Денис Іванов: «Коли ми починали свою діяльність, прокатники, які займалися випуском кіно, крутили пальцем біля скроні» | Інформаційна аґенція культурних індустрій ПРО\n- Те, що арт-хаусне кіно нашого виробництва існує, вже дає надію на його розвиток?\n- Потрібно сказати, що арт-хауз це таке дуже складне поняття. У нього взагалі-то намагаються злити все. Якщо кіно не подобається або воно занадто мудроване, це все звикли називати одним – «арт-хаус». Але в нього теж є різні грані: від жорстко експериментального кіно екзотичних кінематографій до мейнстріму, так званого софт арт-хаусу - коли режисер - один з головних діячів у кінопроцесі. Це фільми, які знає масовий глядач, - стрічки Альмодовара, Девіда Лінча і т.д. Тому, якщо говорити взагалі про таке явище, то потрібно розуміти, що його дуже важко виміряти, бо воно включає в себе досить багато всіляких складових. А те, що стосується українського кіно, то це вже за визначенням арт-хаус, бо Україна - це екзотична кінематографія. Ну а рівень такого кіно в будь-якій країні визначається ринком. На даний момент кіноринок в нашій країні ще занадто малий і очевидний шлях для режисерів - робити копродукції з якимись великими країнами, тобто, наприклад, російські гроші і українська творча команда, або навпаки. Останнім часом не проходить і року, щоб ні один наш фільм не брав участь у фестивалях класу А. Цьогоріч - це Марина Врода, минулого - Сергій Лозниця, Мирослав Слабошпицький. Українське арт-хаусне кіно набуває рис європейського.\n- Ви активно працюєте з Францією, але й інші країни не залишаються без вашої уваги. Чи є якісь пріоритети у виборі закордонного кіно?\n- На карті світу мало країн, фільми яких ми ще не показали. Ми працюємо з більш-менш знайомими нашому глядачеві кінематографіями. Адже іноді просто гарної стрічки замало. Все одно є своя система акторських і режисерських зірок і в арт-хаусі. Знайти і купити кіно не важко, складність у тому, щоб його продати.\n- У 2003-му році ви проводили фестиваль скандинавського кіно. З чим пов'язано те, що це був одиничний випадок?\n- Не завжди фестиваль - вдале рішення для того, щоб показати якісь фільми. Буває кіно, яке може працювати саме по собі, без супроводу інших стрічок - таким була шведська трагікомедія «Ти, живий» Роя Андерссона. Хоч ми і проводили фестиваль скандинавського кіно лише раз у 2003-му, але після цього влаштовувалися окремі спеціальні покази, були випущені в прокат деякі фільми, проходив окремо фестиваль фінського кіно і 2 рази шведського.\nЗнаєте, сказати, чий саме фільм перед вами, іноді буває важко. Багато європейських режисерів бере участь у копродукції і «батьківщину» фільму визначає країна, яка інвестувала в нього гроші. Наприклад «Гавр» - це Франція, хоча Акі Каурісмякі - фін.\n- Ваша компанія організовує багато фестивалів. Чи співпрацюєте ви з якимись іншими?\n- Крім тих фестивалів, в організації яких ми беремо участь, також працюємо і з іншими подібними заходами. Оскільки наша компанія відслідковує новинки і купує на них права, то така практика безумовно є. Це і співпраця з Бердянським фестивалем, з Київським міжнародним фестивалем, кінофестивалем «Молодість».\n- Як ви плануєте втілювати ідею з он-лайн фестивалями?\n- Наразі цю справу ми відклали через нез'ясовані питання в інфраструктурі. Провести такий фестиваль можливо - у нас і платформа є, яка дозволяє робити це технічно, і права на фільми для он-лайн показів. Вся заковика в спонсорах, які поки ще не знайшлися.\n- Ви почали співпрацювати з таким файлообмінником як ex.ua. Результат цього партнерства не став збитковим фінансово для вашої компанії?\n-Ex.ua працює за чисто рекламною моделлю. У цьому випадку гроші розподіляються на правовласників і власників майданчики в однаковому співвідношенні. Так і виглядають сьогодні наші партнерські відносини.\n- Як відбувається «знайомство» цільової аудиторії з вашим кіно?\n- Співпраця з кінотеатрами - основа нашої діяльності. Ми працюємо обмеженим прокатом, рідко випускаємо більше 10-15 кінокопій і приблизно така ж кількість наших кінотеатрів стартує однаковим релізом.\nАрт-хаусне кіно по своєму поширенню мало чим відрізняється від інших фільмів. Зараз ринок DVD дуже серйозно впав завдяки альтернативному рішенню суспільства: піратські сайти, запис на «болванки» один для одного. Ми закрили ще півтора роки тому своє видавництво і зараз працюємо з партнерами, які випускають DVD. Я не думаю, що арт-хаус так вже й складно знайти, досить зайти на будь-який сайт або в магазин.\n- Чи є кінотеатри у нас, які можна назвати такими, що спеціалізуються на арт-хаусі?\n- Насправді у нас практично немає жодного кінотеатру, який показував би тільки арт-хаусні картини, на зразок Будинку кіно у Санкт-Петербурзі, який показує досить дивні стрічки.На даний момент у Києві діють 4 кінотеатри, які досить успішно показують такий формат. Це кінотеатр «Київ», «Жовтень», «Україна» і «Кінопанорама». Але жоден з них не зробив 100-відсоткового вибору на користь арт-хауса. Кінотеатри намагаються спиратися одразу на кілька ніг - комерційне кіно і кіно арт-хаус, тому що такого продукту на ринку ще не достатньо.\nВибір цих київських кінотеатрів для показу арт-хаусу спирається на той фактор, що люди йдуть у кіно, «щоб себе показати, на інших подивитися», тому такий формат можна побачити в центральних залах міста, або в місцях, де поблизу є студенти. Це наприклад, «Жовтень» - наш партнер з моменту заснування компанії, біля якого недалеко знаходиться Києво-Могилянка і університет Карпенка-Карого.\n- Колись ви сказали, що випускаєте в рік близько 60 проектів, 3 з яких стають успішними. Що для вас цей успіх?\n- Ринок арт-хаусного кіно - це постійна зона ризику. Є проекти, які дуже важко прорахувати через їх унікальність, і зрозуміти як народ буде реагувати на них дуже складно. Все залежить від того, для чого це кіно знімається. Є фільми, які робляться не для мас, я для того, щоб стати предметом мистецтва. Приміром, ми починали свою діяльність з фільмом Жака Перрена «Птахи» - документальна стрічка з субтитрами про дику природу. І прокатники, які займалися випуском кіно, крутили тоді пальцем біля скроні. Але життя і практика показали, що фільм став успішним проектом, у тому числі і фінансово. Головним критерієм успіху в арт-хаусі є призи на фестивалях чи позитивні рецензії від кінокритиків.\n- Зараз всі фільми обов’язково перекладаються українською. Чи позначилося це на вашому бізнесі?\n- Зараз з'явилося більше цифрових залів, які можуть показувати такі формати як BLU-ray, HD, DVD і сучасний формат DCP. Завдяки цифровим копіям дубляж робиться легше, ніж при надруковуванні плівки. Тому ми намагаємося випускати всі фільми з українською озвучкою або субтитрами. Хоча субтитри в нашій країні сприймаються як щось другорядне. Адже ще в Союзі людям показували завжди дубльоване кіно. З таким об'ємним на ті часи кіноринком і з десятками тисяч кіноустановок дубляж був фінансово набагато вигідніше. Зараз фільми з субтитрованим перекладом намагаємося показувати лише на фестивалях або в рамках спецпроектів, де збирається та публіка, яка знає куди йде, тому що фестивальний формат і передбачає такого роду стрічки. А ось вже в прокаті фільм «говорить» українською.\n- А якщо прийшовши в кінотеатр, людині не сподобався перегляд фільму з перекладом, написаним рядками, це не поставить під сумнів її наступний прихід до кінозали?\n- Якщо людина, прийшовши в супермаркет, купила замість молока кефір і він їй не сподобався, це означає, що вона перестане ходити в супермаркет? (посміхається)\nСпілкувалася Олена Макаєва


▪ Сергій Дрозд 3 липня, 2012\nПес став товаришем людини, і від сивої давнини його активно використовували в різних сферах людської життєдіяльності – як охоронця, помічника на полюваннях, як супровідника. Та вкрай рідко згадують про те, як допомагали чотирилапі друзі у стародавніх війнах.\nНасправді бойовий хист собак майже відразу оцінили древні полководці, внаслідок чого їх майже тисячоліття використовували у бойових діях. Не виключенням стали і наші предки та народи, які проживали у Північному Причорномор’ї. Вони не лише активно селекціонували бойових собак, а і поширювали їх серед сусідніх народів, а деякі з цих порід і донині залишаються в Західній Європі взірцем благородних бійцівських псів.\nВійськове використання собак розпочалося давно. Вочевидь, ще відтоді, коли, привчивши цих вірних звірів, люди почали брати їх на полювання. Згодом наші предки побачили переваги використання чотирилапих під час військових сутичок і міжплемінних конфліктів. Цілком очевидно, що, оцінивши їх бойові якості, люди почали селекціонувати певні породи для мілітарних цілей.\nПерші свідчення про подібні застосування у військових конфліктах сягають часів правління Тутанхамона у Єгипті (1333–1323 рр. до н. е.). Збереглося зображення битви на чолі з фараоном, на якому поряд із його колісницею ворожі війська атакують і собаки.\nСхожі породи псів зображені й на численних сценах полювання царського дому Єгипту. Цілком вірогідно, що деякий час у долині Нілу використовували собак у війнах, але, напевно, це тривало недовго й із часом припинилося.\nВже доведено, що предками більшості сучасних догів/мастифів були тибетські мастифи. Їх використовували з військовою метою і вважали благородною породою з прадавніх часів. Із Середньої Азії спочатку до Ірану, а звідти через Межиріччя та Передню Азію ця порода поширилась по всій Євразії з середини ІІ тисячоліття до н. е., тобто з початком завоювання аріями Пенджабу та долини Інду. В Індії під час бойових дій цим собакам на спину прикріплювали факели, що палали, і вони вогнем та своєю лютістю наводили жах на супротивників під час битв.\nНайдавніше зображення тибетського дога у Межиріччі датується ХІІ століттям до н. е., де його використовують під час полювання на лева. Бойові якості породи, вочевидь, швидко оцінили тогочасні володарі держав Вавилонії: для військових потреб почали вирощувати спеціальні породи псів з досить великою масою, яка нерідко сягала 100 кг, надзвичайною силою, міцними щелепами, підвищеною агресивністю і відважністю.\nВишколом бойових псів займались спеціальні вчителі. З клинописних табличок відомо, що мешканці провінцій у Ніневії та Німроді, які вирощували бойових догів, звільнялись від податків до державної скарбниці, тобто вже у І половині І тисячоліття до н. е. в ассирійців були спеціалісти цієї галузі. Вихованців для подальшого вишколу добирали ще цуценятами.\nПеред битвою собак одягали у спеціально зроблені для них обладунки. Вони складалися зазвичай із металічного або шкіряного панцира, який прикривав спину і боки псів, або з кольчуги. Іноді їм надягали металічний шолом. Обладунки нерідко озброювали довгими шипами або двогострими лезами на шоломі та нашийнику. З їхньою допомогою собака у битві розсікав ноги, руки й тіло атакованого ним воїна, ранив сухожилля ніг та розпорював животи коням при сутичці з кіннотою.\nСхоже, що саме ассирійці першими почали використовувати бойових псів як самостійну військову силу. Широкі сильні груди, могутні товсті лапи і велетенська паща з гострими іклами – такі вагомі риси яскраво вирізняли ассирійських бойових псів від інших порід. Єгипетські папіруси свідчать, що такий собака міг із легкістю перекусити ногу кавалерійському коневі і навести панічний жах на вершників.\nНа той час військова наука не знала бойового шикування – на битву воїни сходились слабко озброєними та погано організованими юрбами, тоді як вожді та знать билися, стоячи на бойових колісницях. В ассирійській армії на початку І тисячоліття до н. е. бойові доги виконували роль пробоєвих загонів: лавина собак у панцирах та кольчугах накочувалась на супротивника попереду власних військ, що наступали, сіючи паніку та жах на супротивника.\nЦікаво, що воїнів-«кінологів» завжди супроводжували жерці, які, за давніми джерелами, мали телепатичний зв'язок зі своїми псами. Це було необхідним, якщо тварини виходили з-під контролю під час битви, або на них нападав бойовий сказ (що не було рідкістю під час довготривалих кривавих сутичок).\nЗазвичай бойові пси ассирійців йшли в атаку разом із бойовою колісницею, а інколи й разом із вишколеними гепардами. Одну колісницю супроводжували два – три собаки. У битві вони цілими зграями стрімко вривалися у бойові ряди ворогів, вносячи серед них сум’яття, завдаючи поранення та каліцтва воїнам і коням. У вмілих руках вони були страшною зброєю і приносили перемогу полководцю.\nЗгодом з Ассирії військове собаківництво перейняли в Урарту й інші сусідні держави та племена. У VIII столітті до н. е. спочатку до Закавказзя, а відтак до Межиріччя вдерлися спочатку кіммерійці, а потім і скіфи, які понад сторіччя були активною військовою силою в регіоні. Саме ці кочові племена познайомили європейський світ із псами війни. Завдяки скіфам ці породи поширились у Причорномор’ї, а звідти у Центральній та Західній Європі. Золота чаша з кургану Солоха характерно показує нам сцену полювання скіфів разом з собаками на лева.\nЗгодом бойові якості цих порід собак оцінили і перси, які також використовували їх у військових цілях. Так, під час завоювання Єгипту 525 року до н.е. цар Камбіз використовував важковагових (за даними джерел – до 80–100 кг!) мастифів. Після Ксерксових поразок у війнах з греками ця порода перейшла до жителів Еллади як трофей. Давні греки до знайомства з «варварами з Понту Евксинського» та персами не використовували собак у війнах – їхнє мистецтво бою у фалангах не особливо дозволяло використовувати рухливі загони. Однак вже після грецько-перських воєн у них поширилася порода, яка пізніше отримала назву «молосси». Надалі елліни використовували їх у розвідці, для боротьби зі шпигунами, як вартових. Александр Македонський також активно звертався по доопомогу бойових псів у битвах, після чого їх військове застосування зійшло на нанівець.\nМолосси та мастифи – різнотипова група міцних великих собак – пізніше поширились в Етрурії та Римській імперії. Саме їх дослідники тривалий час вважали собаками-аборигенами цієї частини світу. Вони чудово себе зарекомендували як охоронці гарнізонів, людей та на полюваннях. Усі можновладці та воєначальники тримали у себе чотирилапих улюбленців саме цієї породи.\nУ професійному війську псів використовували і римляни, особливо в часи Республіки. Легкоозброєні воїни першими виходили на поле бою зі своїми псами, і їх завданням було зупинити контратаку піхоти та кінноти супротивника й утримувати позиції до приходу важкоозброєних легіонерів. На більшості зображень римські бойові собаки показані з шипованими нашийниками. Однак із часом їх перестають використовувати у битвах.\nВ часи імперії їх використовували або для охорони, або для пересилання важливих повідомлень. Інколи навчені пси брали участь у гладіаторських боях. Однак їхні супротивники кельти й германці, які з середини І тисячоліття до н. е. в численних сутичках оцінили переваги войовничих собак, активно використовували їх у військових сутичках з римською армією. Вже в описі битви під Верцеллами 101 року до н.е. Гай Марій засвідчив, що кімври та бритти спустили на його військо бойових псів, вкритих бронею, а на їхніх шиях були нашийники із залізними шипами.\nВ іранських народів собака був священною твариною. Красиві і благородні німецькі доги – «Аполлони серед собак», які латиною іменуються canisalanis, французькою – alant, а італійською – alano, походять з України. Латинська назва перекладається як «аланська собака», а італійська та французька мови також відсилають до сарматського племені аланів. Дослідники вважають, що предки сучасного німецького дога потрапили до Західної Європи десь у V столітті н. е. разом із аланами й вандалами, які рухались через Францію до Іспанії та Північної Африки.\nЯкими були на вигляд сарматські собаки, нам майже невідомо, якщо не брати до уваги деякі нечіткі зображення на мозаїках та тріумфальній колоні Марка Аврелія в Римі, де зображено сцену цькування псами солдата. Археологам нещодавно поталанило знайти скелет дога в Ольвії у шарах римського часу. З високою часткою вірогідності можна стверджувати, що це був саме сарматський мастиф, адже вигляд собаки є доволі нетиповим для римських порід. А отже, можна стверджувати, що західноєвропейські доги походять від бойових псів, які були поширені на території України понад ІІІ тисячоліття тому. Однак після Великого переселення народів у IV–V століттях н. е. джерела вже не фіксують використання собак у бойових діях.


10:26, 19 января 2017 г.\nУ багатьох країнах сьогодні поширений принцип «освіта протягом усього життя». Це означає, що люди не обмежуються закінченням університету, а продовжують рух, отримуючи другу вищу освіту або наукові ступені. Наступна за університетом щабель – це магістратура. І невипадково мрія багатьох студентів - магістратура за кордоном: це прекрасна можливість не тільки отримати додаткові знання, але і додатковий аргумент на користь успішного працевлаштування за кордоном.\nДля тих, хто хоче вийти на новий рівень знань, займатися самостійною аналітичною роботою і науковими дослідженнями, українсько-польський центр освіти “UniverPL” пропонує свою допомогу в організації навчання в магістратурі за кордоном. Наші фахівці підберуть для вас відповідну програму, нададуть сприяння в проходженні всіх формальних процедур і будуть курирувати вас протягом усього часу перебування за кордоном.\nНа відміну від шкільних, магістерські програми в різних вищих навчальних закладах Німеччини, Польщі, Англії та інших країнах можуть значно відрізнятися один від одного, тому, вибираючи підходящий для себе варіант, варто детально ознайомитися з пропозиціями цікавого вам університету. Головна особливість магістратури за кордоном – максимальна спрямованість на майбутню діяльність. Випускник володіє повним арсеналом навичок, аби вирішувати завдання, укладатися в терміни та знаходити компроміси у своїй майбутній роботі. Спектр напрямів навчання надзвичайно широкий: це і менеджмент, і масові комунікації, і право, і електронна комерція, і дизайн, і багато іншого.\nДопомога у виборі програми. Фахівці центру розкажуть вам про особливості тієї чи іншої програми навчання в магістратурі. Спілкуючись з вами, ми оцінимо ваш рівень мовної підготовки та визначимо кар'єрні плани, щоб освіта була ефективно в довгостроковій перспективі. Консультант з'ясує, де студент бажає працювати в майбутньому, якими професійними інтересами він володіє, які навички хотів би розвинути. Все це допоможе скласти індивідуальну рекомендацію щодо вибору навчального закладу і програми.\nДопомога в підготовці до магістратурі. Якщо студент не відчуває в собі сили і не володіє достатніми знаннями для вступу до магістратури за кордоном, ми порекомендуємо вам ту чи іншу програму підготовки. Почати готуватися можна після закінчення університету або на останніх курсах. Спеціалісти українсько-польського проконсультують вас з питань оформлення необхідних документів (зокрема, візи та мотиваційного листа) і нададуть у цьому практичну допомогу.


Як знайти підхід до чоловіків-Рибам? | Блог Деми Сруссоса\nРиби є досить проблематичним знаком зодіаку, незважаючи на удавану, на перший погляд, самовладання. Це їх зовнішня маскування, в той час як всередині вирують справжні тайфуни. Тому якщо ви вирішили пов’язати своє життя з рибами, готуйтеся до різних непередбачуваних ситуацій. Розмова зараз піде про риб чоловічої статі.\nЯкщо вам до цього на шляху траплялися близнюки або стрільці, риби можуть здатися вам досить нудним знаком, адже вони досить неговіркі, вважаючи за краще зазвичай слухати, ніж говорити. Але зате, якщо раніше ви стикалися з неуважністю і любителями перебивати вашу полум’яну промову, з рибами ви будете приємно здивовані. Тільки це не ті люди, від яких ви дочекаєтеся-якого зрозумілого ради або коментаря з приводу свого оповідання. Риби на те вони й риби, постійно бажають відмовчуватися: вони можуть виступати тільки в ролі слухача, але ніяк не психолога.\nРиби – одні з найбільш неконфліктних знаків зодіаку, тому якщо ви звикли до пристрасним відносинам з галасливими сварками і яскравими перемир’ями, ви підібрали собі не того кандидата. Рибам легше погодитися з вами, навіть тоді, коли ви тисячу разів не праві. Вони просто не вміють доводити свою правду, відстоювати точку зору, якої частенько просто не існує. Їм простіше піти на поводу і «плисти за течією».\nСаме через це може назріти безліч проблем. Рибам не притаманна якась індивідуальність, вони рідко бувають самодостатніми і знають собі ціну. Зазвичай вважають за краще примикати до сильнішого за моральними якостями партнерові або другу, за яким просто волочаться. Люди часто користуються рибами, знаючи про їх відомості і якоїсь беззахисності, тому вам доведеться уберігати вашого ненаглядного від поганого впливу ззовні.\nІ ще – лідером у відносини обов’язково будете ви. І це незалежно від того, ким є ваша риба – рядовим службовцем або директором великого підприємства. Риби просто не сприймають лідерства для себе в спілкуванні з будь-ким, хоча не сказати, що воно їм не по плечу. Просто знову-таки повторюся, що рибам легше «плисти за течією» і чекати, коли за них все вирішать.\nРиби-чоловіки дуже закриті люди і розвести їх на одкровення не так-то легко. Навіть якщо вони і поділяться з вами якоюсь інформацією, то напевно вона буде дуже поверхнева. Риби – зразкового сім’янина, вважають своїм обов’язком забезпечувати дружину і дітей, але не дуже стрімкі в кар’єрі, вважаючи за краще задовольнятися тим, що є, не особливо себе перенапружуючи. І якщо ви сама дуже цілеспрямована особа, вам буде важко дивитися на не амбітні чоловіка поруч.\nДо висновку шлюбу риби ставляться без особливого ентузіазму, починаючи замислюватися про це лише, коли приходить відповідний час. Тому дуже часто ініціатором штампа в паспорті є їх дівчина.\nДо висновку шлюбу чоловіка-риби ставляться без особливого ентузіазму, починаючи замислюватися про це лише, коли приходить відповідний час. Тому дуже часто ініціатором «штампу в паспорті» є їх прекрасна половинка.\nРиби вміють домагатися вподобану жінку, долаючи її безмежним увагою, що так імпонує дівчатам. Але з часом такий стан справ може набриднути, і вам здасться, що його дуже багато, і він заповнив весь ваш вільний простір. Якщо ви волелюбна особистість, вам буде важко перебувати з індивідом стільки часу разом. А рибам потрібно постійна присутність.\nРиби ідеально підійдуть вам, якщо ви:\n– любите домашню спокійну обстановку;\n– ненавидите сварки і з’ясування відносин;\n– не подобаються зазнаек, вискочок і базік;\n– не ставите матеріальні блага на перші місця;\n– не прагнете досягти великих висот у кар’єрі.\nУ кожному разі, в незалежності від знаку зодіаку реально знайти гармонію у стосунках. А тим більше, що зробити це з рибами простіше простого. Адже пісня Альони Апіна – «Я його зліпила з того, що було» – здається якраз про них.\n« Як визначити стиль одягу\nЯк вчинити, якщо стільниковий телефон впав в туалет або ін рідини »


Купити Dermalogica Body Glow To Go - Ролер сяяння для тіла, 30 мл\nDermalogica Body Glow To Go - Ролер сяяння для тіла, 30 мл\nАртикул: 300878 В наявності\nРолер Сяйво для тіла\nСяйво тіла завжди! Лімітований роликовий формат нашої легкої фітовідновлюючої олії для тіла.\nЛімітований подарунковий формат, колаборація бренду Dermalogica з Makerie Studio. Це дует, відзначений нагородами творчих майстерень, що базуються в Нью-Йорку, Лондоні та Осло. Заснована студія двома художницями, однією з них є Джулія Вілкінсон.\nДжулія - відома норвезька художниця, яка своїми руками створює унікальні тривимірні паперові скульптури. Вона використовує спеціалізований папір і складні деталі для створення структурних експонатів, а технологію тримає в найсуворішому секреті.


← Делірій: біла гарячка\nКлізми для схуднення — чи безпечні вони? →\nСтрогі дієти, виснажливі фізичні вправи — далеко не єдині фактори, що змушують людину худнути. Більш того — часом втратити кілька кілограмів можливо, взагалі не намагаючись (хоча далеко не завжди такі випадки стають радісною подією — найчастіше мимовільне схуднення пов’язане з яким-небудь захворюванням або ж зі стресом). Схуднення пов’язано і з безліччю інших чинників — аж до особливостей статури: чоловіки, наприклад, худнуть швидше жінок багато в чому тому, що спочатку їх м’язова маса більше, і на «обслуговування» м’язів витрачається більше калорій.\nЕнергія: головне «мірило» схуднення\nЇжа для людини — це головний і єдине джерело енергії: з їжею в організм надходять калорії, при розщепленні яких організм отримує необхідну для роботи всіх систем і органів енергію. Головним джерелом енергії служать легко засвоювані вуглеводи — на їх розщеплення організм витрачає менше всього енергії. На другому місці — жири, а от білки з точки зору енергетичної цінності для організму займають лише третє місце.\nКількість необхідної організму енергії можна виразити в калоріях — наприклад, вважається, що для жінок щоденна норма калорій (тобто енергії, яку організм отримує при їх розщепленні) становить мінімум півтори тисячі (хоча, звичайно, всі подібні показники строго індивідуальні і залежать від способу життя та інших факторів). Якщо щодня з їжею в організм надходить саме така кількість калорій, то вага буде стабільним. А ось дефіцит надходять в організм калорій — причому як природний (наприклад, в результаті обмеження вживання їжі при хворобі), так і створюваний штучно (наприклад, за рахунок дієти) — призводить до необхідності використання інших джерел енергії організмом. Головний таке джерело енергії — це жирові відкладення, що відкладаються організмом «про запас» речовини, які при виниклому дефіциті енергії служать «екстреним» паливом. Таким чином, головна «рушійна сила» схуднення — це завжди дефіцит необхідної енергії (калорій) незалежно від того, що послужило причиною появи такого дефіциту.\nСхуднення «статичну» і «динамічне»\nЯкщо з ключовою причиною схуднення як позбавлення від кілограмів жирових запасів все більш-менш зрозуміло, то на механізмах «активації» режиму спалювання організмом жирових відкладень варто зупинитися докладніше. Режим активності, в ході якого організм, недоодержуючи енергію з їжею, починає спалювати жирові відкладення, називається кетозом, а джерелами енергії на цій стадії стають кетонові тіла — продукти розщеплення жирів. Кетоз може стати як природним наслідком яких факторів (порушення засвоювання організмом поживних речовин, тривалого захворювання), так і відрізнятися «штучної» природою. Спровокувати перехід організму в режим кетоза можна, наприклад, строгою дієтою — просто виключивши з раціону харчування всі продукти, що містять вуглеводи. Оскільки саме вуглеводи служать основним джерелом енергії, «паливом» для організму, обмеження вживання таких продуктів провокує дефіцит енергії і, як наслідок, спалювання накопичених жирових відкладень — тобто схуднення. Будь-які види схуднення, що припускають штучне створення дефіциту енергії, можна назвати схудненням «динамічним» — тобто для того, щоб такі методи схуднення виявилися ефективними, людині доведеться докласти деяких зусиль.\nДефіцит калорій може бути створений і менш радикальними методами — не варто забувати про те, що потреба організму в енергії може бути природним чином збільшена або зменшена. Природне збільшення потреби організму в енергії можна назвати схудненням «статичним» — цей метод працює навіть тоді, коли людина, за великим рахунком, не робить взагалі нічого. Зрозуміло, для «статичного» схуднення в більшості випадків потрібна підготовка — якщо, звичайно, не сподіватися на те, що всю роботу по створенню дефіциту калорій зробить за вас тривала хвороба. Найпростіший приклад «статичного» схуднення — це нарощування м’язової маси: чим більше м’язова маса, тим більше енергії організм витрачає на «обслуговування» м’язів — а значить, тим більше калорій спалює щодня.


»Який вибрати матеріал для будівництва теплиці?\nОвочівництво на території нашої країни досить поширене явище. Тому дачники і городники вирощують огірки, кабачки, капусту, помідори та інші овочі в досить великій кількості. Для овочевих культур необхідні певні погодні умови, щоб вони змогли вирости, а найголовніше – дійти до зрілого стану. Тому доводиться овочівникам споруджувати теплиці або парники.\nДеякі вважають, що це одне і те ж, а насправді це не так. Парники використовують в літню пору року і в основному накривають плівкою. Теплиці ж експлуатуються круглий рік протягом багатьох років. Вони є хорошими захисниками від заморозків і вітру, утримують тепло завдяки покриттю з скла, плівки або полікарбонату.\nПоліетиленова плівка – самий недорогостоящіх матеріал. Але таке покриття не достатньо міцне і руйнується з часом під впливом ультрафіолетових променів.\nОстекление теплиць користується великою популярністю, але однією особливістю є необхідність робити кілька шарів покриття, або ж використовувати матову поверхню, щоб не виникало опіку рослин.\nАле є у скла і недолік – цей матеріал крихкий. Щоб вирішити дві проблеми теплиць, можна використовувати скло триплекс. Такий матеріал виконується з декількох шарів, що володіють високою міцністю. Тому триплекс – найідеальніший варіант покриття теплиці.\nСтільниковий полікарбонат останнім часом теж отримав широке поширення. Створений спеціально для теплиць, він має високу жаробезопасностью і ударостійкість. Цей матеріал має структуру з великою кількістю ребер і утримує теплове випромінювання всередині будівлі.\nТому, щоб вибрати матеріал для теплиці, потрібно чітко визначити свої цілі, а також термін її експлуатації. Ви хочете теплицю на малий проміжок часу? Тоді вибирайте плівку. А якщо вам теплиця потрібна на багато років, покривайте її полікарбонатом або триплекс.


Цариця Трия | dramaworld\nП’єса - казка\nБджілка – секретар\nАльмагедель - цариця ароматів\nБджілка – розвідниця.\nБджоли – дітки, бджоли – няньки, бджоли – кухарі, бджоли – бармени, бджоли – кравці.\nЦарство цариці Триї. Навколо золотаві стільники. Ранок. Прокидаються бджоли. Пробудження бджілок відбувається у танку, у повільному спочатку, якось велично, по - королівськи. Тоді у танку вони виконують свої обов’язки: бджілки – няньки пеленають малят, бджілки – кухарі варять цукровий сироп і заливають їх у пляшечки з сосками, няньки годують діточок, бджілки сидять на квітах, збирають мед і несуть його у стільники. Процес кипить.\nСекретар: Увага! Увага! Сьогодні у Гімалаях велична подія! День Народження цириці Триї. До її пробудження залишились лічені хвилини. Бджілки – кухарі, чи готовий іменинний торт?\nКухарі: Так! Усе готово!\nСекретар: Рецептура дотримана? Ви не забули додати до начинки екстракт з нектару орхідей, як полюбляє шановна цариця?\nСтарший кухар - бджола: Усе точно. Екстракт найсвіжіший, добутий найпрацьовитішими і найпочеснішими бджолами – робітницями.\nСекретар: Бджілки – няньки, чи готове святкове віншування для цариці Триї?\nНяньки: Авжеж! Наші бджілки - поети разом з бджілками - композиторами склали для шановної панни Триї оду, а наш Шершень – хормейстер зробив аранжування і розучив її разом з нашим бджолиним хором. Усе, усе, готове для пробудження нашої величної іменинниці!\nСекретар: Усе? А чому тоді у келихи не розлита медова наливка? Хто за це відповідає?\nБджоли – бармени: Усе, усе налито. Ось.\nСекретар: Бджоли – няньки. Прослідкуйте, щоб малеча знову не об’їлася солодощами, бо знову наша великодушна царівна змушена буде усю ніч поспіль чергувати біля їхніх ліжечок, відпоюючи настоянкою з полину і ромашки, рятуючи від кольків, як після святкування свята Холлі!\nНянька: Не хвилюйтеся, ми зробимо усе, щоб наша великодушна царівна мала такий рідкісний відпочинок у цей день.\nСекретар: Авжеж! Відпочинок! Наша славна королівна очей не зімкнула заради бджіл усієї планети. Нектару недопила, меду недоїла. Уся в турботах, і клопотах заради нашого з вами спокою. Пам’ятайте про це! Пильнуйте, і будьте готові до королівського пробудження. Як тільки шановна панна відкриє свої ясні очі і вийде зі свого царського стільника, відразу ж хор має заспівати оду на честь вельмишановної Цариці Триї. Тоді, привітання від діток – бджоленят, далі від вдячних пацієнтів нашого королівського шпиталю.\nІ пам’ятайте, у світі ніде немає такої світлої, милосердної і трудолюбивої цариці бджоли, як наша цариця Трия. Божим знаменням вона була послана на цю землю, щоб об’єднати природу і людей, врятувавши усіх від ненависті, суєтності і зла. Вона дбає про усіх бджіл на світі, заради самого життя. Адже…\nУсі бджоли: Якщо не буде бджіл – не буде і життя!\nСекретар: А тепер, усі по місцях! Цариця прокидається! Час віншувань!\nУсі вишикувалися: спочатку невеличкий хор, тоді дітки, на квітах розмістилися бджоли – офіціанти з тацями, на яких стоять келихи з нектаром.\nЗвучить чарівна музика. Квітка розкривається, і з неї виходить царівна. Щойно вона зробила перший крок, як шершень – диригент підняв свої магічні палички і зазвучав хор.\nСлава цій світкові днині\nЩо зійшла в сім’ї бджолиній\nЙ дарувала нам довіку\nКоролівну всьому світу\nВ Гімалаях народилась\nНа Кайлосі охрестилась\nЗ стільника зійшла месія\nНаша славна панна Трия!\nДітки забирають Трию в коло і водять навколо неї хоровод. Офіціанти носять і роздають нектар.\nДітки віншують Трию.\nБджоленя 1.Ми живем багато літ\nДревній наш бджолиний рід\nТа царівна в нас єдина\nЩо святкує іменини\nБджоленя2.Їй нектар ми зберемо\nВідсвяткує вся родина!\nВсі: Вітаємо, царице Триє!\nТрия: Дякую, дякую, моя бджолина родино! А я така заклопотана, що й зовсім забула, що у мене сьогодні іменини. Який приємний сюрприз. Ви спекли мій улюблений торт з орхідеями! Я зворушена. Дякую, дякую, мої любі!\nНе знаю, що й сказати. Маю вибачитись перед вами, що не зможу цілий день святкувати разом з вами, адже у бджіл немає вихідних. В моєму королівському шпиталі стільки хворих… усім їм потрібна моя допомога і ліки. Я ще раз сердечно дякую за привітання, та змушена вас покинути, але ви на честь мого народження можете трохи відпочити. Розділіть святкову трапезу, а я мушу пригостити святковим пирогом усіх хворих і стражденних у моєму шпиталі. Секретарю, приготуй усе як завжди для ранкового обходу і додай у лікарняне меню іменинний пиріг. Святкуйте! Я приєднаюся до вас згодом.\nЗа царицею відразу ж летять маленькі бджоленята.\nБджоленята: Царице Триє! Царице Триє! Куди ж ви, царице Триє! Дозвольте торкнутися вашої золотистої величності. Ми хочемо стати як ви. Такою ж величною і прекрасною!\nСекретар: Обережно, малечо! Не дошкуляйте цариці! Шановна панна не любить, коли її турбують через дурниці. У неї безліч невідкладних справ.\nДіти: Яких справ? Нам так хочеться усе, усе про неї знати. Дозвольте хоч подивитися на неї. Вона така…така…\nСекретар: Вгамуйтеся і поводьтеся чемно, бо за нечемність можна отримати прісний мед.\nТрия: Облиш їх! Вони ж ще зовсім діти. Вони мені не докучають. Ходіть до мене, мої любі! Ось вам моя дружня рука. А це медові цукерки, котрі я приготувала власноруч.\nДітки: Дякуємо, панно Триє. Смачні.\nТрия: Авжеж. Вони зварені з меду і перги. Мій особливий рецепт.\nДітки: Дякуємо! Ми поділимося ними з нашими сестрами і братами.\nТрия: Які ви молодці! А зараз мені потрібно відлетіти у справах. До зустрічі, мої янголятка.\nТрия з секретарем йдуть.\nБджоленя1: Вона сказала « до зустрічі». Отже цариця ще раз зустрінеться з нами і пригостить своїми цукерками!\nБджоленя2: Ага. Цікаво, а куди це вона полетіла?Які у цариці можуть бути справи? Вона ж цариця!\nБджола2: Не знаю. А давай запитаємо у нашої няні.\nБіжать до няні: Няню! Няню!\nНяня: Чого галасуєте?\nБджоленята: Няню, няню, а скажіть, куди наша цариця Трия у справах літає? Вона ж цариця, а працює. Хіба цариці працюють?\nНяня: Звичайно! У цариці дуже нелегка робота.\nНяня: Вона турбується про всіх бджіл на світі!\nБджоленята: Про всіх, всіх, всіх на світі?\nНяня: Так, про всіх. І про кожну з них. Адже якщо не буде бджіл – то життя на землі зупиниться.\nБджоленята: Зупиниться? Чому?\nНяня: А тому, що якщо ми не запилюватимемо квітів, то з землі зникнуть усі плоди, не стане їжі, і людству загрожуватиме загибель!\nНяня: Так казала одна мудра людина.\nДітки: Яка людина?\nНяня: Альберт Ейнштейн. Такий веселий дядько, що фотографується з висунутим язиком.\nБджоленята: А …а..а..портрет його висить у панни Триї у царському стільнику. Ми бачили.\nНяня: Так. Він сказав, що якщо з землі зникнуть бджоли, то через чотири роки зникне й людина. Не буде бджіл, не буде запилення, не буде рослин, зникнуть тварини, не буде людини.\nБджоленята: Ого! То ми такі важливі?\nНяня: Авжеж! Годі вам, ходімо у ліжечка, вам час йти до обіднього сну.\nБджоленята: Няню, няню, а розкажіть нам ще про нашу панну царівну. Як вона з’явилася на світ! Бо ми не заснемо.\nНяня: Не набридло вам? Кожного дня примушуєте мене розказувати одну й ту ж історію.\nБджоленята: Не набридло, не набридло. Хочемо ще! Бо не заснемо!\nНяня: Гаразд, пустуни, лягайте у ліжко і слухайте: Цариця Трия явилася світу декілька мільйонів років тому. Це було не просто диво, це було народження нової бджоли. Це було диво, що з’явилося в Гімалаях від однієї жовтої зірки. У цьому місці тоді жили мудреці, яким Матінка – Земля доручила прийняти нове божественне створіння, яке наповнить світ новими божими дарами. І от, у молодий місяць, в темному нічному небі з’явилася абсолютно нова мерехтливо – золотава зірка. Вона не просто висіла в небі, небо сяяло різнокольоровими зірками. Наша зірка рухалася плавно і граціозно, коли вона летіла по небі, за нею вився шлейф неймовірної краси, який переливався чорно – жовтими полосами. У стародавні часи, мудреці вже знали, що життя, то є полоса біла і полоса чорна. Біле – усе хороше, що відбувається з нами, а чорне – погане. Так усе життя біле змінювало чорне, а чорне відходить для білого. Це є боротьба за щастя, адже щоб його знайти, потрібно деякий час пожити у темряві, щоб знати йому ціну.\nТа тут, на небі, мудреці бачили лише жовто – чорні смужки. Жовта смужка – це не просто щось хороше, це безкінечна сонячна енергія, якою володітиме цариця Трия, адже Сонце світить усім однаково, і воно не ділить світ на поганий і хороший. Воно дарує тепло усім без виключення. Це величний дар, що дарується лише обраним. І все, що цариця робитиме на землі, буде наповнене світлом зцілення. Її дар лікуватиме хвороби.\nМудреці усвідомлювали усю важливість появи божественної бджоли, та вони не знали як гідно прийняти її.\n- Де вона житиме? І чим ми її годуватимемо? Адже вона цариця, а ми прості старці і живемо скромно. Та Матінка Землі промовила: «Цариця прийде на Землю як маленьке сонячне сім’я, і поки воно ростиме, все саме по собі владнається. Побудуйте для неї лише маленький будиночок з дерева. Там, високо в горах,стоїть сухе дерево, воно прекрасно підійде для бджолиної сім’ї!»\nБджоленята: І тоді з неба наблизилася маленька прозора луночка, що стала нам за стільник.\nНяня: Так. Мудреці не підходили до дерева рівно сорок днів. А коли час прийшов і мудреці підійшли до нього, то не впізнали галявинки . Вона геть уся була вкрита неймовірної краси квітами. З дерева почувся звук жжжжжжж. І з нього почали вилітати золотаво – чорні бджілки.\nБджоленята: Так і виник наш вулик. Ура!\nНяня: А тепер спати. Спати.( діти засинають)\nПовертаються Трия і бджола – секретар.\nТрия: Що в нас далі за списком?\nСекретар: Далі дівчинка Мая, у неї дуже хвора бабуся. Ви вчора наказали бджолам - аптекарям зварити для неї медово – пилковий екстракт.\nТрия: Де ж він?\nСекретар: У вашій королівській аптеці.\nТрия: Мерщій неси.\nЗаходить стурбована дівчинка, вона шукає очами Трию. Підходить до робочих бджіл щось запитує, бджоли вказують на Трию.\nДівчинка: Царівно Триє, царівно Триє!\nТрия: Що сталося, людська дитино?\nДівчинка: Там моя бабуся, вона не дійшла до вас декілька метрів! Впала знесилена просто біля входу у ваш вулик. З ночі у неї температура не спадає, а викликати вас я не могла, адже у вас немає стільникового зв’язку.\nТрия: Твоя нещасна бабуся лежить просто біля мого вулика! Мерщій, шершні, принесіть сюди нещасну. Швидко!\nДівчинка: Дивно. У вашому вулику навіть шершні працюють?\nТрия: Це королівський вулик. Інакше бути не може. Ми усі частинки одного механізму, котрий є єдиним цілим і нероздільним. Разом – ми сила. Тільки так ми можемо приносити користь людству і світові.\nДівчинка: Як жаль, що в людей усе не так.\nТрия: Все у ваших руках. Тільки бажаючи одне одному добра, приносячи одне одному любов і мир – ви досягнете єднання з Всесвітом. Ви і природа. Лише це єднання позбавить вас усіх бід та хвороб. Тоді й у ваших людських стільниках шершні запрацюють..\nДівчинка: Моя бабуся теж так каже.\nШершні приносять знесилену бабусю і кладуть її на ліжко – квітку. Секретар підносить ліки.\nСекретар: Ось відвар з квітів медуниці та акацієвого меду.\nТрия поїть бабусю з чашечки: Ось так. І ще ковток.\nБабуся приходить до тями.\nДівчинка: Бабусю, як же ти мене налякала! Тобі вже краще?\nБабуся: Так. Таких ліків я зроду не приймала. Лише гіркі пігулки.\nТрия: Я рада, що вам краще. Та рекомендую вам відлежатися у моєму королівському шпиталі. Ви ще дуже слабка.\nЗалітає знесилений голуб: Мерщій! Мерщій! Втрачаю сили я з далекої дороги! Скоріш сюди! Потрібна допомога! ( падає без сил)\nДо нього підбігають бджоли - медики, перевіряють пульс, поять з чашки.\nТрия: Хто цей птах? І чому волає він про допомогу?\nГолуб відпиває з чашки. До нього підходить Трия.\nТрия: Що сталося у тебе, любий птаху? Ти наче вибрався з потопу й напівдорозі на Ковчег.\nГолуб: Можна й так сказати, бо ж голуб я і місія моя – повідомляти.\nТрия: Дивне створіння віршами розмовляє. Кажи ж мерщій, що за біда тебе до мого стільника прибила?\nГолуб: Перелетів я Тихий океан, тоді Індійський подолав, а вже морів не рахував. До вас же рій мене послав. Вірніше все, що з нього зосталося. І як же вижити йому вдалося?!\nТрия: Про що лепечеш ти не розумію. Кажи вже швидше, бо я зомлію. От вже й сама я віршем говорю!\nГолуб: Жахлива сталася подія, поділася бджолів родина. Маленьких кинули дітей, на гибель прирікаючи людей. Загинути може ціла країна, коли не знайдеться комах родина!\nТрия: Яка ж країна? Де сталося це лихо?\nГолуб: Де океан шумить так тихо, що гуркіт міста тільки чуть. Кокаколійці там живуть!\nТрия: У Кокаколії лихо? Там зникли бджоли? Що сталося з родиною моєю?\nГолуб: У блуд пішли бджолиною сім’єю. Зв'язок мобільний їй дорогу закриває, тому вона у просторі блукає. Тому й дорогу ну ніяк не відшукає. Голодні діти в яслах плачуть. Батьків своїх вже тридцять днів не бачать!\nУсі бджоли вражено і перелякано: Мобільні хвилі. Інфрачервоний блуд. Вони знищують бджіл!\nТрия: Мій секретар! Мерщій збирайся у дорогу! Візьми з собою побільше меду, нектару і відвару з трав. Ці ліки та їжа знадобляться голодним дітям.\nГолубе, ти покажеш нам дорогу.\nГолуб: Це ще не все! Побачивши, що в вулику життя нестерпне, цим скористався злючий Шершень! Там встановив свою він владу. Забрав весь мед й немає із тираном ладу. Поїв усе: пилок, нектар, руйнує стільники. Бджолиний рій пошив у кріпаки.\nТрия: Мерщій . Не гаймо часу. На кону життя всієї країни!\nГолуб: У Кокаколію дорога нелегка. В дорозі ледь не втратив я життя!\nСекретар: Подумайте, це ж так далеко.\nГолуб: А нам хвилина кожна дорога.\nТрия: Це правда. Проте не все живе людський прогрес вбиває. Буває, що він нам допомагає. Негайно відправляємось швидкісним літаком Квінлайнс! Літаки королівських авіаліній домчать нас до місця за 15 хвилин.\nДівчинка: Стривайте! Візьміть мене з собою. Я у пригоді стану вам. Разом скоріше здолаємо Шершня. Дозвольте віддячити вам, царице Триє, за ваше милосердя і добро зроблене для нас з бабусею.\nБабуся: Візьміть її. Прошу вас, королівно! У світі сили більшої не може бути, ніж поєднання людства і природи.\nТрия: Це правда. Це до гармонії шлях.\nДівчинка: І до перемоги.\nТрия: То що? Тоді в дорогу! Готуйте королівський хмароліт! Стривайте, ледь я не забула! Візьміть негайно Турмалін. Він у пригоді стане нам! Мій секретарю, поспіши! Мерщій біжи по камінь!\nДівчинка: Навіщо камінь нам?\nТрия: Він допоможе нам захиститися від шкідливих мікрохвиль і без перешкод дістатися до місця призначення. Та головне, врятує бджіл Кокаколії від голоду і блуду.\nСекретар приносить камінь у коробочці – пелюстці.\nТрия: До зустрічі, моя родино! Повернемося з перемогою! А ми сідаймо в Квіноліт!\nГолуб: Нечасто іншими крильми доводиться іти в політ!\nГолуб, дівчинка, секретар , Трия сідають у літак і відлітають. Їх проводжає уся королівська бджолина родина хоровим співом у слід! Усе це супроводжується танцем. Якщо є технічна можливість можна показати як летить літак з Триєї і її помічниками.\nНехай у спину вітер вам\nПовіє лагідний, попутній\nЗірками мчить аероплан\nУ Кокаколію здолати трутня\nНехай природа Бог і світ\nВ дорозі помагає\nІ нашу Трию найскоріш\nДо дому повертає\nЖиття єдине має сенс\nІ Всесвіту ми діти\nНавчитись треба людям всім\nЗ природою дружити\nУ всьому треба міру знать\nІ в час цивілізацій\nТак не зробити, щоб вона\nЗ землі не стерла націй\nБудиночки - стільники у Кокаколії. У них лежать знесилені бджоли. Їх мало. Ті, що ледь вижили. Це бджоли – няньки. Голодні бджоленята плачуть і просять їсти. Бджоли – няньки як можуть заспокоюють їх, вкладають спати. Все нагадує збіднілий дитячий будинок. Порожні дитячі пляшечки з сосочками валяються скрізь, з надгризених стільників виходять втомлені бджоли – няньки. По вулику розноситься голосний храп.\nБджілка 1: Вже стільки часу проминуло, а цариці Триї все нема й нема.\nБджілка2: А якщо наш голуб не долетів? Дорога ж далека. Крила сонце обпалило чи дощем рясним залило сердешного. Чи то жарт такий світ летіти!\nБджілка1: Малеча з голоду опухла, а супостату хоч би що. Немає серця у трутня. З хатини ні на крок. Все спить і спить. Весь мед забрав, нектар весь випив, а з вулика нам вилетіти – зась!\nБджілка2: Так, коли ще й ми заблукаємо, то цим нещасним діткам і зовсім буде непереливки.\nЧути звуки літака, що приземлюється.\nБджілка1: Що це? Схоже на веселий, величезний рій, що повертається з денного збору меду. Невже це наші бджоли знайшли дорогу до дому!\nБджілка2: Ні. Це літак. На ньому щось написано.\nБджілка1: І що ж?\nБджілка2: « Квінлайнс»! Це королівна!\nЗалітає Голуб: Сюди, сюди, братова крилата!\nБджілка1: Тихіше, бо розбудиш супостата!\nЗаходить Трия, дівчинка і секретар.\nУсі бджілки зраділи: Цариця Трия! Це цариця Трия! Наша рятівниця!\nТрия: Погляньте, друзі, що тут за біда!\nГолуб: Біда, біда, казав я чорна днина. І цю біду створила нам людина!\nТрия: Я цьому не втомлюся дивуватись, наскільки люди можуть нищити себе і все живе навколо себе.\nБджілка 1: Так, зненацька нас застала ця напасть. І що робить тепер не знаємо. Сумуємо за родиною своєю. Чи ще побачимо її усю живою.\nБджілка2: Вже тридцять діб, як заблукали, може, десь над океаном.\nБджілка1: А ,може, в місті гамірному забився в шумі магістралей їхній гул.\nБджілка2: Душа болить за наших побратимів. І за дітей, що без батьків страждають у голодну днину.\nТрия: Мерщій, харчі сюди несіть! Ось вам гостинці. Ось тут нектар, мед, ще гарячий липовий чай. Його тримали ми в теплі. Скоріше, пляшечки несіть.\nГолуб: Скоріше діток напоїть!\nУсі підіймають порожні пляшечки з підлоги, розливають теплий чай, додають мед, наливають нектар і поять діточок з пляшечок.\nДівчинка: (годуючи бджоленя з пляшечки) Які ж вони милі і голодні. І так схожі на людських діточок. Так само люблять солодощі.\nТрия: Так. Та тільки це тендітне пухнасте тільце таке крихке й тонке, мов лід весняний. Хіба ми сила проти людства, що вмить розчавити нас може своїм чоботом.\nДівчинка: Я ніколи не ображала комах. Нехай би навіть то був скорпіон. Я краще обійду його, щоб не викликати його гнів. Бо ж скривдила його і стережись!\nГолуб: Однак, щось ви заговорились. Глядіть, якби не забарились. Бо ж ті, кому потрібна допомога, вже, мабуть, просять помочі у Бога!\nТрия: Ти мудрий птах. Мерщій ( до секретаря) подай мені скриньку з Турмаліном. ( секретар приносить скриню з каменем) Дорогі мої брати і сестри! Я привезла вам чарівний камінь Турмалін! Його магічна дія полягає в тому, що він захищає від усіх видів випромінювання і від променів мобільного зв’язку також. Тепер усі бджоли зможуть повернутися назад у свої вулики.\nУсі: Ура! Ура!\nЦариця Трия дістає камінь, та раптом прокидається і виходить з обгризеного стільника Шершень.\nШершень: Шо тут за шум у мене на участку! Шо за чужі на території моїй? Га!? Я вас питаю!\nГолуб: Коли б я був не голуб, запив би тебе чаєм.\nШершень: Хто там варнякає? Шо за сміливець. Ану, крок у перед!\nТрия: Мовчи, пташко. Я сама. Це я, цариця Трия.\nШершень: А, усіх бджіл рятівниця. Чого приперло вас сюди? Нам допомога не потрібна.\nТрия: Допомога потрібна людству. Якщо ми не повернемо усіх бджіл Кокаколії, то через чотири роки зникне її народ.\nШершень: То й що? Хіба така вже то суттєва втрата? Ну і не стане якогось там старшого брата. Здається так вони нас охрестили. Так, ніби брати ми їхні меньші. Та я от як вкушу у носа, побачимо, хто кому ще старший брат!\nДівчинка: Послухай, ввічливість іще ніхто не відміняв.\nБджоли: Перед тобою королівна Трия!\nШершень: То й що? Тепер я сам собі король.\nСекретар: Як смієш ти?\nШершень: От так от, смію.\nГолуб: Тебе на порох може стерти королівна Трия!\nШершень: А ти помовч там, Шекспір нещасний. Бо зараз підеш на ковбаску. Нічого вона мені не зробить. Бо її слабкість – доброта! Вона богиня бджіл, а не вбивця!\nТрия: Він правий, не за тим сюди прийшли ми. Ось камінь, допоможи нам, Турмалін!\nШершень підлітає і вихоплює з рук Триї камінь: Не так швидко! Тепер тут я господар. Ні, більше, тепер я Король - Шершень.\nБджоли: Біда, біда нам, королівно!\nДівчинка: Скажіть лиш слово і я розчавлю його.\nТрия: Зупинися, людська дитино, ти сама казала, що навіть скорпіона не убила б.\nДівчинка: Все колись буває вперше. Заради людства можна пожертвувати життям якогось трутня!\nТрия: Життя безцінне, чиє б воно не було! До того ж, ти людина. Він може вкусити тебе. Для цього у нього досить отрути.\nГолуб: Ох, вирвати б у нього жало! Була б йому спокута.\nШершень: Який чудовий камінчик. А головне, він зробить мене покровителем усіх бджіл на світі: хочу наказую, щоб несли мед прямісінько у мою хатину, а хочу за непослух – примушу блукати світами!\nТрия: Послухай, ти не розумієш, жага влади накрила пеленою твій розум. Це жорстоко знищити цілу націю заради власних амбіцій.\nШершень: Подумаєш, нація. Та один мій укус здатен знищити людину. До речі, так само як і твій, і їхній. Ти ж хоч королівна, та все ж таки бджола і у тебе є отрута. Що це за істота вагою у сто кілограмів, яку може збити з ніг манюсінька комашка. І за них я маю позбавлятися своїх привілей. Хіба ти не бачила, як вони кумедно махають руками й утікають, коли ми хочемо поласувати їхнім морозивом, чи тостом рясно намащеним варенням. Бігають, верещать! Особливо такі дівки як вона !\nДівчинка: Я тебе не боюсь. Ти мерзенний. Ану віддай камінь!\nШершень: А ти підійди і забери.\nДівчинка: І заберу!\nПідходить до нього. Шершень погрозливо шипить, готуючись до нападу.\nТрия: Назад! Не треба!\nШершень: Ну я ж казав, вони жалюгідні. Скажи,королівно, а через кого зараз у цій соті голодують діти?\nДівчинка: Та через тебе, трутню!\nШершень: А от і ні. І ти, і твоя королівна – бджола помиляєтесь. Всі біди від вас, людей! Якщо я не вб’ю її своїм жалом ( на дівчинку) то вона вб’є себе сама своїм мобільним телефоном, мікрохвильовкою ( мерзенна річ) ненавиджу звуки мікрохвиль, що вириваються з неї! Це насправді вбиває людство. І не тільки людство. Ці нещасні комахи Коколяндії, що заблукали у світах, теж жертви їхнього, так би мовити, інтелекту. Подумати тільки, вигадати пристрій, який завів бджіл у блуд так, що саме людство приречене на загибель. Просто постріл собі ж у ногу. Вони ж цілими днями бовкають по тих мобільниках , все рідше спілкуючись в живу. Сидять, ніби джмелі у картонній коробці, і вібруючи своїми стільниками. Комахи здатні спілкуватися між собою більше, ніж ваші люди. Навіть назву у нас вкрали. Стільникові… Вони без нас нічого. Нуль. То за чим мені переживати? Чи за ким? Однією нацією більше – однієї меньше!\nТрия: Ти кажеш страшні речі.\nШершень: Я філософствую. І ти знаєш, що я правий. І ви всі знаєте!\nТрия: Що ж, коли навіть і так, то не тобі вирішувати долю людства. Нехай воно саме знищить себе тоді, коли саме захоче.\nШершень: А процес вже пішов. Якихось чотири роки – і все! Подумайте тільки: не буде людей – нікому буде відбирати у нас мед, руйнувати наші вулики і нищити природу. Адже нам 50 мільйонів років, а ми пережили усіх, навіть динозаврів. Жили без людства до цього – проживемо і тепер. Людство – це баласт. Тож нехай не стане нікого – тільки шершні і бджоли, які їм носитимуть мед. І доки Турмалін у моїх руках, так тому й бути!\nГолуб: Цього тобі не зможу я забути.\nТрия: ( до Шершня) Прошу тебе я, зупинись!\nШершень: Та годі вже бжичати. Втомився я! Ми з Турмаліном підем спати.\nТи подивись, і я Шекспір.\nЗакривається у стільнику.\nСекретар: Це неймовірний поворот! Такого просто не здолати.\nГолуб: Готовий я на світ увесь горлати! Без людства зникнуть голуби! Бо ж свійська майже я тварина. Годівником моїм же є людина!\nБджоли: ЖЖЖЖЖЖЖ. Ой не минути нам біди. Тепер ми шершневі раби!\nДівчинка: Не стане той рабом, хто сам не схоче. Здається час нам об’єднатись. Як ви казали: « Немає більшої сили, ніж поєднання людства і природи!»\nТрия: Ти права, людська дитино. Це приведе нас в п’ятий вимір. Добром енергію хоч з Космосу черпай.\nГолуб: Рятуймо ж всі бджолину ми родину! О, Всесвіту, нам сили мислі дай!\nТрия: Здаватися не можна. Назад дороги нам немає. Та як же вихід нам знайти! Потрібно розум свій нам перезавантажити. Думай, Триє, думай.\nДівчинка: Нам треба викрасти Турмалін.\nСекретар: Але як? Хропе він так, що й до дверей підійти страшно.\nПостукаєш, а він і не почує.\nГолуб: Та що він завжди тут ночує?\nБджілки: Авжеж. Куди ж йому літати? Коли він трутень, меду ж не збирає.\nБджілки: А тільки відбирає. Живе за рахунок бджіл.\nДівчинка: Можливо, у нього є якісь улюблені ласощі, якими можна виманити його з лігва?\nБджілка: Він їсть усе. Здається, що й мох і болото.\nТрия: Це треба припинити. Я спробую з ним поговорити. Бракує часу в нас.\nПішла до дверей,постукала. Та звідти ще дужче почувся храп.\nТрия не зупиняється і далі стукає у двері : Гей, вельмишановний Шершню, відчиніть. Послухайте мене , поверніть нам Турмалін. Я вірю в вас, ви ввічлива комаха.\nГолуб: Загризла б тебе спритна росомаха.\nБджоли до Голуба: ШШШШШШШШШШШШШШШШ….Тихо. Мовчи. Не нароби нам лиха.\nТрия: ( знову стукає у двері Шершня) Шановний, прошу відчиніть! Благаю вас за ради Бога! Заради бідних діточок, що голодують тут, у вашому вулику. Поверніть їм їхніх батьків.\nГолос Шершня з стільника: Чого ти будеш мене через такі дурниці, Триє?\nГолуб: Ой, відчуваю, двері трутень не відкриє.\nСекретар: Відчини, тебе цариця просить.\nШершень: Тепер я сам собі цар. А царям до підлеглих завжди байдуже. До речі, це ваше людство завело такий закон. Тож даремно розпинаєшся за їхні життя. Лети собі в свої гімалайські палати, а про нас забудь. Тепер тут є господар. Я! А Турмалін – моя клейнода й сила.\nГолуб: Виходь, сказав, тебе цариця попросила!\nШершень: Ага! Розбігся. Вже лечу!\nЗ стільника Шершня знову почувся храп.\nБджоли: Знов заснув. І принесла ж його лиха година у вулик наш.\nДівчинка: Повинен бути завжди вихід. Потрібно просто подумати, або..або йти із зброєю, чи без на супостата.\nТрия: Про яку зброю кажеш ти, людино?\nДівчинка: У людей її безліч. Ми вигравали світові війни. У нас багато зброї, а що вже казати про якусь комаху. Та його можна вбити звичайною мухобійкою.\nУсі бджоли здригнулися.\nБджоли: Така страшна, смертельна штука. Жжжжжжжжжжж…ахлива!\nТрия: Не треба смерті. Я цього не хочу.\nСекретар: До того ж, щоб зробити це, його потрібно спочатку дістати з лігва.\nДівчинка: Я дістану. Я людина – отже можу це зробити.\nГолуб: Здається, всім нам треба відпочити.\nДівчинка: Доки ми відпочиватимемо – зникне ціла нація. Не можна сидіти на місці і лише надіятись на Бога. Ми, люди, все можемо.\nСекретар: Мабуть, таки не все.\nТрия: Люди часто перебільшують свої можливості, стаючи жертвами своєї самовпевненості. Я не можу цього допустити.\nДівчинка: А допустити, щоб ці маленькі бджоленята померли від голоду так і не дочекавшись своїх батьків можете? Невже якогось шершня вам більше жаль ніж тих, хто зараз в небезпеці?\nТрия: Чому завжди стоїть питання: «або? або?». Чому для того, щоб виграти битву, потрібна чиясь смерть?\nДівчинка: Тому що це закон природи. Закон виживання. Якщо тигр сьогодні не вполює оленя, то завтра він помре з голоду. Ось чому. Якщо ми не знищимо Шершня – він знищить усіх бджіл в Коколяндії, а тоді у всьому світі, переконуючи усіх і себе у їх нікчемності.\nСекретар: ( до Триї) Здається мені як ніколи, що ця людська дитина права.\nГолуб: Виходить кепська справа.\nТрия: Я цариця, а не вбивця. Моя місія – рятувати, а не вбивати.\nДівчинка: А якщо інакше не виходить?\nТрия: Шукати вихід, вірити й терпіти.\nГолуб: Та як же його викурити звідти?\nДівчинка: Точно! Викурити! Казала ж я, у людства вищий інтелект!\nСекретар: Що каже ця людина?\nДівчинка: ( до Голуба) Ти просто молодчина! ( цілує його в дзьоба)\nТи, божа пташко, кого завгодно примусиш говорити в риму. От вам єднання людства і природи.\nТрия: Та що таке? Нам просто поясни. Нічого ми не розуміємо.\nДівчинка: Гаразд. Чого бояться більше бджоли, шершні, оси, комарі? Усім комахам тут присутнім я це питання ставлю.\nДівчинка: Вірно! У мого дідуся була пасіка, і щоб зібрати мед він обкурював вулики димом. Бджоли тоді не кусаються. Ми обкуримо його хатинку димом і він змушений буде вийти, а тоді ми відберемо у нього камінь.\nБджоли: Так, але від диму і ми очманіємо. До того ж, у нас нічим здобути дим. Диму без вогню не буває. В нас немає сірників, і навколо стоїть протипожежна сигналізація. У вулику має бути усе безпечно, адже віск тане від вогню. І ми усі загинемо. До того ж, у Шершня до диму імунітет. Він сердите здоровило, його звичайний дим не візьме.\nБджілка - розвідниця: Я знаю, що може викурити Шершня без шкоди для нас.\nУсі повертаються до неї: У нього алергія на квіткові аромати. Особливо на жасмин. Він від нього страшенно чмихає. А кожен чмих робить його маленьким, маленьким та нейтралізує отруту.\nСекретар: Чого ж ти досі мовчала?\nБджілка – розвідниця: Та ви й не питали.\nДівчинка: Та яка різниця. У нас немає ні квіткових ароматів, ні жасмину, ні сірників, щоб зробити дим.\nТрия: Є. Моя сестра Альмагедель. Вона нам допоможе.\nТрия: Так. Вона Цариця ароматів.\nДівчинка: А як же нам викликати її? Телефонів же немає.\nСекретар: Не хвилюйтесь. Панна Трия спілкується зі своєю сестрою дзвіночками. Квітами – дзвіночками.( секретар дістає з кишені дзвіночок – квіточку синього кольору, подає Триї)\nТрия: Варто мені подзвонити у цей дзвіночок, як вона вмить прибуде туди, куди потрібно.\nУсі завмерли в чеканні.\nДівчинка: Дзвоніть же.\nТрия дзвонить у дзвоник, з’являється Цариця ароматів.\nЦариця ароматів: Ти викликала мене, сестро. Таких тривожних дзвіночків я ніколи від тебе не чула. Ти розлякала усіх метеликів в моєму королевстві.\nУсі присутні: Вітаємо, Царице ароматів!\nЦариця ароматів: Вітаю, шановне товариство. Вітаю, сестро Триє. Що за біда в цю погожу днину примусила тебе викликати мене з дому , в таку далеку дорогу? Напевне вже не радісна новина.\nТрия: Вітаю, сестро. Так, не радісна новина, та сподіваюся, що радість у цей вулик повернеться після твого прибуття.\nЦариця ароматів: Чим зможу, тим допоможу. Скажи лише у чому справа.\nТрия: Нехай розкаже секретар.\nСекретар: З цього вулика зникли бджоли – трударі. Вони заблукали у хвилях мобільного зв’язку. і тепер не можуть дістатися своїх домівок.\nЦариця: Так, стільник чума на всі родини наші. Та сестро, ти забула Турмалін? Адже він вирішує усі проблеми.\nСекретар: Не все так просто, як би нам хотілось.\nГолуб: Так, а тут відразу лихо заходилось. Цим лихом Шершень став нам на дорозі, украв наш камінь і хропе в своїм берлозі.\nЦариця: Яка прекрасна пташка, що віршем розмовляє.\nГолуб: Допоможіть, бо страшне діло Шершень з людством виробляє!\nЗакрив він камінь у своїй хатині і не дає дістатися до нього ні бджолам, ні людині.\nЦариця ароматів: А де ж його хатина?\nУсі присутні хором: Ось тут, ось тут хропе триклята животина!\nЦариця ароматів: Проблему зрозуміла я. Та поки не розумію, чим же можу я допомогти?\nТрия: Нам потрібний квітковий дим. У Шершня на нього алергія. Особливо на жасминовий аромат. Від нього він чмихає і перетворюється на маленьку комашку. А головне, жасминовий дим допоможе нам викурити трутня з його будиночка і відібрати Турмалін. Час іде, а бджоли Кокаколії й досі блукають світом. Ми мусимо врятувати їх. Інакше зникне їхній народ.\nЦариця: Ні, цьому ніколи не бувати. Зі мною завжди мої аромати. Духмяні спеції: гвоздика, м’ята, кардамон. Усе без хімічних домішок. Сумішшю моїх суцвіть обкурюють мешканці Гімалаїв усипальні своїх богів. ( дістає жасмин) Жасмин. Велична квітка. Квітка – рятівниця. Тож нехай він наповнить своїм спасенним ароматом цей вулик, та поверне мир і спокій у нього.\n( Цариця ароматів магічним чином підпалює свічку, тоді нею сухі пелюстки жасмину і квітів. Усі присутні з захопленням спостерігають за усім дійством. Коли з посудини, в якій цариця спалювала квіти, пішов дим, вона передала її Триї . Трия йде до будиночка, де хропе Шершень, обкурює її, ходячи навколо неї. Через деякий час звідти почулося чхання. З голосного і гучного воно зійшло до писклявого, і з будиночка викотився Турмалін, за ним вийшов маленький Шершень. Зовсім кволий.\nТрия схопила камінь.\nУсі: Який же Шершень жалюгідний. Такий сухий, як соломина!\nГолуб: Отримала нарешті по заслузі нещасна животина.\nУсі: І що тепер нам з ним робить?\nТрия: Відпустимо. Нехай летить.\nДівчинка: А й справді. Тепер від нього ні користі, ні зла.\nЦариця ароматів:( до Триї) Тепер твоє останнє слово.\nТрия: Чарівний каменю, на тебе вся надія! Верни додому весь бджолиний рій!\nЗ усіх усюд починають злітатися бджоли. Вони радіють зустрічі зі своїми родичами і діточками. Всі обіймаються.\nЦариця ароматів: Як гарно, сестро, коли єднається родина! Як і величні ми так і величною є людина. Вони без нас, а ми без них однаково не зможемо жити.\nТрия: Так. Кому ж ,скажи, ми будемо мед носити?\nЦариця ароматів: І дарувати аромати до парфумів, та спеції до їхнього столу.\nТрия: Вони так смачно вміють варити варення, що навіть я не можу втриматися від спокуси залетіти у баночку з малиновим варенням і скуштувати його.\nЦариця ароматів: А я не можу не насолоджуватися ароматами квітів у їхніх садах. Які вони вирощують троянди…\nТрия: Та як навчити їх, скажи, з природою дружити?\nЦариця ароматів: Ніхто нікого змусити не зможе. Коли не схочуть, то ніхто не допоможе.\nГолуб: Я плачу, я зворушений до сліз. Від щастя ледь на хмари не заліз.\nДівчинка: Стривайте! Радієте ви рано. Адже ми повернемося, а вони залишаться. Як же вони надалі будуть діставатися своїх домівок через мікрохвилі? Знову підуть у блуд? І все почнеться спочатку?\nЦариця: Розумна дівчинка.\nТрия: (до Сестри) Людина… ( до дівчинки)Не переживай, мої королівські бджілки – кравці зіткали з турмалінової стружки тканину, а з неї пошили плащі кожній бджілці. Це і стане усім бджілкам Кокаколії захистом від мікрохвиль. Секретарю, дзвони у дзвіночок ! Клич сюди моїх бджілок – кравців!\nСекретар дзвонить у квіточку – дзвіночок жовтого кольору і звідусіль прилітають королівські бджоли. Вони тримають різнокольорові плащі, в які одягають кожну бджілку.\nУсі: Ура! Ура! Слава! Слава цариці Триї!\nТрия: Слава нам усім!\nЗакінчення можна зробити танцювальним або хором усіх.\nСлава, слава нашій Триї\nСлава всій природі\nСтане влада стане розум\nЗавжди у пригоді\nБджоли і людина\nМи в природі не роздільні\nРазом ми родина\nХай весь світ добром засвітить\nЩо сьогодні просвітила\nНаша славна Трия!


Якщо ви побачите пакет з водою над дверима у сусідів, ось що це значить… — Погляд\nPrevious PostСтарець розрізав цибулю навхрест і поклав в чай … Дізнавшись причину, я зробив так само!\n20 хвилин тому! Кабмін добив Ахметова – сталось немислиме: ультиматум олігархам. Історичне рішення!\nПодружжю було добре відомо, що вaгітнiсть в такому віці може мати великий ризик медuчних усклaднень. Алe ніхто не був готовий до тoго, щo стaлося дaлі


Мультимедійна система QX55 | INFINITI - офіційний дилер в Хмельницькому, Україна\nМультимедійна система QX55\nОрієнтуючись на потреби водія і пасажирів, новий INFINITI QX55 пропонує ряд технологій, які занурюють вас в світ високоефективних, мультимедійних, інформаційних та навігаційних систем.\nМУЛЬТИМЕДІЙНА СИСТЕМА INFINITI INTOUCH ™\nМультимедійна система INFINITI InTouch ™ пропонує користувачеві функціонал для підключення до цифрового середовища і інтуїтивний інтерфейс, як у смартфона. На передній панелі розташовані два дисплея з високою роздільною здатністю. Оновлена функція розпізнавання голосу тепер розуміє до 6000 голосових команд. Навігаційна система з функцією прогнозування набору тексту прискорює складання маршруту.\nМультимедійна система InTouch з двома дисплеями 7 й 8 дюймів дозволить вам максимально швидко й зручно використовувати усі можливості системи. Верхній дисплей відображає штатну навігацію й функції Android Auto™ чи Apple CarPlay®, а на нижньому ви легко зможете налаштовувати різні системи автомобіля – чи то музика, підключення чи клімат-контроль.\nВЕРХНІЙ СЕНСОРНИЙ ЕКРАН\n8-дюймовий сенсорний екран дозволяє дублювати екран вашого мобільного телефону за допомогою систем AndroidAuto® [*] і Apple CarPlay® [*], які дозволяють синхронізувати деякі додатки з вашого смартфона.\nНИЖНІЙ СЕНСОРНИЙ ЕКРАН\nНижній сенсорний дисплей відображає різні додатки, меню клімат-контролю та інформаційно-розважальної системи, а також забезпечує доступ до більшості функцій автомобіля.\nНова преміальна аудіосистема BOSE отримала 16 покращених динаміків і передову систему обробки звуку для створення натурального і багатого звучання. Система відтворює в салоні автомобіля атмосферу концертного залу.\nПроекція на вітрове скло інформації в реальному часі, в тому числі про швидкість руху, навігаційної інформації, повідомлень, що стосуються безпеки, та інші необхідні в дорозі відомості.\nЦифрова панель відображає дані про роботу двигуна VC-Turbo, повідомлення систем активної і пасивної безпеки і режими водіння.


Реформа: яким може бути Золочівський район? (відео) | Золочів.нет\nГолова Золочівської районної ради Олег Банах, під час сесії, зачитав відповідь районній раді від Міністерства розвитку громад та територій України та Львівської ОДА, щодо того, яким може бути Золочівський район?\nЗгідно даної відповіді, Золочівський район може об’єднати у собі території сучасного Бродівського, Буського, Золочівського (крім території проєктної Глинянської ОТГ) та Перемишлянського районів…\nНагадаємо, що реформа децентралізації в Україні — комплекс змін до існуючого станом на початок 2014-го року законодавства, основною метою якого є передача значних повноважень та бюджетів від державних органів органам місцевого самоврядування. Окрім законодавчих змін з делегування повноважень, реформа також передбачає зменшення впливу районів та їх реорганізацію. Замість кількох десятків районів в кожній області повинно було створено 4-6 повітів, що мали формуватися за критерієм кількості населення і компактності, тобто в кожному повіті може проживати від 150 до 400 тисяч осіб. Загалом заплановано поділ всієї території України поділятиметься на 120—130 повітів. Нижче повіту буде адміністративна одиниця — громада — об’єднання низки сіл, селищ або міст. Концепція полягає в об’єднанні сіл у крупні громади, щоб передати таким утворенням широку фінансову та управлінську автономію. У кожному селі громади з населенням понад 50 людей обиратимуть старост — представників влади у селі. Крім цього, в перспективі заплановано запровадження інституту префектів, які будуть здійснювати нагляд за додержанням Конституції та законів України органами місцевого самоврядування на довіреній їм території.\nПро питання Куровицької громади та децентралізацію говорили на сесії Золочівської райради (відео)\n7 лютого 2020 року відбулася ХLІХ (позачергова) сесія Золочівської районної ради. Про питання децентралізації та Куровицької громади під час сесії говорили: голова Куровицької сільської ради Володимир Чорнопис, депутати райради Володимир Зубар, Станіслав Федина, Мирослава Петрів, голова Золочівської РДА Василь Маркевич. Більше дивіться у відео. Поділіться цим у соцмережах:\nУ Золочеві хочуть створити гімназію (відео)


ЦЕДЕМ перевірить стан забезпечення доступу до інформації в органах влади | Центр демократії та верховенства права\nПредставників Офісу експертів та моніторів проекту Платформа “Омбудсман Плюс” сьогодні зібрав у Києві Центр демократії та верховенства права. 20 активістів із регіонів України приїхали на робочу координаційну зустріч, щоб обговорити механізми проведення моніторингу забезпечення доступу до публічної інформації на місцях.\nЦього разу під моніторинг потрапляють не лише розпорядники в областях, а й 70 центральних органів виконавчої влади (ЦОВВ) у Києві. Активісти планують перевірити вищі органи влади у Києві, ЦОВВ, Комітети ВРУ. На місцях – обласні державні адміністрації, обласні ради, міські ради.\nЗокрема, монітори будуть оцінювати стан:\n– прийому запитів на інформацію;\n– доступ до засідань колегіальних суб’єктів владних повноважень;\n– організацію спеціального місця для роботи запитувачів з документами.\nТарас Шевченко, директор Центру демократії та верховенства права, привітав учасників зустрічі та наголосив на важливості виконання законодавства про доступ до інформації.\n«Ухвалення законів – ще не зміна. Вони мають якісно виконуватися. А про це мають нагадувати громадяни. Є закони, що працюють автоматично, наприклад, податкові зміни. Але доступ до інформації і прозорість не запрацюють без підтримки громадськості. Тому добре, коли працює системна мережа активістів, проводиться моніторинг виконання закону», – відзначив він\nТарас Шевченко також подякував команді ЦЕДЕМ та партнерам з UNDP за роботу над проектом.\nСвітлана Колишко, координатор проекту “Зміцнення потенціалу офісу Уповноваженого ВРУ з прав людини” ПРООН, наголосила на ролі громадських активістів у моніторингу.\n«Важливо, що інститут Омбудсмана має підтримку сильного громадянського суспільства, яке залучене до моніторингу. Ця модель передбачає спостереження на місцях, адже з Києва не завжди можна зрозуміти ситуацію на місцях. Саме тому ця ініціатива є важливою і системною. Таким чином, ми маємо функцію не лише моніторингу, а й виховання чиновників», – вказала вона.\nСвітлана Колишко також наголосила, що така громадська активність має підвищити обізнаність громадян. Адже лише 41% українців наразі знає, що робити, коли їхні права порушені.\nТетяна Олексіюк, координатор проекту “Омбудсман плюс – моніторинг та співпраця з розпорядниками в регіонах”, розповіла про основне завдання моніторингу.\n“Наша задача – не тільки поставити бали, а й ідентифікувати проблеми. Варто побачити, чи це поодинокі ситуації, чи системна проблема. І потім шукати механізми усунення. Основне завдання – визначити, наскільки доступна інформація пересічному громадянину, а не лише громадським організаціям”, – зазначила вона.\nТакож експерт розповіла про історію та здобутки ініціативи.\n“На початку 2012 року ми організували Мережу захисників права на інформацію, яка на сьогодні об’єднує більше 170 учасників. Коли у 2014 році повноваження із нагляду за дотриманням законодавства з доступу перейшли до Уповноваженого ВРУ з прав людини, офіс Омбудсмана об’єднав у рамках проекту Платформа “Омбудсман+” громадські організації, які спеціалізуються у доступі до інформації. Члени нашої Мережі стали засновниками та активними учасниками цієї платформи”, – повідомила Тетяна Олексіюк.\nРезультати моніторингу будуть оголошені наприкінці травня.\nПроект реалізує ЦЕДЕМ за підтримки Програми розвитку ООН в Україні та Міністерства закордонних справ Данії.


«Виродок, мать твою, а ну йди сюди!»\nЗа що в мережі так люблять гугнявий переклад з 90-х\nЯпонська компанія Funai 22 липня оголосила про швидке припинення випуску відеомагнітофонів через проблеми з комплектуючими. У Росії аж до початку нульових багато фільмів випускалися саме на відеокасетах з фірмовими авторськими перекладами, пише cupol.lviv.ua. Легендарні гугняві голосу і перли Володарського, Гаврилова і Михалева пізніше знайшли культовий статус і перетворилися в популярні інтернет-меми. Ми згадали, які кінострічки користувачі мережі готові дивитися виключно на VHS і в інтерпретації культових перекладачів.\nЗ подачі головною легенди VHS-перекладів Леоніда Володарського протистояння людства з «повстанцями з попелу ядерного вогню» машинами в кінці 80-х називали зовсім не «Термінатором», а «кіборг-вбивцею». Стандартна транслітерація, мабуть, здалася Леоніду Веніамінович занадто нудним, тому в назві він вирішив відобразити основні характеристики персонажа Шварценеггера.\nУ російськомовній версії протистояння кіборга з Кайлом Різом у виконанні актора Майкла Байна (Біном він став уже в офіційному дубляжі) традиційно було чимало перлів, включаючи фірмові запинки в перекладі особливо складних і довгих фраз, нестиковки діалогів і заміна всіх лайок на промовлене з особливим придихом «твою мать». Але найбільше глядачам запам`яталися взяті з фантазій Володарського опису термінатора як «машини-вбивці номер 1-0-15-2» і «інфільтраційного диверсанта, мікрокомп`ютери керують їм» (саме в такій послідовності).\nСьогодні війна людства проти «системи комп`ютерів, які були побудовані системою кіборгів» в інтерпретації Леоніда Веніаміновича, виглядає скоріше як комедія, але в мережі чимало фанатів саме цієї версії перекладу. І недоброзичливцям вони відповідають кращим з можливих відповідей Термінатора: «Пішов до матері, сука!»


Калорійність картоплі « Всі про картоплю, калорійність картоплі в мундирі | Кулiнария\nКалорійність це кількість теплоенергії, що виділяється людиною в результаті поглинання того або іншого продукту. Кількість калорій, необхідних людині, залежить від виконуваної роботи, від фізичної активності, від статі, віку, від географічної широти (холодний або жаркий клімат).\nМайже у всіх рекомендація до дієтичного харчування картопля піддається остракізму. Вважається, що його вживання в дієтичному харчуванні неприпустимо через високу калорійність і високого вмісту вуглеводів.\nНа перевірку виявляється, що це зовсім не так, судіть самі.\nОсь приблизна кількість калорій, що міститься в 100 г продукту:\n-Очищений відварну картоплю 75 ккал,\n-Зварений в мундирі 66 ккал,\n-Запечена картопля в мундирі 80 ккал,\n-Картопляне пюре 300 ккал,\n-Картопля фрі 400 ккал,\n-Картопляні чіпси 500 ккал. Стає очевидним, що калорійність картоплі різко збільшується при додаванні в нього жирів. Сам картопля має низьким вмістом жирів. Існує думка, що вживання картоплі викликає збільшення маси тіла. Поживна цінність їжі, що містить картопля, залежить від подаваних з ним компонентів і способу приготування.\nСам по собі картопля не викликає повноту (а відчуття ситості, яке він дає, може навіть допомогти людям контролювати свою вагу). Проте приготування і подача картоплі з інгредієнтами, що володіють високим вмістом жиру, підвищує загальну калорійність страви.\nКалорійність сирої картоплі підвищується прямо пропорційно тривалості його зберігання. Зовсім молода картопля майже не містить вуглеводів і складається з одного білка.\nЙого енергетична цінність досить висока, але організм не переробляє білки в жир.\nЕнергетичні витрати організму на розщеплення картопляних білків майже повністю перекривають енергетичну цінність з’їденого картоплі. Висновок: на молодий картоплею не розтовстієш.\nІ, навпаки, за зимові місяці зберігається картопля накопичує в бульбах крохмаль (чистий вуглевод), а організм дуже любить закладати чисті вуглеводи в жирове депо (а якщо ще й додати насичених жирів, то джинси швидко стануть малі).\nКалорійність картоплі в мундирі\nкалорійність червоної ікри -> Корисна червона ікра -> Ікорснаб – продаж червоної ікри, калорії в червоній ікрі


Килим Davinci 7565a vizon за 975 грн – немає в наявності на складі, відправка по Україні\nКилим Davinci 7565a vizon\nКод товару 3-5032\nМагазин ковров › Килими › Стрижені › Килим Davinci 7565a vizon\nВисокощільні турецькі килими Davinci. Виконані з високоякісного поліпропілену з додаванням поліаміду. Антиалергенні, зносостійкі.\nВорс 90% - поліпропілен, 10% - поліамід\nНапишіть скільки буде 74 плюс 97.\nOpera w8497 l.grey l.beige\nКупити килим Килим Davinci 7565a vizon за вигідною ціною Ви можете в нашому інтернет-магазині. Ми пропонуємо тільки якісний товар, який має всі необхідні сертифікати. Адже килими — це не просто прикраса, а аксесуар, який допоможе підкреслити індивідуальність приміщення і смак його власника. Наша компанія пропонує килими з доставкою в будь-яку точку України. Купити килими у нас — значить придбати дійсно гідний товар, який прослужить вам не один десяток років.\nДоставка по всій Україні: Київ, Дніпропетровськ, Донецьк, Луганськ, Львів, Одеса, Севастополь, Харків, Новоукраинка, Тальное, Саки, Феодосия, Константиновка, Яремче, Тернополь, Заставна, Валки, Бережаны, Белогорск, Жолква, Александрия, Корюковка, Десна, Южное, Тростянец, Миргород, Припять, Запорожье


Чому потрібно вибирати шовкову білизну? Поради\nУ нашому житті є речі, які відкриті тільки для нас, але виражають наш характер і створюють затишок і спокій. До таких речей відноситься білизна. Для багатьох з нас – це пов’язано з приватним, особистим життям, те, без чого не можемо обійтися. Великі поціновувачі білизни вибирають шовкову, щоб в повній мірі наблизити себе до розкоші гідної імператорів. Вона красиво блищить, ніжно ковзає по тілу, дуже легка, м’яка і шалено приємна на дотик. Мати відомої актриси і співачки Джейн Біркін сказала дочці: «Коли у тебе вже нічого не залишилося, одягай шовкову нижню білизну і починай читати Пруста».\nЩо потрібно знати про шовкову білизну\n1. Шовк має унікальний склад. Він складається з 97% білків, один з них фібріон, який, лікує шкіру, сповільнюючи процеси старіння.\n2. Вона володіє високою здатністю утримувати вологу, при цьому завжди залишається сухою на дотик.\n3. Підтримує оптимальну температуру людини.\n4. Шовкова білизна для сну (піжами, спальний костюм, комбінації) позбавляє від безсоння, дотики шовку розслабляє і заспокоює.\n5. Має гіпоалергенні властивості (не притягує пил, в ній не заводяться кліщі, грибки і цвіль).\n6. Якщо довгий час носити шовкові трусики полегшуються наслідки менопаузи, і навіть знижуються симптоми рецидивної (поворотної) молочниці.\n7. Шовк дивує своєю міцністю, стійкістю кольору і довговічністю.\n1. Вибираючи, перш за все, необхідно визначити причину вибору. У різних ситуаціях білизна з шовку має бути відповідною. Часом вона стримана і непомітна, часом зухвала і оригінальна. Деколи необхідно підкреслити сексуальність, часом приглушити.\n2. Ніколи не купуйте на розмір менше. Це виглядає дивно і шкідливо для здоров’я.\n3. Повинна добре сидіти на вашій фігурі, враховуючи її тип.\n4. На вигляд з шовком легко переплутати віскозу, але, білизна з віскози коштує дешевше, легко мнеться, дає дефекти при пранні і носінні. Але знайти щось без додавання штучних волокон зараз це рідкість – вони необхідні, щоб білизна максимум зберігала форму, і підкреслювали фігуру. Самим кращим варіантом є добавки на основі поліаміду або лайкри (до 10-15%), вони приємні тілу і дають білизні необхідну еластичність.\nВідомі дизайнери обожнюють використовувати шовк у своїх колекціях. Вона виглядає розкішно, відрізняється плавними лініями і граціозністю. У колекціях 2012 представлені ліфи трикутної форми, кюлоти із завищеною талією, бюстгальтерами-балконет і корсети. Тренд є трендом, але не можна забувати всіма улюблену класику.


Ліванський уряд оголосив, що стало причиною вибухів у Бейруті (ФОТО, ВІДЕО) | Новини\nДва потужні вибухи пролунали вчора у Бейруті, столиці Лівану. Як повідомляє «Європейська правда», нараіз кількість загиблих зросла до 78 людей, а поранених - до близько 4 тисяч.\nВибухи сталися у порту. Їх було чути не лише у містах поруч, а й і в центрі острова –столиці Нікозії, також у Троодосі. Вибухова хвиля була настільки потужною, що вибила вікна та звалилися балкони у будинках по всьому Бейруті та перекинула автомобілі.\nЯк інформує міністр охорони здоров’я Лівану Хамад Хасан, загинули щонайменше 78 людей, отримали поранення близько 4 тисяч. Раніше повідомлялося про 50 загиблих. Ще багато людей є зниклими безвісти.\nНаразі рятувальники досі працюють на місцях завалів. Лікарні міста переповнені, тож поранених доправляють у медзаклади поза Бейрутом.\nМіністр внутрішніх справ Лівану Мохамед Фехмі заявив, що це вибухнув склад з величезною кількістю нітрату амонію, який зберігався там з 2014 року. Прем’єр-міністр Хассан Діаб назвав «неприйнятним» таке поводження з вибухонебезпечними сполуками і пообіцяв «жорстоко» покарати відповідальних.\nПереглянути відео вибуху можна на сторінці у фейсбуці нашого сайту.\n#вибух #Бейрут #нітрат амонію #парт #склад #загиблі #поранені #новини світу #новини #новини Рівного #новини Ріненщини


Роки застою як час руйнації моральних цінностей у суспільстві (за творчістю О. Гончара) (ІI варіант) : Шкільна бібліотека\nШкільна бібліотека / Роки застою як час руйнації моральних цінностей у суспільстві (за творчістю О. Гончара) (ІI варіант)\nМоже здатися, що літературна біографія письменника Олеся Гончара була цілком безхмарною, що його не зачепили руйнівні дії тоталітарної держави, репресії та гоніння, як скажімо, торкнулися вони В. Стуса, І. Калинця та інших письменників-шістдесятників'. Та це тільки здається на перший погляд.\nГоворячи про роки застою як про час руйнації моральних цінностей суспільства, не можна не згадати долю одного з найкращих творів письменника — роман «Собор». У ті часи твір був сприйнятий, м'яко кажучи, неоднозначно. І це природно, бо в ньому відображені ті болючі точки сучасності, про які не прийнято було так відкрито говорити. Наприклад, розвінчується кар'єризм як одне з найнебезпечніших для суспільства явищ, а також розкриваються інші важливі проблеми післявоєнного радянського суспільства.\nПисьменник ішов до свого роману через глибоке осмислення навколишньої дійсності. Ще у 1966 році, вже працюючи над «Собором», митець виступив на V з'їзді письменників України з Доповіддю «Думаймо про велике», в якій підняв кілька болючих тем сучасності, як-от: збереження історичної пам'яті нації, незадовільний стан вивчення української мови в Україні, проблеми освіти і тогочасного розвитку українського мистецтва, необхідність дбайливого ставлення до природних ресурсів, загрозу екологічної катастрофи та необхідність повернення із небуття невідомих читачеві творів П. Куліша, В. Винниченка, Б.-І. Антонича й інших. Це були ті роки, що прийшли відразу після того «благословенного» періоду, який в історії країни називають тепер роками політичної «відлиги». Тоді здавалося, що людині нарешті повернуто її право мати свою думку з того чи іншого приводу та вільно її висловлювати, оцінювати явища життя не за партійними директивами, а за власним сприйняттям. Та, мабуть, то тільки здавалося... Тому, коли у 1964 році до влади прийшов Л. Брежнєв і «свобода слова» відразу була забута, це сприймалося як щось органічне в розвитку країни. І почалися масові арешти інакомислячих, тобто усіх, хто дозволяв собі не оспівувати прекрасну радянську дійсність як шлях до міфічного комунізму. Усіх їх оголошували «буржуазними націоналістами», «ідеологічними диверсантами». Настали часи так званої «подвійної моралі», коли вдома говорили одне, а на людях — зовсім інше. Ось такими стали роки, що ми їх тепер називаємо «застійними».\nОлесь Гончар писав про цей час в історії країни: «...Упродовж багатьох літ Україні відводилася роль полігона, де тоталітарний режим розгортав нечувані за масовістю і жортокістю випроби, спрямовані на деструкцію цілої нації, на її планомірне методичне винищення. Власне це, як злочин проти людства, підлягало б розглядові міжнародного трибуналу, але світ мовчав.\nІ в цей час з'явився «Собор»... Чи міг письменник передбачити, яка сумна доля чекає його твір? Перші відгуки на роман були цілком позитивні, адже критики М. Малиновська, Л. Новиченко, С. Шаховський та інші високо оцінили новий роман Олеся Гончара, вказуючи на його велику інтелектуальну глибину, дискусійність, гостру проблемність.\nГригір Тютюнник також писав колезі-письменникові: «Щойно прочитав «Собор». Орлиний, соколиний роман Ви написали, романнабат!» Але у своєму листі Тютюнник немовби передбачав, який резонанс матиме роман серед різноманітної бюрократичної братії. І от після стількох позитивних відгуків починається поступове цькування твору й автора. У пресі з'являються вміло організовані листи «анонімних читачів», які рішуче засуджують роман, навіть не з.наючи його змісту. Потім поступово звільняють з роботи усіх тих, хто давав схвальні рецензії на твір, починаються утиски й залякування. В історії цькування роману зіграв свою чорну роль перший секретар Дніпропетровського обкому партії О. Ватченко, який, мабуть, упізнав себе в образі Володьки Лободи і був цим дуже обурений. Смішно те, що його ім'я тепер залишилося в історії літератури тільки завдяки роману, який кар'єрист так ненавидів!\nНа підтримку роману Гончара виступив тоді Микола Бажан у своїй статті «У повній силі росту»» де назвав «Собор» великим успіхом прозаїка, значним, глибоким і багатоплановим твором: «Його герої — в більшості своїй хороші, добрі, чесні — живуть зовсім не в якійсь вигаданій, декоративній ідилічності, не в атмосфері постійно накачуваного, наче вода насосом, оптимізму, а в тій складності людського життя наших днів, яка примушує звучати всю клавіатуру почуттів не лише на мажорний лад. Гончар не стирає суперечностей. Він не уникає навіть гротескних перебільшень».\nТа схвальні відгуки фахівців вже не могли зупинити нищівної машини. Тоді твір було офіційно «заборонено», тобто вилучено з бібліотек, книгарень. «Собор» повернувся до свого читача тільки через двадцять років...\nДоля глибокого у своїй правдивій силі роману Олеся Гончара — чи не найпоказовіший приклад руйнівної сили тоталітарної держави, яка не зупинялася ні перед чим у бажанні зберігати «мажорні настрої» свого босого й напівголодного народу, який уже поступово почав забувати й те, яким він народом є насправді. Але історична правда не залежить від бажань можновладців, вона вільніша за їхню волю, тому й панує рано чи пізно...\nкатегорія: українська література / твори за творчістю Олеся Гончара / Роки застою як час руйнації моральних цінностей у суспільстві (за творчістю О. Гончара) (IІ варіант)


Рейтинг tourist-friendly туроператорів. Зима 20-21 – Українська Асоціація Туристичних Агенцій\nЗ 19 квітня по 16 травня Асоціація УАТА проводила опитування серед директорів та менеджерів туристичних агенцій України про туроператорів, що мають власні чартерні програми за найбільш масовими напрямками.\nОдинадцять туроператорів оцінювалося за сімома критеріями з точки зору зручності для туриста. Пропонуємо вашій увазі результати.\nПерше місце впевнено посідає TEZ Tour, в першу чергу через високі бали за дотримання заявленої чартерної програми, швидке підтвердження та нечасті переселення. Також на висоті і лояльність у вирішенні спірних питань.\nДруге та третє місце посіли Компас та Пегас туристик з практично однаковим результатом.\nАнекс туру варто звернути увагу на якість роботи своїх гідів – за цим критерієм оцінка найнижча по ринку.\nВ оранжеву зону попали оцінки двох наймасовіших туроператорів з афілійованими авіакомпаіями – Анекс тура та JpinUP! за кількістю переносів та затримок рейсів.\nЗамикає рейтинг, традиційно, компанія TPG.\nДякуємо всім, хто прийняв участь в опитуванні, поздоровляємо переможців та маємо надію, що наш рейтинг стане у нагоді туроператорам для аналізу та коригування власних бізнес-процесів. Всі рейтинги доступні тут.\n< Рейтинг agent-friendly туроператорів. Зима’20-21\n> Турецька програма лояльності стане помічником для українських туристів


Kvinto | Бізнес-лідери за сталий розвиток\nБізнес-лідери за сталий розвиток\nСьогодні Компанія Kvinto Plus взяла участь у панельній дискусії «Бізнес-лідери за сталий розвиток» за запрошенням Глобальний договір ООН в Україні та American Chamber of Commerce in Ukraine.\nЦей захід був спрямований на об’єднання відповідального бізнесу для спільного просування Цілей Сталого Розвитку ООН.\nУ першій панелі, присвяченій питанням екології, говорили про мільйонні відрахування екологічного податку та незрозумілу механіку використання цього податку. Побудову нових енергетичних потужностей, налагодження зелених офісів, політику "нулів", зниження вуглецевого сліду, sustainability weeks, тощо.\nУ другій панелі говорили про гендерну рівність, світови тренди, практики міжнародних компаній, парітет у заробітних платах чоловікам та жінкам на однакових позициях, змінах в українському суспільстві та бізнесі, де жінки вже займають багато керівних посад; міжнародні проекти, спрямовані на підвищення економічної самостійності жінок.\nПанельна дискусія про партнерство бізнесу та громад виявилася самою багаточисельною, бо люди - це найвища цінність в украінському суспільстві. Цей вектор потребує великих інвестицій, як финансових так і людських.\nВід компанії Kvinto Plus заслухали Ірину Шевчук, Директора зі стратегічного розвитку. Вона розкрила тенденції майбутнього у виробництві автомобілей, застосування штучного інтелекту, підвищення рівня безпеки на дорогах.\nВелике спасибі нашому модератору Павлу Шеремету за чудову організацію дискуcії та лінки між спікерами!\nДякуємо організаторам за запрошення та за участь у круглому столі: Партнерство бізнесу та громади для досягнення цілей сталого розвитку.


Предмети ЗНО, результати з яких необхідні для вступу - Онлайн-школа «На Урок»\nfacebook viber 4 telegram Twitter\nДля того, аби вступити до омріяного вишу, дуже важливо скласти ЗНО на вискойи бал. Але не менш важливо для початку правильно обрати предмети, з яких ви проходитимете тестування. А якщо ви прагнете мати якомога шиші можливості для вступу, а не обмежитися лише якимось одним університетом, то варто як слід подумати!\nПравильно обрати предмети вам допоможе ретельне вивчення Умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2022 році, особливо – додатку 4 до них. Отже:\nПершим предметом для всіх спеціальностей передбачувано є українська мова і література (або українська мова). Учасники, які складатимуть ЗНО з української мови і літератури, зможуть використовувати свій результат і для вступу на спеціальності, де потрібні бали лише з української мови. Але варто розуміти, що результат ЗНО з української мови використати замість результату з літератури неможливо.\nДля абітурієнтів, які вступатимуть на бакалавра (магістра медичного, фармацевтичного та ветеринарного спрямувань), другий і третій конкурсні предмети будуть різними залежно від спеціальності. Так, оочі вступити на спеціальність «Біомедична інженерія» складатимуть біологію, а також один із предметів на вибір: історію України або математику/іноземну мову/географію/фізику/хімію. Для спеціальності «Ветеринарна медицина» потрібно скласти біологію або хімію та математику або фізику.\nТим, хто вступатиме до вишу на основі молодшого спеціаліста, фахового молодшого бакалавра чи молодшого бакалавра, необхідно буде отримати результати ЗНО з двох предметів. Це мають бути українська мова або українська література, а також математика або історія України. Додатково потрібно скласти фахове випробування безпосередньо в закладі освіти.\nВступникам, які бажають здобути ступінь молодшого бакалавра, не обійтися без результатів із двох конкурсних предметів: це українська мова або українська література та предмет ЗНО з переліку. Для мистецьких спеціальностей другим предметом традиційно є творчий конкурс, який складається в закладі освіти.