і міністра відповідального за акт, який видається президентом України, якщо ви не знаєте. Питання про безконтрольність. Як можна говорити про те, що немає контролю, коли із одного боку є парламент, який має право будь-кого із міністрів звільнити, відправити у відставку весь уряд, коли є можливість 45-ть депутатів звернулися до Конституційного суду неконституційності актів уряду. Коли президент України може зупинити рішення уряду з питань неконституційності…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Ви виконуєте ці рішення?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: До Конституційного суду.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: А тут я би хотів окремо зупинитися, Олександре Володимировичу.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Просто тут виникає взагалі просто парадоксальна ситуація.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Олександре Володимировичу, перепрошую.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Стільки контрольних механізмів і кажуть, що їх немає.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: От давайте на одному зупинимося. Ви кажете про те, що президент може зупинити неконституційність із його точки зору рішення уряду і воно буде зупинене. Президент зупинив призначення одіозних фігур в МВС.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: А ви…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Людині, яка видавала бойові патрони проти Майдану. Людину, яка ганяла сумських студентів ви їх зупинили? Ні! Бо у вас є узурпація влади. Не рахуєтеся із цим правом президента. Може воно десь і записано, але ж ви пішли по шляху узурпації влади і вам абсолютно все рівно, що там написано попередь. Ви хочете повноту влади по факту, а не по тому, що записано де юри.\nВЕДУЧА: Микола Васильовичу, репліка від вас. Потім ми продовжимо.\nМикола ОНІЩУК, народний депутат України, фракція блоку «Наша Україна»: Дякую. Повернуся до самого початку нашої передачі. Президент зобов’язаний повернути закон, якщо його зміст не відображає волі парламенту. Нема підстав із якої причини: чи забулися, чи секретаріат, чи свідомо змінили, але якщо є невідповідність він його повинен повернути. Я думаю, що у даному випадку президент буде діяти за таким сценарієм.\nВЕДУЧА: Повторне вето правомочне. Зрозуміло!\nМикола ОНІЩУК, народний депутат України, фракція блоку «Наша Україна»: Перше питання! Перша репліка. Друга репліка. Закон, який ухвалений не виправдав сподівань ні політичних еліт ні суспільства. Всі очікували, до речі, до цього закликав і президент, що Україна отримає закон, який зніме гостроту конкуренції між державними органами. Конкуренція добре, коли ідеться про політичні партії. Вона навіть вітається, але коли ідеться про державні інститути, тим більше центральні - конкуренції бути не може. Може бути виконання повноважень в межах і взаємодія на благо країни – цього не сталося. Причини дві: змістовні і процедурні. По змістовній багато вже говорилося ішлося зокрема і про те, що дійсно таки закон трошки підмінив собою Конституцію. Зокрема він чітко вказав, Олександр Володимирович, що коаліція дійсно може внести пропозиції, але Конституція не наділила коаліцію правом вносити подання у парламент безпосередньо, бо вона і є парламент в тому сенсі, що вона є більшість у парламенті, вона сама і ухвалює рішення. Саме для того конституція і передбачила президента, який мав би арбітрувати це питання. Тепер друга, друга, до речі, тоже по змісту з найбільш основних контрасигнація. Конституція говорить про те, що міністр чи відповідальний за виконання акту чи прем’єр-міністр його скріплюють. Форма стверджувальна. І в принципі, з точки зору логіки конституційного творення, взагалі правового масиву ми навіть не можемо допускати думки про те, що глава держави і прем’єр-міністр, і Кабінет міністрів у цілому, і парламент можуть діяти не конституційно. Чи можуть видавати акти, які шкодять державі? У даному випадку Кабінет міністрів підійшов з при думці а що таки президент може діяти неконституційно, але якщо…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Ну, це підтверджував неодночасно.\nМикола ОНІЩУК, народний депутат України, фракція блоку «Наша Україна»: Ну, нажаль це не так. Це суб’єктивна оцінка.\nВЕДУЧА: Я зрозуміла вашу думку.\nМикола ОНІЩУК, народний депутат України, фракція блоку «Наша Україна»: Остання, остання репліка, що стосується власне процедури. Це також говорилося, я мушу зауважити, що процедурно нам дуже хотілося б щоб все таки умови прийняття цього закону були дещо іншими. Я не бачу взагалі потреби чому ви голосували в той день, коли було майже внесено подання, коли у той же день приймав рішення комітет і ми іще не бачимо тексту. Проголосували в перший день після відкриття сесії, ну, власне нового скликання – цього не відбулося.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Ваше рішення.\nВЕДУЧА: Все, спасибі. Пропоную ставити крапку, тому що ми виходимо на 125-те коло, обговорення, які точаться навколо цього закону починаючи із 20-го січня. Просте запитання: ви будете ігнорування сьогоднішнє, ну, вето президента, якщо буде накладено? От те, що сьогодні було обіцяно. Так чи ні, як ви вважаєте? Відповідь на це одразу після реклами. Прошу, вето президента, якщо буде повторно накладено буде ігнорувати чи ні, будь ласка.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Це виключно право парламенту, яке буде ухвалювати рішення і будуть приймати рішення народні депутати України і голова Верховної ради, який буде визначати чи ставити на розгляд парламенту це питання, чи підписувати ухвалений Верховною радою закон без жодних змін і оприлюднювати його – це виключні права народних депутатів України.\nВЕДУЧА: Будь ласка, прошу Вадиме Юрієвичу, ви можете перебачити, як буде розгортатися?\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: От, я хочу відштовхнутися від того, що сказав міністр юстиції, що це має бути виключно правом депутатів. І про що це говорить? Що в нашому конституційному процесі, який триває, нова фаза по меншій мірі декілька років є системні дефекти. Вони пов’язані із тим, що конституція розглядається не як установча влада, а як елемент заручник тактичної інтриги різних політичних сил при чому у парламенті. Є держави, де є парламентський суверенітет – Британія, вона може все робити все, що хоче. Там, до речі, конституції немає. Так? І там вища юрисдикція – парламент. А є континентальні країни, де є конституційна юрисдикція – це конституційні демократії і ці конституції творяться не тільки парламентом, а народом. Є суверенітет парламенту, є суверенітет народу. І що ми маємо? Ось закон «про Кабмін». Урядовці кажуть, що в результаті прийняття закону «про Кабмін» і подолання вето його в Україні вже не парламентсько-президентська республіка, а парламентська республіка. Питання: а які права має парламент змінити Конституцію без президента? При чому президент – гарант Конституції. По-друге, а чому це тільки однопалатний парламент? Якщо брати конституційний процес в інших країнах, то і друга палата парламенту, яка теж має своє слово щодо конституційних змін. А в інших країнах є конституційні збори, асамблея, конгрес, як угодно, референдуми конституційні. Питання: чому парламентарі, депутати узурпують право міняти Конституцію, змінювати політичний устрій, міняти форму політичного правління? Можливо вже хватить так робити, щоби тільки депутати цим займалися? Можливо хватить, щоби Конституція була пактом еліт? Можливо ми прийшли до того, що Конституція має бути суспільним договором? Що і народ через референдум, через конституційні збори має сказати своє слово щодо конституційних змін, якою у нас буде форма правління. Чи при парламентська чиста парламентська, чи чисто президентська, чи змішана напівпрезидентська і таке інше. Тепер, що стосується тактичних питань, що буде далі.\nВЕДУЧА: Максимально стисло, будь ласка.\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: А що тут максимально стисло? Тут, я думаю, все ж таки, що голосування щодо подолання вето і це був тактичний альянс між БЮТом і антикризовою коаліцією, що антикризова коаліція буде намагатися підготувати закон «про президента», де іще раз обкарнати президентські повноваження регламентувати так, щоби цей президент взагалі нічого не міг зробити. але я думаю, що все ж таки на цей закон буде вето і це вето не буде подолано. Я думаю, що є зберігаються умови для того, щоби Юлія Тимошенко, «Наша Україна», президент і політичні сили, які не входять до антикризової коаліції все ж таки співпрацювали і надалі.\nВЕДУЧА: Спасибі. У мене є просте запитання: от наскільки я пам’ятаю процедура референдуму, його проведення або тим більше якихось загальних зборів вона зараз на загальнонаціональному рівні. Докладно так і не виписано так чи ні? Хвилиночку! Тоді це означає, що ви пропонуєте анархію. В який спосіб ми власне з дотриманням закону будемо з’ясовувати позицію народу? Просте запитання. Спочатку Андрій Васильович, можна? Потім всі бажаючи.\nАндрій ЄРМОЛАЄВ, директор Центру соціальних досліджень «Софія»: Спасибо большое. Я может быть буду резок, но честно говоря очень устал от казацкого социализма. Вот это характер разговора, вот – это казацкий социализм. Я уважаю казацкую историю, но я прошу прощения. Элиты решают судьбу политической системы в этой стране и в других странах. У нас нет народного социализма. У нас другая система. Это правда. Большинство политических сил работающих в парламенте представляют крупный капитал, бизнес правящую силу, а не народ это, так сказать, пролетариат и крестьянство, и это тоже правда. Теперь, что касается дискуссии по поводу будущего. Ну, вот перекатывание, как в миниатюре колеса на насосы мне кажется непонятна уже ни экспертам, ни политологам, ни политикам. Что касается будущего. Я думаю, что действительно по состоянию на сейчас технология преодоления решения президента пока еще не решена, но дело в том что в любом из вариантов нужно признать как факт, что работа будет продолжена на основании этого документа. На основании этого закона, в случае если парламент примет решение, а вернее коалиция примет решение преодолевать вето – она сыграет в пользу БЮТ, при чем сейчас в пользу БЮТ сыграл и президент. Почему? Потому что уже не отвертишься от закон «об оппозиции», придется снова торговаться. И если до этого глупости наговорили регионы по поводу закона «об оппозиции» первое голосование хватит, поторгуемся. Уж теперь для преодоления вето придется второй раз договариваться преодолевать и дарить БЮТ закон об оппозиции, но я думаю будет второй вариант. По всей видимости…\nВЕДУЧА: Григорій Михайлович, це жест задоволення? Ось ви так руки розвели.\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Спасибо.\nАндрій ЄРМОЛАЄВ, директор Центру соціальних досліджень «Софія»: Все как в блоке «не так». Что касается практической стороны. Президент фактически дал понять, что он сделал технический ход и все-таки хотел бы, чтобы его позицию учли по 3-4 ключевым моментам. В частности 16-й судный день министры и прочее, но парадокс в том…\nВЕДУЧА: Хвилиночку. За заявою заступника глави Секретаріату президента є одинадцять норм Конституції, які порушуються. Це стосовно кількості пунктів. Все. Вибачте.\nАндрій ЄРМОЛАЄВ, директор Центру соціальних досліджень «Софія»: Очень спорная позиция по 11-ти, но 3-4 момента действительно исполнены.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Привели принаймні чотири і щодо яких ми розказали ми не знаємо.\nАндрій ЄРМОЛАЄВ, директор Центру соціальних досліджень «Софія»: Что касается нашего будущего?\nВЕДУЧА: Це був приклад нашого журналіста, хвилинку. А не думка президента.\nАндрій ЄРМОЛАЄВ, директор Центру соціальних досліджень «Софія»: Президент на самом деле ставится ситуации в еще более сложное положение. Потому что эти пункты можно изъять, парламент даже может их изъять, но что это закон будет принят для Кабинета министров нужна процедура, а не три этих позиции сейчас. Премьер уже есть и министр будет назначаться судя по всему в согласовании с президентом не будет проблемы. А вот что касается этих прав: 16-го дня министров тогда придется вносить изменения в конституцию, потому что белое пятно остается. Президент и в рамках нынешней модели является самой сильной властной фигурой, потому что в его руках и судьба парламента – 16-й судный день. В его руках и полноценность, неполноценность Кабинета министров, назначаемая фигура. Юркая кадровая политика в системе экспортированной власти.\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій:Президент не может распустить парламент. И, во-вторых, знаете, когда говорят элиты…\nАндрій ЄРМОЛАЄВ, директор Центру соціальних досліджень «Софія»: Ну, как?\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Элиты. Президент – это тоже элита. А когда принимается закон «о Кабмине», то президента не спрашивают, его ставят перед фактом.\nАндрій ЄРМОЛАЄВ, директор Центру соціальних досліджень «Софія»: Что касается…\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Нет, нет, еще один вариант. Президент представляет нацию и когда президента не спрашивают, когда конституционные изменения происходят это значит, что представителя нации всего общего представителя нации значит нацию не спрашивают.\nВЕДУЧИЙ: Вадим Юрієвичу, не може розпустити парламент чи не має підстав?\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Нет права у него распускать.\nВЕДУЧА: Право є.\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Ну, как? Оно квалифицировано это право. Оно есть, но его нет.\nВЕДУЧА: Юрій Віталійовичу, ваша думка із цього приводу?\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Бачите, я хочу дуже погодитися із Андрієм Єрмолаєвим. Він сказав одну дуже точну фразу. В нинішньому парламенті є представники виключно крупного бізнесу, а не людей. Трошки там проаналізував над людьми, ось це головна ключова теза, бо означає заклик до того, щоби лідери вирішували все приблизно таке. раз в п’ять років ми до вас прийшли, надурили, взяли мандати, сіли і почали між собою торгувати посади, бізнеси, галузі, областя, повноваження, а ви тепер, українці скрутить дулю у кишені і чекайте п’ять років – у вас немає ніяких прав, тому єдине, що я можу із цього приводу сказати – слава богу, що будь-який уряд, як влада – тимчасові, цей тим більше.\nВЕДУЧА: Це означає, що треба чекати!\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Ні, це означає, що кожна людина має робити все, щоб відстояти своє право віддане при голосуванні за президента. Ми голосували комусь подобається, комусь не подобається повноваження президента України за такого главу держави. Не подобається цей – прийде інший, але глава держави повинен мати повноваження, які не може вкрасти парламент або уряд.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: А за парламент голосували?\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Сьогодні у нас від нього вкрали ці повноваження, тому я закликаю, щоби люди, не дивлячись на те, що вони члени партій чи позапартійні східної чи західної України відстоювали своє право на баланс влад на стримання узурпації, а отже цей уряд і ця більшість в парламенті має бути усунена. Ну, це все, що можу сказати.\nВЕДУЧА: Ну, буквально по 20-ть секунд звідти і ви, ваша відповідь Олександре Володимировичу. Прошу.\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Я хочу підтримати останню тезу Юрія Луценка. Тут ми – солідарні. Щодо конституції хто має виносити рішення референдум. Джордж Вашингтон сказав, що Конституція – це те, що про неї говорять судді. У нас до сих пір мовчить конституційний суд.\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Это американская манера…\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Не важливо.\nВЕДУЧА: Ну, він почав працювати. Сьогодні…\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Вадиме, Конституційний суд у нас мовчить. Він не має мовчати. Ми сподіваємося, що він скоро…\nВЕДУЧА: Він як раз досліджує ключове питання.\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Що відбувається? Коли мовчить Конституційний суд що відбувається? Україна – вже мировий рекордсмен по кількості вето, які вживає президент. Скоро Україна буде рекордсменом по кількості круглих столів, які скликаються і по кількості кавалерів ордена Ярослава Мудрого, які беруть участь у таких круглих столах – це тупиковий шлях. І тому ми пропонуємо і солідарні тут із тим, що конституція, яка була народжена 2004-го року продукує недієздатну систему прийняття рішень, вона разбалансовує. Країні потрібен баланс. Вихід звідси є дострокові вибори і зміна прийняття нової Конституції.\nВЕДУЧА: Андрій Єрмолаєв. Стисло.\nАндрій ЄРМОЛАЄВ, директор Центру соціальних досліджень «Софія»: Первое. Уважаемые господа, парламент – это вообще дорогая и сложна игрушка. Просто ходить строем, иметь одного командира даже назвать народно избранным и ходить маленьким чиновником и от его имени изрекать, как апостолы. Что касается законодательства и моей критики народного и там казацкого социализма и проблема нынешней. Вся проблема состоит сейчас в том, что заговорили Конституционную реформу. Посмотрите пожалуйста, 15-ть лет у нас Конституция выполняет функции священного писания азиатского ханства, потому что господствуют традиция, сила и моральные императивы. Кстати, дискуссии двух лет все говорят о морали и моральных императивах. Демократия – это совершенно верно, это процедура законы позволяют это решать. А что касается силы и слабости во власти? Можно иметь офигенные, извините, полномочия и быть слабым президентом. И можно иметь полномочия королевы и быть сильной личностью. Если бы сейчас мы имели пакет законопроектов только не образца 2006-го года, а например января 2005-го года президента по Кабмину, по оппозиции, по коалиции – проблем бы не было бы. Ясна позиция, а сейчас мы постоянно обсуждаем, кто ловчее вето наложил, кто преодолел вето? Содержание пожалуйста на стол.\nВЕДУЧА: Є у нас процедура захисту своїх прав…\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Авторитаризм – это тоже процедура.\nВЕДУЧА: Хвилиночку, я зараз дам вам слово.\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Ну, как вы не понимаете. Ну, это ж…\nВЕДУЧА: Чи є у нас процедура самозахисту для пересічних українців? Якщо ми у періоді поміж виборів знаходимося.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Процедура із рештою…\nВЕДУЧА: Процедура є чи це буде кваліфікуватися, як порушення закону заколот, переворот і так далі?\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Якщо ми зрештою як суспільство, як громадяни хочемо жити в країні, де від кожного буде щось залежати, то потрібно перед тим, як проаплодувати тому, щоб ці права віддати одній людині, подумати, де ми жили перед цим і почитати історію інших країн. І подумати, коли політик закликає, що наше головне завдання – усунути цю більшість, яка є у Верховній раді сьогодні задати питання: хто обрав цих народних депутатів? Їх обрав український народ шляхом прямого голосування на парламентських виборах. Тобто якщо ми хочемо зазіхати на права інших, тих, хто обрав кому не подобається там частина чи більша частина сучасних депутатів в українському парламенті, тоді не можна навіть мріяти про якусь демократію і про права громадян. Тоді треба зізнатися, що потрібно людина чи окрема партія, чи окрема хунта, яка саме буде все визначати. Сьогодні є обрані українським народом народні депутати України в точній відповідності до чинного основного закону України сформували уряд в державі і цей уряд повинен виконувати повноваження, які записані для нього в Конституції України, в українських законах. І передбачена велика маса різних інструментів. Якщо десь рішення ухвалюється в супереч закону чи в супереч суспільним інтересам для того, щоб це підкоригувати. Це потрібно…\nВЕДУЧА: Можна запитання.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Точно пам’ятати.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Тут все ж таки до мене…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Я би одним реченням сказав.\nВЕДУЧА: Одним реченням, Юрій Віталійович, ми не маємо часу.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Одним реченням. Найперше, я закликав не до усунення більшості, а до усунення узурпатора колективного, який сьогодні народився. Друге – це дійсно були чесні вибори. І, як міністр внутрішніх справ цьому всіляко сприяв, але забули одну штучку. Після цього ось ці депутати забули, що вони обіцяли своїм виборцям. І більшість створена на основі зради. І саме тому я за зміну цього уряду і цього парламенту. Якщо ми п’ять років будемо жити із владою, яка буде створена на основі зради, то ми тоді живемо у країні тотальної зради. Ми закликаємо всіх зраджувати. Я так не хочу жити і закликаю тих, хто це підтримує міняти зрадницьку більшість і зрадницький уряд.\nВЕДУЧА: Все! Шість хвилин у нас залишилося. Процитую вас, Вадиме Юрійовичу, ви стверджували…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Це дуже така персональна точка зору, яка не має…\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Безумовно.\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Спільного із реаліями.\nВЕДУЧА: Ви будете мати право на реакцію на це.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Насправді, на відміну від вас, я завжди висловлюю свою точку зору.\nВЕДУЧА: Це пауза. Фінальне запитання, панове. Так от, Вадиме Юрійовичу, сказали, що дострокові вибори, цитую дослівно: дострокові вибори та ревізія політреформи стають кращім із гіршим сценарієм для президента. Кращій і гірший сценарій в найближчі десять днів.\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Ну, в найближчі десять днів ревізію політичної реформи неможливо перевести, так?\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Але ревізія політичної реформи не потрібна для того, щоби реалізувати якісь повноваження, боротися у когось більше у когось менше. Потрібно міняти методологію підходу до Конституції – це має бути не пакт еліт, тут я погоджуюся із Григорієм Немирею, це має бути суспільний договір. І потрібна нова фактично політична реформа або зміни до конституційних змін – це перше, а по-друге, шановний Олександр Володимирович, у президента прямий мандат, у прем’єра, у Кабміна опосередкований мандат, тому що виборці вибирають депутатів, депутати формують коаліцію, і потім формується уряд – це вже опосередкований. І, по-третє, є таке поняття як диктатура більшості. І це не потрібно забувати. Можна теж добиватися демократичного авторитаризму, який теж буде по процедурі діяти. Висновок: ми стоїмо на порозі нового етапу конституційного процесу і потрібно формувати конституцію, яка буде не просто тактичною інтригою, а буде носити установчий характер для держави, для влади для суспільства.\nВЕДУЧА: Новий етап конституційного процесу це сказати все і насправді нічого.\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Почему?\nВЕДУЧА: Тому що варіантів безліч.\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Буде конституційний суд, буде…\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Буде розбиратися…\nВЕДУЧА: Буде розглядати цю справу.\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Так.\nВЕДУЧА: Очевидно будуть якісь спроби внести корективи?\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: Будуть, будуть. І будуть…\nВадим КАРАСЬОВ, директор Інституту глобальних стратегій: І буде можливість дострокових виборів.\nВЕДУЧА: Микола Васильович, прошу.\nМикола ОНІЩУК, народний депутат України, фракція блоку «Наша Україна»: 8-го грудня 2004-го року, коли були внесені зміни до Конституції, ми лібералізували нашу політичну систему. Ми вважали, що ми раз і назавжди покінчили із авторитаризмом. Те, що відбулося 12-го січня – це крок нажаль до парламентсько-урядової деспотії і як раз це той випадок, коли Україна зробила крок назад у розвитку своєї політично системи. Я переконаний, що президент і суспільство, до речі, і це говорить наша сьогоднішня аудиторія не допустить до того, щоби баланс влад, який був вибудований хоч і недосконалий він буде збережений.\nВЕДУЧА: Андрію Васильовичу.\nАндрій ЄРМОЛАЄВ, директор Центру соціальних досліджень «Софія»: Ну, я совершенно согласен, что Конституция – это по сути общественный договор. Другое дело, как он формируется и какая система его обсуждения и принятия. Так вот, что касается Конституции как общественного договора. Базовое положение общественного договора никто не трогает, права человека республиканства устройства, а дискуссия идет по поводу правящих элит, которые деребанят между собой полномочия. Что касается того, как эту проблему решать. Ну, конечно лучший вариант учитывая, что как сказал Юрий Витальевич сыграли одни, сыграли другие, в общем утереть нос и попытаться найти компромиссы по 3-4 пунктам и проголосовать на первые дни все таки по согласованному тексту, где база остается все таки нынешнее законопроект. И в середине февраля будет круглый стол. Так вот на круглом столе хорошо бы иметь окончательную редакцию закон «по оппозиции» согласованный. Закон «по президенту» нужен, потому что нужно урегулировать секретариат. Я думаю, что нужно урегулировать закон о коалиции, а не от регламентом. И после это завершиться первый этап. Второй этап уже обозначен – это самоуправление.\nВЕДУЧА: Григорій Немиря.\nАндрій ЄРМОЛАЄВ, директор Центру соціальних досліджень «Софія»: А что касается худшего – это все таки преодолевать, объединяться, дарить БЮТ большие полномочия оппозиции и начинается парламентский свал – это правда.\nВЕДУЧА: Григорій Михайловичу, прошу круглий стіл – це ваша улюблена тема.\nГригорій НЕМИРЯ, народний депутат України, фракція БЮТ: Круглі столи, як способи виходу із кризи. Я вірю в політичну волю і повноваження людини, яка має вживати ці повноваження, а не відкладати їх на прийдешні покоління. Я вважаю, що стратегічні компроміси, стратегічні помилки не виправляються стратегічними компромісами. Для того, щоби виправити такі помилки потрібні стратегічні компроміси. Стратегічним компромісом сьогодні для того, щоби вийти із кризи є узгоджене рішення щодо розробки нового проекту Конституції через прозорі механізми конституційної асамблеї можливо, де б люди дійсно взяли участь в обговоренні. Виходом є оголошення дострокових виборів для того, щоби усунути дух і, якщо хочете тхлення цієї комунальної квартири, яке із кожним новим вето і з кожним новим запереченням Кабінету міністрів на це вето все більше і більше панує на Україні.\nВЕДУЧА: Олександр Володимирович, конституційна асамблея – це звучить красиво. У вас є 40 секунд, щоб прокоментувати зокрема і цю пропозицію. Прошу найгірший…\nОлександр ЛАВРИНОВИЧ, міністр юстиції України: Я не вважаю за потрібне це коментувати, оскільки це, ну, як одна з наукових тез і мрія. Я можу сказати тільки те, що ми можемо пройти хороший шлях, який започаткований. Щоб у країні справді було три гілки влади, а не 4,5,8, і щоби була одна законодавча, одна виконавча і одна судова влада. І цей шлях можна пройти шляхом незмін до Конституції, але найголовніше що треба поважати і виконувати завжди чинні норми, чинних законів України і чинної Конституції. Якщо цього не буде, не буде ніколи в нашій країні в порядку і поступу, який давав здобутки і відчуття життя в безпечній і щасливій країні кожному її громадянину, якщо ми не будемо поважати ті норми, які встановлено відповідно до делегованого права всім українським народом повноваження українського парламенту.\nВЕДУЧА: Прошу, Юрій Віталійович, ваші 30-ть секунд на завершення.\nЮрій ЛУЦЕНКО, екс-міністр внутрішніх справ України: Я би побажав більшості згадати про себе у 2005-му році і писати закони, не вважаючи, що ви вічно при владі, а пам’ятаючи, що ви рано чи пізно, сподіваюся рано, будете в опозиції. Опозиції побажав припинити торги і виконувати обіцянки своїм виборцям бути за одно, а не думати, хто перший добіжить зрадити колегу. А всім разом просто згадати про людей, бо чесно кажучи, ось це ділення гілок влади вже, ну, казав свята, не буду про політику матюкатися, дістало всіх. Насправді, люди сьогодні чекають від вас зовсім інших речей: ефективної прокуратури, ефективних судів, рішення економічних проблем із землею і багато іншого, житлово-комунальних тарифів, зняття недоторканності депутатів між іншим, якщо вже хочете чесної і прозорої влади. Насправді, як хочу, щоби всі згадали про те, що обіцяли на виборах, а не про те, як мостити своє любиме тіло у владі або в опозиції.\nВЕДУЧА: Все на цьому крапка. Нулі стояли вже давно. Від себе я одну маленьку репліку. Насправді, мені здається, це моя особиста думка, що було би на багато менше зауважень, зокрема і до цього закону аби ми всі, кожен із нас у своєму повсякденному житті керувалися правом і законом, а не телефонним правом, за яким насправді і відбувається боротьба. Це безумовно, підкреслюю, моя особиста думка. А от про те, що відбувається із народом і про те насправді, як зріс нашого благополуччя вже в перші три тижні 2007-го року ми будемо говорити в наступний четвер, наступної програми «Я так думаю». Доброї ночі та удачі. Спасибі всім присутнім. Дякую вам. Дякую. Спасибі велике за участь у нашій програмі.


Андрієвський.. псує репутацію Кличку і Порошенку діями своїх помічників? • Портал АНТИКОР\nКампанія мажоритарників Андрієвського стартує з махінацій?\nВсе почалося з того, що після інтернет-голосування, де КПІшна спільнота висунула своїх кандидатів в Київраду зустрілася "молодая команда", обговорили і виробили спільне рішення щодо участі в виборах по 49-му окрузі в Києві.\nЦе була класична низова ініціатива. Вирішили, що буде територіальну громаду (як це модно говорити) буде представляти Олег Десятов - аспірант КПІ, екс-голова студради КПІ і просто крутий пацан, за якого вписуються не менш круті пацани, що за кілька років таки дійсно починаючи з малого міняли світ.\nЯ тоді зразу постом в фейсбуці (https://www.facebook.com/photo.php?fbid=608368112593609&set=a.112161902214235.18978.100002612786806&type=1) зафіксував, що буду за Олега вписуватись і всі палки в колеса від політоти фіксувати.\nСлід зазначити, що в нашій кампанії ми не збирались йти в негатив і шукати якісь компромати на інших кандидатів.\nАле коли діло йде про наші інтереси, то ми начеку. Довго ждати не довелось.\nІ 6.05 відбулась така штука:\nВсі люди під цифрами тут\nНу і на сайті можете подивитись http://www.andrievsky.kiev.ua/komanda/komanda\nСпівробітник Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" розказав студентам-дурачкам, що в університетському приміщенні будуть ремонтувати електрику, а там була сходка фан-клубу "Удар".\nІ тут виявилось, що студенти не такі вже й дурачки і все це засняли.\nОтак от в Центрі консолідації студентів консолідуються бабці з дєдушками і іншими любітєлями гречки.\nКажуть, за такі лекції ще й по 30 рубчиків платять, але ми цього не стверджуєм.\nТепер є кілька питань.\nЧи отримав унівєр гроші за оренду приміщення?\nЧи є даний захід в списку запланованих "Центру консолідації студентів"?\nЧи знає адміністрація про це?\nІ головне. Чи добре так пани Андрієвський, Кличко, Порошенко, обдурювати і обводити круг пальця інтелігентну молодь, яка ще вчора була рушійним джерелом таких декларованих вами змін в країні?\nЗвичайно студенти просто посміялися з шанованих дупутатів у вигляді демотиваторів(https://vk.com/edpol?w=wall-68860999_1224)\nта одразу охрестили кандидата від Удару по 49-тому округу електриком (https://vk.com/edpol?w=wall-68860999_1234)\nАле кому від цього стало легше.\nІ ця історія про що? Тінь одного кандидата-мажоритарника падає на всіх його соратників. А треба воно Кличку, Порошенку, Андрієвському, щоб в найбільшому університеті країни вони асоціювалися з брехнею і мутками??\nДяді, не заважайте студентам!\nТеги статьи: Андрієвський\n08 мая 2014 г., 00:32 Просмотров: 4332\nДмитро Андрієвський знову змінює політичну партію?


Александр и Соломия , свадебные фото, Киев 10 октября 2014 - Ваша Свадьба\nАлександр и Соломия\nАлександр и Соломия , 10 октября 2014\nЦікаво згадувати, як ти познайомився з людиною, як її перший раз побачив і що відчув, що подумав про неї, спершу було якось байдуже, а потім… а потім ця людина стала сенсом твого життя… Так було у нас!!!! Ми вже разом 4 роки))) і ось ця довгоочікувана дата 10 жовтня – наше весілля!!!!! Незабутній день, незабутні емоції!!!!!\nРафаель"- новий, затишний готельно-ресторанний комплекс, що відповідає європейським стандартам і знаходиться на окраїні старовинного та, мабуть, найкрасивішого міста України – Львова. Розташуванння, біля кільцевої дороги забезпечує вільний доїзд до комплексу та заміський затишок для його гостей. Це відмінний варіант для незабутнього весілля. Нас вразив святково оформлений зал, неповторний розкішний стіл з вишуканими стравами української та європейської кухонь, бездоганне, уважне обслуговування та достойні ціни. А також нас чекав сюрприз подарунок від закладу - святковий номер для молодят, де ми провели незабутню першу шлюбну ніч!!!!!!\nВолодимир - надзвичайно талановита людина! Адже фотограф - це не лише наявність хорошого фотоапарату, тут потрібне особливо тонке відчуття людини, з якою працюєш, особисте бачення картинки, яка поєднує в собі і правильний ракурс, і відповідну тональність, і необхідний настрій. Роботи Володимира дивують не лише професіональністю автора,але й його креативністю, особистим і дуже цікавим баченням простих речей, звичайних людей. Дуже легко, весело і ненав'язливо, всі фото він зміг створити без зайвого напруження і уваги. Дуже важливо, що фото ми отримали в чітко обіцяний термін. Неймовірно задоволені світлинами, котрі зробив Володимир))))\nБукет вийшов кращим ніж я планувала!!!!! Я довірилася флористу Софійці і не пожаліла!!!! Це справжній професіонал і талант)))) Чудове поєднання кольорів і квітів!!!!! І сюрприз – бутонєрка для чоловіка у подарунок!!!!!!\nІталійський бренд чоловічого класисичного та ділового одягу. У виборі костюму ми з чоловіком керувалися стилем, вишуканістю і контрастністю кольорів. Оскільки весілля ми планували у фіолетову кольорі нам одразу ж запропонували синій костюм і фіолетову краватку, що гарно та стильно поєднувалися. Ми задоволені!!!! Ціна і якість костюму відповідають)))))\nОля Токаренко - візажист, що здатен втілити в життя будь-який найбожевільніший провокаційний образ. Дуже приємна, позитивна людина, з якою легко і комфортно працювати. Результат був бездоганним!!!!!\nПравду кажуть, щоб випічка була смачною її потрібно готувати з позитивом і любов’ю. Наш тортик був найсмачнішим!!!! І не дивно….. Іванка добра, позитивна дівчина, яка точно готує з любов’ю!!!!! Дизайн тортика ми придумали разом, а Іванка бездоганно втілила цей задум в реальність!!!!\nВеликий асортимент прикрас та привітні кваліфіковані продавці ювелірних виробів нададуть вичерпну інформацію про ювелірні прикраси. Нам виготовляли обручки на замовлення. Все в термін , якісно і красиво!!!! А також у магазині панує особлива атмосфера , де Вас зустрічають як друга, як доброго знайомого, що заряджає Вас бадьорістю та позитивом на цілий день:)\nAdamas , ювелирная компания


Пограбування: вкрасти 10 000 євро за 90 секунд - Афінські новини\nВсього за 90 секунд два нахабні грабіжники вкрали 10 000 євро готівкою та дорогі предмети (телефони та ноутбук) з приміщення офісу кондитерської, розташованої на вулиці Агіас Лаврас у Като Патісії.\nПравоохоронні органи розпочали розслідування інциденту. Поліцейські отримали у своє розпорядження запис із відеокамери, встановленої в магазині, де видно, як до торгового залу входять деякі особи, нібито покупці, в масках.\nОдин із них одразу ж прямує до сходів, що ведуть на верхній поверх, де знаходиться офіс кондитерської, а інший ходить по магазину внизу, вдаючи, що вибирає торт.\nОдин із двох грабіжників, які, швидше за все, були в пекарні не раз і дуже добре знали розташування, відчинив двері офісу і за 90 секунд “прибрав до рук” 10 000 євро готівкою та цінні речі. Потім зловмисники, як ні в чому не бувало, покинули пекарню, неквапливо йдучи вулицею, щоб не викликати підозр, і зникли в провулку.\nКілька місяців тому до магазину увірвалися інші злочинці та пограбували співробітника, обчистивши касу. Влада вважає, що два грабіжники були причетні до аналогічних злочинів у минулому.


Нарада в Лубенському районі з приводу розвитку веслування на байдарках і каное - 25 Квітня 2011 - Федерація каное України\nГоловна » 2011 » Квітень » 25 » Нарада в Лубенському районі з приводу розвитку веслування на байдарках і каное\n20 квітня 2011 року в м. Лубни Полтавської області в приміщенні Лубенської районної державної адміністрації відбулась нарада з участю: голови Лубенської районної державної адміністрації Віктора Миколайовича Алєксєєнка, голови Лубенської районної Ради Олексія Івановича Дяденко, начальника відділу у справах сім’ї, молоді та спорту Лубенської районної державної адміністрації Віти Іванівни Брюховецької, клірика Мгарского монастиря протоієрея Бориса з державним тренером збірної команди України з веслування на байдарках і каное Олександра Марковича Літинського.\nУ ході зустрічі обговорювалися питання щодо заохочення підростаючого покоління до занять фізичною культурою і спортом. Зокрема йшлося про можливість відкриття відділення з веслування на байдарках і каное в Лубенському районі на річці Суллі в найближчі дні. Тренерам які забажають працювати у відділенні буде виділене житло, заробітна плата, а для занять веслуванням на байдарках і каное буде виділена територія на р. Суллі з відповідними приміщеннями. Всі подробиці працевлаштування будуть обговорені з тренерами безпосередньо при співбесіді.\nФедерація каное України звертається до всіх хто займається цим чудовим видом спорту і має бажання продовжувати передавати свій досвід і любов до веслування на байдарках і каное надати свої пропозиції на Кубку України 26-30 квітня в м. Дніпропетровську Державному тренеру Літинському О.М., або на електронний адрес Федерації: maslachkov@ukr.net


Погода в Україні: жарко і сухо - новости Украины, Суспiльство - LIGA.net\nПогода в Україні: жарко і сухо\nЗа прогнозами Українського гідрометеорологічного центру, в першій половині поточного тижня в Україні очікується жарка погода, а також мінімальна кількість опадів. Середня температура повітря становитиме 11-16 градусів вночі і 24-29 градусів вдень.\nУ Києві завтра прогнозується 11-16 градусів вночі, 24-29 вдень, без опадів. У середу також сухо. Вночі 13-18, вдень 24-29 градусів. У четвер очікується змінна хмарність. Вночі 13-18 градусів, денна температура повітря 24-29 градусів. У Київській області завтра суха погода. Температура - від 11-16 вночі до 24-29 вдень. Вітер північно-східний, південно-східний, 5 м/с.\nНа сході завтра вночі 11-16, вдень 24-29, без опадів. У середу вночі 9-14 градусів, вдень 22-27 градусів, також сухо. У четвер змінна хмарність. Вночі 9-14 градусів, денна температура 22-27 градусів. Вітер північно-східний, північно-західний, 5 м/с.\nНа заході країни завтра вночі 13-18 градусів, вдень 26-31 градус, без опадів. У середу також сухо. Температура повітря вночі - близько 13-18 градусів, вдень 24-29 градусів. У четвер вночі прогнозується температура повітря у 13-18 градусів, вдень 24-29 градусів, дощова погода, гроза. Вітер південний, південно-східний, 5 м/с.\nУ південних регіонах 7 червня 11-16 вночі, 26-31 градус вдень, без опадів. У середу вночі 14-19 градусів, вдень 24-29, також сухо. У четвер змінна хмарність. Вночі 14-19 градусів, вдень 24-29 градусів. Вітер північно-східний, південно-західний, 5 м/с.\nУ Криму завтра 14-19 градусів вночі, 24-29 вдень. Без опадів. У середу вночі 13-18, вдень 24-29 градусів. Також сухо. У четвер очікується змінна хмарність. Вночі 13-18, вдень 24-29 градусів. Вітер північно-східний, північно-західний, 5 м/с.\nУ центральних регіонах найближчої ночі 11-16 градусів, вдень 24-29 градусів. Без опадів. У середу також сухо. Вночі 13-18, вдень 24-29 градусів. У четвер нічна температура становитиме 13-18 градусів, вдень 24-29, суха погода. Вітер північно-східний, південно-східний, 5 м/с.


«Банк рустикальний» Ольга Кобилянська, читати онлайн текст твору повністю – Освіта.UA\n«Банк рустикальний» Ольга Кобилянська\nЧитати онлайн новелу Ольги Кобилянської «Банк рустикальний»\nМені припала задача заявити одному вбогому мужикові, вітцеві чотирьох малих дітей, що його господарство має ліцитуватися.  На тім його малім господарстві тяжів уже віддавна в рустикальнім  банку довг його родичів. Якісь товариші його, прості, темні мужики, порадили переписати поле на своє ім'я, реченець плати продовжити і таким способом "урятувати" майно, на которе чигав і ждав уже здавна один маючий жид з того самого села. Вислухавши їх поради, сповнив совісно їх прикази! Просив в банку, щоб йому ще кілька років "банк ждав", що бог банкові за се заплатить, а йому допоможе виплатити і довг, і проценти. "Тії проценти,— жалівся він,— множилися, немов гріхи, і висисали з нього послідню краплю крові". Останній реченець виплати минув, а він не виплатив нічого.\nБув злим спекулянтом,  а останні роки були, тяжкі і неурожайні, і він жив лише з того, що заробляв між другими. Всі люди в селі знали, що він не збере потрібної суми, котра, збільшена процентами, перевищала далеко його дрібне майно, і тому (мені уста дрижали, коли я представив йому стан речей) мусило господарство ліцитуватися. Під час розмови переслідувала мене неустанно думка, що сей бідолаха не зазнав від колиски доброї хвилини. Часом запивався. Тоді проживав і найкращі свої хвилі.\nЗаявив я йому, врешті, що його жде.\nПо якійсь хвилині зрозумів мене.\nНа його устах завмер втомлений усміх, вони стали білі, штивні, а очі, ті очі, що звичайно так добродушно дивилися, гляділи тепер на мене напів з переляком, напів з отупінням.\n— Але ж я не брав ніяких грошей! — зойкнув, врешті, не своїм голосом.\n— Нічо, бадіко,  але ви казали переписати задовжений ґрунт на себе... а там чи ви не знали? Сей банк не держиться осіб, лише землі. Якби ви були платили хоч проценти, то банк був би й ваших внуків ждав, а так ви не платили ні процентів, ні капіталу, і тому, бачите...\n— Ох боженьку! Як же се може бути! — крикнув з розпукою.— Як може він мою землю пожирати, коли я... нехай засохнуть мені губи, коли кажу неправду!.. коли я не брав, не зичив сам ніколи ані одного феника? А люди говорили, що сам цісар позволив, аби той банк був і нам, мужикам, помагав.\nІ він засміявся так, що йому сльози станули в очах.\n— Правда,— говорив він дальше,— я не перший, що йде через нього в жебри, а й не послідній. Щодруге, третє господарство обмотане ним, немов змією, висисуване до крові. А жиди, тота погана невіра, панують в нім і кермують мужицькою долею...\nА відтак я до сьогоднішньої днини не знаю, чи він се зі сміхом, чи з плачем сказав:\n— Боже мій! А нині працював я так тяжко, що з оцих мозолів тут на долонях стануть завтра рани, а вона віднесла послідній кусник полотна, щоби обміняти його за дрібку муки... і я мав би забиратися з моєї хати? З моєї хати, що мені її батько полишив, і йти в жебри? О правдонько, де ти?! Жебрати, жебрати!.. Я! Я, що мій дід був заможним газдою і першим церковним братом, був двірником! Де батько мій помер, як чесний господар, я би мав... Я піду хоч би і нині! — кликнув по якійсь розпучливій задумі з несказанною горестю.— Для мене рік нужди більше або менше — байка; я вже й так майже каліка, змарнував всю силу на тяжкій роботі, зійшов і так на собаку... але мої хробаки... лиш моїх хробаків жаль мені!..\nІ спершись до стіни, закрив від грубої праці покривленими пальцями лице, від жури зморщинами пооране. Тихий, серце роздираючий стогін виривався з його грудей...\nВідтак прокинувся, вхопив шапку, махнув рукою, немов відрікався всього, і пішов.\nНадворі стояв пізній осінній вечір, і зимний гострий вітер гнав і вив полями. Далеко й широко виднілася лише свіжорозорана земля і десь-не-десь мала сільська хатина.\nІде полем вузькою стежкою, що в’ється скісно, й заточується, опустивши голову на груди, немов п'яний. Вертає додому сим разом наскрізь знищений, безпомічний. Йому не поможе ніхто. Він надто убогий, щоб кому-небудь виплатилось подати йому помічну руку, він се знає, або щоб доля його стиснула кого-небудь за серце.\nПерші живі сотворіння, котрі вітають його — і сим разом, як завсігди, радісно,— се його два великі чорні пси, сторожі його хатини і його добра.\nТрохи згодом вступає в хату.\nВ ній темно.\nКоло печі, в котрій жаряться в попелі поодинокі вуглі, збилися в купку діти, сидить вона, і вижидають нетерпеливо батька. Він пішов за світлом в село і бавився чогось так довго. Дітям страшно впотемку, їм здається, Що щось страшне заглядає з вікон, з кутів і туй-туй присунеться до них, та й їй сумно й важко чогось на серці...\nДвері рипнули — з'явився батько.\n— Тато прийшов! — крикнув утішно найстарший хлопчик, кидаючись до батька.— Тато приніс вже світло!\n— Тато приніс світло! — повторила менша сестричка, зсуваючись скоро з лавки.\n— Плиніс світло! — забелькотіло найменше й собі.— Плиніс світло...\nА він — нічо.\nКинувши малу свічечку на стіл, не обзивається ні одним словечком, неначе й не бачить їх усіх і не чує.\nВона глянула журливим поглядом на нього. Що йому? Не обзивається, немов німий, не зняв навіть шапки... чи не п’яний знов?.. А й хід у нього непевний... ні, се вже, певно, він п'яний. Його знов упоїв, як і оногди, той проклятий невіра, хоче його затуманити, щоб йому висапав запівдурно кукурудзу... Він прецінь добрий робітник; чому його не використати? А він (бог би йому не простив!) — піддався гадюці.\nГіркий жаль стиснув її знов за серце, і жорстокі, болючі слова так і вирвалися на уста.\n— Ти знов п'яний, Петре! — промовила перша впівголос, зажигаючи світло.\n— П'яний. Докійко... гей, гей, який п'яний! Сьогодні упився я тим, що і я, і ти, і наші діти підемо за вісім день з торбами!\nВ ній зойкнуло серце, і вона видивилася на нього. Його лице було бліде, немов смерть, а очі горіли грізно.\n— Ні, нині він не п'яний!.. Однак чому ж уже лучче не п’яний?..\n — Ліцитуватися — продаватися з торгів.\n — Рустикальний — селянський (від латин, rusticus — сільський).\n — Тобто погано орієнтувався у фінансових справах.\n — Б а д і к а — дядько.\n▶ «Банк рустикальний» Ольга Кобилянська. Файли для завантаження


07.06.2019 11:33 давність новини: 257 дн.\nЗаступник голови Державного агентства лісових ресурсів України Володимир Бондар взяв участь у засіданні колегії Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства.\n«Питання довіри до лісової галузі з року в рік падає. Стає незрозумілим, чи потрібна лісова галузь взагалі в Україні. З’являються петиції про заборону рубок… Випала велика кількість опадів – винні лісівники, десь рубають – винні лісівники. У суспільстві не розуміють, як відбувається робота у лісі, які принципи ведення лісового господарства. Ми намагаємося пояснювати людям, багато матеріалів про лісову галузь, про повсякденну роботу лісівників. Але поки що результат незадовільний. Роботи проведено багато, але її потрібно проводити ще більше», - зазначив Володимир Бондар.\n«І в цей економічно складний для галузі час взагалі може постати питання про зменшення проведення лісогосподарських заходів, адже працівники не зможуть отримувати заробітну плату за виконану роботу. Без розуміння держави цих проблем ми ситуацію не вирішимо. До того ж, Агентство втратило суб’єктність і всі наші ініціативи, проекти нормативно-правових документів та законопроекти майже не приймаються», - звернув увагу заступник Голови відомства.\nВолодимир Бондар також висловив сподівання, що увага держави до лісової галузі базуватиметься на проблемах, які порушують фахівці галузі та науковці. «Переконаний, першопричинами проблем, які порушує суспільство, є ті питання, що піднімають і працівники галузі», - сказав він.\n«Зверніть увагу, сьогодні підсумки лісокультурних кампаній цікаві, мабуть, лише лісівникам. Суспільство взагалі відмовляється вірити, що ми відновлюємо ліс на всіх площах, де відбувалася заготівля деревини, що ми намагаємося створювати нові ліси. І ніхто не звертає увагу на те, що законодавство сьогодні не дає можливості нам отримувати землі під нові ліси, і ми втрачаємо можливість збільшення лісистості. Це питання, чомусь, нікого не цікавить. А питання, які продуковані деякими активістами – чомусь на слуху у всіх. Тому, ми повинні активно роз’яснювати і органам влади всіх рівнів, і суспільству про проблематику і потреби лісового господарства. Ця робота з громадськістю має проводитися ширше і на всіх рівнях – і в лісгоспах, і на обласному рівні, і на загальнодержавному», - наголосив заступник Голови Держлісагентства Володимир Бондар.


Створено: 29 03 2019 ;\nІ керувати Україною має державотворець, патріот, націоналіст, освічена, грамотна і досвідчена людина. Був би обраний Вячеслав Чорновіл, то пішов би розвиток нормальним, цивілізованим шляхом. Але обрали Леоніда Кравчука, очільника компартії, яка і робила все, щоб України не було. Кравчук швидко створив умови для пограбування українців, земля, промислові підприємства були розпродані за безцінь і Україну охопила нечувана економічна криза.\nВисновки народ не зробив. Тому комуністична верхівка, перефарбувавшись у жовто-блакитні барви, оперативно почала створювати собі умови для подальшого залишення при владі. Благо, що коштів з награбованого вистачало. В порушення Конституції був створений механізм, коли без великої суми фінансової застави ніхто не міг стати кандидатом у депутати та президенти. Ліквідована графа національність в паспорті, та свідоцтві про народження, бо безнаціональною масою легко маніпулювати. На всі ключові посади у державі була розставлена партноменклатура.\nВисновки народ не зробив, а колаборанти, які вчора називали себе державниками спали прислуговувати діючій владі. Але, національно свідомі патріоти заважали новоствореній системі. Леонід Кучма з великими труднощами дорвався до влади, тому, з допомогою КГБ, Московії і місцевих хрунів була організована система дискредитації і фізичного винищення патріотів.\n19 лютого 1999 року, п’ятниця, ввійшло в історію як День зради.\nРанкове засідання Верховної Ради відкрив другий секретар ЦК КПУ Адам Мартинюк, який сидів першим заступником голови Верховної Ради.\nВін надав слово депутатові Івану Біласу, голові Спілки офіцерів України, гетьманові Українського козацтва. Той передав слово депутатові Володимиру Черняку.\nЧЕРНЯК: Шановні депутати! Шановні виборці! Фракція Народного Руху України уповноважила мене заявити таке.\nФракція Народного Руху України висловила недовіру голові фракції депутату Чорноволу і поклала виконання обов'язків голови фракції на депутата Костенка Юрія Івановича (гамір у залі). Це рішення спрямоване на підвищення ефективности діяльности фракції у Верховній Раді.\nЗа дане рішення проголосували депутати Кириленко, Кожин, Драч, Філіпчук, Мовчан, Червоній, Федорин, Костенко, Альошин, Джоджик, Кулик, Гудима, Полюхович, Черняк, Заєць, Шевченко, Сігал, Чобіт, Зварич, Іщенко, Манчуленко, Лавринович, Асадчев, Слободян, Бойко, Тарасюк, Жовтяк, Павличко, Бойчук, Юхновський. Усього 30 депутатів із 48. (" Будьте прокляті, зрадники!")\nЩе раз наголошую, що це рішення не означатиме зміну позиції фракції у Верховній Раді, а тільки спрямоване на те, щоб підвищувалась ефективність діяльности фракції Народного Руху України у Верховній Раді (гамір у залі).\nПісля заяви Черняка комуністи здіймаються в екстазі й несамовито плескають…\n25 березня 1999 року голову Народного Руху України Вячеслава Чорновола вбито на під’їзді до Києва, коли він повертався з Кіровограда.\nБільше ніколи Народний Рух України не зміг узяти участь у парляментських виборах як самодостатня політична сила. Майже всі з оголошених Черняком депутатів подалися до Ющенка, у братську могилу під назвою «Наша Україна».\nДля Народного Руху час зупинився на 18 років.(Довідка з інтернету)\nНарод висновків не зробив, навпаки, зрадники отримали поважні посади і зазомбований народ прийняв їх, як державотворців, забувши другу аксіому, що зрадник втрачає навіки свою душу і є просто істотою, а не людиною.\nКоли ниточку не перервати, вона тягнеться далі, і , на жаль, у пітьму. Українці не прокинулися навіть тоді, коли в 2014 році виникла загроза приходу до влади відвертого бандита, продажної тварюки Віктора Януковича. Патріотичні сили не спромоглися об'єднатися системно, і створити такий механізм, щоб надалі такі речі стали б неможливими. Піднявся народ проти зека і системи, але тогочасна, антиукраїнська, продажна лжееліта вже встигла перебудувати нову систему. Всі патріотичні та націоналістичні рухи і партії були заповнені керованими агентами, в керівництві їх відбулися радикальні зміни, неугодних або дискредитовували, або залякували, або підкуплювали грішми і посадами. Замість однієї УНСО стало три, замість одного Руху стало П'ЯТЬ! Зникла з активного політичного життя УГС(Українська Гельсінська Спілка), ДСУ(Державна Самостійність України), повністю дискредитований козацький рух, заляканий Олег Тягнибок, який став послушним владі і стримував розвиток націоналізму в Україні. Першою зачіпкою стало те, що він скрізь розповідав, що він син греко - католицького священника, але забував додати, що його татко був агентом КГБ. За словами Тараса Чорновола це і стало початком шантажу і маніпуляцій з Тягнибоком, бо правда про це була дуже невигідна. Створивши у ВО Свобода систему, при якій ніхто крім нього не міг прийти до керівництва партією, він робив усе, що накажуть, чи за що заплатять хазяї, створюючи зовнішню, бездіяльну практично імітацію патріртизму. Верхом цинізму був піар на загиблих свободівцях -патріотах з Небесної Сотні. Чесних патріотів у ВО Свобода почали активно відсовувати від керівних посад, до влади у партії прийшли безпринципні заробітчани. Майдан це добре показав.\nЯк наслідок, слабкий непатріот, Віктор Ющенко, який волею випадку, на хвилі протестних акцій опинився при владі, в оточенні створеної внутрішньої, та потужної зовнішньої систем впливу пручався недовго і неохоче, тому премьер -міністром швидко став Янукович.\nІ знов реакція народу була неорганізованою, на рівні побутових розмов і обурення. Тим часом, Московія зробила радикальні кроки до організації російськомовного населення України, спираючись на інфільтрованих кгбістів, та на нащадків тих, кого в 30 роки , минулого століття переселили в Україну, в хати вимордуваних голодом українців. Були створені промосковські потужні центри в Донецьку, Луганську, Харкові, Одесі, Херсоні, Миколаєві, Запоріжжі, Дніпропетровську, які особливо радикалізувалися з обранням Януковича президентом.\nІ знов український народ не спромігся на організований спротив.\nДуже пізно почав працювати закон самозбереження, але знову не знайшлося харизматичного лідера в українців. Януковича викинули з України, і тут на хвилі народного піднесення виник Петро Порошенко. До речі, верховний лисогном Московії, карлик ліліПутін у своїх розрахунках якраз і не передбачив, що українці можуть повстати. Що розграбована армія, якою керували злодюги і неукраїнці зможе оновитися. Нашпигований спецслужбами всіх мастей Генштаб, силові структури негайно почали цілеспрямовану роботу по руйнації України, для керівництва силових відомств була дана вказівка, обмежувати прийом на роботу і спеціалізовані навчальні заклади етнічних українців, націоналісти стали ворогом номер 1 для неукраїнських силових відомств і міністерств. Не виправдався розрахунок Московії , що Порошенко стане послушним слугою, зате американським, жидівським, угорським , та іншим спецслужбам в Україні живеться як вдома. Організована робота по дискредитації всіх лідерів, в тому числі і кандидатів у президенти. всі вони мають почуватися невпевнено, відчувати тиск і шукати якихось покровителів, які організують їм хоч якийсь захист. Основою для успішної роботи іноземних спецслужб став контингент не професіоналів послушних, дискредитованих, корумпованих і маніпульованих чиновників, які склали основу владної системи.\nЩо робити зараз українцям?\nУсвідомити, що найгірше, що зараз мож не голосувати за кандидата в президенти, в якого нема команди, який користується лише популізмом, проголошуючи красиві і привабливі гасла. Не голосувати за бойків, вілкулів, рабіновичів, клоунів зеленських, та іншу нечисть неукраїнського походження. Не голосувати за недосвідчених, хоч і по людському порядних підставних осіб, типу Кошулинського, які виконують не державну, а вузько партійну роль, в просовуванні інтересів ВО Свобода до наступних парламентських виборів. Це технічні кандидати і всі чудово усвідомлюють, що шансів у них нема, як і можливості керувати державою. Чи має команду Гриценко, Смешко, Тимошенко, Порошенко? Саме один з цих 4 має шанси, в силу тих обставин, які є на сьогодні, всі інші -відтягування голосів і завищені амбіції і політтехнології.\nУкраїнці мають нарешті створити дійсно народну, не партійну силу, по типу Народного Руху у його початковій стадії. Виробити критерії, в яких мають бути пункти:-Відновлення графи національність,затвердження великого Герба і Прапора держави, який має бути жовто-блакитним, жовтий вгорі, заборону продажу землі, негайна націоналізація засобів масової інформації, в першу чергу кацапсько-жидівських телеканалів, заборона іноземцям права власності на землю, виробництво, підприємства в Україні. Так звані інвестори насправді захоплюють самі дохідні галузі господарства, користуючись тотальною корупцією. Елеватори, обленерго, видобуток корисних копалин, облгази, великі торгові , інфраструктурні і промислові об'єкти, які захопили іноземці, збіднюють щорічно українців, як мінімум на 1 трильйон гривен. Весь прибуток іде в їхні і чиновницькі кишені, а не на розвиток нашої країни. Українці мають стати монолітною, згуртованою силою, розуміючи, що майже все антиукраїнське кодло, ті, що репетували до ліліпутіна,"введі войска", нікуди з України не зникло, воно і далі серед нас. Не зрозуміємо-знов мерами українських міст будуть тупі черновецькі і клички, а президентами януковичі і зеленські. І так буде до тих пір, поки не усвідомимо, що потрібно працювати з людьми патріотам, доносити нашу , українську Правду в кожне містечко і село.\nКожна подія нас чомусь вчить і ми робимо висновки і вживаємо певних дій. А якщо і надалі будемо інертні і байдужі, а благ будемо шукати на заробітках, у наймах багатих іноземців, то зникнемо, спочатку як держава, а потім і як нація. Або сьогодні біля нас не буде жити україноненависник. або він завтра, при нагоді знищить твою родину.\nВисновок. Хто б не був обраний президентом, на цих виборах, українці мають створювати радикальні, воєнізовані, політично грамотні центри, організації, які повинні потужно впливати на владу і цілеспрямовано і професійно готуватися стати владою. Жодного неукраїнця у владі не має бути, якщо знов вигулькне якийсь Аваков. чи Гройсман-моментальний страйк, мільйон людей на Майдані , і не з танцями, а з короткими ультиматумами владі. З негайним виконанням вироку, при невиконанні ультиматуму. Проукраїнські сили мають виробити чіткі ідеологічні і світоглядні програми, створити осередки у всіх населених пунктах України , у випадку погіршення внутрішньо, чи зовнішньополітичної ситуації діяти чітко, організовано, згуртовано, та радикально.\nЦі вибори не наші, українці! На них ми не оберемо рятівника нації, бо серед кандидатів його нема. І при такій системі він там не з'явиться. Майбутнє за структуризованою, підготовленою інтелектуально, освітньо, політично, економічно, культурно, світоглядно, націоналістичною організацією,(не партією), яка легітимно прийшовши до влади розжене верховну раду і створить чітку, ефективну,українську, етнічну вертикаль влади.\nАвтор: Святогор Лютий\nПро що говорять сни, що наснились в 16 місячний день\n15. 09. 2019 9\nНіч, що минула, приходиться на 16-й місячний день.\n15 вересня. Астрологічні поради\n15. 09. 2019 20\nСьогодні 15 вересня, фаза Місяця: III чверть (спадаючий Місяць), до 19:40 – 16-й, далі…\n11. 09. 2019 118\n04. 09. 2019 104\n19. 08. 2019 147\n09. 26. 2016\t1643\n03. 16. 2016\t1136\n01. 03. 2018\t646\n03. 10. 2019\t169


Інтернет-магазин творчості "Аґрафка" пропонує купити Інші інструменти для декупажу за найнижчою ціною в Україні!\nОсновний набір інструментів для декупажу\nУ кожного захоплення є свої особливості. Наприклад, у майстринь, що займаються декупажем, має бути в наявності основний набір інструментів, якщо вони хочуть вдосконалити свою майстерність і завжди залишатися задоволеними результатами роботи. З допомогою таких інструментів можна досягти повної ілюзії художнього розпису або майстерної інкрустації.\nДля створення рівних або рельєфних текстур на декоративних предметах також потрібні відповідні інструменти. З їх допомогою можна змішувати фарби, наносити їх на поверхню об'єкта, розгладжувати, зашліфовувати і здійснювати безліч інших необхідних маніпуляцій. Всі основні інструменти доступні для придбання за доступною ціною в інтернет-магазині «Аґрафка».\nМистецтво декупажу - які інструменти потрібні для декору\nДекупажний інструментарій являє собою достатньо великий набір різних пристосувань і механізмів. Сюди включаються:\nРізного роду ножиці - манікюрні, пінцетні, швейні, і так далі. Великі та середні необхідні для розкрою, маленькі зручні в роботі з невеликими фрагментами прикрас, для точного вирізання мініатюрних деталей.\nРізного виду кисті - стійкі до зносу, функціональні, м'які.\nСпонжі - круглі та плоскі, для рівномірного зафарбовування поверхонь або створення плавних переходів між кольорами.\nГребні, шпателі, мастихини.\nАбразивні губки або наждачний папір.\nПалітра для фарб.\nВсі інструменти для декупажу використовуються в різних ситуаціях під час роботи над новими декоративними прикрасами. Кожен з них - це незамінний помічник майстрів цієї техніки, оскільки не тільки скорочує робочий час, але і робить сам процес більш комфортним і легким.\nДе можна придбати дані інструменти\nКупити інструменти для декупажу можна в будь-якому стаціонарному спеціалізованому відділенні супермаркета або ж, що більш зручно і вигідніше, в інтернет-магазині “Аґрафка”. Всі матеріали для декупажу, представлені у нас в магазині, відрізняються високою якістю, так як постачаються кращими виробниками світу. Ціни в “Аґрафці” доступні всім і кожному.\nДоставка здійснюється нами в будь-який куточок України або за кордон кращими кур'єрськими компаніями. Щоб отримати своє замовлення в термін, потрібно лише заповнити форму на сайті та вказати свій адрес. І вже скоро ви зможете насолоджуватися роботою новими інструментами.


Федерація футболу Тернопільської області підбиває підсумки футбольного сезону 2017 року. Розпочинаємо з учасника аматорського чемпіонату України та володаря золотих медалей першої ліги теребовлянської «Ниви». До розмови запрошуємо головного тренера команди Назара Ярославовича Козака. – Як у загальному оцінюєте виступ «Ниви» ...\nДЮФЛ ТЕРНОПІЛЬЩИНИ. ПЕРША ЛІГА (+фоторепортаж)\n11 листопада 2017 р. 11:31\n10 листопада відбувся 12 тур першої Дитячої-юнацької футбольної ліги Тернопільщини серед юнаків 2003-04 р.н. (U-15). Один з найцікавіших матчів туру відбувся в Зеленому, що на Гусятинщині. Місцева команда «Медобори» зустрічалася з тернопільським «Чемпіоном». Після активного старту господарів поля, тернопільські футболісти ...\nЧЕМПІОНАТ БУЧАЦЬКОГО РАЙОНУ. ПІДСУМКОВА ТУРНІРНА ТАБЛИЦЯ\n10 листопада 2017 р. 10:41\nФедерація футболу Тернопільської області продовжує огляд районних чемпіонатів. На черзі – Бучацький район. Чемпіонат Бучацького району пройшов по одній групі. Розігрувався він за участю 14 команд. Чемпіоном став ФК «Трибухівці». Кращі гравці сезону-2017: Кращий воротар - Йосип Тимчій (ФК "Пилява") ...\n9 листопада 2017 р. 21:16\nОлександр Боженко покинув «Ниву»\n9 листопада 2017 р. 19:48\nТеребовлянська «Нива» припинила співпрацю із 28-річним нападником Олександром Боженком. Олек5сандр зіграв за «Ниву» 18 матчів у аматорському чемпіонаті України та забив 6 голів. Ще 16 поєдинків за теребовляську команду Сашко провів у першій лізі чемпіонату Тернопільської області, в яких відзначився ...\nУ Тараса Бориса народилася донька\n9 листопада 2017 р. 19:29\nУ секретаря Контрольно-дисциплінарного комітету Федерації футболу Тернопільської області Тараса Бориса народилася донька. Обласна федерація футболу щиро вітає пана Тараса та його дружину з народженням доньки, нехай росте щасливою та здоровою батькам на втіху.\nЧЕМПІОНАТ ЗБАРАЗЬКОГО РАЙОНУ. ПІДСУМКОВА ТУРНІРНА ТАБЛИЦЯ\n9 листопада 2017 р. 11:43\nФедерація футболу Тернопільської області продовжує огляд районних чемпіонатів. На черзі – Збаразький район. Чемпіонат Збаражчини пройшов по одній групі. Розігрувався він за участю 11 команд. Чемпіоном Збаразького району став ФК «Вишнівець». Кращі гравці сезону-2017: Кращий воротар - Ярослав Мричко ( ...\nЧортківський «Кристал» поразкою завершив футбольний 2017 рік\n8 листопада 2017 р. 19:30\nСьогодні, 8 листопада, чортківський «Кристал» у пропущеному матчі 4-го туру аматорського чемпіонату України на власному полі поступився «Рочину» з Соснівки (Львівська область) – 0:4. Наші земляки пропустили в кожному таймі по два голи. Ця перемога дозволила команді з Львівщини з ...\n8 листопада 2017 р. 14:18\nФедерація футболу Тернопільської області провела друге організаційне засідання щодо проведення обласних змагань з футзалу сезону-2017/18. Учасники наради, а це представники понад 40 команд, визначили остаточну дату початку Тернопільської (регіональної) футзальної ліги, а саме – 18 листопада. Змагання відбуватимуться в чотирьох ...\nДЮФЛ Тернопільщини. Перша ліга. U-15. Турнірна таблиця.\n8 листопада 2017 р. 13:34\n№ Назва команди І В Н П РМ Очки 1 ДЮСШ Теребовля 9 9 0 0 34/6 27 2 ДЮСШ Підволочиськ 10 8 1 1 37/6 25 3 «Медобори» Зелене 10 7 1 2 34/17 22 4 ДЮСШ Козова ...