Сміливий погляд Кіри Муратової\nЮрій Шевчук Перейти до переліку статей номеру 2005:#3\nМуратова і всі її фільми були оголошені російськими в матеріалах ретроспективи — програмі театру Уолтер-Рід на місяць, прес-релізі, який роздавали під час прес-показу 10 лютого і на веб-сайті кінотовариства Центру Лінкольна. Єдиний раз Україна непрямо згадується у спеціальних подяках організаторів ретроспективи серед багатьох інших і «Українському національному центру Олександра Довженка, і Генеральному консульству України в Нью-Йорку...» У непоінформованого глядача складеться враження, що Кіра Муратова виключно російська режисерка.\nЦе невинне іґнорування чи навмисне рішення організаторів? Шукаючи пояснення, я написав до пані Алли Верлоцької, директора Сігал-фільму, яка була причетна до організації ретроспективи Муратової. Ось відповідь пані Верлоцької: «Тільки три з муратовських фільмів у її ретроспективі зроблені в Україні: «Довгі проводи», «Короткі зустрічі», «Астенічний синдром». Інші, включаючи «Пізнаючи білий світ» (Ленфільм), — російська продукція. Російські продюсери мають на них права й забезпечили нас копіями. Я впевнена, що ви розумієте справи інтелектуальної власності і прав. Я думаю, що Ви могли б поцікавитись у пані Муратової, чи вважає вона себе українською художницею. Коли ми їй поставили це запитання, вона відповіла, що належить світові. За походженням, як це було згадано в нашому прес-релізі, вона — молдаванка/румунка.\nПерепрошую, я відповіла тільки на частину Вашого запитання. Розглянувши ближче, я побачила, що Ви просите надати наші кураторські міркування щодо випуску. Однією із причин, чому ми хотіли показати роботи Кіри Муратової, є неймовірно універсальне звернення її робіт, що робить її справді інтернаціональним митцем. Щодо автентичності — її там немає. Ніякої української автентичності в жодній з її робіт немає, як ніби вони всі були зняті в Росії, неукраїнська мова, вони не звертаються до української історії чи культури, вони не мають української кіноестетики, як фільми Довженка, Осики, Мащенка, Іллєнка тощо.\nА ким Ви вважаєте Параджанова? Українським, грузинським, вірменським режисером? Я не знаю... Я вважаю його МИТЦЕМ, так само, як і Кіру Муратову. В передмові до нашої програми ми говоримо, що вона — радянський/російський режисер, що і правильно. «Довгі проводи», «Короткі зустрічі», «Пізнаючи білий світ» були зняті в радянську добу, і її останні картини були вироблені в Росії.\nНа наш погляд і з точки зору міжнародних дослідників кіно і критиків, у фільмах Кіри Муратової зовсім немає українців. Мені ніколи не траплялося в роботах Муратової жодної згадки про український культурний вплив. Стосовно прав, чотири з її фільмів у ретроспективі були зняті в Радянському Союзі (російськомовні) і інші чотири — російська продукція. Я залишаю Вам зробити висновок щодо національності її роботи. Це могло б бути цікавим критичним дослідженням».\nДосить короткого пошуку в Інтернеті щоб дізнатися, де були зроблені фільми Муратової. З інформації, поданої в статті Ненсі Конді з Пітсбурзького університету (http://www.kinokultura.com/reviews/R1-05tuner.html), видно, що шість з її восьми фільмів, показаних у театрі Уолтер Рід, є або повністю зробленими в Україні, або українсько-російською копродукцією, програма ж ретроспективи подає їх як російські.\nЧому там немає жодного слова про українську частину роботи і життя Муратової? Чому авторське самоусвідомлення («Я належу світові») має бути остаточним утвердженням їх культурної ідентичності? Чи може режисер такий чутливий, як Муратова, не зазнати впливу світу, в якому вона прожила більшу частину свого дорослого життя? Хто такі «міжнародні критики», до яких апелює пані Верлоцька. Хто виносив судження про «українську автентичність» фільмів Муратової? І щоб ідентифікувати український вплив, чи мали вони необхідне знання культури, мови, почуття гумору, сприйняття світу і, звісно, географії? Не без причини Джейн А. Таубман, професор російської мови в Амхерст коледжі, магістр і автор виданої у лютому 2005 р. біографії Муратової — Kira Muratova: The Filmmaker’s Companion 4(The KINOfiles Filmmaker’s Companions) — включила розділ «Муратова як український режисер» у свою книгу.\nЯке відношення має мова до культурної автентичності фільму чи навіть письмового твору? Чи не через це «міжнародні критики» досі дуже часто вважають німі фільми Довженка «Земля» і «Арсенал» радянськими (і тому російськими)? Чи можна говорити, що Андрій Курков, російськомовний письменник із Києва, позбавлений «української автентичності», чи маємо безліч письменників — Миколу Гоголя, Ісаака Бабеля чи Шолома Алейхема (якщо назвати кілька з тих, хто писав про Україну не українською мовою), вважати позбавленими української автентичності?\nУкраїнське кіно не починається і не закінчується поетичним кіно Довженка, Параджанова, Осики, Іллєнка, Саніна. Існують інші українські кіношколи, інші кінорежисери, і Муратова — одна з них. Після закінчення ВДІКу — московської кіношколи — вона почала працювати на Одеській кіностудії в 1961 році. З того часу вона живе і працює в Одесі. Що ж до української автентичності в її фільмах, яку організатори ретроспективи відмовляються визнавати, то можна з ними сперечатися, що вона прихована, применшена, мимовільна, а можливо, й очевидна.\nЯ відкрив Муратову тільки нещодавно. До початку 1990-х, коли я залишила Україну і оселилася спершу в Нью-Йорку, потім у Торонто, потім знову в Нью-Йорку, побачити роботи Муратової було непросто. Спершу через те, що радянські керівники вважали її фільми «дивними і формалістськими» і перешкоджали їх показу. (Її фільм «Астенічний синдром» (1989) має сумнівну особливість — це єдина картина, заборонена радянською цензурою в часи перебудови). Пізніше її фільми не показувалися публічно через те, що розвалилася система кінодистрибуції в Україні.\nМоя зустріч із Кірою Муратовою, українським кінорежисером, відбулася 10 лютого, на прес-показі двох її картин: «Довгі проводи» і «Настроювач» у театрі Уолтер Рід у Центрі Лінкольна в Нью-Йорку. Це була зустріч, ніби особиста з нею, але через її фільми. Муратова не збиралася бути на відкритті ретроспективи.\nПерша стрічка — проникливе і гостре зображення стосунків матері та її бунтівного сина. Син переживає неспокійну пору перехідного віку, починає уникати матері, шукаючи ілюзорну свободу поруч із батьком, який залишив їх і через багато років з’явився знову. Незнаний батько стає для хлопця обіцянкою свободи. Здається, що Муратова уникає будь-якої згадки про місце зйомок — Одесу, де відбувається дія, чи Україну, — її ширший контекст. Географічні посилання — на Москву, Саратов, Челябінськ, Новосибірськ. Ці російські міста — ілюзорний світ свободи, куди бунтівний син хоче їхати, залишивши матір.\nКіно не є переважно вербальним засобом комунікації. В цій стрічці є багато візуальних, вокальних і символічних посилань на Одесу й Україну. Я б сказав, що саме ці відсилання надають фільму особливе почуття. Безсумнівно місцевий український акцент її персонажів, українська музика («Червона рута» звучить в одній із центральних сцен, була в 1970-х і залишається сьогодні одним із символів української ідентичності). В іншій сцені грає гуцульський фольклорний гурт. Оголошення українською на Одеському вокзалі — це одне з найочевидніших відсилань до України в «Довгих проводах». Що особливо цікаво стосовно Кіри Муратової, то це її менш очевидна, замаскована, мимовільна «українськість», що й досі є переважно невідкритою, але без якої Муратова є певним чином недовершеною. Її стосунки з Україною — комплексні, складні і часом проблематичні. Можливо, саме через це їй приємніше «належати світу». Так само, як молодий хлопець із «Довгих проводів», вона залишається в Одесі.\nОстання картина Муратової «Настроювач» є прикладом більш комплексного і прихованого впливу української реальності. «Настроювач» — про зіткнення двох світів: старого світу радянської Одеси, де офіційна аморальність компенсувалася тісними міжособистісними стосунками у приватній сфері, і нового світу кучмівського олігархічного капіталізму з деградацією людських цінностей і зникненням межі між добром і злом. Сюжет розгортається довкола двох старих дам, які не помічають суспільства навколо них і наполегливо продовжують жити за власними правилами, у їх власному світі старомодних цінностей. Їхні будинки заповнені антикваріатом, нецього світу атмосферою, їх відвідують гості не менш дивні, ніж самі господині. Їхні будинки можна потрактувати як метафору їх цінностей — величні, вражаючі, віднесені далеко на периферію, в передмістя Одеси. Рахітна стара вулична машина — їх єдиний фізичний зв’язок із реальним світом. Їх духовний зв’язок — ще тонший.\nЦей добровільний ілюзіонізм, їх навмисна сліпота щодо нав’язуваних суспільством норм, яка була ефективним, чи навіть єдиним, шляхом залишитися «людиною» під радянським режимом, розвінчується при першому ж контакті з корумпованим, кримінальним суспільством, що розквітло за президентства Кучми і його надстарою моральною максимою — гроші не пахнуть. Дами, кожна на свій патетичний і чарівний лад, за власним вибором є не налаштованими стосовно світу. Входить настроювач. Його гарні манери, швидкий розум і співчуття є не що інше як гра, настільки майстерно поставлена, що глядач готовий до самого кінця вірити, що настроювач відмовиться від жорстоких намірів. Таким чином, налаштування старого піаніно стає «підлаштовуванням» двох старих дам до нової реальності. Результат, як можна було передбачити, катастрофічний.\n«Настроювач» Муратової — блискучий портрет хворого суспільства на межі повного морального занепаду. Її протагоністами є маленькі люди, настільки віддалені від реальності, що часом вони видаються нереальними, вигаданими, їх дії — невмотивованими. В кінці їх слабкість і катастрофічна поразка, якої вони зазнали від другосортного актора, дає їм моральну силу, щоб виправдати власну соціальну маргінальність. Їх дивакуватість, їх відмова жити за правилами чи, як в останній сцені, прийняти власну поразку, навіть коли постає проблема виживання, стають парадоксальним чином останньою надією людства.\nУ контексті Помаранчевої революції «Настроювач» стає пророчим баченням повернення людської гідності в її власній країні.\nЦе моє особисте бачення фільму. Інтерпретація може бути дискусійною, але є й речі очевидні щодо «Настроювача». Одним із таких фактів є те, що «Настроювач» — спільна українсько-російська продукція. Так він і оголошений на офіційному сайті продюсерської компанії «Пігмаліон», що є продюсером стрічки. А щодо того, що «у фільмах Муратової немає жодних українців», це не зовсім так. Георгій Делієв, який грає шахрая Андрія в «Настроювачі», — українець з Одеси. Згідно з авторитетним київським тижневиком «Дзеркало тижня», вся кіногрупа Муратової — українська. Музику до фільму написав визнаний у світі український композитор Валентин Сильвестров, що в цьому році був номінований на отримання Греммі у конкурсі класичної музики.\nПроблема з ретроспективою все ж не є тільки питанням ідентичності Кіри Муратової, її фільмів чи України і її культурної автентичності. Йдеться про непорушність імперського ставлення, що таким чином маніфестується кураторськими рішеннями організаторів ретроспективи. Навіть на початку Помаранчевої революції, що змусила весь світ захоплюватись українцями, залишаються «експерти», які відмовляють Україні у праві існувати як окрема культура. Розчаровує й те, що поважна кіноспільнота Центру Лінкольна, знаючи чи ні, підтримала ніби навмисно обмежену і викривлену репрезентацію робіт Кіри Муратової. Нью-йоркські кіноглядачі заслуговують на те, щоб бачити повну картину, знати всі відповідні факти і мати змогу вирішувати самим.


Каблучка «Калейдоскоп». Жовте золото, фіаніт\nГоловна Магазин Каблучки Каблучка «Калейдоскоп». Жовте золото, фіаніт\n$960 Купити в 1 клік\nВставка: Фіаніт 4 мм і вагою 0,44 карата\nКоли сон опановує свідомість, коли денні фарби згасають і поступово перетворюються в блідо-сірі картини, коли нервово смикаються останні віконниці сонця, — приходить момент тотального спокою і радості споглядання. Калейдоскоп облич, подій і вчинків пробігає перед очима, немов поїзд, на який ви поспішали, але спізнилися всього на півсекунди.\nМаксим Горький сказав: "День — це маленьке життя, і прожити його треба так, ніби ти маєш померти зараз, а тобі зненацька подарували ще добу."\nПостійний поспіх заважає нам бачити спокійні обриси зеленого листя в парку і заглядати в пастельно-блакитні очі неба. Ми прагнемо подолати себе, і біжимо вдалину швидкому поїзду, не розуміючи того, що наздогнати його неможливо. Можна стати поїздом, можна їхати в ньому, можна керувати ним, — але наздогнати його не в наших силах.\nЖиття полягає не в тих днях, що пройшли в шаленій гонці. Життя — в тих скромних миттєвостях, що гріють душу потужним потоком сонячного тепла. Життя — в любові, ніжності на кінчиках пальців, в мирно сплячому вечірньому морі, в зеленому ароматі літніх гір, в тихих прогулянках чужими містами, в запаху свіжозвареної кави на незнайомому бульварі.\nЖиття — те, що чіпляє душу, змушуючи її сміятися і плакати. Життя — величезна пульсуюча емоція, зіткана з годин і хвилин, а не днів.\nКолекція каблучок "Калейдоскоп" присвячена величі життя і прекрасним миттєвостям, коли вічність здається хвилиною, а всесвіт — маленьким італійським містечком. Прикраси повинні бути гармонійними і резонувати зі струнами душі. Каблучка "Калейдоскоп" виготовлена з жовтого золота. Її прикрашає чарівний білий фіаніт з іскристим свіжим відтінком.\nВага: 4,3 грама


Неповнолітня донька поцупила у мами коштовності на «кругленьку» суму | Львівський портал\nНеповнолітня донька поцупила у мами коштовності на «кругленьку» суму\n28 Жовтня 2015, 14:47 |\nДо Личаківського райвідділу міліції 27 жовтня звернулася 45-річна львів’янка із заявою про те, що з її квартири зникли ювелірні вироби, вартість яких становить близько 25 тисяч гривень. Про це Львівському порталу повідомили у прес-службі ГУМВС України у Львівській області.\nБуло встановлено, що крадіжку вчинила 14-річна донька заявниці. А коштовності правоохоронці віднайшли в одному із львівських ломбардів.\n«Зараз ми з’ясовуємо, як золоті прикраси там опинилися. Адже школярка ще неповнолітня і паспорту не має, а без наявності документів приймати речі під заставу ломбардам заборонено», – повідомив начальник Личаківського райвідділу міліції підполковник міліції Андрій Таран.\nПравопорушення, вчинене підлітком, має ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України (крадіжка). Максимальне покарання, визначене статтею, – позбавлення волі на строк до трьох років.\nТеги: крадіжка, ломбард, Львів, підліток


ТЕШЕ - тлумачення, орфографія, правопис\nТЕСАТИ, тешу, тешеш; наказ. сп. теши; недок., перех. і без додатка. 1. Рубаючи вподовж дерева, знімати верхній шар деревини. Ой піду я в лісок-трісок, там люди явори тешуть (Чуб., V, 1874, 143); П'ять день [днів] на тиждень ходили вони на панщину, возили цеглу й камінь, місили глину, пиляли дошки, тесали колоди (Тулуб, Людолови, І, 1957, 48); Він дав мені пощерблену сокиру, якою не те що тесати, а й рубати тяжко (Ю. Янов., II, 1958, 69); // Рубаючи, обрубуючи і т. ін., виготовляти що-небудь із дерева. Один-однісінький, бувало, Сидить собі [Івась] у бур'яні Та клепку теше (Шевч., II, 1963, 369); - Тесав вісь та якось і вищербив сокиру (Коцюб., І, 1955, 301); Біля школи дзвенять сокири, то майстри тешуть нові парти, лавки, столи (Кучер, Дорога.., 1958, 198).\n@ Хоч кіл (кілок, коляку) на голові теши див. голова, коляка.\n2. Обробляти гострим знаряддям (цеглу, камінь і т. ін.), рівняючи, згладжуючи, надаючи потрібної форми. Я вспокоююсь, дивлячись,.. як муляри тешуть цегли, допасовуючи їх до належного місця (Фр., І, 1955, 226); Раб копає землю, теше камінь і носить мул з ріки (Л. Укр., І, 1951, 253); П'ять синів пішло в життя. Пішло в життя - на сталь варить руду, Тесати камінь, розщепляти атом (Мал., Полудень.., 1960, 112).\nтесати - дієслово, недоконаний вид\n1 особа тешу тешемо\n2 особа тешеш тешете\n3 особа теше тешуть\n1 особа тесатиму тесатимемо\n2 особа тесатимеш тесатимете\n3 особа тесатиме тесатимуть\nЧоловічий рід тесав тесали\nЖіночий рід тесала\nСередній рід тесало\n1 особа тешімо\n2 особа теши тешіть\nТеперішній час тешучи\nМинулий час тесавши\n§ 10. Чергування голосних у дієслівних коренях (п. 2): тесати\nТЕША, і, ж. Черевна частина туші риби, що використовується для виготовлення страв. Баликом називають спинну частину риби, зрізану нижче основи ребер, тешею - черевну частину (Укр. страви, 1957, 69).\nтеша - іменник, жіночий рід, неістота\nНазивний теша теші\nРодовий теші теш\nДавальний теші тешам\nЗнахідний тешу теші\nОрудний тешею тешами\nМісцевий на/у теші на/у тешах\nКличний теше теші


Дизайн квартир у сучасному стилі в Києві: прайс лист, ціни, розцінки | NewStroy ремонт від А до Я\nДизайн квартир у сучасному стилі\nДизайн квартир у сучасному стилі в Києві\nСучасний дизайн квартири і його характерні риси\nОблаштовуємо малогабаритну квартиру: ідеї для втілення\nСучасний дизайн однокімнатної квартири: колірні рішення\nМожливість реалізації оригінальних ідей при облаштуванні трикімнатної квартири\nСтиль в інтер’єрі будинку або приміщення – це дуже ємне поняття, що охоплює зріз актуальних віянь і течій в обробці приміщень і відображає найзручніші ідеї для динамічного ритму життя. Дизайн квартири в сучасному стилі різноманітний, і може виконуватися в напрямках: мінімалізм, фьюжн, хай-тек, лофт, техно, скандинавський або еко, але з дотриманням основних правил.\nОсобливостями дизайну квартири в сучасному стилі є:\nмаксимальна простота – відсутні складні текстури, наляпісті принти і нашарування квітів;\nпрямі лінії, правильно окреслені геометричні форми – це стосується стін, стелі, елементів декору, предметів інтер’єру;\nвелика кількість природного світла – досягається за рахунок панорамних вікон;\nмаксимально вільний простір – велика кількість меблів замінюється функціональною, а часом – трансформується;\nвикористання природних матеріалів (камінь, дерево) і ненатуральних (метал, пластик, скло);\nвідсутність текстилю на вікнах;\nмінімальне використання аксесуарів, лаконічні предмети декору.\nСучасний дизайн смарт-квартири або малогабаритної з метою економії простору виконують без глухих стін і перегородок, реалізуючи ідею open space. Це означає, що один великий простір зонують на кухню, вітальню і спальню за допомогою:\nосвітлення, виконаного в різних рівнях.\nДизайн сучасної квартири – це вільний простір, без ускладнених конструкцій і елементів. Цей варіант не вітає надмірну обробку. Головне завдання створити такі стіни, на тлі яких меблі і предмети декору будуть виграшно виглядати. Виходячи з цього, їх поверхня повинна бути однотонною і гладкою. З матеріалів підходять однотонні шпалери, декоративна штукатурка або фарба. Припустимо робити одну частину більш яскравою, виділяючи її за допомогою кольору або шпалер 3Д.\nСтелю краще робити білою і гладкою. Якщо дозволяє висота і площа, вітаються дворівневі конструкції в поєднанні підвісної і натяжної стелі з використанням вбудованих світильників. Центральна люстра (якщо вона буде) повинна відповідати стилю і бути минималистичною.\nПідлога повинна бути в одному тоні і гладкою. Віддати перевагу краще плитці, ламінату, пробці, натуральному каменю або дереву в кавовому, коньячному або горіховому кольорах. Від підлогового покриття або килима краще відмовитися або віддати перевагу варіанту з незвичайною текстурою або ефектом потертості.\nВсі меблі повинні бути практичними і функціональними, з рівними лініями конструкцій. Оббивка диванів може бути яскравою, однотонною і виділяться на тлі «спокійних» стін.\nСучасний дизайн квартири-студії оформляється за такими ж правилами, але може включати елементи лофт стилю: обробку натуральним каменем, світильники з металу або елементи з грубо відшліфованого дерева.\nОсновною палітрою інтер’єру є всі відтінки білого і бежевого, сірого і чорного. Якщо воліють монохромний варіант, то виразності можна домогтися грою півтонів або використовуючи обсяг і фактуру. Якщо ж вибирають контрастний варіант, то для стін вибирають світлі тони, а меблювання використовують темне.\nСучасний дизайн 1-кімнатної квартири може бути виконаний в білих тонах. Це візуально розширить простір і зробить його легким до сприйняття. Уникнути безликості допоможуть яскраві акценти і предмети. А розділити на зони, забарвлену в білий колір кімнату, можна за допомогою темних кольорів меблів.\nПлоща трикімнатного житла дозволяє реалізовувати найкрутіші дизайн-проекти квартири в сучасному стилі. Виходити слід з кількості проживаючих у приміщенні та наявності дітей. Якщо вони є або плануються, то обов’язково потрібно передбачити для них дитячу кімнату. Вона повинна мати нейтральний тон або м’яке поєднання кольорів. Кімнату малюка перетворять іграшки, а підліток сам урізноманітнює обстановку під свої потреби та інтереси. Якщо ж дітей у сім’ї немає, то функціональними приміщеннями будуть вітальня або їдальня, спальня і кабінет.\nДизайн передбачає можливість виконати ремонт всієї площі в єдиному стилі або кожної кімнати окремо. Це залежить від вибору мешканців і може оформлятися в наступних стилях.\nМодерн. Оздоблення виконується в пастельних тонах. Використовуються шпалери або декоративна штукатурка. Стелю облаштовують у двох рівнях в комбінації: натяжна і підвісна, а на підлозі кладуть ламінат.\nКантрі. Використовуються теплі або яскраві кольори (беж, каштан, жовтий).\nЛофт. Деякі стіни приміщення обробляють натуральними матеріалами: каменем або деревом. Шпалери вибирають нейтральних кольорів, стелю залишають однорівневою, на підлогу кладуть паркет. У ванній використовують керамічну плитку великого формату.\nСучасний дизайн двокімнатної квартири або будь-якої іншої передбачає декорування. Головними правилами при цьому є:\nпредмети декору повинні бути корисними (годинник, дзеркала);\nїх повинно бути мінімум;\nдопустимо використання постерів, живих рослин та інсталяцій з м’якими формами;\nпід забороною текстиль, драпірування, дрібнички і квіткові візерунки.\nСучасні квартири, дизайн яких поєднує спокійний тон і оригінальні речі – відкриті, затишні і комфортні для життя.


-Ліпідний омолоджуючий концентрат / FERULAСHI 18% Lipid De-Ageing Concentrate Lipid Repair / Chantarelle\nГіпоалергенний концентрат для гіперчувтвітельной, алергічної, схильної до атопічного дерматиту шкіри на основі феруловой і шікімовой кислот 18%, а також інноваційному комплексі ліпідів. Ефективно відновлює гідроліпідний бар'єр шкіри, інтенсивно гидрируются шкіру, має антиоксидантні властивості. Допомагає адаптуватися шкірі до несприятливих екзофакторам, підвищує її імунний статус. Бореться зі вільнорадикальних механізмами, стимулює неоколлагенеза. Містить активні компоненти, які пом'якшують і знімають симптоми подразнення. Використовується під повсякденний денний і нічний креми. Препарат розроблений на основі спеціальних пом'якшуючих компонентів, що створює унікальну рідкокристалічну структуру, відповідну фізіологічної структурі шкіри.\nНа очищену шкіру обличчя легкими масажними рухами нанести невелику кількість сироватки, дати вбратися і закрити відповідним кремом. Можна використовувати під макіяж. Не наносити на періорбітальна область.\nFERULASHI - Лінія для чутливої, проблемної, сухої, алергічної шкіри\nНічний крем на основі шікімовой кислоти / Luxury Shikimic Acid Night Cream Lipid Repair Anti-Agening / Chantarelle\nДенний крем з ліпідами і феруловой кислотою / Luxury Ferulic Acid Day Cream SPF20 Lipid Repair Anti-Agening / Chantarelle\nУльтраделікатний очищающий гель без запаху / Ultra So Lipid Repair Cleansing Gel Eye & Face & Body Skin / Chantarelle


4 фактори успішних реформ: якісне держрегулювання, підтримка великих експортерів, ріст зарплат, заощадження – McKinsey | Тексти для думаючих людей\nтеги: досвід, концепція, економіка\nУ світі є сімдесят одна країна, що їх за рівнем економіки відносять до групи держав, які розвиваються. Ці країни дослідили експерти McKinsey Global Institute, і з-поміж них вирізнили вісімнадцять країн-«відмінників». У них темпи економічного розвитку значно вищі, ніж у «одногрупників» – понад 3,5 відсотки приросту ВВП протягом 50 років та понад 5% протягом минулого двадцятиліття. І рецепти устіху зовсім не такі, про які каже більшість українських експертів. Ми зробили стислий конспект висновків дослідників.\nПереклад звіту McKinsey Global Institute і його конспект: Сергій Лук'янчук\nЦі згадані вище 5% щорічного зростання – аж ніяк не теоретична абстракція. Завдяки ним за минулі тридцять років понад мільярд громадян у цих вісімнадцяти країнах перестав жити в умовах крайньої бідності. А за минулі двадцять років вони забезпечили 44% росту споживання на ринках країн, що розвиваються – усіх разом.\nСеред країн, які показують кращі за інших результати, є давні історії успіху, такі як Китай і Малайзія, нові чемпіони – як Індія та В’єтнам, та «тіньові відмінники» - Ефіопія та Узбекистан. На жаль, України в цьому переліку немає.\nВтім, попри фундаментальні відмінності в економічній географії, демографії, політичному устрої тощо, в досвіді країн-«відмінників» можна виявити специфічні прийоми, завдяки яким вони змогли прискорити рух на вихід з гетто третього світу.\nСеред цих прийомів є такі, про необхідність запровадження яких регулярно говорить українська влада – підтримка іноземних інвестицій, економічна стабільність, верховенство права і т.д. Але є й такі, про які наші урядовці або не згадують, або ж взагалі висловлюються на користь протилежних за змістом підходів. Відповідно, саме ці нетривіальні рецепти й заслуговують на особливу увагу.\nЗростання ВВП на душу населення серед відмінників значно перевищило темпи інших економік, що розвиваються. Легенда: Червона лінія – «Китай», під нею – «довгострокові відмінники (без Китаю)», «інші відмінники», «багаті країни», «лузери»\n1. Невидима рука ринку? Ні, видима рука держави\nДослідники McKinsey Global Institute називають два фундаментальні чинники, які забезпечують більш ефективне і потужне зростання.\nПерший – це державна макроекономічна політика, яка забезпечує низку позитивних процесів: від росту заощаджень населення – до стимулювання конкуренції серед місцевих компаній.\nДругий фактор – це вихід великих національних компаній на зовнішній ринок. Завдяки політиці підтримки всередині держави ці компанії розвинулися до рівня, який дав їм змогу виходити на зовнішні ринки.\nПривертає увагу важливий момент: традиційна економічна теорія не схвалювала втручання держави в економічні процеси. Мовляв, влада тільки заважає «невидимій руці ринку» та вільним економічним процесам самостійно розставити все по місцях. Втім, досвід показує, що для економік країн, які розвиваються, регуляторний вплив влади може забезпечити вищі темпи розвитку, ніж хаос вільного ринку.\nдосвід показує – для країн, що розвиваються, регуляторний вплив влади може забезпечити вищі темпи розвитку, ніж хаос вільного ринку\nАдже він зовсім не гарантує виживання та успішність компаніям-новачкам, які першими виявили перспективні напрямки діяльності. Без достатнього державного протекціонізму багатші й потужніші іноземні конкуренти приходять і без сантиментів «з’їдають ринковий пиріг» цих першопрохідців.\nСуттєва ремарка: державна підтримка аж ніяк не означає створення тепличних умов для національного бізнесу. Навпаки, у країнах-«відмінниках» спостерігається безжалісна конкуренція між найкращими домашніми компаніями.\nНазвати цю боротьбу на виживання словом «різанина» – аж ніяк не перебільшення. Так, менше половини (45%) компаній, які змогли пройти до топ-100 найбільш прибуткових національних бізнесів, залишаються в ньому протягом десяти років (для порівняння – в розвинених економіках 62% компаній зберігають статус-кво). Втім, винагорода варта ризику: топ-10 компаній в економіках «відмінників» третього світу захоплюють учетверо більшу частку доходів, ніж така ж десятка в країнах із розвиненою економікою.\n(Показовий приклад політики «гри на виживання» – це виробництво сонячних панелей у Китаї. На першому етапі держава дала щедрі пільги всім, хто хотів випускати цю продукцію. А потім поетапно їх скорочувала, запустивши механізм «гри на виживання». В підсумку, на внутрішньому ринку Китаю залишилися кілька мегакомпаній, здатних випускати сонячні панелі з високими технічними характеристиками та з екстремально низькою собівартістю. Коли вони вийшли на зовнішній ринок, абсолютна більшість західних виробників просто не змогла нічого їм протиставити, – Тексти).\nКомпанії, які вижили в «різанині» на національному рівні, виходять на глобальний ринок, маючи унікальні конкурентні переваги. Так, вони не бояться ризикувати, починаючи виробництво інноваційних продуктів. За даними McKinsey Global Institute, 56% доходів цих компаній отримуються від нових продуктів – це на 8% більше, ніж у аналогічних компаній з розвиненою економікою.\n2. Дешева робоча сила? Ні, клас небідних споживачів\nЄ поширене (і хибне) уявлення про країни, що розвиваються: мовляв, у них є надлишок дешевої робочої сили, і саме це стає головним рушієм їхнього економічного прискорення. Аналіз McKinsey Global Institute свідчить: кількість трудових ресурсів не допомагає «відмінникам» випереджати однокласників. Має значення інше: наскільки продуктивно країни використовують ту робочу силу, що в них є.\nІ це ще не все. Один із важливих, але неочевидних на перший погляд наслідків зростання, які відзначили в дослідженні McKinsey Global Institute, – це поява так званого «класу споживачів». Люди, які раніше були бідними, отримують більші доходи, і завдяки цьому зрештою отримують можливість споживати все більше товарів і послуг, вироблених у країні.\nІ тим самим розкручують спіраль попиту і пропозиції: місцевий бізнес отримує більше доходів, починає виробляти більше товарів і послуг, ріст доходів населення дає змогу ці послуги споживати в усе більшій кількості – і так далі. За минулі 15 років цей клас «небідних споживачів» зріс на 58% – у кількісному вимірі це 336 мільйонів домогосподарств.\nПри цьому, в економіках країн-«відмінників» ріст доходів аж ніяк не був сконцентрований лише в обмеженій меншості. Навпаки, ці держави перевершили країни з розвиненою економікою за критерієм інклюзивності. Тобто, у них заможнішими стають маси, а не вузька група економічних еліт.\nТакож було спростоване поширене уявлення про так звану «пастку середнього класу». Мовляв, як тільки доходи населення зростають, продуктивність їхньої виробничої діяльності сповільнюється. Як виявилося, серед країн-«відмінників» спостерігався рівень ВВП на душу населення в діапазоні від кількох тисяч до кількох десятків тисяч доларів. А кореляції між ростом доходів громадян і сповільненням темпів росту ВВП виявлено не було.\nСтатистика свідчить, що в семи країнах, які демонстрували прискорене зростання впродовж тривалого часу, реальні зарплати зростали в середньому на 4,6% в проміжку з 1980 по 2014 рік. Лідером тут є Китай, де доходи зростали на 8,6%. Натомість у «нових відмінників» у період з 1995 по 2014 рік доходи населення зростали на 6%. Це втричі більше, ніж у інших країн – як розвинених, так і «відсталих».\n3. Іноземні позики? Ні, домашні заощадження\nДослідження McKinsey Global Institute наводить точку зору американського економіста і нобелівського лауреата Роберта Солоу: високий рівень заощаджень коштів всередині країни є ключовим чинником економічного зростання та формування капіталу. І водночас він зменшує залежність країни від зовнішніх фінансових ринків та властивої їм волатильності.\nТобто, для економіки країн, що розвиваються, важливий не так доступ до зовнішніх ринків капіталу, як внутрішнє накопичення капіталу за допомогою політики заощадження. Вона реалізується на всіх рівнях – домогосподарств, компаній та державного бюджету.\nВ усіпшних країнах заощаджують усі: домогосподарства, компанії та держбюджет\nЯким чином держава стимулює громадян заощаджувати гроші – і не під подушкою, а в банківській системі? Один із головних інструментів – це програма обов’язкового пенсійного накопичення. Так, зокрема, працює Центральний страховий фонд Сінгапура (громадяни зобов’язані вносити 17% своєї зарплатні до 55річного віку, при цьому працедавці вносять ще 20%. Після 55 років внески працюючих громадян зменшуються до 7,5%).\nІнший механізм – це ефективна банківська система, яка пропонує зручні сервіси і при цьому гарантує збереження внесків.\nЗаощаджені всередині країни ресурси дають змогу інвестувати в національні проекти – в першу чергу інфраструктурні. Крім цього, вони захищають національну валюту від коливань, спричинених волатильністю обмінних курсів. Це особливо характерно для «давніх відмінників» – вони, подібно до розвинених країн, демонструють низький рівень валютних коливань.\nСлід зауважити, що політика інвестування заощаджених коштів не заважає країнам залучати іноземних інвесторів. Так, із 900 мільярдів доларів, інвестованих у ринки країн, що розвиваються, майже 70% припадає на «відмінників».\n4. Пріоритет малому бізнесу? Ні, підтримка великого\nВ українських реаліях є поширена точка зору: владі треба підтримувати малий бізнес – а великий впорається сам. Дані дослідження McKinsey Global Institute свідчать про те, що рушійною силою «відмінників Третього світу» є великі й конкурентоспроможні компанії.\nВ середньому в цих країнах удвічі більше компаній зі щорічним доходом понад 500 мільйонів доларів, ніж у «середнячків» чи «трієчників». Їхній дохід зріс із 22% двадцять років тому до 66% у 2011-16 роках, а внесок до ВВП – з 11 до 27%. Як наслідок, у країнах-«відмінниках» є вдвічі більше великих компаній на кожний трильйон ВВП, ніж у інших. І вони конкурентоспроможні не лише на внутрішньому, але й на глобальному ринку.\nПри цьому не помічено, щоб великі компанії з`їдали пиріг маленьких. Інвестуючи в активи, науково-дослідну діяльність та навчання, вони створюють попит на продукти і послуги менших фірм у рамках спільної економічної екосистеми.\nВеликі компанії мали важливе значення для зростання економік, що розвиваються. Збільшення вартості компаній. Легенда зліва направо: «багаті», «відмінники», «лузери».\nРецепти завтрашнього дня\nТож що слід робити п`ятдесятьом трьом країнам, які розвиваються, аби відтворити успіх вісімнадцяти країн-«відмінників»? Експерти McKinsey Global Institute звертають увагу на те, що низка умов, яку ті з успіхом використали, зараз змінюється. Ріст виробництва сягнув свого піку раніше, ніж це очікувалося. Динамічна експансія транскордонного руху товарів, послуг та фінансів зупинилася внаслідок кризи 2008 року.\nБільше того, зростають тенденції до протекціонізму та запровадження нових торгових бар`єрів. Прогрес автоматизації та штучного інтелекту змінює підходи до організації виробництва – і наразі складно сказати, які наслідки це матиме для глобальної економіки.\nВтім, на думку дослідників, попри ці зміни, шанси на прискорений розвиток решти країн третього світу є – як у виробництві, так і в сфері послуг. Це, наприклад, заповнення ніші інтенсивного виробництва, яку вивільняють більш передові країни. Коли Китай почав втрачати роль «всесвітнього цеху», її перебрали на себе В’єтнам, Індія та Індонезія. Інший можливий напрямок – це активне використання цифрових технологій у контексті потреб країни. Так, для Кенії піонером диджиталізації став сервіс із мобільного переказу коштів та служба мотоциклетних таксі.\nЯкщо «трієчники» з-поміж країн Третього світу зможуть підтягнути темпи зростання до рівня «відмінників», ефект буде колосальним. У McKinsey Global Institute порахували, що їхній успіх додасть до глобального ВВП близько 8 трильйонів доларів. Завдяки цьому до 2030 року ще близько 200 мільйонів мешканців Землі піднімуться до рівня «класу споживачів», а ще 140 мільйонів врятуються від крайньої бідності, в якій вони зараз живуть.


УЗ скасувала поїзди до Одеси та Запоріжжя - Деловой Славянск\n09 мая 2022 в 09:48 Кулешов Сергей\t- -\nУ двох містах України 9 травня не їздитимуть потяги\nЗалізничне сполучення призупиняється з міркувань безпеки. Міста систематично обстрілюють загарбники. Пише Корреспондент.net\nНа період дії продовженої комендантської години у понеділок, 9 травня, призупинено рух поїздів до Одеси та Запоріжжя і назад. Про це повідомили в Укрзалізниці.\nТак, в Одесі комендантська година діє з 22:00 8 травня до 05:00 10 травня. На цей час у місті буде закрито залізничний вокзал станції Одеса-Головна.\nУ Запоріжжі комендантська година введена з 19:00 8 травня до 5:00 10 травня.\n"Звертаємо увагу пасажирів, що на період дії комендантської години вхід та вихід із залізничного вокзалу Запоріжжя з міркувань безпеки можуть бути обмежені правоохоронними органами. Посадка у потяги далекого сполучення можлива тільки для транзитних пасажирів або пасажирів, які прибули на вокзал заздалегідь, до початку дії комендантської години", - попередили в УЗ.\nЯк повідомлялося, напередодні ворожі війська випустили по Одесі та регіону дев'ять ракет, з яких три влучили в цілі. Є постраждалі.\nТакож під ворожим вогнем перебуває Запорізька область.\nАбитуриенты должны подтвердить намерение сдавать НМТ\t20 мая в 12:4862\nЭвакуация населения в Славянске\t20 мая в 12:20170\nУ водителей начнут забирать авто на нужды ВСУ: у кого именно\t20 мая в 11:01502


Лампа BENQ 5J.J2805.001 - Найкраща ціна та якість, найбільший вибір\nЛампи до проектора BENQ 5J.J2805.001 Партномер: 5J.J2805.001\nЛампу до свого проектор BENQ 5J.J2805.001 можете обрати між наступними варіантами: лампи з модулем і самостійні колби від оригінальних та альтернативних виробників.\nЛампи з модулем BENQ 5J.J2805.001\nКомпанії-постачальники проекційної техніки, зазвичай, не займаються продукуванням змінних частин (таких як лампи) до своєї техніки. Для цього існують ліцензовані виробники. які постачають фірмам вже готові колби, які у свій час виробник проектора збирає в оригінальний монтажний модуль та продає під своєю торговою маркою. Цей варіант лампового модуля BENQ 5J.J2805.001 забезпечує високу надійність та якість за найвищу ціну.\nКолба BENQ 5J.J2805.001, що зроблена на фірмовому заводі по виробництву ламп (таких як Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR), зібрана в модуль на відповідному заводі по виробництву модулів. Цей тип є дуже популярним серед замовників, бо пропонує високу якість, а завдяки нефірмовій збірці має доступнішу ціну.\nВиробництво неоригінальних блоків BENQ 5J.J2805.001 відповідає оригіналам. Відмінністю є використання недорогих оригіналів та невикористання фірмових означень виробника проектора, що дозволяє постачати продукт за приємнішою для споживча ціною. У жодному разі не сумнівайтеся в тому, що ламповий модуль не підійде. Є непросто ідентичний з тим, що знаходиться у Вашому проекторі. Радимо цей варіант, якщо різниця між оригіналом та неоригіналом надто висока.\nЛампи без модуля BENQ 5J.J2805.001\nОригінальна колба без інсталяційного корпусу BENQ 5J.J2805.001 від оригінального виробника (наприклад, таких як Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR). Заміна голої лампи - це достатньо кропіткий процес, тому цей варіант радимо придбати тим покупцям, що вже мають досвід самостійної заміни голої колби, або тим, які розуміються на подібних маніпуляціях.\nВаріант голої колби без корпусу BENQ 5J.J2805.001 від NoName виробника має як свої переваги, так і недоліки. Головною перевагою - найнижча ціна із запропонованих варіантів, яка є доступною для будь-якого покупця. Недоліком є складність процесу заміни, який є важчий, ніж у лампи в модулі.


Які окуляри найбезпечніші?\n10 мая 2019 188\nПротягом багатьох століть скляні лінзи були єдиним варіантом для використання в окулярах. До кінця 1960-х років популярність пластикових лінз почала зростати. Обидва матеріали мають переваги та недоліки. Обидва матеріали можуть бути виконані практично в будь-якому дизайні об'єктивів, а також доступні в кольорових, фотохромних та поляризованих варіантах. Проте, пластикові лінзи сьогодні на оптичному ринку лідирують.\nПластик охопив ринок, в першу чергу завдяки перевагам стосовно ваги та безпеки. Існує безліч матеріалів з високоякісних пластикових лінз, і більшість з них є композиціями смоли на основі уретану. Вони показують індекси, які варіюються від 1,60 до 1,74. Це робить їх надзвичайно тонкими для сильніших рецептів. Пластикові лінзи легші за вагою та менш чутливі. Проте, таку оптику легше подряпати.\nПолікарбонат є одним з найбезпечніших пластикових матеріалів для лінз. Він дуже м'який і завжди виготовлений з покриттям, стійким до подряпин. Головним атрибутом такої лінзи є його ударна стійкість. Він пропонує трохи більше захисту, ніж багато інших пластмас.\nСкляні лінзи є важчими. Це є проблемою для носіїв окулярів, особливо коли ця вага лежить на носі. Проте, скло стійке до більшості хімічних речовин, які можуть пошкодити пластикові лінзи.\nОбирайте матеріал лінз, який ідеально підійде для вашого способу життя та зору.\nОчковая линза с универсальным покрытием по доступной цене


Шаров Ігор Федорович | СтопКор - корупція, хабарництво, компромат, останні новини\nДержавний, громадський діяч, народний депутат України ІІ, ІІІ, IV, VI, VII скликань.\nНародився в селі Скалівські Хутори, Кіровоградської області.\nУ 1993 році брати Ігор і Юрій Шарови створили сімейний бізнес – фірму під назвою «Інкомпарк», яка стала основою для однойменної корпорації.\nУ 1995-му Ігор Шаров переміг на повторних виборах у Роздільнянському виборчому окрузі № 41, отримавши мандат нардепа. Він одразу ж увійшов до парламентського Комітету з питань паливно-енергетичного комплексу.\nУ 1997 році президент України Кучма зробив Ігоря Шарова своїм радником (і той залишався ним до самого Майдану), а в 1998-му призначив його заступником міністра Кабінету міністрів.\nВ українському парламенті Ігор Шаров тимчасово очолював «Трудову Україну», де перебував у компанії Віктора Пінчука, Сергія Тігіпка, Інни Богословської, Дмитра Табачника, Льва Миримського та Юлії Йоффе.\nПеребування в комітеті з питань охорони здоров'я, материнства та дитинства Ігоря Шарова чарівним чином збіглося з розгортанням в Кіровограді нової гілки його сімейного бізнесу: аптечного та медичного. Який включає в себе такі підприємства, як ЗАТ «Ліки Кіровоградщини», Медико-хімічний центр «Інтер-контакт», ТОВ «Медичний центр «Інкомпарк» і мережа аптек «Інкомпарк Медсервіс». В принципі, абсолютно буденна справа для українського бізнесу, який тільки і розвивався подібним чином.\nЗдавалося б, ну і що? Ось тільки звичайною несплатою податків і корупцією медичний бізнес Шарових не обмежився. Пізніше, в 2005 році, коли вплив Шарова тимчасово знизиться, правоохоронці проведуть рейд аптеками «Інкомпарк Медсервіс» – пояснюючи, що за даними УБОЗ і БНОН, через ці аптеки кілька років йшла жвава «ліва» торгівля наркотичними препаратами, включаючи трамадол.\nТоді ж кіровоградський УБОЗ накриє і розгромить цілий підпільний цех, який виробляв контрафактні моторні мастила і нібито високооктановий бензин, які потім реалізовувалися через мережу АЗС, яка належить «Інкомпарк».\nВсе це викличе відповідну реакцію Шарових: вони почнуть організовувати акції протесту проти «свавілля влади» і «політичних репресій», причому їхнім учасникам не тільки платили по 20-30 гривень за двогодинну акцію, але і поїли чаєм, кавою та годували бутербродами. Зрозуміло, що від охочих «протестувати» не було відбою! Але одними мітингами, звичайно, справа не обійшлася: у вересні 2005 року нардеп Ігор Шаров увійшов до фракції Блоку Литвина, а потім очолив його виборчий штаб і двічі брав участь у виборах (2006 і 2007 рр.) за його списками, отримавши мандат у 2007-му.\nВислуга років братів Шарових\nТоді ж, у липні 2005 року, за матеріалами службової перевірки до Генпрокуратури надійшло подання про відкриття кримінальної справи за цілою низкою службових злочинів, фігурантами яких були Олександр Шаров і Юрій Шаров. Суть його була в наступному: в лютому 2002 року УМВС у Кіровоградській області (конкретно його начальник Нікітенко) відновило на роботі Олександра Шарова, повернувши йому посаду старшого оперуповноваженого. Правда, на роботі він так і не з'явився, зате вже у липні 2002 року він отримав місце начальника Світловодського УБОЗу (наказ по УМВС № 028 від 10.07.2002). І знову він не з'явився і на цю роботу! А потім, у вересні 2002-го, Олександр Шаров отримав звання полковника міліції, а в жовтні... звільнився з її лав, отримавши при цьому вихідну допомогу (9813 гривень - майже 2 тисячі доларів) і відповідну пенсію! Причому після звільнення він зберіг собі посвідчення полковника УБОЗ №005413 УКВ, яким потім не раз користувався.\nОдночасно те ж зробив і його брат Юрій Шаров, який до цього навіть ніколи не служив в міліції: з 1988 до 1991 року він працював у пожежній частині (тоді пожежники підпорядковувалися МВС), з якої його вигнали, оскільки гасити пожежі він не хотів, прогулював роботу і замість неї займався зі старшим братом бізнесом. І ось у 2002 році наказом № 051 по Кіровоградському УМВС Юрій Шаров був відновлений у рядах МВС і отримав посаду ... начальника відділу УБОЗ! Потім він також отримав: звання підполковника МВС (!), Почесний знак МВС, знак «За відзнаку в службі» і «Хрест Слави» - все це йому мало не вислали з Києва бандероллю. А через кілька місяців, так само жодного разу не з'явившись на службу, підполковник Юрій Шаров звільнився з МВС, отримавши вихідну допомогу і оформивши відповідну пенсію «за вислугою років».\nПечери, повні скарбів\nОдин тільки відкритий список фірм і підприємств, що належать Ігорю Шарову, його дружині Вікторії Кульовий, його брату і сестрі, виглядає досить переконливо. Звичайно, деякі з них в останні роки закрилися, проте в нього не потрапили фірми, зареєстровані Шаровим за кордоном, у тому числі в офшорах:\nКорпорація «Інкомпарк», ТОВ «Інтелгруп», ЗАТ «Берегівський кар'єр», ЧМП «Інкомпарк», ТОВ «Міжнародний економічний комітет», ТОВ «Рекламне агентство «Інкомпарк», ТОВ «Медичний центр «Інкомпарк», Універсальна товарна біржа «Інкомпарк-контракт», ТОВ «Інкомпарк-кіньзавод», ТОВ «Агентство нерухомості «Інкомпарк», ТОВ «Євразія Трейдинг Лтд», ЗАТ «ТД «Укрбудматеріали», ЗАТ «Новгород-Сіверський завод будматеріалів», ЗАТ «Корнинський кар'єр «Леопард», ЗАТ «Українська каолінова компанія», ЗАТ «Українське каолінове суспільство», ЗАТ «Харківгазбуд», ТОВ« Енергія», ЗАТ «Укргаззбут», ЗАТ «Українські транспортні коридори», ТОВ «Енерджі інвест компані», ЗАТ «ЄВРОВІКНОБУД», ТОВ «Херсонтара», ТОВ «Українське фінансове товариство», ВАТ «Сімферопольський мехзавод «Сантехпром», ЗАТ «Глуховецький каоліновий завод», ЗАТ «Глуховецький гірничо-збагачувальний комбінат», ЗАТ «Новоселівка Арго», ТОВ «Центролит», ЗАТ «Спецзалізобетон», ВАТ «Білоцерківський ЗБК», ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор», ВАТ «Білоцерківський завод ГТВ», АТЗТ «Інтер-Телеком», ВАТ «Старокостянтинівський цукровий завод», «Інтер-Случ», ПП «Агрооптсервіс», страхова компанія «Інтер-поліс», Медико-хімічний центр «Інтер-контакт».\nТут також немає ПП «КіровоградСтройДізайн», яким Юрій Шаров володіє спільно з Андрієм Кролевцем.\nЦьому підприємству належать три кіровоградських ринки: «Черемушки», «Перли» і «Полтавка». Причому територію під ці ринки виділили з грубими порушеннями закону: це сталося у 2007 році, коли міська рада Кіровограда рішенням №405 одним махом розділила між потрібними людьми 200 гектарів міської території, включаючи ділянки міських парків і скверів.\nВзагалі сімейство Шарових любить парки. Наприклад, Валентина Яцків (у дівоцтві Шарова) володіє ПП «Агрооптсервіс», яке якимось чином взяла в довгострокову оренду територію парку Пушкіна (Козачий острів). При цьому за прибирання та благоустрій території парку продовжує платити міська рада. А ось сам Ігор Шаров у 2004 році примудрився отримати цілих два гектари землі в елітній Пущі-Водиці, проте потім, через суд, цю землю повернули в розпорядження Київради.\nІгор Шаров любить хвалитися своєю розкішшю. Після перемоги на виборах у 2012 році до Верховної Ради за списком Партії Регіонів (№16), з якої він потім втік у лютому 2014-го, Шаров з'явився в сесійній залі з новим годинником на руці, вартість якого, за каталогом, становить трохи більш як 100 тисяч доларів! Непогано для колишнього комуніста! Годинники за 100 тисяч доларів: цілий статок на зап'ясті.\nТоді Ігор Шаров задекларував за 2011 рік дохід у розмірі 61 мільйон гривень, квартиру площею 226 кв.м і будинок площею 566 кв.м. Члени його сім'ї мали ще три квартири і один будинок, моторний катер, три «Тойоти», а ось сам Шаров їздив новеньким «Ленд Ровером». ЗМІ ж оцінювали його статки в 70 мільйонів доларів, включивши його до переліку 200 найбагатших людей України. Однак Ігор Шаров відомий у колах української еліти зовсім не своїми брязкальцями або іномарками, яких у інших олігархів набагато більше, а своїми хобі.\nПо-перше, він палкий нумізмат, і деякі екземпляри його колекції коштують понад 10 тисяч доларів. По-друге, Ігор Федорович давно захоплюється колекціонуванням вин - віддаючи перевагу радянським. Він — єдиний в Україні володар такої колекції. А вони теж коштують недешево: наприклад, кримські вина 20-х років йдуть по 4-6 тисяч доларів за пляшку.\nПоповнює він свої винні погреби й імпортними колекційними винами, привозячи їх чартерними авіарейсами із закордонних поїздок. Утім, ще одним джерелом дорогих вин Шарова є його вілла на іспанському курорті Емпуріабрава, про яку він чомусь забув згадати в своїй останній депутатській декларації.\nВілла Шарових в Іспанії\nПлоща одного тільки головного будинку складає 876 кв. метрів, а загальна ринкова вартість вілли, записаної як майно Ігоря та Вікторії Шарових, оцінюється в 5 мільйонів євро. Чому він приховував віллу від своїх виборців, сказати важко, але відомо про неї стало лише у квітні 2014 року, коли в Барселоні українці влаштували під віллою Шарова «мінімайдан», тримаючи в руках плакати «Шаров - злодій!» Крім того, вони ж повідомили про те, що крім цієї вілли, Ігор Шаров володіє квартирою в Барселоні, яку він теж не задекларував. Існує думка, що Ігор Шаров злякався можливого офіційного розслідування історії походження його іспанської нерухомості, яке б могло заодно розкрити наявність у нього за кордоном інших капіталів. А це дуже навіть можливо, враховуючи, що свій великий бізнес (на пару з Бакаєм) Ігор Шаров починав з реєстрації в США фірми «Intergas Inc» - про яку він теж нікому не розповідав. Що ж, тоді його пронесло! Але хто знає, чи не зацікавиться їм НАБУ або Генпрокуратура завтра?\nУсі матеріали по особі Ігор Шаров Ігор Шаров досьє Ігор Шаров компромат


Кухня в італійському стилі: особливості, меблювання та дизайн\nКухні в італійському стилі є втіленням класики в інтер'єрі. Поєднання високої якості, красивого зовнішнього вигляду і фактур дозволяє схилити покупців саме до такого кухонного гарнітуру. Дизайн кухні з Італії є втіленням затишку і зручності. У цій статті розглядаються особливості інтер'єру в тосканському стилі і розповідається, як краще оформити приміщення.\nДизайн в етнічному стилі має свою родзинку і чарівність. Італійський стиль також називають тосканським, оскільки саме з цього району країни прийшов подібний декор, в якому кожна деталь продумана до дрібниць. Інтер'єр може здатися трохи завантаженим, проте все знаходиться на своєму місці і виконує свою функцію. Меблі, аксесуари та інше кухонне начиння в італійському приміщенні знаходяться в повній гармонії і комфорті для оточуючих.\nОднією з найбільш важливих переваг тосканського стилю є використання меблів з натуральними дерев'яними фасадами і кам'яними столешницями. Жодних синтетичних матеріалів не застосовується. Обов'язковим елементом декору є натюрморти і картини із зображенням пейзажів. Етнічності додають плетені кошики, вази з глини та інше кухонне начиння в тосканському стилі, яка обов'язково повинна бути на виду. Багато господинь ставлять на чільне місце скляні пляшки оливкової олії, штучні гілки оливи та інші аксесуари.\nДля практичності натуральний мармур часто замінюють керамікою, а фартук роблять з керамічного панно. Його можна зробити монохромним, кольоровим або викласти справжній витвір мистецтва, щоб милуватися ним під час готування. Завершеність приміщенню надають тканинні штори, бажано світлих кавових відтінків. Незважаючи на недбалість даного напрямку, він подарує справжнє задоволення своїй господині, адже в грамотно оформленій кухні в тосканському стилі поєднуються м'яка колірна гамма, добротний гарнітур і етнічні елементи декору, який створять сонячний куточок у вашому будинку.\nМабуть, єдиним мінусом кухні в італійському стилі є висока вартість гарнітура. Натуральні меблі з масиву коштують дорого, проте слід зазначити, що коштує вони десятиліттями і практично не втрачає зовнішній вигляд і початковий лиск. Висока якість коштує грошей.\nЩоб створити в будинку невеликий куточок Тоскани, слід дотримуватися основних принципів обраного стилю.\nВ італійських кухонних приміщеннях переважають насичені кольори. Як правило, використовуються відтінки оливкового, гірчичного, теракотового, винного, медового. Така колірна гамма сприяє створенню атмосфери затишку і спокою. Очі відпочивають, не напружуються, що дуже важливо під час прийому їжі. Кухонний гарнітур може бути молочного, бежевого відтінку або, навпаки, темного, наприклад: вишневого, коричневого або винного. Інтер'єр в подібному напрямку не допускає використання білого кольору ні в меблях, ні в оздобленні стін або підлоги. Навіть незначні дрібні деталі не повинні виділятися на тлі оливкових тонів.\nДозволяється грамотно поєднувати відразу кілька тонів один з одним. Приміщення може бути виконано як в одній колірній гамі, так і в контрастній. Оптимальними стануть поєднання медового з фісташковим або кольором оліви, кавовий з пісочним, винний з темно-коричневим, вишневий з теракотовим і пісочний з трав'янисто-зеленим.\nЯкщо хочеться поєднати саме контрастні тони, відмінним рішенням стануть винний з пісочним, насичений коричневий з бежевим і молочний з помаранчевим.\nПриміщення в тосканському стилі має бути великим і просторим, адже габаритні меблі не повинні занадто перевантажувати кухню, вони повинні виглядати доречно. Стіни, як і меблі, бажано оздоблювати натуральними матеріалами, наприклад: деревом або мармуром. Однак у квартирі подібне буде досить складно здійснити, тому допускаються однотонні шпалери кольору оливи або біж, штукатурка або просто фарба. Можна використовувати і кераміку, вітаються панно у вигляді мозаїки або вітражі. Слід пам'ятати, що італійський дизайн повністю виключає використання пластику в інтер'єрі.\nПідлога повинна бути з міцних матеріалів, щоб витримати масивний гарнітур. Відмінно підійдуть дерево, паркет, керамічна плитка, яка найбільш звична для наших кухонь. Не допускається використання килимів на підлозі, краще зробити підігрів.\nЕтнічний вигляд додадуть приміщенню дерев'яні балки на стелі. Якщо стеля висока, можна декорувати її гіпсовою ліпниною або розписом. При низькій кухні можна зробити натяжні стелі, аналогічного зі стінами кольору. Щоб візуально збільшити кімнату, стелі можна зробити глянцевими.\nПри вході на кухню в першу чергу увагу звертають на гарнітур. Саме на нього робиться головний акцент в тосканському інтер'єрі. Головною умовою є меблі, виконані з масиву дорогих дерев. Колір гарнітура може бути як натурального відтінку, так і штучного. Можна пофарбувати поверхню, змінити фактуру дерева на матову або глянцеву. У верхніх шафках красиво виглядають вітражі, бажано зробити зсередини підсвічування, яке додасть приміщенню додатковий затишок.\nЯкщо до зовнішніх даних немає суворих вимог, то зсередини кухонні шафи повинні обов'язково бути місткими. Чим більше полиць, як закритих, так і відкритих, тим краще, адже в Тоскані господині люблять змушувати столешницю різноманітними дрібницями, які не тільки виконують декоративну функцію, а й застосовуються в побуті.\nПоверхня дверей прикрашається різьбою і фурнітурою з металу, дуже красиво виглядає кухонний гарнітур із золотою або срібною патиною. Родзинку кухонному гарнітуру додасть наліт старовини, що досягається за допомогою спеціального лаку. Те ж саме стосується і обіднього столу. Він повинен бути великим, виконаний з натурального дерева і мати невеликі потертості, що додають йому добротність.\nЩоб інтер'єр був завершеним, необхідно використовувати елементи декору, які зададуть правильну атмосферу сонячного міста на кухні. Як правило, деталі поступово наповнюють кухню з року в рік, поки не буде досягнута повноцінна картина. Найкраще привозити речички безпосередньо з Італії. Просякнуті духом Тоскани, вони привнесуть родзинку в дизайн кухні.\nОсвітлення в приміщенні має бути максимально яскравим. Металеві світильники з патиною відмінно доповнять інтер'єр. Італія є сонячною країною, тому і світла в будинках завжди багато. Що стосується штор, то ніякі жалюзі, легкі тканини або тюлі неприпустимі - тільки портьєри і важкі матеріали. Довгі штори повинні не просто досягати статі - кінці лежать на підлозі.\nЗ етновин відмінно доповнять інтер'єр різноманітні глечики з маслом оливи, баночки з італійськими травами і пряностями, пляшки вина в плетених футлярах, кошики з фруктами і, звичайно ж, гарний посуд.


Таємниця пірамід міста — примари Теотіуакан розкрита | Аукціон для колекціонерів UNC.UA\nТаємниця пірамід міста — примари Теотіуакан розкрита\nВчені з Національного інституту антропології та історії Мексики знайшли докази того, що все піраміди міста-примари Теотіуакан представляли собою «копію» загробного світу.\nДослідники за допомогою комп'ютерного сканування під знаменитою пірамідою Місяця виявили тунель, 103 метра в довжину, який, імовірно, в давнину був обставлений ритуальними предметами, — повідомляє канал АВС.\n«Відкриття підтвердило, що жителі Теотіуакана при будівництві своїх масштабних храмів слідували одному і тому ж зразку. Функція цих будівель полягала в наслідуванні потойбічного світу», — висловилася археолог Вероніка Ортега.\nПіраміда Місяця — це друга за величиною піраміда в Теотиуакане.\nНагадаємо, що Теотіуакан — покинуте місто, розташований в 50 кілометрах на північний схід від міста Мехіко в муніципалітеті Сан-Хуан-Теотіуакан. Розквіт цього міста припав на II століття нашої ери, однак через 500 років місто з невідомих причин було зруйноване, а всі його мешканці зникли.


Як організувати автоматизацію магазину канцтоварів та для чого це потрібно | ТОРГСОФТ\nЯк організувати автоматизацію магазину канцтоварів та для чого це потрібно\nКанцтовари відносяться до видаткової продукції, тому торгівля ними може приносити прибуток протягом усього року. Таку продукцію використовують всі організації та виробничі підприємства. Але при продажу товару не тільки в роздріб, а й дрібним оптом, можливий чимала конкуренція. Щоб підвищити свою конкурентоспроможність, власники магазинів використовують різні способи. Один з найбільш ефективних з них - це автоматизація магазину. За допомогою неї можна значно спростити складський облік, а також збільшити обсяги продажів.\nГоловна проблема - дрібний товар\nОсобливість торгових точок, в яких продаються канцтовари, полягає в тому, що навіть в невеликому магазині канцелярії може налічуватися понад 1000 найменувань товару. У великих магазинах різновидів продукції ще більше. При надходженні продукції на торгову точку кожної позиції необхідно присвоїти певну ціну, наклеїти цінник. При формуванні замовлень для постачальників необхідно враховувати, наскільки добре продається той чи інший товар. В умовах такого розмаїття продукції запам'ятати всі ці дані дуже складно. Ці фактори роблять облік товару досить складним і трудомістким. В результаті продаж канцтоварів та формування замовлень постачальникам відбуваються хаотично. При цьому потреби клієнтів магазину не враховуються.\nТоргівля канцтоварами пов'язана і з іншими додатковими складнощами:\nНа дрібному товарі часто немає упаковки зі штрихкодом, тому складський облік вести складніше\nНа різні товарні категорії нараховується різна націнка, тому при надходженні товару сповільнюється ціноутворення\nЯкщо товар продається упаковками, то його необхідно розкомплектовувати\nПри проведенні інвентаризації вручну потрібно ідентифікувати кожну товарну позицію\nПродаж канцелярії в магазинах, як правило, йде одночасно і в роздрібному вигляді, і в оптовому (при продажу підприємствам)\nЯкщо поруч є конкуренти, це значно позначається на прибутковості бізнесу\nЯкщо неподалік відкриється дешевший і цікавий магазин, це може дуже погано позначитися на прибутку\nБізнесу все ж характерна певна сезонність, яка залежить від навчального року і свят.\nЩоб вирішити багато з цих складнощів, необхідно автоматизувати магазин канцелярії. Для цього потрібно купити певний комплект обладнання, а також встановити спеціальну програму, за допомогою якої буде набагато простіше вести облік продукції. Організувати автоматизацію можуть навіть господарі невеликого бізнесу, так як великих затрат на це не буде потрібно.\nМожливості програм автоматизації\nЯкщо провести автоматизацію торгової точки, кожен співробітник магазина відчує позитивні зміни в роботі. Тут чималу роль відіграє як економічний ефект, так і практичність. Торговий процес буде більш простим і організованим.\nМожливості для касирів\nБільшість штрихкодів буде розпізнаватися автоматично\nТовар легко шукати за категоріями\nМожна легко оформити повернення або відкоригувати покупку\nУ програмі для бухгалтера автоматично відправляється інформація про продаж\nПри необхідності відправляється електронні чек\nОплата може проводитися електронними грошима або різними бонусами\nПрограма контролює роботу всього обладнання для каси\nКонтролюється час покупки, а також дається можливість вибрати певну партію продукції\nФункції для керівника\nЄ можливість створити різні звіти, формується аналітика роботи магазину\nСпрощується ведення бази клієнтів\nПри необхідності інформація про продажі і наявності товару на складах консолідується з декількох магазинів одночасно\nДля всіх співробітників в залежності від посади функції програми можна розмежувати\nМожливість працювати з даними віддалено за допомогою термінального підключення або мобільного додатка\nОблік виданих клієнтам дисконтних карт\nМожливості для бухгалтерів і відповідальних за постачання магазину\nФормування календаря заявок для постачальників\nНапівавтоматичне формування замовлень продукції. Програма показує, в яких кількостях був проданий той чи інший товар\nДоступ до даних, що відображає залишки товару\nМожливість встановити знижки на продукцію\nПри оприбуткуванні товару ціни визначаються автоматично\nДля кожної категорії можна задати націнку\nЩоб провести інвентаризацію, не обов'язково друкувати списки на папері\nФормується первичная документация, що дозволяє значно скоротити кількість копіткої роботи\nВсі ці можливості дозволяють приймати товар, здійснювати продаж, проводити інвентаризацію, а також виконувати інші необхідні в магазині роботи набагато швидше. Це далеко не весь список функцій, якими володіє програма для автоматизації Торгсофт®. Детальніше про всі можливості ви можете дізнатися у відповідних розділах сайту, або звернувшись у відділ замовлень за консультацією.\nПереваги автоматизації магазина\nАвтоматизувавши роботу магазину, підприємець повинен отримувати додатковий дохід, а також інші важливі вигоди. Саме це і є метою автоматизації. В результаті таких змін в роботі власник магазину отримує різні переваги, які мають як короткочасне, так і довготривалу дію. Саме вони допомагають бізнесу розвиватися.\nОсновні переваги використання програми обліку продукції та продажів полягають в наступному.\nЗ'являється можливість оптимізувати асортимент, замовляючи ту продукцію, яка продається найкраще і приносить більше прибутку. Без автоматизації простежити це серед великої кількості товарів дуже важко\nНовим співробітникам набагато простіше зорієнтуватися в різноманітному асортименті. Вони також без зусиль зможуть навчитися користуватися програмою\nВикористовуючи різні автоматичні методи аналізу прибутковості, можна зробити бізнес більш успішним\nФормувати замовлення для постачальників можна набагато швидше і простіше\nПозитивно впливає на продажу також можливість вести базу клієнтів і оформляти дисконтні карти\nНемає необхідності вести велику кількість документації в паперовому вигляді\nПри веденні обліку зводиться до мінімуму можливість помилки або обману з боку продавця.\nІнвентаризація проводиться за більш короткий проміжок часу\nМожна надійно зберігати важливі дані\nУ чеках відображається вартість товару і знижка, тому продукція реалізовується тільки по актуальній ціні\nПрацівникам стає набагато складніше зробити розкрадання\nПродавці можуть оцінити ефективність продажів різних груп товарів\nОбслуговування покупців відбувається набагато швидше\nВиключається можливість пересортиці\nВласник магазину може контролювати всі процеси, перебуваючи вдома або у від'їзді\nЗавдяки високій ефективності програми Торгсофт® всі витрати на автоматизацію окупаються досить швидко. Це відмінна можливість одночасно отримати велику кількість зручних функцій, що полегшують контроль роботи співробітників, а також управління всіма операціями.\nЩоб отримати можливість користуватися всіма функціями програми автоматизації, необхідно придбати відповідне обладнання. Його робота синхронізується з програмою. При відкритті магазину або автоматизації вже наявної торгової точки рекомендуємо придбати таку техніку:\nСканери штрих-кодів (в залежності від обсягів продажів). Мінімум - 1 для каси і 1для прийому продукції та внесення в базу.\nРізне допоміжне обладнання і витратні матеріали\nПровівши автоматизацію магазину, підприємець отримує можливість розвивати свій бізнес більш ефективно. Адміністрування займає менше часу, завдяки чому можна відкрити більше торгових точок. Роботу всіх магазинів можна контролювати, користуючись єдиною програмою.\nДетальніше про всі можливості ви можете дізнатися у відповідних розділах сайту, або звернувшись у відділ замовлень за консультацією.\n20-03-2019 в 14:00:36\nЯкби я прочитав цю статтю, коли я лише починав свій бізнес, а саме магазини канцелярії, то значно зекономив собі час. А так прийшлось це все проходити самостійно... Стаття супер! Дякую)) Рекомендую прочитати усі, хто відкриває магазин канцелярії.


ОГОЛОШЕННЯ У ЛЬВОВІ ТА В УКРАЇНІ » Продам » Позбавитися Компьютерної Залежності » Львівська область » Львів » Допомагаю Легко і Швидко Позбутися Комп’ютерної (Інтернет / Ігрової) Залежності і Почати Жити Повноц...\nПродам » Позбавитися Компьютерної Залежності » Львівська область » Львів\nДопомагаю Легко і Швидко Позбутися Комп’ютерної (Інтернет / Ігрової) Залежності і Почати Жити Повноцінним Життям.\nГарантія результату. В протилежному випадку поверну гроші.\nПерше заняття безкоштовно.\nЦіна ЗА ВСЮ ПОСЛУГУ 280 грн.\nЗа подробицями звертайся за телефонами:\nАбо напиши на Мою Сторінку ВК\n063-872-61-35 (Life) 068-858-14-62 (Київстар) Телефон:\n2016-09-10 13:56Дата розміщення:\nДопомагаю Легко і Швидко Позбутися Комп’ютерної (Інтернет / Ігрової) Залежності і Почати Жити...


Блог вчителя математики Галини Михайлівни Дудар: вересня 2014\nЗ Україною в серці творимо дива. День другий\n42 ангелики-обереги разом із щирими дитячими листами сьогодні ми передали бійцям, які воюють за нашу Україну на Сході. Кожного ангелика дбайливо вклали із листом у прозорий пакетик - так, щоб зручно було покласти у нагрудну кишеню. Там ангелики зігріватимуть бійця і охоронятимуть його. Лист написав кожний, дехто і по два. Обереги ми передали через батька нашого учня Петра Гуні. Тато Петра служить військовим капеланом в зоні АТО.\nТепер чекатимемо звістки від бійців. Дуже нам хочеться, щоб ангелики до них пошвидше долетіли. А ми бажаємо нашим захисникам перемоги над ворогом і повернення до рідного дому, до родини.\nВертайтесь з перемогою! Ми любимо вас!\nо вересня 06, 2014 Немає коментарів: Посилання на цей допис\nМітки: благодійні проекти, виховання, діти творять, позиція\nЗ Україною в серці творимо дива. День перший.\nСьогодні мої семикласники долучилися до благодійного проекту "З Україною в серці творимо дива". Трішки про проект. Він виник з ініціативи користувачів соціальної мережі "Фейсбук" - львівських майстринь. Ось що пише одна із його ініціаторок Олена Тарасенко:\n"Як виник цей проект? Точніше, що спонукало до його створення? Прагнення слів, хіба ні? Ми бачимо військових на екранах телевізорів, і постах, іноді - на вулиці... Вони різні - втомлені і бадьорі, переможці і полонені, але ми ловимо себе на думці, що в їхніх очах є щось однакове, знак людей, що побували за межею... Ми намагаємося помагати, звичайно, ми переказуємо кошти, ми складаємо в кошики волонтерів у супермаркетах продукти, але ловимо себе на думці, що ця допомога, хоч і щира, хоч неймовірно, часом життєво важлива, але безлика. Що неймовірно хочеться сказати ДЯКУЮ тим, завдяки кому ми спокійно вкладаємо спати увечері своїх дітей. Хочеться сказати МИ ЗА ТЕБЕ МОЛИМОСЯ. Хочеться сказати МИ НЕ ПІДВЕДЕМО...\nМи не завжди маємо змогу сказати ці слова безпосередньо, дивлячись у вічі. Тож вдаємося до посередника - ляльки."\nХочу сказати, що ще до виникнення проекту маленькі тернополяни - учні Літньої дитячої школи "Дивосвіт" - під керівництвом тернопільських майстринь вже робили лялечок і ангеликів і передавали їх бійцям АТО. Так що тернопільські ангелята та маленькі мотанки воюють разом із бійцями, оберігають їх.\nРозпочався навчальний рік. А з ним розпочалась і наша участь у цьому дуже потрібному проекті. Перші ангелики, яких зробили для бійців учні 7-В класу , вже за кілька днів полетять разом із листами до захисників. Нехай ці маленькі кольорові ангелята, які вміщуються на дитячій долонці, вбережуть тих, хто на передовій, тих, хто лікується у шпиталях.\nо вересня 03, 2014 Немає коментарів: Посилання на цей допис\nМітки: благодійні проекти, виховання, діти творять, позиція, учнівські проекти


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Хто розкрадає природні ресурси України?! | Korrespondent.net\nХто розкрадає природні ресурси України?!\nЛяшко розповів, хто стоїть за незаконним ...\nІ знову про дорогоцінний камінь бурштин. Народний депутат від Радикальної партії Олег Ляшко заявив, щовесь нелегальний бізнес керується людьми Яценюка та Тимошенко. Так йдеться мова про "радикала"Володимира ковальчука, який був головою Рівненської облради. Зараз його незаконно зняли, а його місцеочолила людина від "Батьківщини". Зняття відбулося після оголошення йому недовіри. За цим всим стоятьяценюківці, тимошенківці та колишні ексрегіонали. За його словами він заважав вести нелегальнийвидобуток дорогоцінного каміння. Можна припустити, що люди, які при владі, хочуть очолити всі точки, деможна нажитися на природних ресурсах. Так Яценюка звинувачують у тому, що з його подачки збільшиласякількість необробленої деревини, яку продають закордон. Чому він? Тому що він запропонував знятимараторій на такий крок. З бурштином може бути теж саме. Не дивно, чому Яценюк хоче зняти мараторійна продаж землі у розмірі 1 млн гектарів... Природні ресурси, це те що потрібно. Адже не требафінансувати та розвивати. Взяв та й продав.


Наскільки суперечливими поняттями є віра в Бога і наука?\nНауку визначають як «спостереження, опис, експериментальне дослідження і теоретичне обґрунтування явищ». Наука – це засіб, завдяки якому людство здобуває знання для кращого розуміння природи всесвіту. Це прагнення до нових знань, яка задовольняється спостереженнями і постановкою нових гіпотез. Розвиток науки демонструє нам усе багатство людського розуму, особливо логіки й уяви. Але, все-таки, віра в науку ніколи не повинна перевищувати віру в Господа. Справжній християнин вірить у Бога, поважає науку, але знає, що з цього є ідеальним, а що – ні.\nНаша віра в Бога – це віра в саму віру! Ми віримо в Сина – заради спасіння, в Слово Боже – заради повчання, у Святого Духа – для направлення. Наша віра в Бога повинна бути абсолютною, і як тільки ми увіруємо в Нього, ми станемо причасні до ідеального, всесильного і всезнаючого Творця. А ось віра в науку – це вже справа інтелектуальна і тільки. Ми можемо покладатися на науку і вершити великі діла, але також, поклавшись на неї, можемо припуститись непоправних помилок. Якщо ми віримо лише в науку, відповідно, ми покладаємося на недосконалу, грішну, обмежену і смертну людину. Історія доводить, що наука багато в чому помилялася, наприклад, у формі Землі, активному польоті, вакцинації, циркуляції крові та навіть у процесі запліднення! А от Бог ніколи не був спійманий на помилках.\nПравда – не страшна! Тому християнам не слід боятися чи ненавидіти справжню науку. Більш глибоке вивчення того, як влаштований наш всесвіт, допомагає усвідомити велич Творця. Розширення інтелектуального кругозору сприяє боротьбі з різноманітними захворюваннями, незнанням і нерозумінням. Але вся небезпека криється у виборі науковців: вони віддають перевагу вірі в людську логіку, а не вірі у Творця. Такі люди не розділяють чиєїсь відданості релігії, так як вибрали віру в людину, і завжди знайдуть докази своєї правоти.\nНавіть найбільш раціональні вчені, які відмовляються вірити в Бога, визнають брак фактів для розуміння природи всесвіту. Також вони визнають і те, що ні Бог, ні Біблія не можуть бути доведені чи спростовані наукою, як і більшість їхніх улюблених теорій. Наука намагається бути нейтральною дисципліною, що прагне віднайти правду, а не доводити чиїсь припущення. Також і Господь закликає нас прийти до Нього через віру, а не через логічне мислення.\nАле багато вчених все-таки підтримують ідею існування Бога. Псалом 18, вірш 2 говорить нам: «Небо звіщає про Божую славу, а про чин Його рук розказує небозвід». Чим більше сучасні вчені дізнаються про всесвіт, тим більше ми знаходимо доказів Творіння. Дивовижна форма і реплікація ДНК, заплутані, але взаємопов’язані закони фізики, абсолютна гармонія умов для життя тут, на Землі, є доказами біблійної вістки. Християни повинні використовувати науку в пошуках істини, але, водночас, відкидати служителів її культу, які підносять людські знання вище за самого Господа.


"Прометей" - давньогрецький міф у переказі Катерини Гловацької - Мала Сторінка\n• Головна• Статті для дітей та батьків• Культура та мистецтво• Фольклор - народна мудрість• Міфи та легенди• Давньогрецькі міфи• Книга "Міфи Давньої Греції" (переказ Катерини Гловацької)• "Прометей" - давньогрецький міф у переказі Катерини Гловацької\n"Прометей" - давньогрецький міф у переказі Катерини Гловацької\nЗавантажити давньогрецький міф "Прометей" (txt.zip)\nЗгодом владу над усім світом здобув Зевс, що скинув батька в Тартар – у найглибше дно землі й моря, що лежить далеко внизу під царством мертвих, похмурим Аїдом. Із своєї небесної осяйної височини Зевс і не дивився на нужденних людей, а ті ледь животіли серед незбагненної, ворожої природи. Скільки їх гинуло від хвороб та з голоду, в боротьбі із жорстокою стихією! Так би зачах і загинув назавжди рід смертних людей, якби не став їм на захист і допомогу найблагородніший серед безсмертних – титан Прометей.\nМатір’ю його була велика Феміда, богиня справедливості й правосуддя. А батько – Іапет – належав до роду могутніх титанів, що їх здолав Зевс і скинув навіки у Тартар. Такої долі зазнав і Іапет, але зосталися його сини Атлант, Менетій, Прометей та Епіметей. Двох перших Зевс теж покарав за сміливу спробу змагатися з ним: в Менетія поцілив вогненною блискавкою, і той упав просто в Тартар, а величезному Атлантові надумав іншу кару – тримати на собі все небесне склепіння.\nНайменший Іапетів син, простодушний Епіметей, не був небезпечний Зевсові. А розумний і мужній Прометей сам став на бік Зевса. Він, як ніхто, розумів, що дикі, свавільні титани не можуть правити світом, – для цього, крім сили, потрібний ще світлий розум. І Прометей сам допоміг мудрому Зевсові стати до влади. Здавалося, все йшло до того, що Прометей буде найближчим Зевсовим другом. Та на заваді стали дрібненькі, ледь видні з Олімпу істоти – смертні люди.\nА громовладний Зевс і далі не зважав на людей. Зате його сини й дочки – молоді боги, що безжурно жили на Олімпі,– зацікавилися тими дрібними істотами, які сновигали десь далеко внизу, на землі. Знічев’я безсмертні навіть взялися допомагати людям, навчати ремесел і хліборобства, але за те зажадали від них великої шани і багатих дарів.\nРозлютився Зевс, збагнувши, як обдурив його Прометей заради тих смертних нікчем. Страшно загримів він з темнохмарного Олімпу і жбурнув на землю вогненні стріли-блискавки. А потім надумав людям кару, аби дошкулити Прометею: він відмовив смертним у тому, що було їм доконче потрібне, – у життєдайнім вогні.\nЗдійснити цю кару Зевс доручив своєму кульгавому сину Гефесту, неперевершеному митцеві й ковалю. А в помічники йому дав двох своїх вірних слуг – Силу і Владу, суворих, безжальних, жорстоких. Прикро було Гефестові коритися Зевсовій волі, бо він щиро шанував Прометея, але не послухатись рідного батька не міг.\n– Бий молотом дужче, дужче! – суворо наказує Влада. – Щоб Прометей не зміг у путах і поворухнутися. Та не зітхай, не стогни, – він же Зевсів ворог, злочинець.\nЗнову і знову гупає молот, від нього іде стоголоса луна, і здається, то стогнуть похмурі Кавказькі гори.\nНарешті титана прикуто.\n– Ніхто йому тепер не зарадить, – скрушно мовить Гефест, – невблаганне-бо серце в Кроніона. Яку жорстоку кару він вигадав! Очам нестерпно дивитися на Прометея.\n– О божественний ефіре! О мати-земле і сонце ясне, всевидюще! О бистрокрилі вітри і ви, хвилі невтомного моря! Погляньте, як покарав мене Зевс за те, що я був прихильний до смертних і приніс їм вогонь. Я знав, що Зевс мене покарає. Страшні мої муки, та я не зрікаюся свого вчинку!\nПолетів назад засмучений Океан, а юні океаніди зосталися. Ламаючи свої ніжні й білі, як морське шумовиння, руки, вони зайшлися гірким плачем, і разом із ними тужно плакали всі смертні люди. Застогнала мати-земля, завирувало священне море, заплакали чистими сльозами джерела й річки, і навіть чорний Аїд задвигтів…\nЯкось до Кавказьких гір заблукала нещасна Іо, біла телиця. Колись вона була смертна дівчина, аргоська царівна, така гарна, що в неї закохався сам Зевс. Та незабаром дізналася про це ревнива, заздрісна Гера і обернула Іо в телицю, ще й приставила пастухом до неї всевидющого Аргуса. Це чудовисько мало очей по всьому тілу стільки, скільки сяє зірок на нічному небі. Ті очі ніколи не заплющувалися всі відразу, навіть коли Аргус засинав, тож він стеріг бідолашну телицю і вдень і вночі. І за це заплатив життям: за наказом Зевса Гермес відтяв Аргусові голову.\n– О, як ти, бідна, стогнеш! – співчутливо мовив Прометей. – Я нічим не можу тобі допомогти, бо сам я не вільний. Але знай: тебе, смертну, чекає безсмертна слава, навіть море на згадку про тебе люди назвуть Іонічним. А Епаф, твій син від Зевса, започаткує великий рід, що дасть могутніх героїв. Найславетніший з-поміж них, твій далекий нащадок Геракл, прийде сюди і, нарешті, визволить мене. Знай і те, що всемогутній бог, через якого ми обоє страждаємо, незабаром може втратити свою владу.\n– Хай Зевс безжурно живе на Олімпі! – гнівно вигукнув Прометей. – Хай тішиться своїми громами та сипле на землю вогненні блискавки. Але настане день, коли справдиться прокляття його батька Кроноса!\nЦі страшні муки тривали тисячоліття, але ніщо не могло здолати титана. Жодного разу не попросив він пощади в Зевса, не зрікся своєї приязні до смертних. Сам Громовержець уже хотів помиритися з ним, бо й досі не знав тієї таємниці про себе. З Зевсової волі пішла до свого сина богиня Феміда. Гірко плачучи, просила вона Прометея помиритися з Зевсом, і материнське горе, страшніше за всі муки, розчулило непохитного титана – він розкрив свою таємницю.\nНезабаром Фетіду віддали за Пелея, славного аргонавта, – разом із іншими героями він їздив до Колхіди по золоте руно. На весіллі Пелея і Фетіди зійшлися всі боги, і навіть вони не пам’ятали такого пишного свята. А син Пелея і Фетіди – славетний Ахіллес – справді перевершив мужністю і силою свого батька і став найбільшим героєм Троянської війни.\nЗа матеріалами: Міфи Давньої Греції. Переказ Катерини Гловацької. Науковий керівник та автор передмови Андрій Білецький. Ілюстрації Рафаеля Масаутова. Київ, видавництво "Веселка", 1977 рік, стор. 41 - 49.\n«"Прометей" - давньогрецький міф у переказі Катерини Гловацької»:\nПосилання: "Прометей" - давньогрецький міф у переказі Катерини Гловацької\nКлючові слова: Прометей, давньогрецький міф, переказ Катерини Гловацької, автор передмови Андрій Білецький, Ілюстрації Рафаеля Масаутова, Міфи Давньої Греції, завантажити, читати\nОпис: Прометей. Давньогрецький міф. З книги Міфи Давньої Греції. Переказ Катерини Гловацької. Ілюстрації Рафаеля Масаутова. Автор передмови Андрій Білецький. Міфи Давньої Греції.


28 квітня 2020 09:56\nГолова Комітету економістів України Андрій Новак заявив, що влада має компенсувати збитки малим та середнім фермерам або відкрити ринки.\n“На сьогоднішній день ми вже бачимо перші протести українців в різних регіонах, оскільки малим і середнім фермерам нікуди збувати свою продукцію. Якщо ж вони не можуть її збути, то їм доведеться просто її викинути, при цьому, не отримавши будь-яких компенсацій з боку держави”, – вважає Новак.\nТакож експерт зазначив, що влада повинна розробити механізм повернення збитків фермерам або відкрити ринки для подальшої її реалізації.\n“Якщо влада буде і далі зберігати жорсткі обмеження, пов’язані з карантином, то ймовірність таких протестів в різних регіонах швидше за все зросте. І справа з ними буде мати зовсім не центральна, а місцева влада, безпосередньо залежить від рішень Кабінету міністрів”, – сказав економіст.\nНагадаємо, що 27 квітня на нараді із запобігань поширенню коронавіруса, котре пройшло під головуванням Володимира Зеленського, було розглянуто рішення щодо відкриття продовольчих ринків. Так, уряд планує відновити роботу ринків вже до кінця тижня, попередньо окресливши чітки правила їх роботи.


Австралійський бюджет отримає близько 1 млрд.доларів за легалізацію одностатевих шлюбів\n9 жовтня 150\nУ довгостроковій перспективі економіка виграє від зростаючого добробуту громадян: відомо, що шлюб сприяє фінансовому благополуччю.\nКрупний австралійський банк ANZ прийшов до висновку, що легалізація одностатевих шлюбів в Австралії може принести економіці до 1 млрд австралійських доларів, повідомляє GSN.\nВідзначається, що в основному від цього виграє малий бізнес, особливо пов'язаний з організацією весіль. Також це підстьобне економіку за рахунок збільшення потоку туристів, які побачать, що країна стає все більш ліберальної, прогресивної і гостинною.\nУ довгостроковій перспективі економіка виграє від зростаючого добробуту громадян: відомо, що шлюб сприяє фінансовому благополуччю. Одружені пари частіше страхуються від фінансових негараздів; також відсутність дискримінації знизить рівень стресу і кількість депресій серед гомосексуалів.\nАвтори доповіді вважають, що протягом перших 12 місяців після легалізації буде великий ажіотаж навколо одружень, потім попит впаде. Вони вважають, що буде витрачено не менше 500 млн австралійських доларів, і це найскромніші очікування. Якщо хоча б половина австралійських одностатевих пар скористаються потенційною можливістю узаконити відносини, економіка отримає до мільярда австралійських доларів.\nЦі цифри отримані з розрахунку, що середня пара витрачає на весільну церемонію 51000 австралійських доларів (36 000 доларів США або 32 000 євро), не рахуючи можливих витрат на медовий місяць.\nЯк відомо, новий прем'єр-міністр Австралії Малколм Тернбулл раніше заявляв, що він підтримує легалізацію одностатевих шлюбів. Але після того, як політик вступив на посаду минулого місяця, він сказав, що буде дотримуватися плану свого попередника Тоні Еббота провести громадський референдум або плебісцит після наступних виборів.


Як правильно лікувати COVID-19, щоб уникнути ускладнень, розповыв сімейний лікар - «ФАКТИ»\n17.02.2022 396402 20 17:00 — 17 лютого 2022\nСезон застуд у розпалі. Телефон у сімейного лікаря не вгаває: не знижується температура, не минає затяжний кашель, піднявся тиск, з’явилася задишка. Як правильно лікувати COVID-19? Чи можна уникнути його ускладнень? Від чого залежить перебіг ГРВІ? На ці та інші запитання наших читачів відповів сімейний лікар Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1 Оболонського району Києва Фелікс Ілясевич.\n«Антибіотики призначаємо, коли розвивається бактеріальне ускладнення»\n— Вітаю, Феліксе Ярославовичу! Турбує Тамара з Києва. Чи для сімейних лікарів є єдиний протокол лікування коронавірусної інфекції? Бо один спеціаліст призначив чоловікові, який захворів на COVID-19, антибіотики. А інший заборонив їх та прописав противірусні препарати. Щоправда, обидва дійшли згоди щодо вітамінів, проте дози різняться.\n— Протокол амбулаторного лікування пацієнтів з COVID-19 єдиний. Антибіотики в перші дні хвороби не призначаємо, адже на вірус вони не діють. Проте ці ліки виправдані, якщо хвороба затягується, сьомий — десятий день поспіль тримається висока температура, результати аналізів підтверджують підозру на приєднання бактеріальної інфекції.\nПротивірусних ліків, які були б стовідсотково ефективні, немає, і своїм пацієнтам я їх не призначаю. Тільки-но з’явився коронавірус, багато препаратів, які використовувалися для лікування інших вірусних інфекцій, позиціонувалися як ефективні проти COVID-19. Але практика довела, що вони не допомагають.\nЩодо вітамінів, то на початку епідемії COVID-19 йшла мова, нібито вітаміни С, D та мікроелемент цинк зміцнюють імунітет і сприяють швидшому подоланню коронавірусу. Проте це досі не доведено масштабними дослідженнями.\n— Іван Васильович з Харкова, 62 роки. Тест показав, що я заразився коронавірусом, і лікар призначив антибіотик, вітамін С, цинк, риб’ячий жир. У мене хронічний тонзиліт, і зараз збільшений лімфовузол зліва на шиї. Постійно закладений ніс, язик червоний, сухість у роті, яка не минає ні від полоскань, ні від обробки спреєм. Боюся, що може бути цукровий діабет…\n— Збільшений лімфовузол у того, хто вражений вірусною інфекцією та має запалення верхніх дихальних шляхів (зокрема і при тонзиліті) — це очікувана реакція імунної системи. Щоб виключити діабет, раджу звернутися до сімейного лікаря, який призначить дообстеження. Симптомів з боку носа, горла не слід боятися — вони характерні для активної фази хвороби і вкладаються в картину коронавірусу. Лікування — симптоматичне. Не забувайте контролювати сатурацію.\n— Сатурація 95 відсотків, от лише пульс підвищений — 98 ударів на хвилину.\n— Інтоксикація, підвищення температури, хай і невелике, призводить до частішого серцебиття. Реакція організму на вірус чи бактерію універсальна: розвивається запальний процес, і збудник інфекції токсично діє на організм — виникає інтоксикація. Наприклад, при зараженні вірусом токсична реакція проявляється підвищенням температури, ломотою, ознобом. Часто виникає головний біль, бо уражуються мозкові оболонки, з’являються слабкість, сонливість, зникає апетит, порушується увага. Хворий має вживати більше рідини, дотримуватися постільного режиму, їсти легкі страви, що добре засвоюються.\n— Турбує Мар’яна, киянка. Сімейний лікар каже, що при всіх симптомах застуди слід підозрювати COVID-19. Це так?\n— Лікар має рацію — будь-яка ГРВІ нині розцінюється як COVID-19. Навіть якщо ПЛР-тест негативний, але є типові симптоми, відповідна епідемічна ситуація, то призначаємо лікування за протоколом і рекомендуємо ретельно дотримуватися самоізоляції. На певному етапі хвороба може дати ускладнення — важливо вчасно це вловити. Ми пояснюємо пацієнтові, що слід пильно відстежувати насичення крові киснем (сатурацію). Бити тривогу слід, коли вона з 95 відсотків (це норма) знижується до 92 або й нижче, довго тримається підвищена температура і є інші симптоми або виникла підозра на бактеріальну інфекцію. Такого хворого слід госпіталізувати. Пацієнта, у якого сатурація нормальна, симптоми мінімальні, що свідчить про неважкий перебіг хвороби, і який не належить до груп ризику, можна залишити вдома, на амбулаторному лікуванні.\n«Коронавірус здатен спровокувати розвиток цукрового діабету»\n— Пряма лінія? Ольга з Миргорода Полтавської області. У чоловіка після COVID-19 виявили цукровий діабет. Інфекція могла його спровокувати?\n— Часто хворі на COVID-19, вимірявши цукор глюкометром, бачать збільшені показники, іноді — дуже високі. Це пов’язано, можливо, з запальним процесом, який призвів до підвищення цукру (гіперглікемії) чи з атакою цитокінового шторму. Не можна виключити, що сам коронавірус спровокував збій вуглеводного обміну. Або ж причина в тому, що у людини і раніше цукор був трішки підвищений, наприклад, 6,1—6,8 ммоль/л, але вона нічого не відчувала. Такий прихований діабет тягнувся роками і проявився на фоні COVID-19.\nСлід звертати увагу на типові симптоми діабету: сухість у роті, часте сечовиділення, втрату ваги, свербіж шкіри, який виникає через високий цукор. Щоб вчасно виявити діабет, потрібно регулярно перевіряти цукор у крові. Це можна без проблем зробити в сімейного лікаря. А тим пацієнтам, в кого діагноз діабет вже встановлений, рекомендую мати під рукою глюкометр. Хоча багато пенсіонерів не можуть його придбати або не дуже розуміють, нащо він їм потрібен, коли можна безкоштовно виміряти цукор у поліклініці. Але самоконтроль дає змогу швидко і зручно перевірити цукор, і якщо він підвищений, вчасно звернутися до лікаря.\nДіабетику слід контролювати не тільки рівень цукру, а й холестерину. Адже діабет може поєднуватися з гіпертонією, ішемічною хворобою серця, атеросклерозом. Ліпідограму роблять, залежно від ситуації, раз на три чи шість місяців, або навіть на рік. Також слід контролювати тиск, щоб не пропустити розвиток ускладнень. Вони однакові як для діабету, так і для гіпертонії, ішемічної хвороби серця, атеросклерозу. Це ураження органів-мішеней: очного дна, нирок, коронарних і мозкових судин, серця. Слід стежити за вагою — якщо вона надмірна, то краще позбутися зайвих кілограмів.\n— Це Валентина з міста Ковель. Від чого залежить, як людина хворітиме на COVID-19 чи грип?\n— Значення мають вік, стать, супутні захворювання, вірусне навантаження. Залежить і від штаму — різновиди одного вірусу мають різний перебіг, наприклад, у «Омікрону» він значно легший, ніж у штаму «Дельта». Тому якщо раніше людина вважалася здоровою через десять днів від початку симптомів або з дня тестування, то нині це всього п’ять днів. Важливий стан імунної системи на момент зараження. Людина, яка мінімізувала вплив стресу, не перевтомлена, веде здоровий спосіб життя, переважно легше хворітиме, ніж та, яка багато нервує, перевтомлюється, має шкідливі звички. Не можна виключати і спадковий фактор.\n— Чому багато молоді хворіє важко?\n— У молодості імунна система більш реактивна і надто бурхливо відповідає на інфекцію. Це провокує цитокіновий шторм, а він іноді може зіграти злий жарт із організмом, викликавши ускладнення і навіть спричинивши смерть.\nЩо впливає на перебіг інфекції\nВік, стать, супутні захворювання.\n«Після кору іноді з’являється імунна амнезія: зникає набутий імунітет проти збудників інфекційних хвороб»\n— Андрій з Глевахи Київської області. Перехворів на COVID-19 торік восени. Але здається, ніби досі не видужав: швидко втомлююся, погано сплю, часто болить голова, мозок наче в тумані. Що робити?\n— Вірус діє на організм універсально і різнопланово. Просто одні люди відчувають його вплив більше, інші менше. Багато постковідних порушень можна зв’язати з COVID-19, проте не завжди те, що пацієнт приписує цій інфекції, насправді їй притаманне. Буває психосоматична патологія, коли виникають тривога, зневіра та інші емоційні розлади, а людина це пояснює COVID-19. Нині майже кожний третій страждає на тривожність і депресію. Люди ходять по лікарях, безкінечно обстежуються і не підозрюють, що насправді їм потрібна допомога психолога чи психотерапевта.\nВтома, зниження працездатності виникають не лише через COVID-19. Після складного перебігу грипу можуть також спостерігатися підвищена втомлюваність, слабкість чи порушення сну. А наприклад, у дорослих, які важко перехворіли на «дитячий» кір, віддалені наслідки можуть тривати і півроку, і рік. Спостерігаються погіршення пам’яті, зниження працездатності. Навіть є дані про імунну амнезію: після кору у людини зникає набутий імунітет щодо збудників інших інфекцій.\n— Турбує Оксана з Києва. Чи варто після COVID-19 перевірити роботу серця, нирок, печінки?\n— Ні, якщо все гаразд. У переважній більшості (90 відсотків випадків) хвороба нині минає без ускладнень.\n— На початку епідемії багато говорили, що гіпертоніки хворіють важче: мовляв, у них більше рецепторів, до яких «липне» коронавірус. А що показує практика?\n— Гіпертонію не варто розглядати як якийсь особливий фактор ризику. Не бачив, щоб гіпертоніки (а це кожен другий-третій дорослий в Україні) хворіли частіше або важче. Для прогнозу перебігу захворювання всі фактори слід оцінювати в комплексі: супутні хвороби (гіпертонія, ішемічна хвороба, цукровий діабет та інші), надмірна вага, зрілий вік, шкідливі звички.\n— Коли я нервуюся, в мене дуже підскакує тиск…\n— Між частими стресами і підвищеним тиском прямий зв’язок. Відомо, що стрес провокує гіпертонію і може ускладнювати її перебіг.\nЧитайте також: Які проблеми серця і судин можуть з’явитись після COVID-19 та що робити, якщо призначені ліки не допомагають вгамувати тиск: розповідає кардіолог\n— Це Ірина з Мелітополя. Багато людей на свій розсуд п’ють вітамін D, причому дехто перевищує профілактичну дозу в кілька разів. Чи не зашкодить це?\n— Кожен випадок вимагає індивідуального підходу. Якщо дефіцит вітаміну D підтверджений, то слід приймати лікувальні дози — від 5 000 міжнародних одиниць у перші два-три місяці. Потім здати контрольний аналіз, а лікар, оцінивши результати, вирішить, чи можна зменшити дозу.\n— Ви призначаєте наприкінці зими і ранньою весною комплексні аптечні вітаміни?\n— Масово — ні. Вважаю, що краще отримувати натуральні вітаміни з харчів. Виробники вітамінів зацікавлені, щоб лікарі широко застосовували їхню продукцію, і нерідко просувають її завдяки активній рекламі. Але сімейний лікар — провідник пацієнта в охороні здоров’я, і має насамперед відстоювати його інтереси, обираючи найефективніші лікування і профілактику.\nНе нервуйте — між частими стресами і підвищеним тиском існує прямий зв’язок.\nРаніше під час прямої лінії «ФАКТІВ» імунолог Тетяна Бондаренко розповіла, чим штам «Омікрон» відрізняється від попередніх вірусів і чи омине він тих, хто вакцинувався.


Валова, Галицька | Спільнота небайдужих: Львів - це наша культурна спадщина\nРозкопки на площі Галицькій\nВнесено Yuriy Syerov П'ят, 19.10.2007 - 15:06\nРозкопки на площі Галицькій. Залишки старих фундаментів. This image was uploaded with the post Розкопки на площі Галицькій.\nРозкопки на площі Галицькій. Залишки старого водогону. This image was uploaded with the post Розкопки на площі Галицькій.\nУ Львові біля пам’ятника Данилові Галицькому знайшли фундамент давньої хати\nУ суботу, 6 жовтня 2007 року, під час ремонтних робіт поблизу пам’ятника Данилові Галицькому знайшли залишки фундаменту давньої хати. На місці розкопки працюють геологи та архітектори.\nЯк йдеться у повідомленні, фахівці за браком коштів не витягатимуть цінну знахідку та не зберігатимуть її у спеціальному місці. Наразі процес розкопок фотографують та знімають на камеру. Потім фундамент давньої споруди засиплють піском – законсервують до кращих часів.\nПро площу Катедральну\nВнесено Pavlo Zhezhnych Thu, 07.06.2007 - 17:28\nВнесено Artur Izhevsky Суб, 02.06.2007 - 16:52\nЦерква Св.Андрія. Від пл.Галицької та вул.Князя Романа. This image was uploaded with the post Церква Св.Андрія.\nВнесено Artur Izhevsky Суб, 02.06.2007 - 16:51\nВнесено Artur Izhevsky Суб, 02.06.2007 - 16:41\nЦерква Св.Андрія. Від пл.Галицької та вул.Князя Романа.\nУ дворі Бернадинського монастиря\nВнесено Artur Izhevsky Tue, 15.05.2007 - 15:55\nВнесено Artur Izhevsky Wed, 02.05.2007 - 16:36\nВул.Беринди і площа Катедральна. Вигляд в сторону проспекту Свободи. This image was uploaded with the post Кут площі Ринок тв вул.Галицької і Беринди.\nПамво Беринда (між 50-70-ми рр.16 ст. — †(13)23 липня 1632) — видатний діяч української культури, лексикограф та письменник.\nНародився в Прикарпатті. Світським ім'ям Беринди було Павло. При постриженні в ченці Павло Беринда прийняв ім'я Памво.\nПрацював у Стрятинській (1597-1605) та Крилоській (1606-08, тепер Івано-Франківська область) друкарнях. Активний діяч Львівського братства, працював у братських друкарні і школі (1613 — 1619), у Львові (до 1613) постригся в ченці. З 1619 р. жив у Києві. Був головним друкарем, редактором і перекладачем у Києво-Печерській друкарні. Найвизначніша праця Беринди — перший друкований український словник «Лексикон славеноросский альбо імен толкование» (1627; 1653). В ньому близько 7 тис. слів — загальних та власних назв переважно тогочасної церковнослов'янської мови з перекладом та тлумаченням їх українською літературною мовою початку 17 ст. Метою Беринди при складанні його словника було відновити церковнослов'янську традицію літературної мови і цим протистояти наступові польського католицтва і польської культури. Цей словник відіграв велику роль у розвитку не лише української, а й російської, білоруської, польської, румунської лексикографії. Памво Беринда був одним із зачинателів поезії та шкільної драми в Україні. 1616 р. Б. видрукував у Львові різдвяний діалог із пролога, промов семи хлопців та епілога «На Рождєство Христа вєршє для утєхи православним христіанам». До діалога додані були інші вірші на церковні теми.