Главная База знаний "Allbest" Педагогика Українська народна іграшка як засіб виховання дітей дошкільного віку\nУкраїнська дитяча керамічна іграшка у своєму історичному зрізі напрочуд розмаїта, образно багата, позначена добрим гумором, сповнена оптимізму.\n3. Іграшки із соломи, лози, трави, сиру та інших матеріалів.\nІграшки із соломи і трави - типові екологічні іграшки. Лише частково належачи до статусу промислів, виробництво солом'яних іграшок мало сезонний і подекуди епізодичний характер. Авторами цих іграшок зазвичай були сільські умільці-хлібороби. Із соломи виготовляли брязкальця ромбічної форми, брязкальця у форм кулі, "дзеркала", тарахкальця, бичків, оленів, коників, ляльок різного типу, "павучків" тощо Центрів виробництва солом'яних іграшок яі таких не зафіксовано, але є підстави стверджувати, що на Поліссі (Чернігівщині, Житомирщині частково Київщині), на Волині й Поділлі іграшок із соломи виготовлялося й нині виготовляється більше, ніж в інших регіонах і місцевостях України.\nІграшки із соломи мають золотисто-теплі та холоднуваті сріблясті кольори, що є рефлексійно-асоціативним образом типового краєвиду Полісся, Волині, Північної Київщини: рівнина, поле із достигаючим збіжжям або колючо-золотавою стернею й небо над ними, суцільно вкрите тонкими сріблястими хмарами.\nІграшки з лози створюються в різних місцевостях України, зокрема в селах і містечках розташованих переважно над річками та біля озер. З лози плели дитячі меблі, брязкальця, кошики, колиски для ляльок-немовлят; окремі умільці створювали з лози навіть ляльок.\nІграшки з трави роблять як дорослі, так і діти. Як правило, їх створюють наприкінці весни та на початку літа, коли на луках спадає повінь і виростає довга соковита трава - "коси". От із цієї трави жінки роблять ляльок для дівчаток майже так, як колись давно робилися обрядові весільні ляльки-"панянки". Діти, зокрема ті, що пасуть худобу, з трави виплітали "церкви" та "попові брички", робили різних тварин та лялечок.\nОбрядове фігурне печиво у вигляді різних тварин (корівок, свинок, баранців, зайців, коней, коней із вершниками) і людських постатей (богинь) робили, а подекуди роблять і нині в різних регіонах і місцевостях України: Поділлі, Прикарпатті, Закарпатті, Полтавщині, Київщині, Черкащині та ін. Ці вироби не є цілковитими іграшками, адже діти їх охоче з'їдають. Але, будучи яскраво декорованими та щедро орнаментованими, маючи умовно-узагальнені і форми, вони розвивають уяву дітей. Пекли пташок: жайворонків, сорок, голубків, майже повсюди на честь зустрічі весни, напередодні масового прильоту птахів.\nІграшки із сиру виготовляють тільки в Карпатах. Нині їх роблять винятково жінки. Іграшки із сиру виготовляють особливим способом - витягуванням, викручуванням та обв'язуванням сирним мотуззям. Виходять гарненькі, приємні, комфортні щодо розміру, фактури, смаку сирні баранці, коники, козлики, коні з вершниками, олені, півники й інші птахи. Особливо багато створюють зовсім дрібних коників та баранців, яких у святкові та великі базарні дні продають у Косові та Верховині. Натомість великих сирних коней з бербеницями у дні весняних і осінніх гробків дарують родичам та ставлять на могили вівчарів. Іграшки із сиру образно пов'язані з Карпатами, їх природно-ландшафтними умовами; вони становлять органічну складову фольклорного пісенно-обрядового гуцульського середовища.\n4. Ляльки з тканини.\nЛялька в "іграшковій культурі" посідає особливе місце. Вона, можна сказати, є супер-іграшкою, оскільки водночас містить у собі функціонально-образні риси праіграшки і, так би мовити, постіграшки. Якщо більшість іграшок та ігор є нині винятково надбанням дитинства, то лялька "проривається" у світ дорослої людини, стає об'єктом її культової, художньо-творчої та наукової діяльності.\nНародні ляльки-іграшки (їх не слід плутати з ляльками-манекенами в народному одязі), безперечно, пов'язані з обрядово-ритуальними ляльками, які ще в порівняно недалекому минулому виготовлялися до певних дат і подій та з різних приводів (весілля, посухи, хвороби тощо) по селах і невеликих містах. Найбільш обрядовий вигляд мають ляльки із сіл Середньої Наддніпрянщини: Думанців, Суботова, Хрещатика, Решетилівки, Липового, Золотоношки, Германівки й інших сіл Черкаської, Полтавської та Київської областей. Ці ляльки підкреслено декоративні, яскраві, строкаті, мають дещо язичницький, таємничий вигляд. Та найголовніше, що всі вони в селах трьох названих областей виготовляються однаковим способом - вузловим. Це найпростіший спосіб, який свідчить про споконвічний хліборобський рід занять місцевого населення.\nНа Поділлі (у Вінницькій і Хмельницькій областях), крім індивідуально-авторських ляльок із тканини, по селах навесні виготовляють ляльок із трави - "панянок", призначених як для дитячої гри, так і для зміцнення здоров'я худоби, родючості і достатку. На Поділлі зрідка роблять також обрядову ляльку-поліно в жіночому вбранні - "Колодія".\nНа Волині, Харківщині та в деяких місцевостях Полісся (Рівненського, Чернігівського, Житомирського) у селах, крім індивідуально-авторських ляльок з тканини, існують комбіновані щодо матеріалу ляльки - із соломи і тканини, із трави і тканини.\nНа Поділлі та півдні України створюють ляльки із молодих та стиглих качанів кукурудзи, одягаючи їх у вбрання з тканини.\nУ карпатських селах виготовляють ляльок (їхню внутрішню основу) різними способами, проте зовнішній вигляд у них досить схожий. Це здебільшого жінки-гуцулки у святковому вбранні. Часто зустрічаються пари чоловік і жінка. Це - декоративні ляльки, які виготовляються досить довго і старанно, оскільки одяг і прикраси мають імітувати і справжні речі. Звичайні ляльки-іграшки в карпатських селах створюються також із застосуванням вишивки різних традиційних гуцульських прикрас та атрибутів.\nХатні ляльки-іграшки здебільшого робляться бабусями для онуків, рідше матерями для доньок.\nПідсумовуючи вище викладене можна стверджувати, що існує значна кількість класифікацій народних іграшок за різними критеріями. Будь-яка народна традиційна іграшка, є одним із тих важливих чинників, які формують у дитини певні буттєво-пізнавальні модуси, упроваджують у свідомі й підсвідомі сфери дитини першооснови національно-культурної екзистенційності. Стратегія виховання на традиційній іграшково-ігровій основі аж ніяк не архаїзує суспільство. Вона дозволяє зберігати національну самобутність в умовах сучасної глобалізації цивілізаційних процесів.\n2. Методика використання української народної іграшки у виховній роботі з дітьми дошкільного віку\nЗасобом народної іграшки відбувається вивчення і пропаганда культурних надбань свого народу. Дітям дають знання про культуру, обряди і традиції українського народу знайомлять з матеріалом, способом виготовлення, змістом і значенням народної іграшки, формують знання про традиційний одяг, знайомлять з народними ремеслами, дають уявлення про історію створення народної іграшки.\nІграшка впливає на дитячу психіку й на розвиток особистості дитини. Адже для неї вона жива й справжня. Захоплюючись грою з іграшкою, дитина найчастіше ототожнює себе з нею, її "звичками", зовнішністю, її прихованою суттю.\nВиготовляючи народну іграшку дитина відчуває задоволення від створення прекрасного. Бачучи красу проникається повагою до історії і культури народу, формуються моральні судження. Коли дитина отримує знання про народну іграшку, вона вчиться описувати її, розповідати про неї, порівнювати іграшки за видами, функціями. Формуються такі моральні якості, як повага до рідної землі, до народних майстрів та їх витворів, до мистецтва взагалі.\nПевною моральною проблемою є використання дошкільниками військових іграшок - будь-яких ігрових предметів, що застосовуються для вирішення конфлікту, захоплення влади чи перемоги шляхом насильства і які можуть бути призначені для нанесення поранень чи вбивства. Вони впливають на формування жорстокості, мілітарних пристрастей, агресивності. Народна іграшка несе в собі моральні норми і культуру наших предків. Змістом народної іграшки є тварини, люди, знаряддя праці та побуту, тому і несе вона собою повагу до праці, любов до людей і тварин.\nОтже, іграшка - це не лише предмет гри, вона дуже багато може розповісти про історію своєї країни, про звичаї і традиції народу, про традиційний одяг наших предків та їх спосіб життя. З іграшкою пов'язано багато легенд і казок, вона вчить дитину, як правильно поводити себе, і навпаки - як не варто себе вести. Використання народної іграшки в процесі виховання допомагає дитині виявити себе у творчій справі та підштовхує її до активного і самостійного пошуку, допомагає зберегти національні українські традиції, а через іграшки навчити цього і дитину.\n2.2 Аналіз програмових вимог щодо ознайомлення дітей дошкільного віку з народною іграшкою\nЗроблено вивчення та аналіз вимог дійсних програм виховання і навчання дітей дошкільного віку щодо використання української народної іграшки як засобу виховання. За програмою виховання і навчання дітей дошкільного віку „Малятко” пропонується такий зміст роботи:\n2.2.1 Перша група раннього віку (перший рік життя)\nВикористовувати народні іграшки, які дитина може бачити, чути, доторкатись до них, обмацувати їх, стукати, трясти, качати, перекладати, підкидати, нюхати і відчувати, для загального розвитку малюка й зокрема для розвитку органів сприймання, мовлення й руху. Розмішувати предмети й іграшки (молоточок, дзвіночок, брязкальце, пищалик, дерев'яний деркач) у межах досягнутості немовляти для формування здатності до координації та довільності рухів.\nСпонукати дітей до експериментування та активного маніпулювання іграшками під час перебування в манежі (притягувати брязкальце за стрічку, складати іграшки в кошик, взувати чи роззувати ляльку, одягати чи роздягати її, котити м'ячі чи дерев'яні кульки по підлозі (індивідуально, парами чи в кругу разом з вихователем).\n2.2.2 Друга група раннього віку (другий рік життя)\nВиховувати інтерес до ігор, різноманітних дій з народними іграшками.\nЗадовольняти дитяче бажання не лише до споживання, а й до творення використанням нових предметів та іграшок: казкових звірів, стрічок, віночків, хусточок, паличок, кубиків; шумових іграшок; діставати насолоду від музичного звучання іграшкових інструментів (бубон, молоточок, барабанчик, цимбали, сопілка, свисток). Стимулювати дітей до активної діяльності та комунікативного спілкування з народними іграшками.\nРозвивати уявлення, вміння розрізняти кольори й бачення в народних іграшках як раціонального змісту, так і безпосередньої краси (матрійки, писанки крашанки, грибочки, башточки, курочка-ряба, візочки з одним чи двома кониками).\n2.2.3 Перша молодша група (третій рік життя)\nСтимулювати пізнавальну активність дошкільнят під час експериментування із знайомими предметами (іграшки) та новими. Забезпечувати індивідуальний добір іграшок (у достатній кількості на кожну дитину) з метою запобігання конфлікту та полегшення адаптації дітей при переході з групи раннього віку в молодшу (з сім'ї в дошкільний заклад).\nЗаохочувати дітей висловлювати свої враження під час ігор з різноманітними предметами-замінниками, іграшками, що відображають хліборобські знаряддя, реальними предметами та уявними (плужки, борони, граблі, лопатки, човник). Використовувати музичні народні інструменти: скрипки, дудочки, сопілки, вуркала (гудок із дерева), деркачі, іграшки-пищики, глиняні свищики у вигляді пташечок (голуб, зозулька), коників, баранців тощо для задоволення зростаючих ігрових запитів малюків та для розвитку їхньої загальної соціальної активності.\nРозвивати сприймання, наочно-дійове і наочно-образне мислення під час індивідуальних дій з кубиками, цеглинками, дерев'яними молоточками, іграшковим посудом тощо.\nЗаохочувати до групових та колективних форм ігор, використовуючи одночасно кілька іграшок, хлопчик, дівчинка, жінка, няня з дитиною. (Іграшки можуть бути без облич, виготовлені з клаптиків тканини, але з виразними постатями й у правдивому українському вбранні). Розвивати самоусвідомлення, саморегуляцію, стимулювати дітей коментувати ігрові дії простими реченнями: "Я граюсь, я мама"; "У ляльки-намисто"; "Я заколисую (колишу, колихаю) ляльку".\n2.2.4 Друга молодша група (Четвертий рік життя)\nВикористовувати народні іграшки для розвитку пізнавальних інтересів, відчуття краси, кольору, художнього смаку й бажання до активних дій з ними: лялька - українка з віночком й у вишиванці, ляльки в різних вбраннях, вершники на конях, музиканти, млинок, цурки, дзиги, залізниця, глиняний свищик, глиняні чи гіпсові іграшки (козак, матрос), іграшковий посуд (макітра, цеберко, глечик), тварини та птахи (собака, баранчик, конячки, цапок, зайчик, вовчик, осел, качка, голуб, курка, півень).\n2.2.5 Середня група (П'ятий рік життя)\n2.2.6 Старша група (Шостий рік життя)\nПідготовча до школи група (Сьомий рік життя)\nВиховувати бажання виготовляти найпростіші іграшки (березове коліщатко з держальцем, свисток із верби, возик).\nУ співпраці з дорослими виготовляти м'які іграшки, ляльки із соломи, а також учитись вишивати ляльчин одяг.\nВчити розповідати про улюблені іграшки, ігри та забави. Стимулювати дитячу активність і творчість в ігровій діяльності із знайомими іграшками.\nВчити шанувати майстрів іграшок.\nУчити складати візерунки за мотивами українського народного мистецтва. Розвивати в дітей відчуття ритму, кольору під час складання симетричних і асиметричних візерунків з рослинних та анімалістичних елементів на різних формах паперу (прямокутник, круг, трикутник, овал), формах, що імітують предмети побуту. Учити добирати обмежену гаму кольорів за мотивами косівської кераміки, яворівського різблення; добирати кольори петриківських розписів.\nМалювати петриківські прийоми котячим пензлем: "зернята", "гребінчики", "горішки", перехідні мазки, завитки, вільні мазки. Малювати пальцем, паличкою квіти в петриківському букеті (соняшник, жоржина, гвоздика, півонія, айстри, цибулька, кучерявка, та ін), візерункове листя.\nА програма виховання і навчання дітей дошкільного віку „Дитина” пропонує такі вимоги.\nІІ молодша група „Наші малята”\nЗнайомство з творами народного мистецтва: глиняні іграшки, декоративні таці і тарілки.\nЗнайомство з новими творами декоративно-прикладного мистецтва: глиняні іграшки (опішняська, яворівська) предмети побуту.\nСередня група „Дослідники чомусики”\nНа заняттях з зображувальної діяльності проводять заняття „Гілочка верби“. За мотивами косівської кераміки діти прикрашають посуд (силуети - заготовки) різної форми. Прикрашені глечики та куманці діти відповідно розміщують та наклеюють на аркуші паперу, домальовують гілочки верби.\nНа заняттях з ліплення проводять заняття „Чарівний світ народного мистецтва“. Діти ліплять декоративний посуд, за мотивами народних промислів, після висихання глини прикрашають посуд орнаментами.\nВ аплікації оздоблюють тарілки, куманці (силуети) декоративними елементами. В малюванні на готових формах фарбами передають характерні ознаки української кераміки (Косів, Васильків, Опішня).\nСтарша група „Наша старша група”\nВ ліпленні декоративна пташка, качечка, ведмедик (з цілого шматка глини).\nВ аплікації декоративні та пейзажні композиції (нарізування та обривання геометричних елементів і форм).\nМій рідний край. Знайомство з народним мистецтвом Києва та київської області (народна іграшка, розписи, кераміка, вишивка, ткацтво). З кожній місцевості України діти знайомляться з народним мистецтвом і творами художніх промислів свого краю.\nДитяча творчість за мотивами народного мистецтва: ліплення посуду, декоративні розписи, малювання іграшки з оздобленням орнаментами та інше.\nНародне декоративне мистецтво. Ознайомлення з художніми виробами з глини народних майстрів Київщини (чи інших регіонів, де живуть діти). При організації творчої роботи дітей привчати попередньо уявляти і намічати задумане в ескізі олівцем. Ліплення декоративних тарілок, таць, мисок, глечиків, кухликів, куманців, підсвічників, оберег (у вигляді птахів, звірів, коней, геометричних фігур), з наступним розфарбуванням.\nПідготовча група „Від гри до навчання”\nНародне декоративна мистецтво. Творчі роботи за мотивами української кераміка (Васильківської, Опішнянської, Ужгородської, Косівської). Ліплення: вази, глечика, горнятка, ринки, бокли, кухлів, куманців, макітр, плесканців, з подальшим розфарбуванням. Творчі композиції - візерунки за мотивами українських розписів (київських, петриківськкх та ін).\nПорівнявши зміст двох програм можна зробити висновки, що програма виховання дітей дошкільного віку „Малятко” вимагає щоб дітям давали більше інформації про зміст, види і функції народної іграшки. Програма виховання дітей дошкільного віку „Малятко” передбачає наявність вмінь дитини висловлювати свої враження під час ігор (молодша група), ритмічно прикрашати лініями, мазками, крапками, кругами плоскі силуети з паперу, предмети побуту (ІІ молодша група), малювати за мотивами народних іграшок (середня група), виготовляти з паперу та картону іграшку, ліпити, малювати, вирізувати з натури, використовуючи елементи оздоблення української народної іграшки (старша група), виготовляти найпростіші іграшки, складати розповідь чи загадку про народну іграшку, складати візерунки, добирати кольори (підготовча група).\nПрограма виховання і навчання дітей дошкільного віку „Дитина” передбачає наявність вмінь дитини за мотивами косівської кераміки прикрашати посуд за мотивами народних промислів, в аплікації оздоблювати декоративними елементами предмети побуту, в малюванні передавати характерні ознаки української кераміки (діти 4-5 років), вирізати та обривати геометричні елементи і форми, робити декоративні розписи, малювати іграшки (5-7 років).\nПрограма „Малятко” вимагає використання народної іграшки в творчих іграх з середньої групи, складання творчих розповідей, загадок в старшій групі.\nПрограма „Дитина” пропонує розвивати творчість дітей в роботах з ліплення, малювання, аплікації в підготовчій групі.\nОбидві програми вимагають знайомити дітей творами народного мистецтва - іграшками, предметами побуту; використовувати мотиви народного мистецтва в творчій діяльності: малюванні, ліпленні, аплікації.\nБільш широкі і змістовні вимоги щодо використання народної іграшки в програмі „Малятко”, також високі вимоги щодо використання народної іграшки в самостійній творчій діяльності. В програмі „Дитина” більш глибокі вимоги щодо використання народної іграшки в творчій практичній діяльності (малювання, ліплення. .).\nТаким чином в практиці дошкільного навчального закладу можна використовувати програми виховання і навчання дітей дошкільного віку „Дитина” і „Малятко”, бо вони обидві змістовні і доповнюють одна одну.\n2.3 Досвід експериментальної роботи\nДля виявлення знань дітей про українську народну іграшку було проведено констатувальний експеримент.\nМета: виявити знання дітей про види народних іграшок щодо класифікації за регіонами, їх зміст, матеріал, елементи оформлення.\nУточнити уявлення дітей про використання народної іграшки (в видах діяльності: мовній, ігровій, художній, музичній).\nВиявити здатність дітей використовувати народні іграшки в творчій діяльності (вміння розповідати про іграшку, виготовляти та використовувати іграшку відповідно до її призначення).\n1. Педагогічний експеримент;\n4. Вивчення результатів і продуктів діяльності.\nВ процесі констатувального експерименту вивчалися:\n1. Плани навчально-виховної роботи;\n2. Продукти діяльності дітей;\n3. Діяльність дітей на заняттях, в повсякденному житті.\nКритерії рівнів оцінки компетентності дітей.\nБуло встановлено такі рівні:\n1) Низький рівень\nВідповідно до рівнів було визначено наступні показники:\n1 бал - фрагментарні знання про народні іграшки. Діти практично не звертають увагу на її естетичні якості, вагаються у поясненні власних суджень та оцінок. Спроможні лише до вираження однозначної емоційної оцінки стосовно української народної іграшки. Не проявляється інтерес до виготовлення народних іграшок за зразком.\n2 бали - знання часткові, епізодичні, безсистемні, відсутня потреба в усвідомленому ознайомленні з народними іграшками та захопленість даним видом мистецтва, спостерігаються утруднення у вираженні власного ставлення, настрою та думок, які виникли у ході ознайомлення з українськими народними іграшками. Діти, які відносяться до цього рівня малоініціативні, у них відсутні творчі прояви, вони уникають виконання завдань творчого характеру, прагнуть до копіювання, потребують значної допомоги педагога.\n3 бали - володіють неповним обсягом знань про українську народну іграшку, основні способи її створення. Виявляється неусвідомленість інтересів щодо української народної іграшки, майже немає потреби у її вивченні й виготовленні, наявна слабка здатність до обґрунтування настрою, думок, почуттів, що виникли у ході ознайомлення з різними видами українських народних іграшок.\n4 бали - з помилками розрізняє різні види іграшок за класифікацією щодо регіону, орієнтується в характерних кольорах і елементах оздоблення окремих видів народної іграшки. Вміє аплікувати, малювати елементи оздоблення народної іграшки за зразком з допомогою дорослого. Може скласти розповідь про народну іграшку за запитаннями. Використовує в ігровій діяльності за призначенням. У дітей спостерігається прагнення до вираження власного ставлення до народної іграшки з відповідним обґрунтуванням.\n5 балів - розрізняє за класифікацією щодо регіону. Знає матеріали, з яких виготовляють іграшки, розрізняє характерні кольори і елементи оздоблення різних іграшок. Вміє ліпити з глини та відповідно оформлювати народні іграшки. Прагнуть до самоактуалізації у творчій роботі, намагаються отримати задоволення від виконання завдання творчого характеру, нерідко проявляють ініціативність. Відчувають певні труднощі при спробі порівнювати, узагальнювати та встановлювати зв'язки між елементами іграшок, шукати аналогії. Проявляється здатність до оцінки деяких вартостей української народної іграшки (саме як твору мистецтва).\n6 балів - досить глибока поінформованість про українську народну іграшку, самостійність у ході засвоєння знань та їх застосування; спроможність робити висновки, аналізувати, порівнювати одержану інформацію; оперувати відповідною термінологією. Характерне самовираження у різних видах художньо-творчої діяльності (відносно української народної іграшки), яскравість уяви та художнього бачення. Має потребу в ознайомленні з українським народним мистецтвом (народною іграшкою); відчутну зосередженість та захопленість процесом сприйняття художнього явища. Водночас спостерігається безпосередність переживань, активність у процесі обговорення вражень, отриманих від сприйняття художніх явищ, підвищений інтерес до занять з вивчення та самостійного виготовлення українських народних іграшок. Вони здатні самостійно оцінити естетичні якості твору мистецтва, висловити почуття, викликані тією чи іншою іграшкою.\nДля вивчення рівня компетентності дітей розроблено такі питання:\nЯкі іграшки відносяться до народної?\nЯк називаються іграшки?\nЗ чого виготовлена?\nЯкі фарби використані?\nЯкого виду ця іграшка?\nВ якій місцевості виготовляють іграшки з сиру?\nЗустрічаючи весну, з чого господині роблять іграшки для дітей?\nЗнайдіть спільне між Косівською і Опішнянською іграшками.\nЗнайдіть відмінне між Косівською і Опішнянською іграшками.\nВідгадайте загадку: Є деревце - не полінце\nВесело співає. (сопілка).\nЯк можна використовувати сопілку у грі?\nА ще для чого можна використовувати сопілку?\nЗ чого зроблена сопілка?\nНа якому тлі нанесено забарвлення сопілки?\nЯкі рослинні елементи використані в оздобленні сопілки?\nЯк ти будеш гратись зі свищиком?\nПід час яких подій використовували свищики?\nКого відганяли звуками свищиків?\nРозкажи про свою улюблену народну іграшку.\nПридумай загадку про цю іграшку.\nЯк по іншому називаються брязкальця?\nЗ яких матеріалів майстри виготовляють народну іграшку?\nРозмалювати плоскі паперові форми елементами візерунків Косівської іграшки.\nРозмалювати плоскі паперові форми елементами візерунків Яворівської іграшки.\nРозмалювати плоскі паперові форми елементами візерунків Київської іграшки.\nРозмалювати плоскі паперові форми елементами візерунків Опішнянської іграшки.\nСклади загадку про свою улюблену народну іграшку.\nЗліпити народну іграшку з глини і прикрасити її характерним орнаментом.\nЧому маленький іграшковий глиняний посуд називали "монетками"?\nСлід відзначити, що найкращі знання дітей з історії народної іграшки та виду щодо матеріалу. Високі показники мають за виконання практичних дій в зображувальній та ігровій діяльності та дещо нижчі показники в мовленнєвій діяльності. Середні знання у дітей щодо оформлення народної іграшки. Низькі показники щодо змісту та виду народної іграшки за місцевістю.\nВ результаті проведення констатувального експерименту можемо зробити такий висновок, що низький рівень компетентності мають двоє дітей в групі: Микал Іван і Чайка Вероніка. Це 12,5% від загальної кількості дітей.\nСередній рівень компетентності мають шість дітей в групі: Маркус Андрій, Марчук Марина, Пархоменко Бодя, Сокоренко Аня, Токар Женя, Тригуб Вікторія. Це 37,5% від загальної кількості дітей.\nВисокий рівень компетентності мають двоє дітей в групі: Бакало Марія і Яренко Валерія. Це 12,5% від загальної кількості дітей.\nТаким чином констатувальний експеримент дає можливість зробити висновки про те, що в дошкільному навчальному закладі "Оберіг" вихователі майже не планують виховної роботи щодо використання народної іграшки в різних видах діяльності, тому у дітей не високий рівень знань (знають що народна іграшка, але не знають види, не вміють порівнювати два види іграшок за різними ознаками, відчувають труднощі у використанні народної іграшки в творчій діяльності: складання загадок та розповіді про народні іграшки, але в ігровій діяльності використовують за призначенням).\nВ результаті проведення експерименту розроблено систему роботи щодо використання української народної іграшки у виховній роботі з дітьми дошкільного віку.\nОтже, якщо розглядати дитинство як стан певного культуротворення, діяльнісна основа якого має рефлексивно-іграшковий характер, то в цьому разі роль іграшки значно актуалізується. Показово, що багато дитячих ігор та іграшок залишаються майже незмінними впродовж сотень (а може, й тисяч) років, і, як раніше: дитина творить гру - гра творить дитину.\nНародна іграшка як витвір мистецтва, як явище культури і як засіб виховання дітей здавна цікавить вчених. Українській народній іграшці відведено важливе місце у виховному процесі сучасних дошкільних закладів, бо вона має велике значення у всебічному вихованні дітей дошкільного віку.\nНародна іграшка є специфічним витвором. Вона має пізнавальну цінність для дитини, відображає явища реального світу в доступних їй формах. Народна іграшка несе в собі інформацію, є естетичною і втілює оригінальну ідею. Використання її у дитячому садку, сім'ї збагачує, урізноманітнює ігрову діяльність дітей, розширює сферу пізнання світу і свого народу, розвиває традиційні для національної культури навички. Дитина сприймає народну іграшку і як витвір мистецтва, що сприяє її духовному збагаченню.\nІграшка - це засіб виховання дитини, зрештою, ідеологія. Без неї патріотів не виростити. Не буде патріотів - не буде Держави.\nОтже, народна іграшка дає дитині те, чого не може дати сучасна іграшка. Існуючи поряд, вони доповнюють одна одну.\nБазовий компонент дошкільної освіти в Україні. - К., 1999.\nКонцепція безперервної системи національного виховання. - К., 1994.\nПро дошкільну освіту: Закон України - К., 2001.\nПро освіту: Закон України // Освіта. - 1991. - 25 червня.\nМалятко: Програма виховання дітей дошкільного віку. - К., 1999.\nПрограма „Дитина”. Орієнтовний зміст виховання і навчання дітей 3-7 років у дитячих закладах. - Суми МКВВП „Мрія”, 1992.\nМетодичні рекомендації до програма виховання дітей дошкільного віку „Малятко”. - К.: СП „Свенас”, 1993.\nАбраменкова В. „Батькам про ігри й іграшки” журнал „Берегиня роду” 2007\nБогуш А.М., Лисенко Н.В. Українське народознавство в дошкільному закладі. - К., 2002. - 407 с.\nБогуш А.М., Лисенко Н.В. Українське народознавство в дошкільному закладі: Практикум: Навч. Посіб. - К.: Вища шк., 2003. - 206 с.\nЛозован Михайло „Генна пам'ять народної іграшки” Журнал „Поштовий вісник” № 07 (29.02. 2008).\nНайден О.С. Українська народна іграшка: Історія. Семантика. Образна своєрідність. Функціональні особливості. - К.: АртЕк, 1999. - 256 с: іл.\nПоніманська Т.І. Дошкільна педагогіка: Навчальний посібник для студентів вищих навчальних закладів. - К.: „Академвидав”, 2006. - 456 с. (Альма-матер)\nРусова С. Вибрані педагогічні твори. - К.: Освіта, 1996. - 304 с.\nТерентьєва Наталя „Лялька знайомить зі світом” Журнал „Дошкільне виховання” №10 2007.\nМетодичні рекомендації для вихователів дошкільних навчальних закладів щодо використання народної іграшки у виховній роботі з дітьми.\nУкраїнська народна іграшка є насамперед явищем культури. З'явилася вона приблизно 25 років тому і мала обрядове значення. Є такі види української народної іграшки: Яворівська, Косівська, Опішнянська, Київська, Закарпатська. Українська народна іграшка є засобом виховання дітей.\nМожна скласти цикл освітньо-виховної роботи з використанням народної іграшки, який передбачає:\nЗаняття з мовленнєвого спілкування:\nРозповідь вихователя „Історія Київської народної іграшки”.\nСкладання описової розповіді „Косівська лялька”.\nСкладання загадки про солом'яного коника.\nСкладання розповіді про іграшку по пам'яті.\nМорально-етична бесіда на тему: „Чого нас вчить народна іграшка”.\nЗаняття з зображувальної діяльності.\nМалювання на готових паперових формах візерунків Опішнянської іграшки.\nМалювання на готових паперових формах візерунків Косівської іграшки.\nОбривання і нарізування геометричних елементів і форм орнаменту Яворівської іграшки.\nЛіплення декоративної пташки з цілого шматка глини.\nЛіплення декоративних кухликів з наступним розфарбовуванням.\n„Прикрасимо сарафани матрійкам”\n„Чому матрійка сумна? ”.\nРозпис птаха за мотивами петриківської іграшки.\nКолективна аплікація на тему„Гілочка верби”.\nМалювання Петриківської іграшки за задумом.\nЗаняття з музичного виховання.\nРозповідь вихователя на тему „Сопілка заспіває про минуле”.\nМузикування на сопілці.\nЗаняття з розділу дитина і навколишній світ.\nОзнайомлення з глиняними іграшками Київських майстрів.\nОзнайомлення з способами виготовлення Київської ляльки.\nОзнайомлення з витинанкою.\nЧитання та вивчення творів художньої літератури.\nЧитання легенди „Хто найкращий майстер на землі”\nЧитання оповідання О. Волосюка „Обереги”.\nДидактична гра „Попрасуємо одяг”, використовуючи рубель і качалу.\nДидактична гра „Де ця іграшка народилася”.\nСюжетно-рольова гра „Ярмарок” з використанням іграшкового посуду та народних іграшок.\nСюжетно-рольова гра „Іграшковий майстер”.\nТеатралізована гра „Солом'яний бичок”.\nСвята і розваги.\nСвято весни з використанням народних іграшок з тіста.\nВечір загадок „Про що розкаже народна іграшка”.\nКонспекти занять по ознайомленню з українською народною іграшкою для дітей старшого дошкільного віку.\nПрограмовий зміст. Вчити самостійно прикрашати силует сарафана, розташовувати візерунок по всьому силуету або внизу по краю. Розвивати у дітей відчуття кольору. Виховувати уважність, самостійність.\nМатеріал. Матрійка, викрійки сарафанчиків з кольорового паперу, фарби різних кольорів, пензлі.\nПопередня робота. Розповідь про історію створення матрійки (звернути увагу на кольори та орнамент на сарафані матрійки), з якого вона регіону. Розгляд візерунків на одязі матрійки, альбомів для розфарбовування.\nМетодика проведення заняття. Звернути увагу дітей на красу одягу (візерунок на платтях у дівчаток, нарядні сарафани на матрійках), розглянути їх. На прохання вихователя діти знаходять в групі предмети, які прикрашені візерунком. Після цього вони малюють візерунки на сарафанчиках матрійок, розглядають, які вийшли візерунки, вибирають ті, які їм більше сподобалися, обгрунтовують свої відповіді.\nРозпис птаха за мотивами петриківської іграшки\nПрограмовий зміст. Продовжувати знайомити з особливостями петриківської іграшки. Розвивати у дітей естетичне сприйняття, відчуття кольору, уміти кінцем кисті наносити крапки, всім пензлем малювати кружечки, дуги, кільця, смужки. Виховувати повагу до національної культури.\nМатеріал. Побілені фігурки птахів, петриківська іграшка, фарби, кисті, вирізані з білого паперу силуети фігурок птахів.\nПопередня робота. Розгляд іграшок, ілюстрацій. Малювання поза заняттями.\nМетодика проведення заняття. Вихователь просить дітей знайти своїх птахів, питає, для чого їх пофарбували білою фарбою. Уточнює відповіді: "На білому фоні яскраві фарби виглядатимуть найсвятковіше". Потім діти розглядають узор на петриківській іграшці. На окремому листі проводять лінію, малюють круг, ставлять крапку. Вихователь показує прийоми малювання на мольберті. Тим, кому важко прикрашати узором форму, можна дати вирізаний з паперу силует птаха. Розфарбовувати об'ємну форму можуть діти, які краще володіють прийомами декоративного малювання.\n„Чому матрійка сумна? ”\nПрограмовий зміст. Продовжувати вчити використовувати прийоми петриківського розпису для прикрашання спідниці матрійки (малювати кільця, кружечки, крапки). Формувати вміння передавати характерні риси персонажа. Розвивати пам'ять, увагу, мовлення. Виховувати у дітей позитивне відношення до образу, інтерес до народної іграшки.\nМатеріал. Два зображення матрьошок з різним виразом облич, фарби, пензлі.\nПопередня робота. Розгляд петриківських іграшок. Ігри з матрьошками.\nМетодика проведення заняття. Вихователь робить два зображення матрійки: у однієї спідниця яскрава з петриківським візерунком, у іншої візерунку немає; вираз обличчя у однієї веселий, у іншої сумний. У сумної матрійки наклеєна кишенька, в яку в кінці заняття треба вставити лист паперу з яскравим візерунком і кружечок з веселим виразом обличчя.\nДіти розглядають два зображення, говорять, чому одна матрійка весела, а інша сумна. Пояснюють, що треба прикрасити їй сарафан. Вихователь пропонує зробити яскравий малюнок тканини, з якого можна зшити матрійці сарафан. Діти малюють петриківський візерунок на квадратному листі паперу. В кінці аналізують роботи дітей і вибирають, який візерунок краще підійде матрійці. Вихователь по черзі вставляє в кишеньку різні варіанти візерунків, замінює кружечок з веселим виразом обличчя.\nОзнайомлення з витинанкою\nПрограмові завдання: Сформувати знання в дітей про те, що таке витинанка, про спосіб та матеріал виготовлення. Розвивати увагу, пам'ять, мислення. Виховувати повагу до українських традицій, до історії рідного краю.\nМатеріал: витинанки різних кольорів, візерунків.\nПопередня робота: розгляд інтер'єрів хат, відвідування краєзнавчого музею.\nХід заняття. Вихователь: Діти, подивіться, як гарно в нашій світлиці. Може, знаєте, чому я сказала "світлиця"? Колись світлицею називали найгарнішу кімнату в хаті. Жінки-українки з давніх-давен любили чепурити свої хати. Було чисто і затишно скрізь. З тих часів дійшло до нас прислів'я: "У хаті, як у віночку, і сама сидить, як квіточка". А хто ця квіточка? - Господиня, яка чимало праці докладає, щоб було у хаті затишно і гарно. Давайте запам'ятаємо це прислів'я і намагатимемося, щоб у нашій груповій кімнаті був завжди порядок.\nМи вже з вами розглядали інтер'єр хати на малюнках, бачили в краєзнавчому музеї давні речі вжитку. Пригадайте, що таке інтер'єр? (Внутрішнє оздоблення, тобто убрання, приміщення) Що було в хаті? Які давні речі, якими колись користувалися, ви знаєте? (Прядка, жорна, дерев'яні ночви та іи) Чим була прикрашена хата? (Образи, рушники, квіти, вазони; розмальовані квітами ніч, грубка, скриня та ін)\nСьогодні я вам розповім, чим ще в давні часи в нашому краю прикрашали хати. Це були витинанки. Так їх називали, бо вони витиналися, вирізалися із наперу. Витинанки використовували замість серветок у буфетах-сервантах, ними прикрашали образи під склом. Перед Новим роком і різдвяними святами між вікнами на стінах прибивали навхрест гілки ялини і прикрашали витинанками, ліхтариками, зірочками. Давайте розглянемо, якими витинанками прикрашена наша світлиця.\nДіти розглядають витинанки й описують їх.\nЧому ці витинанки різні?\nЧому вони відрізняються одна від одної?\nВихователь показує, як робити витинанки (дві-три одного кольору, але з різним візерунком).\nВід чого залежить візерунок на витинанках?\nЯкщо діти утруднюються відповісти, вихователь детально знайомить їх із процесом виготовлення витинанок.\nПапір квадратної форми і певного розміру складають учетверо або ввосьмеро і ножицями вирізають рослинні-орнаменти: зірочки, квіти, листки, хмелики, вінок; різні геометричні форми чи контурні зображення птахів або людей. Колись усі вирізані витинанки наклеювалися на папір певної довжини і використовувалися як орнамент на стінах.\nЛегенда "Хто найкращий майстер на землі".\nЦе було дуже давно. В одному українському селі дівчата й жінки вирішили показати свою майстерність Домовилися, що в неділю прийдуть на сільський майдан і принесуть усе найкраще, зроблене своїми руками: вишитий рушник, полотно, скатертину, одяг.\nУ призначений день усі дівчата й жінки прийшли на майдан. принесли безліч дивовижних речей. У старців, яким громада доручила назвати найкращих майстрів, очі розбіглися: так багато було талановитих жінок і дівчат. Дружини і дочки багатіїв принесли вишиті золотом і сріблом шовкові покривала, тонкі мережані занавіски, на яких були вив'язані дивні птахи.\nАле переможцем стала дуже бідна Мар'яна. Вона не принесла ні вишитого рушника, ні мережива, хоч усе це вміла чудово робити. Вона привела п'ятирічного сина Петруся. Петрусь приніс жайворонка, якого сам вирізав з дерева. Приклав хлопчик жайворонка до губів - заспівала, защебетала пташка, як жива. Усі стояли на майдані мов заворожені, і раптом у блакитному небі заспівав справжній, живий жайворонок, якого привабив спів на землі.\nСтарі прийшли до такого висновку: "Найкращим майстром є той, хто творить розумну і добру людину".\nкурсовая работа "Українська народна іграшка як засіб виховання дітей дошкільного віку" скачать\nПедагогічні умови використання казки як засобу екологічного виховання\nкурсовая работа [340,8 K], добавлен 07.05.2016\nДругие документы, подобные "Українська народна іграшка як засіб виховання дітей дошкільного віку"


Створення відео логотипу в Києві - замовити розробку відеоролика для сайту в Web-студії WebKitchen\nСтворення сайтiв Розробка рекламного відеоролика\nЗамовити відеоролик для сайту - значить заявити про високий статус компанії, збільшити запам'ятовуваність, а також оновити стиль, зробивши його більш презентабельним.\nКонкуренція на сучасному ринку надвисока. Різні компанії намагаються змагатись між собою за увагу потенційних клієнтів, вигадуючи нові і нові засоби виділитись з-поміж інших. І дійсно престижні підприємства готові вкладати у рекламу великі кошти, адже саме реклама поширює популярність фірми серед населення.\nВажливою ланкою рекламної кампанії може стати промовідео. Рекламний відеоролик може створюватись як для окремого товару або послуги, так і для цілої компанії. В будь-якому разі, створення та розробка промовідео одразу підіймає компанію в очах клієнтів на більш високий рівень. Адже подивитись відео про товар значно простіше та приємніше, ніж довго вчитуватись у не завжди зрозумілу інформацію про нього. Тому сайти, які мають проморолики, значно популярніші за ті, які не мають відео.\nЩо включає ціна розробки промо відеоролика "під ключ"?\nКожен створений нами відеоролик, є результатом вмілої комбінації маркетингової стратегії, креативного дизайну і сучасних технологій розробки!\nУзгодити бажаний сценарій і хронометраж;\nПідготовка тексту та озвучення\nПромальовування елементів або персонажів\nЗйомка і монтаж відеороликатная\nРозміщення ролика на сайті Замовника та сервісі YouTube з підключенням аналітики\nПередача вихідних матеріалів\nвартість розробки відеоролика залежить від складності проекту і розраховується індивідуально!\nЯким має бути промовідео?\nСлід враховувати, що виготовлення рекламного ролика – справа дійсно складна. Промовідео має відповідати наступним вимогам:\nРолик повинен бути оригінальним та креативним. Показуючи товар у новому світлі, компанія може привернути увагу значно більшої кількості людей.\nВідео необхідно робити не надто довгим, а також ролик повинен мати нетиповий початок, щоб викликати зацікавленість клієнтів. Нудне та довге відео дивитись не будуть.\nВажливий аспект – якість ролика. Відео повинне відповідати сучасним уявленням про якість, тобто бути чітким, мати певний сюжет, з якісною роботою оператора та режисера. Це необхідно для того, щоб у клієнтів не виникало відчуття дискомфорту під час перегляду промовідео.\nВідео повинне бути зрозумілим та досить простим, щоб навіть ті, хто не розуміє суті рекламованого продукту, могли розібратись у незрозумілих їм аспектах.\nЯкщо дослухатись усіх порад, можна створити ролик, який швидко підвищить показники популярності компанії. Залишається одне питання: як замовити рекламний ролик у Києві?\nДе замовити промовідео в Україні?\nКомпанії, які шукають виконавця промовідео в Україні, можуть звернутись у компанію «Webkitchen». Наша команда є професіоналами у цій справі. Ми зможемо створити проморолик, який приверне максимальну увагу потенційних клієнтів компанії-замовника, що значно підвищить шанси на стрімкий зріст прибутків компанії. Вартість створення рекламного ролика не стане надто великою проблемою для фірми-замовника, адже наші розцінки достатньо низькі, порівняно з прямими конкурентами «Webkitchen». До того ж, у штаті працівників працюють лише справжні спеціалісти своєї справи, що гарантує високу якість виконання поставлених завдань. Також важливо, що ми завжди вкладаємося у терміни здачі проектів. «Webkitchen» чекає замовлень з Києва, Одеси, Тернополя – ми працюємо в усіх регіонах країни.


Посол України в НАТО сумнівається, що нинішня Рада скасує позаблоковий статус\n29.08.2014 17:17 87\nПосол України в НАТО Ігор Долгов сумнівається, що Верховна Рада нинішнього скликання зможе прийняти закон, яким буде скасовано позаблоковий статус України і оголошено відновлення курсу на вступ до НАТО.\nТаку думку він висловив сьогодні в Брюсселі на прес-конференції, відповідаючи на питання, чи може парламент цього скликання прийняти відповідний законопроект, повідомляє «УНІАН».\n«Цей парламент може його обговорювати, але мені важко уявити, щоб з Комуністичною партією та Партією регіонів у сьогоднішньому парламенті це було можливо. Для того, щоб включити законопроект до порядку денного, вони повинні проголосувати. А це не просто. Потім вони мають голосувати двічі, що знову ж - не просто», - зазначив посол.\nЯк раніше повідомляв ForUm, прем'єр-міністр України Арсеній Яценюк заявив, що Кабінет Міністрів має намір внести на розгляд Верховною Радою закон про скасування позаблокового статусу країни і відновлення курсу України на членство у НАТО.\nНагадаємо, серед українців зросла кількість прихильників приєднання країни до НАТО.\nпопередня новина «Динамо», «Металіст» і «Дніпро» дізналися суперників по Лізі Європи наступна новина У Донецькій області педагоги розробили курс дистанційного навчання школярів


Статуетки скляні , статуетки з логотипом, ногороди, елітні подарунки, пам'ятні сувеніри, годинники настінні, годинник настільний, скляні годинники, годинник з повнокольоровим друком, скляні годинники з логотипом\nШановні клієнти та партнери, до Вашої уваги пропонуємо сувеніри та подарунки зі скла на будь-який смак та бажання. Ви можете замовити вишукані сувеніри зі скла як за власним макетом, так і за розробленням наших дизайнерів та технологів. Пропонуємо Вам від найпростіших серійних сувенірних виробів з будь-яким нанесенням логотипів, значків компанії, тощо, так і до ексклюзивних, елітних подарунків, нагород, статуеток, годинників. Завдяки високотехнологічним можливостям ми можемо запропонувати Вам виготовлення деталей зі скла будь-якої форми та кольору. Ознайомитися з деякими виробами нашої компанії і можливостями виробництва ви можете у фотогалереї нашого сайту. Оберіть свій ексклюзивний подарунок!


► Лікування наркоманії у Луцьку — ціна на лікування | НЦ "Приват-Клініка"\nГоловна сторiнка » Наркологічний центр у Луцьку » Лікування наркоманії в Луцьку\nЛікування наркоманії у місті Луцьк – складне завдання. Самостійно впоратися з нею неможливо, народні рецепти, поради інтернету, походи до знахарів не допоможуть. Сучасні наркотичні формули дуже небезпечні, викликають швидке звикання, серйозно руйнують імунітет, здоров’я, психіку. Своєчасне медичне втручання може мінімізувати наслідки, скоротити термін відновлення, уберегти від непоправних наслідків.\nНебезпека полягає також у тому, що сьогодні для здешевлення кінцевого продукту речовини виготовляються кустарним способом, підпільно включають безліч шкідливих добавок, не призначених для внутрішнього застосування. Це призводить до неможливості правильно розрахувати дозу, передозування, важкі ускладнення, летальні наслідки.\nПрограма лікування наркозалежності\nВажливо розуміти, що потрібен системний, комплексний підхід. Програма лікування наркозалежності підбирається індивідуально, враховуються вік, стать, стадія, вживана речовина, стаж залежності. Застосовують такі послідовні кроки:\nДетоксикація – виведення токсинів, залишків наркотиків, очищення. Призначаються адсорбенти,\nДіагностика наявних проблем (аналізи, електрокардіограми, ультразвукове дослідження).\nВідновлення фізичної форми. Ми маємо можливість відвідувати фізіотерапевтичні процедури, спортивний зал, сауну.\nКодування. Проводиться для того, щоб перервати згубне захоплення.\nРесоціалізація, адаптація. Йде навчання володінню своїми думками, образами, поведінкою, спілкуванням з оточуючими.\nНайважчий, тривалий, відповідальний етап – стабілізація психоемоційного тла. Без нього результат не буде стабільним, можливі зриви, рецидиви. Психологи використовують такі методи, що довели ефективність:\n12 кроків. Модель, що будується на визнанні проблеми, добровільному прагненні вилікуватися, розумінні того, що знадобиться тривала робота над собою, професійна підтримка, допомога.\nАрт-терапія – дає можливість краще дізнатися про себе, свої внутрішні страхи, невпевненість, емоції, протиріччя. Займаючись творчістю, люди розкриваються, заспокоюються, стабілізуються.\nГештальт-аналіз – усвідомлення те, що джерела сьогоднішніх порушень можуть лежати у дитячих образах, психотравмах, комплексах. Пропрацювавши їх, з’ясувавши причини залежності, можна отримати врівноважену, стійку психіку.\nГоловне – не обмежуватися усуненням ломки, поліпшенням самопочуття, здавалося б перемогою. Краще сьогодні витратити зусилля, час, засоби, щоб далі уникнути ходіння по колу. Кожна невдача викликає втрату віри у можливість сприятливого результату.\nТих, хто розпочинає лікування наркоманії, ціна в Луцьку цікавить насамперед. Вона залежить від стану пацієнта, кількості осіб у номері, необхідних лікувальних заходів. Умови, які пропонує Приват Клініка, дуже комфортні, лікарі-наркологи мають великий досвід, постійно підвищують кваліфікацію, мають безпечні сучасні методики.\nБагато хто не наважується звертатися до наркологів, бо побоюється розголошення своєї непростої ситуації. Ми гарантуємо анонімність, шанобливе ставлення до клієнтів. Дані про них нікуди не передаються, не робляться записи. Близькі інформуються про перебіг терапії, можуть телефонувати, відвідувати реабілітанта. Краще перебувати у центрі, а не вдома – виключається можливість отримати психотропний препарат.\nОдужальні займаються спортом, самі ведуть домашнє господарство, готують, беруть участь у групових тренінгах, лекціях. Співзалежним також забезпечується сприяння, оскільки вони потребують правильних знань про те, як допомогти потерпілому родичу. Спільні зусилля фахівців, колишнього наркомана, членів сім’ї дають очікуваний результат. Статистика свідчить, що, пройшовши повний курс, можна назавжди звільнитися від хворої тяги. Телефонуйте!


Китайський Новий рік - що ми дійсно про нього знаємо? - Відпочинок і поради <> - ::::::Каталог для туриста:::::: - <<< "В - К"\nКитайський Новий рік - що ми дійсно про нього знаємо?\nПро китайський Новий рік ми найчастіше раптово дізнаємося з новин. Зазвичай в один з лютневих днів по телевізору прослизають репортажі про бурхливі святах: яскраві вбрання, гучна музика, костюмовані танці і останні досягнення піротехніки.\nАле репортажі закінчуються, і залишають нас надалі невіданні про всю красу цієї давньої традиції.\nМісячний календар повідомляє, що в 2011 році перша весняна місяць народиться в ніч з другого на третє лютого.\n2011-й - Кролика - рік активності і рішучих дій! Святкування Нового року, або, як його називають самі китайці - «Свята весни» (Чунь цзе), найчастіше складається з декількох обов'язкових моментів, про які я і хочу розповісти:\nНовий рік для китайців - це прекрасна можливість зібратися разом всією сім'єю. Всі родичі збираються, незважаючи ні на що. Зі шкіри геть виліз, але добратися додому ти зобов'язаний (будинок - це там, де батьки). Звичайно, бувають винятки: стан здоров'я або вагітність.\nНайчастіше збираються разом в сім'ї по лінії чоловіка. Родичів по лінії дружини відвідують (якщо виходить з транспортом) протягом кількох наступних днів після свята. Саме звідси йде прислів'я «Дочка, віддана заміж - як розлита вода» - додому вже не повернути.\nДорослі (бабусі та дідусі) дарують дітям гроші в червоних конвертах («хунбао»). Такі подарунки називаються «Ясуйцянь», що дослівно означає «гроші, що тиснуть на вік», про дійсний сенс фрази можна тільки здогадуватися. Батьки цих дітей дарують такі ж «хунбао» бабусям і дідусям. Ось такий кругообіг конвертів.\nЇжа має своє, особливе значення - протягом свят потрібно набратися сил на цілий рік. За місяць-два до свята по вулицях розвішується ковбаса, м'ясо та риба - на сушку, адже новорічний стіл не може обійтися без цих страв (сушене і в'ялене м'ясо розігрівають потім на пару).\nНа вечерю в новорічну ніч зазвичай збираються за столом у самого старшого діда (якщо він ще у свідомості) або в сім'ї, у якої в цьому році відбулася важлива подія - весілля чи народження дитини (звичайно, краще, якщо хлопчик). У наступні дні трапези проводяться по черзі в будинках молодших родичів.\nНа кухні працюють господарі будинку, і їм майже не вдається самим повноцінно посидіти за столом разом з усіма - вони постійно щось приносять і забирають. За плитою найчастіше дружина. Чоловік зайнятий роботою офіціанта і головного разлівателя байдзю (рисової горілки) по стаканчиках. Непитущі замінюють горілку чаєм, соком, йогуртом або іноді червоним вином, розведеним кока-колою.\nНайбільш часто зустрічається послідовність подачі страв:\n1) м'ясне, пельмені;\n2) овочі і трава;\n3) курячий бульйон (стегенце йде самому дорогому гостю);\n4) рис, локшина.\nЯк на півночі, так і на півдні обов'язкове страва на столі - пельмені. Причина в тому, що за своєю формою вони нагадують срібні злитки, які використовувалися в якості грошей в стародавні часи. І за розміром - прямо з теперішні пельмені, ну, або навпаки. Більше з'їси - станеш багатшим. Пельмені можуть бути різні - смажені, варені або «яєчні», приготовані на пару (мої улюблені).\nВаріація цієї обов'язкової теми - локшина: чим вона довша, тим довше проживе той, хто її з'їв.\nЇдять багато, смачно, голосно, смачно і з добавкою. Після сніданку чи обіду переходять на дрібний калібр - цукерки, фрукти, насіння, запиваєте літрами зеленого чаю в очікуванні важкої артилерії - вечері.\nКитайці здебільшого дуже уважні до їжі, її кількості і якості, тобто їдять частіше всього мало. Але на Новий рік - це зовсім інші люди!\nХлопавки та петарди використовуються неспроста: на китайській мові зустріч Нового року звучить як «Гуо Нянь», тобто «Проводи року». Але, як це часто у них буває, у цій фразі є й інший зміст: в стародавні часи в безодні морській жило-було велике чудовисько на ім'я Нянь, которе приходило напередодні нового року по селах та пожирало там усіх, хто йому попадався, без розбору - будь то віл чи людина. Люди не знали, як з цим чудовиськом впоратися, але один відважний сміливець навчив їх: Нянь дуже боїться червоного кольору, вогню і гучних звуків! Саме тому хлопавки, петарди, бій в барабани і тарілки - обов'язкові атрибути свята. Таким чином китайці відлякують цього Няня, який тікає від жаху, втім, виявляючи рідкісне завзятість: через рік він повернеться. Так що, чим голосніше петарди, тим спокійніше пройде рік!\nТреба зауважити, що, якщо в родині хтось помер в минулому році, то хлопавок ніхто не використовує протягом трьох років.\nТакож під час святкувань, звичайно вечорами, люди виходять у двори, на дороги і палять паперові гроші (несправжні) - в пам'ять про предків.\nУ такі вечори, коли звучить нескінченний оглушливий гуркіт і вереск вибухів піротехніки, коли в повітрі не продихнути від диму згорілої взривательной суміші і коли то тут, то там люди збирались навколо маленьких багать - спостерігається досить реальна схожість з воєнною обстановкою.


3-річний Матвій з Луганщини сподівається на допомогу добрих людей | Українські привітання, побажання та тости\nВартість реабілітація для хлопчика складає більше 11 тисяч доларів\nДіагноз Матвія – ДЦП, затримка стато-моторного і психо-предмовного розвитку. Вроджена вада ЦНС – виражена гіпоплазія кори головного мозку, змішана гідроцефалія. Спастичності тетрапарез переважно справа. Часткова атрофія дисків зорових нервів, розходиться косоокість. Напади епілепсії. Плоско вальгус стоп і вальгус гомілок.\n«Ми з міста Лисичанська. Мій син ледве народився, обвитий кілька разів пуповиною, синім і не дихав. Коли після військових подій ми змогли знайти транспорт і виїхати на обстеження в м.Харків – там нам і винесли страшний вирок і купу діагнозів. Через тривалої гіпоксії мозку все постраждало, і тепер мій малюк в свої 3.9 років дуже погано ходить, не розмовляє», – розповідає мама хлопчика.\nЗ 15 серпня по 15 листопада 2018 року Матвію потрібно пройти перший курс лікування в реабілітаційному центрі у Китаї. Вартість 3-х місячного курсу лікування 11838 доларів або 332 259 гривень.\n«Допоможіть мені зібрати, будь ласка, цю непосильну для мене суму. Моя дитина з народження на групі по інвалідності. Я мати одиночка. Батьки мої померли і справлятися самій дуже важко і не вистачає ніяких коштів. Звертаюся до вас з проханням допомогти мені назбирати на перший курс лікування і полетіти з сином на цю реабілітацію», – просить мама малюка.


Усик відповів на запитання про приналежність Криму: «Я представляю Україну в усьому світі»\n19 Січень 2018, 09:32\nБій Усика з Кшиштофом Гловацькі, 18 вересня 2016 року\nУкраїнський боксер із Сімферополя Олександр Усик вважає провокаційним питання про приналежність анексованого Росією Криму і заявив, що представляє Україну в усьому світі. Про це 18 січня він говорив на прес-конференції, фрагмент якої виклало на YouTube видання «Апостроф».\nПід час бесіди з журналістами боксера запитали, чи вважає він Крим територією України.\n«Ви знаєте, я не папуга, щоб повторювати вам по сто разів: що, де, коли. Ви можете поїхати туди без кордонів, без якихось перешкод, просто проїхати як зазвичай? А ви можете полетіти на літаку туди? Скажіть, (яка – КР) ваша мета провокувати мене і говорити такі дурниці, щоб потім якісь люди з не зовсім нормальним мисленням говорили: «Ти пес, зрадник» і все інше... Я кого зрадив з вас, що ви мені такі «собачі» питання ставите? Я представляю Україну в усьому світі, прапор піднімається український, гімн грає український. Ось моя відповідь вам, провокатори», – відповів Усик.\nУ жовтні 2017 року Усик відвідав українських прикордонників у зоні військових дій на сході України.


В Естонії домовилися про початок будівництва кордону з Росією — Балтика-press\n13.05.2020 aa aa Балтика, Главное, новости 0\nДеталі: Перший етап включає в себе створення інфраструктури на відрізку естонсько-російського кордону довжиною 23,5 кілометрів – у Вірумаа від точки з’єднання кордонів Латвії, Росії та Естонії до села Цереб (3,5 км на північ від прикордонного пункту Лухамаа).\nЗа поточними розрахунками, на будівництво прикордонного відрізка довжиною 23,5 км знадобиться до 3 років і майже 20 мільйонів євро.\nМіністр внутрішніх справ Март Хельме в інтерв’ю «Актуальній камері»: «Це саме та ділянка, через яку найбільше ведуться контрабандистські справи. Там і найбільше нелегально перетинають кордон».\nКерівник бюро інтегрованого управління кордонами Департаменту поліції і прикордонної охорони Егерт Беличев: «Стовпи з камерами, дороги для патрулів, загородження, електрика, шляхи підходу на цьому відрізку. Тобто має бути готова уся прикордонна інфраструктура до установки техніки».\nПрацювати будівельникам доведеться в непростих умовах. Крім того, що місцями кордон проходить по болотистих ділянках, треба буде рахуватися і з особливим режимом.\nГолова правління Merko Ehitus Eesti AS Іво Волков: «Наші співробітники та всі співробітники наших субпідрядників повинні будуть працювати так, щоб у жодному разі не заступати на територію Росії. Порушувати кордон в ході будівельних робіт не можна, тож логістичних проблем буде достатньо».\nДовідка: Загальна довжина сухопутного кордону Естонії з Росією становить близько 135 кілометрів, і вже в найближчі місяці буде оголошено тендер на будівництво наступного етапу.\nСвязующим звеном между двум офисами является Тимур Миндич 7,00 views per day


«Сталевий Майк» з вразливою душею – Matrix-info\nГоловна - Тематичні підбірки - Духовність і культура - «Сталевий Майк» з вразливою душею\nУ космополітичному світі американського кінематографу, де чи не кожен його учасник матеріальне й особисте ставить понад духовним і громадським, є український феномен – кіноактори, які, здійнявшись на найвищі сходинки голлівудської драбини, зовсім не переймалися славою, рекламою й грошима. Не всі із них були акторами першого плану (як Іван Годяк (Джон Годяк), не кожен із них був нагороджений «Оскаром» (як Володимир Палагнюк (Джек Пеленс) і не всяк приятелював з Елвісом Преслі (як Микола Адамчук (Нік Адамс). Проте вони залишили помітний слід в історії світового кіно. Маркіяна Мазуркевича (Майка Мазуркі), про якого поведемо мову далі, режисери вважали «королем епізоду», а це чи не найважчі ролі, бо не загубитися на тлі головних персонажів – це також неабиякий талант.\nМаркіян Мазуркевич народився 25 грудня 1907 року в селі Купчинці на Тернопільщині. В Україні родині Мазуркевичів жилося вкрай важко. Мати Маркіяна так згадувала ті роки: «Три тижні, заки народився син, мій чоловік рішився виїхати в Америку. Я не перечила йому, бо в краю була нужда – думала, що як поїде в Америку, то колись і мене візьме з дитиною, буде нам краще жити на цьому світі. Та не було грошей на дорогу, треба було позичати»… Аж через чотири роки, подолавши чимало перешкод, родина Мазуркевичів воз’єдналася в США, поселившись у невеличкому містечку Коговз поблизу Нью-Йорка… Мешкали у приміщенні старого млина, тож хлопцеві було де розгулятися у своїх іграх та уяві.\nВбувшись на новому місці, Маркіяна записали до української школи при церкві святого Петра і Павла. Вдома хлопець розмовляв рідною мовою, читав українські книжки та газети… Однак настав час іти й до американської школи; але звідтам хлопчина повертався сумним, заплаканим і ображеним. Коли мати спробувала з’ясувати причину смутку, то почула, що діти у школі насміхаються з його імені і дразнять дівчиною. Відтак на сімейній раді Мазуркевичі ухвалили рішення записати сина у школі Майком, а вдома звати Михасем. Згодом конфлікт з ровесниками у школі затих, а Мазуркевич став одним із найкращих учнів, закінчивши початкову школу досить успішно. У школі захопився спортом, то ж нічого дивного, що далі його дорога пролягла через нью-йоркський Манхетен Коледж, який, до всього ж, спеціалізувався й на спортивних дисциплінах. З юнацького віку спортивними захопленнями Майка були баскетбол, американський футбол та боротьба. Боротьба на певний час стала для Мазуркевича основним заробітком – як спортсмен він провів понад 4 тисячі поєдинків на килимі, у яких, як правило, перемагав своїх суперників. У спортивному світі був відомим за прізвищем «Сталевий Майк» – відзначався крупною статурою і мав сильні руки. Прикметно, що мати, яка дуже любила сина, не була на жодному із його поєдинків – за сина вболівав лише батько. Закінчивши виступи на килимі, з боротьбою повністю не розпрощався, а став суддею міжнародних змагань, час від часу засідаючи за суддівським столиком на турнірах з боротьби в США, Європі та Азії.\nПроте не варто думати, що Мазуркевич був лише «громилом», який завдяки статурі привернув увагу кінопродюсерів. Він навчався в балетній школі Авраменка, у коледжі Манхетен, який закінчив із ступенем бакалавра гуманітарних наук. Під час навчання долучився до організації драматичного гуртка. Перша роль виявилася жіночою, але юний Мазуркевич настільки добре імітував жіночі голоси і співав, що критики вже тоді зауважили його талант до перевтілення. Згодом закінчив юридичний факультет у Нью-Йоркському університеті Фордгем. Здобувши диплом юриста, влаштувався на роботу в одну з фірм на Волл-стріт. Однак вільний час і далі присвячував спорту – боровся з тогочасними зірками Лондосом, Лувісом, Бранінгом. У деяких поєдинках перемагав, в деяких – покидав килим переможеним, але слава добротного спортсмена була завжди з ним.\nПід час навчання зустрічався з красивою дівчиною з убогої української родини, планував одружитися з нею, але, щоб родичі не нарікали, хотів спочатку утвердитись в житті та зробитися фінансово незалежним. Однак цьому союзу десь на небесах було винесено вердикт: «не бути» – кохану Мазуркевича насмерть збила машина. Після цього трагічного випадку Майк навідріз відмовився повертатися у рідні пенати – там усе нагадувало про мрію, яка так і не збулася… У 1932 році умовив батьків переїхати в Лос-Анджелес, де продовжував успішно боротися на килимі.\nНа спортивній ниві справи складалися успішно – Маркіян не тільки облаштувався за кілька кроків від Голлівудського пагорба, але й зробив усе від нього належне, щоб батьки більше не працювали.\nЯкось голлівудські кіно-боси організували турнір серед борців, у якому взяв участь і Мазуркевич. Він блискуче поклав на лопатки всіх своїх супротивників і виборов головну нагороду. Після цього тріумфу прізвище Мазуркевича стало відомим усій Америці… Десь у той самий час голлівудська акторка Мей Вест шукала охоронця й запропонувала цю роботу Маркіянові. Упродовж року він супроводжував акторку по різних імпрезах та балах, що додало йому знайомств у кіносвіті. І хоча нова робота була високооплачуваною, Сталевий Майк не покидав виступів на килимі. На одному з турнірів на нього звернув увагу голлівудський режисер Джозеф фон Штернберг. Він запросив Мазуркевича на кінопроби і був задоволений їхнім результатом. Одна з голлівудських кіностудій одразу ж запропонувала Мазуркевичу контракт, і він погодився майже без вагань.\nДебют у Голівуді припав на 1941 рік, коли Мазуркевич, який взяв собі псевдонім Мазуркі, взяв участь у зйомках фільму «Шанхайський жест». Робота настільки припала до душі, що Майк надумав підкорити і цей Олімп. На початках йому відводили лише епізодичні ролі у пригодницьких стрічках, режисери яких використовували більше фізичні, аніж акторські дані Майка. Але й тут Мазуркевич продемонстрував дивовижне бажання вчитися і вдосконалюватися. По крапельках він переймав важливі деталі акторської майстерності, надаючи своїм персонажам яскравої індивідуальності.\nЙого найупізнаванішою роллю став Лось Маллай – кримінальний телепень у класичному фільмі Едварда Дмитрика (ще одного українця в Голлівуді) «Вбивство, моя мила», знятому в 1944 році.\nКадр із фільму “У джазі тільки дівчата”\nПершорядним актором у Голівуді він так і не став, але застовпив за собою звання майстра епізоду. Його амплуа – крутий хлопець, сильний чоловік, підступний злочинець; зрідка випадали ролі елегантних офіцерів, частіше – диких індіанців. Можливо, знакових і впізнаваних ролей Майк не дочекався й через травму горла, якої зазнав на килимі внаслідок якої його вимова була хрипливою і не надто виразною. Тим не менше, актор долучився до створення кількох фільмів, що увійшли в скарбницю американського кіно: «Самсон і Даліла» (1949), «Ніч і місто» (1950), «Навколо світу за 80 днів» (1956), «Повна кишеня чудес» (1961), «П’ять тижнів на повітряній кулі» (1962), «Осінь Шайєнів» (1964), «Амазонки на місяці» (1987), «Дік Трейсі» (1990).\nУкраїнські глядачі в рідному краї могли бачити Мазуркевича у фільмах «У джазі тільки дівчата» та «Цей шалений, шалений, шалений світ», які демонструвалися у радянському кінопрокаті та на телебаченні.\n«Не раз говорили мені режисери співати чи танцювати по-російськи або по-польськи, а я все співав по-своєму, бо тієї мови навчила мене мати. Як чую українську пісню, або бачу наш танок – то плачу.» – Маркіян Мазуркевич\nОкрім зйомок у широкоформатному кіно, Майк Мазуркі «засвітився» й на телеекрані, взявши участь у створенні таких відомих американській публіці шоу як «Острів Ґілліѓан», «Я мрію про Джинні» та серіалів «Мій друг Флік», «Деніел Браун» та інших. Загалом у кінофільмах Майк Мазуркі зіграв понад 150 ролей, ще близько 200 – у телевізійних постановках та в театральних виставах. Фільми та постановки, до яких запрошували українського актора, виявилися успішними, принісши акторам не тільки матеріальну вигоду, але й визнання. На знімальному майданчику партнерами Мазуркевича були Дік Павела, Гарі Купер, Боб Гоун, Ред Скелтон, Джордж Сендерс.\nМайк Мазуркі (праворуч) з Діком Павелом\nСтавши в один ряд із визнаними голлівудськими акторами, Мазуркі не забував про своє походження – цікавився українським життям настільки, наскільки це дозволяла робити професія. Часто відвідував зібрання української громади, на святкових концертах декламував українські та англійські вірші. Оскільки мати вдома послуговувалася виключно українською мовою, то й син спілкувався нею ж. Правда, сам Мазуркі вважав, що рідну мову знає не найкраще, але українські пісні знав і співав без акценту. «Не раз говорили мені режисери співати чи танцювати по-російськи або по-польськи, а я все співав по-своєму, бо тієї мови навчила мене мати. Як чую українську пісню, або бачу наш танок – то плачу», – розповідав у розмові з українськими журналістами. А ще стверджував, що гордиться своїм українським походженням і пильно стежить за українським життям у США та в Україні.\nМайк Мазуркі брав участь у відкритті пам’ятника Т. Шевченку в Вашингтоні. А ще він часто навідувався до Українського культурного центру в Лос-Анджелесі, де його знали і цінували.\nЗаробленими спортом та у кіно грошима Майк ділився з батьками, дякуючи їм за належне виховання. Навіть коли одружився, не забував про батьків і збудував їм новий будинок, залишившись із дружиною у старому. Що стосується сімейного життя, то Майк був одружений тричі – перший шлюб довго не проіснував, у другому – з Жаннет Брінгс він мав двох дітей, але й цей союз розпався у 1950 році; втретє Мазуркі одружився у 1968 році з Сильвією Вейнблат, з якою і прожив до кінця життя.\nВін радо приймав у своєму помешканні гостей з України і дуже хотів ще хоч раз побачити землю, на якій народився, але приїхати на Тернопільщину (як і в Україну) йому так і не вдалося.\nПомер актор 9 грудня 1990 року. До місця вічного спочинку його відпровадили з української церкви святого Володимира, яку Мазуркі часто відвідував упродовж життя.\nЯкщо в людини є міцна серцевина – то ні слава, ні матеріальні блага, ні злидні не зіб’ють її з правдивого шляху. Чого ж тоді чимало нинішніх молодих кінозірок українського походження, блимнувши десь в епізоді поза межами рідного краю, соромляться країни свого походження? Не вистачає стержня? Проблема виховання? Чи хто їм платить – тому й служать?\nPiвeнь бeзpoбiття змeншуєтьcя?


Військовий капелан Володимир Стефанюк: Спасати людей фізично й духовно треба одночасно - - Україна Молода\nГоловна > Суспільство > Військовий капелан Володимир Стефанюк: Спасати людей фізично й духовно треба одночасно\nВійськовий капелан Володимир Стефанюк: Спасати людей фізично й духовно треба одночасно\nВолодимир Сафанюк (ліворуч) в Авдіївській промзоні з контрактником 72-ї бригати (квітень 2017 року). (Фото Володимира САФАНЮКА.)\nЯкось ранесенько повертаючись машиною до Києва, побачив ще здалеку в тумані одинокий силует військового — запропонував «підкинути» до столиці.\nПопутником виявився 66-річний Володимир Сафанюк — військовий капелан.\nМене вразила його розповідь-сповідь про те, як відбулася трансформація переконаного комуніста у людину-духівника.\nНайкращий переклад Бiблiї — Івана Огiєнка\n— Пане Володимире, як ви прийшли до Бога й чому вирішили присвятити себе духовній службі?\n— Народився я на Житомирщині, а після закінчення радіо-механічного технікуму на початку 1970-х років — служив у війську зв’язківцем: був старшиною роти в окремому 105-му полку в Берліні (охороняв посольство СРСР). Згодом працював на заводі ім. Патона — начальником цеху (збирали обладнання для космосу, яке розробляли в нас на підприємстві), бував навіть у Зоряному містечку, що під Москвою. Пізніше працював на будівництві. І ось, коли наша совєтська система почала руйнуватися (а свого часу був активним комсомольцем, комуністом, секретарем комсомольської організації заводу) — опинився на розпутті й не знав, що ж далi робити...\nАле ще змалку задумувався: «Як створений світ?». Тiтка мені розповідала, що Бог є, а в школі говорили протилежне. Церква в нашому селі була зруйнована, вдома Біблії не було. Та якось через багато років купив першу Біблію в перекладі Івана Огієнка. І, коли прийшов у євангельську (баптистську) церкву «Нове життя», то єпископ сказав: «Це найкращий переклад Біблії». Так, уже зрілою людиною, я почав вивчати Біблію й зрозумів, що, крім того, треба ще десь навчатися, аби зростати духовно. Тож поступив у Києві в Український біблійний інститут, а по закінченні служив учителем серед дітей у Броварському районі. Потім був у столиці пастером-місіонером у асоціації євангельських церков.\n— Як стали капеланом?\n— Коли почалася війна на сході України, я не знав, що в нас є капеланство. Утiм чув, що воно нібито починає організовуватися. Коли мій племінник повернувся з фронту, а потрапив він у п’яту хвилю мобілізації й воював під Маріуполем, і розповів, що відбувається в армії, я запитав у Бога: «Що мені робити?». А відповіддю став вірш, який прийшов, відтворившись у пам’яті: «Спасай узятих на смерть/І тих, хто на страчення хилиться».\nІ я вирішив навчатися й служити, як військовий капелан. Тож пройшов міжнародні навчання капеланів, які проводили американці. Наразі я є членом ГО «Українське капеланство» й час від часу тут проходжу збори, відповідне навчання й загалом маю підтримку для виконання служіння військового капелана.\n— Довелося на практиці застосувати навички військового капелана, у зонi бойових дiй?\n— Так, така нагода випала у квітні-травні цього року: зі ще одним капеланом потрапили в Авдіївську промзону. Були безвиїзно з хлопцями майже півмісяця: ночували у бліндажах, я навіть стояв зі зброєю на бойовому посту, щоб хоч кілька зайвих годин дати змогу відпочити своїм побратимам. Через нас час від часу велися обстріли. Тож на власні очі побачив, які є проблеми й потреби у військових, котрі перебувають на передовій лінії, та й загалом, що відбувається на війні.\n«Ми часто у смерті вихоплюємо, як головешку з вогню, життя людини»\n— Зараз у нас є невеличка команда, й ми готуємося в разі потреби знову виїхати в зону бойових дій. Свого часу нас кваліфіковано підготували як душпасторів, як психологів. Проте хочу ще пройти тактичну медицину, бо в кодексі капелана записано: «...капелан повинен надавати професійну домедичну допомогу на полі бою й проводити раз у місяць навчання з тактичної медицини серед особового складу, з яким несе служіння як військовий капелан...».\nЯ побачив ще одну проблему: немає досвіду, як саме доносити Євангеліє й Біблію до бійців, які стоять на «передку» в екстремальних умовах, навіть під час обстрілу. Тому зараз почав працювати над цим питанням — це буде невеличка брошура, щоб дійсно капелан, який не має такого досвіду, його теоретично отримав. Та для цього обов’язково потрібно бути на фронті. Мабуть, Бог допустив, щоб ця війна сталася, аби люди задумалися над смертю, життям i врешті-таки наблизилися до Господа, примирилися з ним. Бог цього хоче.\nВважаю, що капелани, які себе присвятили служінню в екстремальних умовах, повинні: по-перше, знати, як «Отче наш», як у простій, доступній формі донести до військовослужбовця слово Боже — й щоб він його почув та прийняв; по-друге, як професіонал умів надавати практичну, тактичну домедичну допомогу під час бою. Впевнений, що саме на ці два моменти ті капеланські групи, які є в Україні, повинні робити акцент, бо все це дуже серйозно: ми маємо справу з душами й життям людей. Спасати людей фізично й духовно треба одночасно, бо є важкі поранення, пов’язані з кровоносними артеріями, й людина може померти буквально за кілька хвилин. Тому цей час треба використати правильно, щоб спасти душу — «вихопити, як головешку з вогню».\n— Як відбувається призначення капелана в той чи інший підрозділ?\n— Згідно з наказом №685, у бойових бригадах ЗСУ капеланiв зараховують у штат, вони отримують відповідну платню; прописано відповідний порядок взаємостосунків із командиром. Щоправда, зараз лише десь на 50% є капелани в бойових частинах. Але до нового року наказом передбачено всі частини укомплектувати військовими капеланами (звичайно ж, якщо буде достатня їх кількість підготовлена).\nЗгідно з кодексом капелана, між конфесіями православних Київського патріархату, греко-католиками, протестантами (без участі Московської церкви) чітко прописано, що в нас відносини повинні бути, як братів-християн, аби уникнути будь-яких непорозумінь, бо це лише може зашкодити загальній благородній справі.\n— Капеланiв якої конфесiї найбiльше?\n— Зараз в армії більшість посад зайняли капелани Київського патріархату. Чому? Бо в наказі № 685 є пункт «За уподобанням», тобто командир тієї чи іншої частини робить опитування та в залежності від того, за кого більше бійці віддадуть голосів, — робиться заявка у відповідну конфесію. І через душпасторську раду при Міноборони України посилають у бойову частину капелана, який пройшов відповідну підготовку й має досвід служіння. До слова, після того, як був виданий цей наказ, у Нацгвардії на навчання було направлено 30 капеланів.\nБійці на «передку» живуть в умовах Першої світової війни\n— Чи є якісь обмеження за віком, іншими критеріями, що не дозволяють служити капеланом?\n— Вікових обмежень немає. Але капелан повинен бути фізично здоровим, мати духовну освіту, а за плечима має бути мінімум три роки практичного служіння священиком.\n— Перебування в Авдіївській промзоні, хоч і короткотривале, чим вам запам’яталося?\n— Основна проблема, вважаю, — те, що умови, в яких перебувають наші бійці (причому різних підрозділів) на «передку», — жахливі: воїни живуть в умовах Першої світової війни зі зброєю Другої світової війни. Не знаю щодо зброї, можливо, це й правильно, бо у випадку наступу перша лінія, як правило, знищується — це закони війни.\nПереконаний, що командирам необхідно більше приділяти уваги своїм підлеглим, у першу чергу, більше поваги. Бо люди пішли на війну (хоч у кожного був свій мотив), але, прийшовши туди, всі вони виконують ст. 17 Конституції України (територіальний захист цілісності України — обов’язок усього народу). Люди перебувають на межі життя й смерті. Крім того, досить велика недоукомплектація в частинах — тож доводиться в нарядах солдатам стояти більше, ніж за статутом.\n— Чи зловживають спиртним хлопцi в зонi АТО?\n— Командири повинні бути справжніми професіоналами й зразком у всьому. Але в реаліях це не завжди так, а ще — дуже багато «матірщини» зі сторони офіцерів. Щодо алкоголю, то в «моїй» 72-й бригаді я не бачив таких зловживань.\nІ ще: офіцерів на передовій як майже не було в часи активних бойових дій 2014-2015 років, так і зараз немає. Принаймні під час свого перебування на «передку» офіцерів я не бачив: «там» були лише старші солдати, сержанти, прапорщики. Штаби рот розташованi буквально за 2-3 км від «передка»; хлопці розповідали, що командири рот рідко приїздять, та й то буквально на пару годин. Наголошу, що ті хлопці, які є старшими на позиції, — дуже досвідчені та відповідальні. А служать на передовій бійці-контрактники 20-50 років.\n— Який настрiй у бійцiв?\n— Настрій у хлопців бойовий — рвуться уперед i переконані, що можуть очистити нашу землю від окупанта. Бо найманці з того боку духовно слабкі, незважаючи на те, що там військові-професіонали. На жаль, під час мого короткотривалого перебування на війні ворожий снайпер застрелив за одну ніч двох бійців: із нашої 72-ї бригади й сусідньої — 95-ї. Довелося вантажити в Торецьку тіло одного з цих бійців. А потім був і на 40-й день у Вінницькій області в мами 46-річного загиблого. Коли вже з товаришем виїжджали з передової, то снайпер «зняв» ще одного бійця нашої бригади...\nПригнічувало наше мовчання у відповідь на ворожі обстріли: була ситуація, коли перебував в окопі за 500 метрів він нової мінометної позиції, яку наші хлопці облаштували буквально за добу до обстрілу, — ворожий міномет випустив упродовж години 20 мін, але «отвєтки» ми не давали... Найiмовiрнiше, інформацію ворогу про цю щойно створену позицію «злили» трактористи, які працювали на полі неподалік.\n— Цікавилися досвідом капеланства в інших країнах?\n— Коли проходив міжнародне навчання, то познайомився з капеланами зi США, зокрема з підполковником. У них, здається, інститут капеланства з’явився ще при Лінкольні. Там капелан прирівнюється до офіцера. І якщо вони прослужили 25 років, то йдуть у відставку — отримують військову пенсію й усі передбачені законом пільги, як військові. І там повністю державне забезпечення; якщо вони в зоні бойових дій, то їх супроводжує конвой. У кожного капелана є спеціально підготовлений помічник-охоронець, який має право носити зброю. І в них, і в нас капеланам заборонено носити зброю.\nПісля повернення з війни фронтовиків 30% сімей розпадається...\n— Які плани на майбутнє й чим зараз займаєтеся?\n— Нещодавно я подавав заявку в Чернігівський прикордонний загін, але не пройшов за конкурсом (посміхається) — хлопці вибрали місцевого православного капелана Київського патріархату. Після цього вирішив, що буду нести службу як капелан-волонтер. У мене є домовленість із керівництвом 95-ї та 72-ї бригад, що в разі виклику — готовий послужити в будь-який момент (приїду впродовж 48 годин) на будь-якій позиції. Зараз я працюю на волонтерських засадах у Броварському районі в селі Требухів із учасниками бойових дій (а з фронту повернулося там 60 осiб) та членами їхнiх сімей. Адже статистика дуже сумна: після повернення з війни фронтовиків 30% сімей розпадається...\nТож мета зустрічей — це, перш за все, об’єднати родин на принципах тісної солдатської єдності, щоб черпати силу в підтримці інших подружніх пар. А ще — надавати консультації та практичну допомогу сім’ям через навчальні програми базової підготовки із зміцнення відносин між чоловіком і жінкою; виховувати дітей згідно з вченням Біблії та християнськими засадами; проводити майстер-класи з народних ремесел для батьків і дітей. На жаль, подібними речами повинна займатися держава, але вона цього не робить...\nP.S. Нещодавно військовий капелан Володимир Сафанюк повернувся з передової, де був поблизу Верхньоторецька. Сказав, що його підшефну 72-гу бригаду, яка на «передку» безперервно з 2014 року, лише зараз збираються відправити на ротацію...


П’ять храмів Львова відзначають престольне свято Андрія: розклад богослужінь | Новини\n09:07, 13 грудня 2019 р.\nСьогодні, 13 грудня, християни східного обряду відзначають празник святого Апостола Андрія Первозванного.\nЦього дня його святкують п'ять львівських храмів. Про це повідомили у пресслужбі Львівської міської ради.\nОтож, публікуємо детальний розклад святкувань: у Храмі Святого Андрія, що на пл. Соборна, 3, богослужіння розпочнеться о 10:00. У Храм Святого Апостола Андрія, що на вул. Варшавська, 38 о Водосвяття о 09:45, а об 11:00 - Архиєрейська Божественна Літургія, яку очолить єпископ-помічник Львівської Архиєпархії УГКЦ Преосвященний Владика Володимир.\nХрам Святого Апостола Андрія і Священномученика Йосафата на вул. Чечета, 1: об 11:00 відбудеться празнична Божественна Літургія. У Храмі Святого Апостола Андрія Первозванного, що на вул. Шевченка, 66водосвяття розпочнеться об 9:45, а о 10:45 — зустріч Митрополита Львівського ПЦУ Високопреосвященного Владики Макарія, об 11:00 — Архиєрейська Божественна Літургія.\nЗазначимо, у Храмі Святого Апостола Андрія Первозванного на вул. Тракт Глинянський 136 б святкування престольного свята перенесено на неділю, 15 грудня. О 10:00 — Всенічна, а о 12:00 відбудеться святкова Божественна Літургія.\nДовідка. Святий Андрій Первозванний походив із міста Витсаїди, займався рибальством разом із братом Петром, але після поклику Христа пішов за Ним. Відомо, що він проповідував Христову віру людям, які жили над Чорним морем.\nНагадаємо, як повідомив кореспондент 032.ua, до Львова на цих вихідних привезуть короновану ікону Божої Матері. Фото та відео можна переглянути ТУТ.\nЛьвів 032.ua розклад_богослужінь новини


Новорічні свята - це особливий настрій, очікування дива і казки. Сьогодні казка завітала і до нас - новорічні пісні, ігри, запальні танці. Діти завзято допомагали зруйнувати злі чари Злого Мага і Баби Яги. Розважали малечу веселі клоуни і кумедні мишенята. Ялинка засвітила свої новорічні вогники, Снігуронька і Дід Мороз подарували солодкі подарунки, побажали діткам гарних новорічних свят і веселих зимових канікул.\nСьогодні в нас панував святковий настрій: безліч позитивних емоцій, пісні, ігри, танці, веселий сміх! Святий Миколай завітав не тільки до малечі, а й до дорослих, адже усі ми, дорослі і малі, були слухняними. Чарівна торбинка наповнена не тільки солодкими подарунками, а й безліччю побажань - добра, щастя, здоров'я, любові і миру.\nСвято наближається! Запрошуємо завітати до нашої ялиночки і веселих Сніговиків, тут яскраві вогники нагадують, що Новий рік вже дуже скоро. Новий рік- чудове свято, Зичимо добра багато! Хай приходять друзі в гості Щастя буде на порозі. Здійснення бажань і мрій Подарує рік Новий!!!\n29.05.2017 року розпочав свою діяльність пришкільний табір відпочинку з денним перебуванням «Фантазери» під девізом : «Ми - фантазери! Це - казка! Це - мрія!Ніколи не згасне у серці дитячім надія!»\nВихованці на паруснику вирушили у подорож на острів "Фантазери".\nВсі отримали квитки,\nнабравши повні легені повітря\nта у запальному таночку,\nздійняли вітрила та поринули у казкову мандрівку.\nПід час подорожі на дітей чекали різноманітні пригоди та перешкоди,\nякі вони з легкістю та захопленням долали.\nМрія про дитячу самостійність, про можливість повної самореалізації… Як її втілити в життя? Адже саме в юнацькому віці, коли формується характер та визначаються якості особистості, так хочеться себе самореалізувати, тому роль учнівського самоврядування набуває неабиякого значення в сучасному суспільстві, яке досить стрімко розвивається.\nНапередодні професійного свята вчителів 29 вересня в гімназії відбувся День учнівського самоврядування. У Дні учнівського самоврядування взяли участь учні 9-11-х класів. Старшокласники мали можливість попробувати себе в ролі педагога, зрозуміти і відчути, як це – бути вчителем.\nЗаздалегідь «майбутні вчителі» ознайомилися з навчальним матеріалом, який вони повинні дати учням. Під керівництвом вчителів-предметників складали конспекти уроків, підбирали змістовний матеріал. Уроки сподобалися усім, бо все проходило цікаво і захоплююче.\nНа перервах учнів початкової ланки розважали веселі клоуни, які проводили конкурси та флеш-моб «Весела руханка».\nЗавершився День самоврядування святковим концертом, який підготували для своїх вчителів творчі та талановиті учні гімназії.\nІ хоча «вчителі – дублери» трохи втомилися – день пролетів швидко, залишивши незабутні, радісні емоції.\nУся учнівська та вчительська спільнота НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів,»гімназія№5 активно включилася у проведення різносторонніх заходів з нагоди Міжнародного Дня Миру: урочистої лінійки, уроків миру, акції «Діти України хочуть миру», долучилися до Всеукраїнського флеш мобу «Дзвін Миру».\nБажаємо усім нам мирного неба! Бажаємо творити добро, адже це наша країна, наша земля – нам з вами тут жити!\n30.05.2016 року розпочав свою діяльність пришкільний табір відпочинку з денним перебуванням «Фантазери» під девізом : «Ми - фантазери! Це - казка! Це - мрія!Ніколи не згасне у серці дитячім надія!»\nВідкриття пришкільного табору "ФАНТАЗЕРИ"\nВручення путівок Посвята у Фантазери Ми майбутні артисти Здача рапортів Посвячення у вихователі\n1 червня 2016 року привітали із Днем захисту дітей усіх вихованців пришкільного табору відпочинку з денним перебуванням «Фантазери» міський голова Василь Сидор, начальник управління освіти Ельміра Перепелиця та методист інформаційно-методичного центру управління освіти Жанна Перуцька.\nНачальник служби у справах дітей виконавчого комітету Наталія Шаргородська вручила дітям солодкі подарунки, а представник від мережі магазинів канцтоварів «Офіс-центр» та ГО «Ліга активних славутчан» передала набори, до складу яких входять папір, фарби та пензлики.\nЧлени загону «Бджілки» взяли участь акції, намалювавши колективний малюнок на тему «Світле майбутнє під мирним небом» та посівши І місце, отримали нагороду.\nЛіто – пора цікавих подорожей та мандрівок. У пришкільному таборі День туриста пройшов під девізом «Ми мандруємо завзято! Кожен день - веселе свято!»\nУ рамках Дня природи, що проходив під девізом «Пізнаймо таємниці матінки-природи!» проведено екологічну вікторину «Все про лікарські рослини» та гру «Веселі Робінзони».\nНа концерті у ДШМ\nЗагальноміські змагання "Сокіл" ("Джура")\nВітаємо чоту «Соколята» пришкільного табору відпочинку з денним перебуванням «Фантазери» , яка посіла ІІ місце у І етапі (міському) військово-патріотичної гри«Сокіл» («Джура) серед козачат.\nБізнес - юніори\nГра " Хто хоче стати мільйонером"\nКонкурс "Чи знаєш ти англійську мову"\nМи граємо "Євро - квест"\nНаш театр "Колобок"\nЗагони пришкільного табору відпочинку з денним перебуванням "Фантазери"\nТак починався наш день\nВідкриття і флеш-моп


ЛР 9 клас: Лабораторна робота №7. Вивчення закону збереження механічної енергії.\nМета. Переконатися у справедливості закону збереження механічної енергії та порівняти дослідним шляхом зміну потенціальної енергії деформованої пружини та потенціальної енергії кульки, підвішеної до цієї пружини.\nОбладнання: Динамометр, штатив лабораторний, металева кулька або тягарець на нитці, лінійка.\n2. Перед користуванням вимірювальними приладами вивчіть їх шкали і допустимі межі вимірювання. Не допускайте перевищення допустимих для динамометра меж вимірювання.\n3. Після закінчення роботи приведіть в порядок робоче місце.\nЗгідно закону збереження механічної енергії у замкнутій механічній системі тіл, коли дія зовнішніх сил відсутня, повна механічна енергія такої системи не змінюється. Якщо ми спостерігаємо зменшення енергії одного виду, то ця енергія нікуди не дівається, а переходить в інший вид енергії, передається якомусь іншому тілу.\nРозглянемо справедливість закону збереження механічної енергії у системі тіл пружини і підвішеної до неї на нитці кульки або іншого тягарця.\nНехай у початковий момент пружина недеформована, а кулька знаходиться на висоті Н1 над поверхнею Землі і має потенціальну енергію Еп1 = mgH1. Якщо тепер кульку відпустити, кулька почне падати, розтягуючи пружину. Через невеликий час кулька зупиниться на якійсь висоті Н2 від поверхні Землі під дією сили пружності, що виникла у деформованій пружині. На висоті Н2 потенціальна енергія кульки буде Еп2 = mgH2. Потенціальна енергія кульки зменшилася на величину ΔЕп = Еп1- Еп2= mgH1 - mgH2=mgx. Але ця енергія не зникла, а перетворилася у потенціальну енергію деформованої пружини , де х – величина деформації пружини, яка дорівнює різниці висоти кульки відносно Землі:\nх=Н1 - Н2.\nПеревірте дослідом, чи справді зміна потенціальної енергії кульки дорівнює зміні потенціальної енергії деформованої пружини.\n1. Закріпіть динамометр за допомогою лапки на деякій висоті відносно стола.\n2. Зафіксуйте за допомогою фіксатора, клеючої смужки або іншим доступним способом положення кінця недеформованої пружини.\n3. Підвісьте до динамометра металеву кульку або тягарець на нитці.\n4. Запишіть у таблицю вагу кульки чи тягарця, виміряну динамометром.\nВага кульки Р, Н\nСереднє видовження пружини\nСила пружності Fпр, Н\nСереднє значення сили пружності Fс, Н\n5. Підніміть кульку вгору і в той момент коли пружина перестане деформуватися, відпустіть кульку та зафіксуйте максимальне видовження пружини.\n6. За допомогою лінійки виміряйте видовження деформованої пружини х і отримане значення запишіть у таблицю.\n7.За показами динамометра запишіть до таблиці максимальне значення сили пружності Fпр, яка виникла у пружині в результаті падіння кульки.\n8. Ще двічі відпустіть кульку, щоразу вимірюючи деформацію пружини x та величину сили пружності деформованої пружини Fпр.\n9. Обчисліть середнє значення деформації пружини за формулою\n10. Обчисліть середнє значення сили пружності деформованої пружини\n11Обчисліть зміну потенціальної енергії кульки за формулою\n12. Обчисліть зміну потенціальної енергії деформованої пружини за формулою\n13. Порівняйте значення зміни потенціальної енергії кульки ΔЕп і значення зміни потенціальної енергії деформованої пружини ΔЕпр. Зробіть висновки.\nUnknown 21 квітня 2021 р. о 09:38


Хрумка квашена капуста. Ідеальні пропорції на одну 3-х л банку: рецепт без розсолу\nДата публікації: 08.11.2021 Рубрика: Домашня консерваціяАвтор: Marianna\nСьогодні у мене для вас найправильніший рецепт квашеної капусти. У цьому рецепті я даю ідеальну, на мою думку, кількість інгредієнтів для справжньої квашеної (ферментованої) капусти, яка кваситься у власному соку. Але щоб капуста вийшла хрусткою, соковитою, різкою дуже важливо вибрати правильний сорт капусти — потрібна соковита, з щільними листками капуста пізніх сортів, придатних для засолювання. Сортів дуже багато, і у вас, напевно, є свої улюблені.\nА ще … Моя мама квасить капусту тільки на «молодий місяць», вона впевнена, що це найкращий час для засолювання капусти. А що думаєте про це Ви?\nРЕЦЕПТ на одну 3-х л банку:\nКапуста – 2,9 – 3,0 кг\nМорква – 1 шт (150 г)\nСіль кам’яна – 50 г (2 ст ложки)\nЛавровий лист – 3 – 4 шт\nЧорний перець горошком – 20 шт\nЗапашний перець горошком 10 шт\nІнші спеції (кмин, насіння кропу) – за бажанням\nЩоб засолити одну 3 л банку капусти, необхідно близько трьох кг капусти.\nЩоб було легше шаткувати капусту, я розрізаю качан на 4 частини, а потім шаткую.\nЗвичайно ж, нам потрібна буде морква. Я взяла одну велику моркву і потерла її на корейській тертці так, щоб шматочки моркви вийшли короткі.\nТепер перемішуємо капусту та моркву між собою, щоб морква рівномірно розподілилася по капусті.\nА тепер посипаємо зверху капусту з морквою сіллю. Сіль має бути кам’яна та НЕ йодована. Це дуже важливо. У класичних рецептах на 1 кг капусти використовують 25 г солі, але, як на мене, це дуже багато солі. На 3 кг капусти я беру всього 50 г солі, і повірте, цієї кількості солі цілком достатньо, щоб капуста вийшла в міру солоною і добре квасилась.\nСпочатку перемішуємо капусту із сіллю, а потім мнемо її руками, але без фанатизму! Лише до появи соку.\nТепер щільно укладаємо капусту у банку. Я насипаю частинами капусту в банку і утрамбовую її рукою. Між шарами кладу лавровий лист і чорний та запашний перець горошком.\nАле якщо ви не любите цих спецій, то не додавайте. Три кг капусти поміщаються в 3-х л банку якраз «по плічка» банки.\nІ подивіться скільки соку вже утворилося.\nСтавимо банку з капустою в чашу, на випадок, якщо в процесі бродіння сік випливатиме через край. Накриваємо банку кришкою з дірочками чи марлею. Залишаємо банку з капустою кваситися за кімнатної температури на 3 — 4 дні.\nЧас залежить від того, яка температура в кімнаті. Двічі на день я протикаю капусту наскрізь до самого дна банки, щоб виходив газ, що утворився.\nКоли квашена капуста буде готова, бродіння припиниться. Тоді прибираємо банку з капустою у холодильник.\nДомашня консервація 0 510 переглядів\nКвашена капуста виходить точно так, ніби ви робили її в бочці: хрумка, ароматна, соковита,\nДомашня консервація 0 412 переглядів\nЯкщо ви погоджуєтесь зі мною, що багато квашеної капусти не буває, готуйте її в\nДомашня консервація 0 303 переглядів\nЗаготівля на зиму «Особлива», готую спеціально для святкового столу\nЗаготівля на зиму «Особлива». Мене така оригінальна закуска виручає, коли потрібно швидко накрити святковий\nДомашня консервація 0 2 280 переглядів\nКвашена капуста: хрустка і дуже смачна. 5 рецептів\nПрийшов сезон заготівлі капусти і тому мої рецепти вам точно не будуть зайвими. Це\nДомашня консервація 0 434 переглядів\nМаринований часник по-корейськи – ділюся рецептом\nЗамаринований таким способом часник довго зберігається, виходить смачним і зберігає корисні якості. Його можна\nДомашня консервація 0 245 переглядів\nСалат з капусти з огірками на зиму: проста і смачна заготівля!\nХто з нас не пам’ятає свіжого апетитного смаку і аромату салату з молодої капусти


Поліція Бразилії попросила туристів не заважати пограбувань під час ЧС | NTER.NET.UA - Территория новостей\nПоліція Бразилії попросила туристів не заважати пограбувань під час ЧС\nБразильська поліція випустила рекомендації для туристів, які приїдуть в країну на чемпіонат світу з футболу 2014 року. Про це повідомляє BBC News.\nЯк зазначили правоохоронці, в разі пограбування не слід кричати, сперечатися і взагалі реагувати на події. Також не слід гуляти в нічний час і носити дорогі прикраси.\nТакий крок зробили поліцейські міста Сан-Паулу з-за високого рівня злочинності в країні. Рейтинг вбивств в Бразилії становить 25,2 на 100 тисяч жителів, а в деякі райони міста, так звані фавели, бояться заходити навіть співробітники правопорядку.\nЧемпіонат світу з футболу пройде з 12 червня по 13 липня в 12 містах Бразилії. Збірна Росії зіграє в одній групі з командами Південної Кореї (18 червня), Бельгії (22 червня) і Алжиру (27 червня). Матчі повинні пройти в містах Куяба, Ріо-де-Жанейро та Курітіба.


Работа в Будівельна Інновація, ЖБК. Открытые вакансии — Work.ua\nБудівельна Інновація, ЖБК\nЖБК «Будівельні Инновація» представляє собою напрямок діяльності компанії KVSM groop на первинному ринку нерухомості. Компанія KVSM groop існує на ринку з 2015 року, налічує близько 130 співробітників, охоплює 3 областей України і має у своєму портфелі 2 успішних будівельних брендів.\nУ половині представлених міст ми є лідерами і щомісяця 24 квартир по всій країні знаходять своїх власників. Більше 300 клієнтів щотижня відвідують наші центри продажів і навіть в період економічної кризи компанії вдається не тільки зберігати свої позиції, але й обходити конкурентів завдяки лояльним цінами і вигідним пропозиціям.\nНас об'єднує єдина мета — динаміка розвитку. З 2014 року група компаній KVSM groop виросла в 5 разів. Темпи зростання зберігаються. До кінця 2016 року планується охоплення ще 3 міст України і вихід на міжнародний ринок.\nЖитло мрії у Кривому Розі\nРозпочато будівництво житлового комплексу «Ювілейний»\n8 квітня 2016 року по вулиці Співдружності, 88а відбулося урочисте відкриття будівництва житлового комплексу «Ювілейний» та центру продажу квартир. Задіяні в будівництві робітники не гають жодної хвилини: активно працює техніка, більшає котлован. Процес швидкий і безупинний.\nУправлінням будівництва займається компанія KVSM-group, а генеральним підрядником комплексу є ТОВ «Науково-виробниче підприємство „Будсервіс“. Це компанія, яка була заснована у Києві та зводила низку промислових і житлових комплексів на території України — міжнародні аеропорти Львів та Бориспіль, інші промислові об'єкти, зокрема, шахту Засядька, житлові комплекси в Запоріжжі, Кіровограді, Одесі, Сумах. Тепер на черзі місто Кривий Ріг, на будівельний ринок якого компанія прийшла всерйоз і надовго. Значний час у місті не з’являлися нові житлові будинки, тому годі чекати, треба руйнувати цю негативну традицію!\nЖК „Ювілейний“ — це новий сучасний, комфортабельний житловий комплекс, який знаходиться в районі Ювілейної. Він складається з двох цегляних утеплених будинків на 12 поверхів кожен з панорамними вікнами- це 11500 м2 нового якісного житла в 184 квартирах. Комплекс відповідає всім сучасним вимогам: має автономне опалення (котел у кожній квартирі), криті паркомісця для авто та закриту територію з охороною, що дозволить вам спокійно відпускати дітей на ігровий майданчик.\nПриходьте до центру продажів квартир ЖК „Ювілейний“ якомога швидше та інвестуйте в житло вашої мрії! Центр знаходиться за адресою: вулиця Співдружності, 88а. Ми чекаємо саме на вас!\nДетальна інформація про об'єкт за телефоном: (068)988−38−38 (відділ продажу забудовника), на сайті uvileyniy.com.ua, або звертайтеся на пошту sale@uvileyniy.com.ua