Роман Шпорлюк: "Не варто мислити п’ятирічними планами"\nКрім того, Українська держава цього року святкуватиме своє 18-ліття. І хоча вона досі є "тинейджером" серед держав світу, українські підлітки, народжені в рік проголошення незалежності України, тобто в 1991 році, матимуть цього року право голосувати. Тобто, вперше робитимуть свій вибір люди, позбавлені родової радянської печатки.\n- Можливо, я "непатріотичний українець", а, можливо, ми дивимося на час і реалії з дещо різних дистанцій.\nЯ часто аналізую, як ішли до своєї незалежності інші східноєвропейські народи, які проблеми мали, зокрема, Румунія, Угорщина, Болгарія, як виглядали в аналогічному "підлітковому віці" країни Європи, що здобули незалежність після Першої світової війни.\nНещодавно я побував у Неаполі й зустрів людей, які нарікали на те, що й досі відчувають на собі рудименти упередженості й дискримінації. "Нас не беруть на добру роботу в Північній Італії, – скаржилися вони й резюмували: – Може, нам і не треба було об’єднуватися". І це попри те, що об’єднана Італійська держава існує вже понад 140 років.\nДля мене, історика, позбавленого романтичного підходу до політики, гідним подиву є той факт, що Україна уникнула "югославського шляху" розвитку подій.\nРазом з тим, я пам’ятаю й розумію людей, які в 1991 році плакали й раділи в надії, що тепер нарешті буде все – і дешеве сало, і ковбаса по 2,20, і всі ми заживемо, як кажуть, "ever after", бо житимемо в соборній незалежній Українській державі.\n- У цій площині, якою є роль постійної присутності в українському геополітичному полі "російського фактора"? Мається на увазі і газовий краник, і виборчі політтехнології, і територіальні зазіхання…\n"Російське питання" цікавило мене завжди. Ще задовго до розвалу СРСР, за років двадцять до "параду незалежностей", я надрукував кілька статей, де переконував, що найважливішим в Союзі "національним питанням" є не українське, не єврейське й не балтійське, а російське.\nУ 1990 Росія зробила прекрасний крок – Борис Єльцин приїхав з візитом до Києва, підписав договір, а потім завдяки "трьом сестрам" – Україні, Росії й Білорусі – було розпущено Радянський Союз.\nТоді мені здавалося, що Росія нарешті зреклася своїх імперських мрій та амбіцій. Ще тоді, до остаточного розпаду Союзу, я казав, що в радянській політиці йде боротьба між "спасителями імперії" й "будівничими нації".\nДумаю, що російські політики чинять недалекоглядно, перекриваючи газ, захищаючи "рускоязичноє насєлєніє", підбурюючи Донбас, "визволяючи" Крим, взагалі, шукаючи в сусідах ворогів.\n- Пам’ятаймо, що Європа різна. Це і Варшава, і Будапешт, і Париж, і Лондон, і Берлін... Деякі з європейських держав справді дуже критично дивляться на події в Україні й досить уважно прислухаються, що їм кажуть московські "товаріщі". Але, з іншого боку, є й такі сили, і тут я вважаю особливим є голос поляків, котрі кажуть, що треба розуміти Україну в контексті тих клопотів і проблем, які вона має.\n- Думаю, що варто уникати мислення по-радянськи: "Побудуємо за 5 років соціалізм, до 80-го року будемо жити при комунізмі, виконаємо п’ятирічку за чотири роки, доженемо й переженемо Америку!".


Ліза в повісті "Пікова дама" Пушкіна: характеристика\nЛіза в повісті “Пікова дама” Пушкіна: характеристика\nПовість «Пікова дама» – твір Олександра Сергійовича Пушкіна, наповнене містичними подіями і фатальними ознаками. Яскраво і образно описані характери героїв повісті.\nЛізавета Іванівна – центральний персонаж твору «Пікова дама». Ліза є вихованкою старої графині Томської. Про те, як виглядає дівчина, читачеві стає відомо не багато. Вона була приємної зовнішності, повідомляє письменник, на тлі «нахабних і холодних наречених» дівчина виділялася своєю скромністю і добротою. Вона не вміла кокетувати і не брала участь в світських любовних іграх, де кожен знав свою роль.\nЛіза мріє про заміжжя. Але графиня не поспішає з пошуком нареченого для своєї вихованки, можливо, це відбувається в силу досить похилого віку Томській – їй 87 років. Томська багата, але кімната дівчата обставлена бідно і бідно, в цьому простежується скупість старої графині. Літня жінка дуже сувора до дівчини, але Ліза, володіючи лагідною вдачею, ніколи не суперечить їй. Вона вдячна графині за те, що та не залишила її одну і взяла під опіку. Але в той же час Ліза прагне знайти гідну людину, щоб піти з-під опіки графині.\nЗаочно познайомившись з Германом, Ліза вірить в його любов і запрошує на побачення. Так вона допомагає проникнути йому в будинок, де Герман намагається з’ясувати у Томській секрет трьох карт. Дівчина не могла і припустити, що молода людина може скористатися її почуттями для досягнення своїх цілей. Після відвідин літньої жінки Герман йде до Лізи і розповідає всю правду виконаної ним афери. Ліза звинувачує себе в смерті графині, незважаючи на важкий характер Томській, дівчині щиро шкода її. З Германом, який після фатальної ночі починає сходити з розуму, Ліза більше не бачиться. В кінці повісті можна дізнатися, що дівчина вийшла заміж за заможного чоловіка і взяла під опіку осиротілих родичку.\nТаким чином, Ліза скромна, терпляча дівчина. Вона володіє такими позитивними якостями характеру, як доброта і щирість. Життя дівчини складається в кращу сторону, після смерті старої графині: вона знаходить те щастя, до якого прагнула.\nЛіза в повісті “Пікова дама” Пушкіна: характеристика Посилання на основну публікацію


Киян збурив новий фасад театру від “Рошен” на Андріївському узвозі – INTERMARIUM\nYou are here: Home / Події / Киян збурив новий фасад театру від “Рошен” на Андріївському узвозі\nКиян збурив новий фасад театру від “Рошен” на Андріївському узвозі\nУ соціальних мережах обурились фасадом нової будівлі Київського драматичного театру на Подолі, яку звели на Андріївському узвозі і мають відкрити у вівторок. Користувачі вже називають будівлю “саркофагом”, “крематорієм”, тощо.\nУ 2015 році стало відомо, що меценатом, який дасть гроші не добудову є корпорація “Рошен”, що належить президенту Петру Порошенку.\nЯк пояснив “Українській правді” тодішній заступник мера з будівництва, а тепер радник мера Кличка – Павло Рябікін, проект реконструкції театру затверджували, базуючись на рекомендації ЮНЕСКО.\nРябікін також зазначив, що якби будівля раніше мала ознаки пам’ятки і була історичною, то її змусили б реставрувати. “Але, судячи з цього, ця будівля не носила ознаки історичної пам’ятки”, – зазначив він.


Як Die Antwoord повернули мені віру в чудеса на фестивалі UPark\nМинулого року редактора СЛУХу Даню Панімаша поплавило на фестивалі U-Park від виступу Massive Attack. Цього року він вирішив відвідати виступ Die Antwoord, яких ніколи не любив, не сприймав і не розумів. І його поплавило ще більше.\nЯ ніколи не любив Die Antwoord, хоча мене періодично і тягне до музичних психопатів і фріків. До Алекса Енджела чи Джи-Джи Аллін, наприклад. От дивишся на людей і розумієш, що вони щирі у своїх намірах, не корчать із себе казна-що.\nDie Antwoord мені завжди здавалися надто вилизинами як для покидьків\nХоча від кліпу на пісню I Fink You Freaky мене добряче поковбасило. Тоді Die Antwoord стали для мене провідниками у світ фріканутих. Мабуть, саме завдяки їм у мене оформилося специфічне ставлення до Південно-Африканської Республіки. Певний час я уявляв, що там колонія для інопланетних злочинців і що люди в чорному прогавили момент, коли Die Antwoord потрібно було депортувати додому в сузір’я Альдебарана.\nІ добре вже, я міг стерпіти сухорлявого золотозубого Ніндзю з лицем дворового кота. Однак Йоланді, млява демониця-янголиця, мене завжди вводила у ступор. Зазвичай хочеться хоча б якось співпереживати персонажам — ненавидіти їх чи обожнювати. Йоланді стала для мене тотальним нічним кошмаром. Вона б зробила непогану акторську кар’єру на ролях кривавих чудовиськ, які вилазять з екрану по твою душу.\nЗвичайно, це був наївний період юнацтва, коли маркетингу в моєму житті не існувало і я вірив усьому навколо. Я був переконаний, що артист на екрані такий самий, як і в житті. Якщо Ніндзя з Йоланді знімаються у кліпах зі щурами та фріками біля сміттєвих баків, то це їхній реальний лайфстайл.\nНу а що? Я не міг уявити Die Antwoord у побутовій ситуації, за миттям посуду чи поїздкою за продуктами на ринок. Я був упевнений, що вони навіть не їдять, а якщо їдять, то недоїдки з тих самих сміттєвих баків.\nЗгодом я подорослішав і почав розуміти, як працює шоу. У кліпи Die Antwoord вбухані великі гроші, а їхні стиль класно й сучасно продуманий. Ніндзя у житті насправді не навіжений, а Йоланді може виховувати дітей і водити автомобіль. Що вони — професійні шоулюди, такий собі прогресивний хіп-хоп-рейв-аналог Потапа і Насті з південно-африканським колоритом.\nДорослішання взагалі неприємне через те, що речі, які хвилюють, потроху втрачають свою чарівність і таємницю. Рожеві окуляри тріскаються і магія зникає. Санта-Клауса не існує, Елвіс Преслі, Фредді Мерк’юрі, 2Pac, Скрябін і Децл померли, а не поїхали на спеціальний острів для втомлених музикантів. «Володар Перснів» — це не героїчна історія з минулого, а вигадка. Гаррі Поттер — це актор Деніел Редкліфф, а ми всі — нещасні магли.\nУ дитинстві можливість написати листа своєму кумирові вже була казкою. Одного-єдиного листа я написав і відправив у 6 років — до Хрюші та Степаші з програми «Спокойной ночи, малыши», і з тих пір я так сильно не хвилювався, навіть перед першим сексом. Звичайно ж, відповіді я не отримав. Мої кумири дитинства були недосяжними богами.\nА сьогоднішні артисти, як виявилося, живуть на Землі, а не на небі. До них не ходять на виступи, як до церкви, щоб доторкнутися до святині та піти додому благословенними.\nДивитись на артиста як на великого героя реальності спроможні лише молоді, світлі та гарячі, які тільки-тільки відкривають собі світ у його різноманітті. Веселі та дорослі ходять на концерти відірватися і відпочити від цієї реальності. І це раціонально. Звучить як сповідь якогось старигана, чи не так? Це хвилинка раптової меланхолії.\nDie Antwoord не був для мене гуртом, за яким я прискіпливо стежив чи який любив. Однак Ніндзя з Йоланді стали тим каменем, з якого мої повітряні замки почали розсипатися. Саме через них я відчув, що дорослішаю, — коли побачив у Die Antwoord продуманий до дрібниць проект, помітив роботу, на яку раніше не звернув би уваги. І тим цікавіше було подивитись на них на цьогорічному фестивалі U-Park, адже на їхній минулий виступ я не ходив.\nІ мене вразило не круте світло і заставка, на якій маленькі гуманоїди бавилися з великими пенісами. Не примітивна музика і сідниці Йоланді, на яких постійно фокусувалися камери операторів. І не те, що Йоланді вигукувала «SPASIBO», а Ніндзя поправляв її на «DІAKUYU». Так, вони професійно працюють із залом. Так, Ніндзя бігає з лицем дитини, в якої відібрали іграшку, і просить — «UKRAINO!» — зробити більше шуму та оплесків. Так, вони круто рухаються і розкачують натовп.\nМене вразило те, що зі своєю дорослістю та раціональністю я зрозумів, як це все працює і чому Ніндзя і Йоланді все одно виглядають так, ніби вони з іншого світу, немов інопланетяни, які за 11 років кар’єри нарешті навчилися маскуватися під землян. Я відчув, що не остаточно втратив відчуття магії та чарівництва, і що попереду буде тільки світло, завдяки якому я все ж повірю в чудеса. Навіть якщо вже не сподівався їх побачити.\nІ мені стало добре.\nФото надані прес-службою UPark\nЧитайте також про те, куди котиться цей музичний світ.\nДалі — тільки шум: що відбувається з сучасною музикою4 Лип 20193569\nКонтрреволюція: 5 артистів під впливом Die Antwoord3 Сер 20184704\nЗнайомтеся, Алекс Енджел. Перший секс-рокер України (18+)20 Чер 201910591\nЯк Massive Attack «зжерли» мене на фестивалі UPark1 Сер 20186797


ПОВІДОМЛЕННЯ про проведення позачергових загальних зборів акціонерів 6\nПОВІДОМЛЕННЯ про проведення позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Готель Голосіївський»\nПриватного акціонерного товариства «Готель Голосіївський»\nПриватне акціонерне товариство «Готель Голосіївський», що знаходиться за адресою: 03127, м. Київ, проспект Голосіївський, 93 (Код за ЄДРПОУ 03358529) (далі – Товариство) повідомляє про проведення позачергових загальних зборів акціонерів Товариства, які відбудуться «29» червня 2017 року об 11 годині 00 хв., за адресою: 03127, м. Київ, проспект Голосіївський, 93, 2 (другий) поверх, конференц-зал.\nДата складення переліку акціонерів, які мають право на участь у позачергових загальних зборах:\nПерелік питань з проектом рішень, що виносяться на голосування:\n1. Обрання Лічильної комісії для підрахунку голосів осіб, що беруть участь у позачергових Загальних зборах акціонерів Товариства.\nТопіха Наталя Петрівна – Голова Лічильної комісії;\nШумелюк Оксана Кузьмівна – член Лічильної комісії;\nКириленко Вікторія Миколаївна – член Лічильної комісії.\nКондратьєву Наталію Мирославівну – Головою зборів;\nЧернецьку Раїсу Миколаївну - секретарем зборів.\n3. Внесення змін та затвердження нової редакції Статуту Товариства.\nНа виконання вимог Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку внести зміни до Статуту Товариства відповідно до норм чинного законодавства України та затвердити Статут Приватного акціонерного товариства «Готель Голосіївський» у новій редакції.\n4. Затвердження осіб уповноважених на підписання Статуту Товариства в новій редакції від імені його акціонерів, надання повноважень на підписання протоколу позачергових Загальних зборів акціонерів Товариства та вчинення дій, пов’язаних з державною реєстрацією Статуту Товариства у новій редакції.\nУповноважити Голову зборів акціонерів Товариства Кондратьєву Н.М. та секретаря зборів акціонерів Товариства Чернецьку Р.М. на підписання Статуту Товариства в новій редакції від імені його акціонерів.\nУповноважити на підписання протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Товариства Голову зборів акціонерів Товариства Кондратьєву Н.М. та секретаря зборів акціонерів Товариства Чернецьку Р.М.\nУповноважити Голову правління ПрАТ «Готель Голосіївський» Кондратьєву Н.М. на здійснення державної реєстрації змін до установчих документів, відповідно до норм чинного законодавства.\nАкціонери можуть ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, у робочий час за адресою: 03127, м. Київ, проспект Голосіївський, 93, приймальня.\nПосадова особа, відповідальна за порядок ознайомлення акціонерів з документами – Голова правління Кондратьєва Наталія Мирославівна.\nАдреса веб-сайту ПрАТ «Готель Голосіївський», на якому розміщена інформація з проектом рішень щодо кожного з питань, включених до проекту порядку денного- http://hotelgolos.com/\nДовідки за телефоном (044) 259-76-73.\nГолова Правління ПрАТ «Готель Голосіївський» Кондратьєва Н.М.\nПовідомлення про проведення позачергових загальних зборів було опублікованано в газеті «Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» № 98 від 26.05.2017р.


Новини Франції - У Франції затримано Ніколя Саркозі - 112 Україна\nСаркозі підозрюють у фінансових махінаціях під час його виборчої кампанії 2007 року\nНіколя Саркозі www.oreanda.ru\nКолишнього президента Франції Ніколя Саркозі затримали у Франції у справі про фінансування його виборчої кампанії 2007 року. Про це повідомляє Reuters із посиланням на судові джерела.\nЯк інформує видання Le Monde, Саркозі вранці 20 березня з'явився на слухання в Нантері, де його взяли під варту в поліції. Судове засідання було присвячене питанню про можливе незаконне фінансування владою Лівії його передвиборної кампанії.\nЕкс-президента Франції підозрюють у тому, що його передвиборний штаб міг отримати незаконне фінансування від нині покійного лівійського лідера Муаммара Каддафі.\nТакож нагадаємо, у 2013 році прокуратура м. Бордо висунула Саркозі звинувачення в корупції. Політика запідозрили в отриманні незаконної фінансової допомоги на президентську кампанію 2007 р. від колишньої власниці компанії L'Oreal Ліліан Беттанкур. Його звинуватили в отриманні конверта з 50 тис. євро в обхід документів про звітність.\n#Саркозі #Франція #президент #затримання


Інтернет-голосування на виборах 25 жовтня: проти і за — Новини Львова — події, аналітика, фото, відео\nПідписанти спільної заяви закликали Уряд забезпечити провідну роль ЦВК у процесі обговорення перспектив впровадження новітніх технологій у виборчому процесі. Доцільно забезпечити вчасне і комплексне інформування парламенту про усі плани у сфері цифровізації виборів. «Відповідно до проведеного масштабного дослідження щодо України та міжнародного досвіду Інтернет-голосування, ми вважаємо, що це пілотування є передчасним», — сказано у спільній заяві.\nНатомість сьогодні Кабмін ухвалив постанову ^(https://thedigital.gov.ua/news/kabmin-yhvalyv-postanovy-yakoy-rozhirye-povnovazhenya-mincyfry) «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 14 березня 2012 р. № 236 та від 18 вересня 2019 р. № 856», яка тепер чітко визначає сфери відповідальності Міністерства цифрової трансформації. До повноважень Міністерства входитиме формування та реалізація державної політики у сферах цифрових інновацій. Зокрема, це дозволить Мінцифрі формувати єдині підходи та стандарти щодо впровадження систем електронного документообігу, а також стимулювати використання IT-технологій у різних сферах.\nПодібно на те, що пілотне інтернет-голосування — не така уже й віддалена реальність. Особливо в час пандемії коронавірусу Sars Cov-2.\nPrevious У Трускавці з 1 липня відкрили санаторно-курортні заклади для дорослих\nNext На Львівщині оштрафували тендерних змовників на харчуванні учнів


Происшествия за 04.01.2019 - Лента новостей Ровно\nВодій рівненської маршрутки "залипав" у телефон прямо за кермом\nВодії рівненських маршруток не припиняють дивувати. Для всіх вже стало чи не буденністю, коли керманич прямо на ходу видає пасажирам здачу або ж спілкується телефоном. Сьогодні ж на сторінці «Типове Рівне» у Фейсбуку оприлюднили відео, на якому водій прямо під...\nУ Рівному поліцейські запобігли злочину щодо загрози життю правоохоронців і посадових осіб\nСьогодні, четвертого січня, під час виконання службових обов’язків, у зв’язку із посяганням на життя і здоров’я осіб, поліцейський застосував вогнепальну зброю. У результаті здійсненого пострілу вдалося запобігти тяжким наслідкам, які міг спричинити тібетський...\nПід час придбання вживаних автомобілів, особливо на іноземній реєстрації, громадянам слід перевірити, чи не перебувають вони у розшуку. Зробити це можна он-лайн і абсолютно безкоштовно. Для цього достатньо знати номер автомобіля чи кузова. Таку перевірку можна...\nУ Дубно через пожежу в одному будинку могли згоріти ще два\n3 січня близько 16 години у м. Дубно повулиці вул. Кирила і Мефодія сталася пожежа. На місце події вирушили два чергових караули рятувальників 5-ї пожежно-рятувальної частини. Горів дерев’яний критий шифером житловий будинок, розміром 12х7 м. Існувала реальна...\nВчора ввечері в с. Соломир Зарічненського району сталася пожежа. Горів приватний житловий дерев’яний будинок. У наслідок пожежі знищено покриття, перекриття будівлі та пошкоджено його стіни. Нині фахівці встановлюють причини та збитки події, повідомляє ГУ ДСНС...\n04 січня о 13:20 до служби порятунку Рівненщини за номером «101» надійшло повідомлення про те що між населеними пунктами с. Волоша та с. Кузьмівка Сарненського району злетів з дороги та перекинувся автомобіль «Renault Trafic». До місця події негайно виїхали ря...\nЗ нагоди відзначення Різдва Христового у храмах Рівненщини проходитимуть богослужіння орієнтовно з 16.00 години шостого січня та з 07 по 14 годину сьомого січня. На охорону публічної безпеки та порядку біля 809 культових споруд у 661 населеному пункті області...\nВодій вантажівки, який наїхав на чоловіка, був тверезий\nВчора ввечері у селі Яринівка, що на Сарненщині, під колесами вантажівки загинув чоловік. Водій автіки наїхав на чоловіка, який лежав на їзбіччі. За результатами освідування керманич транспортного засобу був тверезий. Як встановили поліцейські, видимість була...\nБлизько 18:30 третього січня у селі Яринівка водій вантажівки наїхав на чоловіка, який лежав на узбіччі дороги. Від отриманих травм потерпілий помер на місці події. Поліцейські встановили, що 55-річний житель села Чудель, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 410...\nНа вулиці Гайдамацькій патрульні зупинили автомобіль Honda Accord. Водій, перед здійсненням маневру повороту ліворуч з вулиці Грушевського, завчасно не увімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив п. 9.4 ПДР. Керманич відмовився надати документи та помі...


Лідери учнівського самоврядування зустрілися із міським головою В.Є.Плетюком\n» Новини » Лідери учнівського самоврядування зустрілися із міським головою В.Є.Плетюком\n10 грудня у сесійній залі Шумської ОТГ відбулася традиційна зустріч міського голови Плетюка В.Є. із лідерами учнівського самоврядування закладів освіти Шумської міської ради.\nЛідери учнівського самоврядування переглянули відеоролик про громаду, створений за підтримки програми «Добре». Володимир Євгенович розповів про молодіжні ініціативи, реалізовані в громаді за 2018 рік, та безпосередньо про співпрацю із програмою «Добре».\nПісля цього учні мали змогу поспілкуватися із міським головою про те, як зробити життя в школі, селі, громаді кращим. Були підняті питання будівництва спортивних майданчиків біля Шумського ліцею, в с.Анрушівка, освітлення вулиць у с.Бриків, с. Рохманів, облаштування біотуалетів у Шумську, заміна вікон в Угорському НВК, реалізація проекту «Співоче поле» у с Биківці, закупівлю апаратури для проведення масових заходів у закладах освіти, підлоги у спортзалі Тилявського НВК, закриття школи у с. Стіжок. Цікавою для мера виявилася ідея створення екстрім-парку в с. Сураж, облаштування зони відпочинку у с. Жолобки (Угорське лісництво). Учні Шумського НВК просили про житло для волонтера із Корпусу Миру.\nМрига Іванна, голова громадської організації «ІнСорс» розповіла про те, що чимало ідей можна реалізувати ініціативною учнівською молоддю, зокрема розповіла про проект "Відкривай Україну".\nЛідери побували у ЦНАПі. Познайомилися із новим обладнанням для виробництва закордонних паспортів. Куратор лідерів учнівського самоврядування проголосувала за проект, який може бути втілено за кошти бюджету участі у 2019 році.\nПротягом 2018 року лідери учнівського самоврядування працювали над проектом «Знай наших». Цей проект про людей, якими пишається громада, які відомі своєю громадською, мистецькою, культурною, політичною діяльністю. Одна із сторінок альбому присвячена голові Шумської ОТГ Плетюку В.Є.. Саме на цьому зібранні і вручено альбом для міського голови.


Щотижневий звіт Третього апеляційного адміністративного суду (19-23 жовтня 2020 року)\nПротягом тижня, з 19 по 23 жовтня 2020 року, до Третього апеляційного адміністративного суду надійшло 395 апеляційних скарг у адміністративних справах, 2 заяви на продовження розгляду, 2 заяви за нововиявленим обставинами (2 інстанція) та 1 заява на новий розгляд (2 інстанція).\n- справи щодо виборчого процесу та референдуму, зокрема щодо висування та реєстрації кандидатів;\n- справи щодо виборчого процесу та референдуму, зокрема щодо уточнення списків виборців;\n- справи щодо забезпечення громадського порядку та безпеки, національної безпеки та оборони України, зокрема щодо дорожнього руху;\n- справи з приводу адміністрування податків, зборів, платежів, а також контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, зокрема щодо збору та обліку єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування та інших зборів;\n- справи з приводу регулюванню містобудівної діяльності та землекористування, зокрема у сфері землеустрою; державної експертизи землевпорядної документації; регулювання земельних відносин;\n- справи щодо захисту політичних (крім виборчих) та громадянських прав, зокрема щодо забезпечення права особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів.\nВсі апеляційні скарги, які надійшли до суду з 19 по 23 жовтня 2020 року, були зареєстровані та розподілені автоматизованою системою «Діловодство суду» між суддями, що в середньому складає по 16-18 апеляційних скарг на суддю.\nЗа період виборчого процесу, який стартував в Україні 5 вересня 2020 року та пов'язаний з проведенням чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, до Третього апеляційного адміністративного суду надійшло 43 виборчих справи.\nЗа період з 19 по 23 жовтня 2020 року кількість відправленої поштової кореспонденції з Третього апеляційного адміністративного суду — 1249. З них 1243 листи та 6 справ.


Концерт-вшанування Тараса Шевченка | Український тижневик Міст\nКонцерт-вшанування Тараса Шевченка\nНещодавно в приміщенні Old Mill відбувся традиційний щорічний концерт на пошану Тараса Шевченка, організований Ліґою українців та Ліґою українок Канади, відділи в Торонто. В цьогорічному концерті взяли участь різні колективи й артисти різного віку —від наймолодшого і найстаршого.\nАби відчути атмосферу Шевченківського свята, треба бути присутнім, потрібно відчути всю глибину Кобзаревого слова, заслухатися піснею. І це — не просто пісні. Це — геніальні твори, що зворують душу до самих її глибин.\nМайже вся творчість Шевченка стала якщо не піснею, то джерелом для створення опер, балетів, кантат чи сюїт. На 240 шевченкових творів, що увійшли в його «Кобзар», композитори склали понад 500 музичних творів.\nАле повернімося до недільного свята, яке розпочалося музично-поетичною композицією за поезією Шевченка у виконанні учнів курсів українознавства Школи імені спадщини Юрія Липи. Програма була підготовлена та виконана на високому рівні. І розпочали її так професійно та впевнено, що задали тон цілій програмі. Вікторія Білик і Наталія Ткачук читали поезію Шевченка, а Ганнуся Танчак акапельно так заспівала «Ой літа орел» і «Світе тихий, краю милий», що перехопило подих у слухачів.\nВікторія Білик, Ганнуся Танчак і Наталія Ткачук\nПоклін Кобзарю віддали наймолодші учасники концерту — дитячий хор «Жайвір» Спілки української молоді (СУМ), осередок Торонто. Під керівництвом Олесі Коник хор на високому професійному рівні заспівав твори «Зацвіла в долині», «Україна» та «Зоре моя вечірняя». Цей хор — неодноразовий переможець Українського музичного фестивалю ім. Марти Кравців-Барабаш у Торонто.\nБурхливими оплесками відзначили слухачі талант квартету хлопців, котрі натхненно заспівали «Бандуристе, орле сизий».\nДириґент Олеся Коник\nЖіночий хор «Діброва» та молодіжний ансамбль «Пролісок» (мистецький керівник — Олеся Коник) представили гостям музично-поетичну композицію за поемою Шевченка «Мар’яна-черниця».\n«У неділю на вигоні дівчата гуляли» читає Богдана Ткачук\nДівочий склад молодіжного ансамблю «Пролісок» СУМ, осередок Торонто, акапельно заспівав «Ой і зійди, зійди ти, зіронько та вечірняя». Чистими, молодими, солов’їними голосами полилась улюблена народна пісня Тараса Шевченка.\nСоломія Шарун, Соломія Саламашек, Оксана Косаренко, Орися Юзич, Олена Болонна\nЗаспівувала пісню солістка ансамблю Олена Болонна. Ця дівчина наділена багатьма талантами й її дзвінкий голос, мов дзвіночок, приємно торкає слухача\n«Кобзар іде! Кобзар іде!». Хлопець — Віталій Остапов, кобзар — Стефан-Ґеник Березовський, актор театру «Заграва»\n«Чого ж плачеш, моє серце?» — Петро запитає. Вона гляне, усміхнеться:\n«І сама не знаю». Гарні та талановиті Віолетта Cкрипник в ролі Мар’яни та Мирон Коник у ролі Петра\nОксана Соколик у ролі матері, а також ведуча концерту, котра лаконічно та змістовно поєднала програму в одне ціле\nНа тему нещасливої дівочої долі у виконанні жіночого хору «Діброва» прозвучали пісні «Така її доля» та «Не щебече соловейко»\nНа героїчній тематиці побудувала свою музично-поетичну композицію «Тарасова ніч» Капела бандуристів Торонто під мистецьким керівництвом Віктора Мішалова, заслуженого артиста України. Могутні композиції «Реве та стогне Дніпр широкий», «Бандуристе, орле сизий», «Встає хмара з-за Лиману» та «Гайдамацька пісня» у виконанні капели, соліста Іринея Сулипки та рецитація віршів Шевченка Богданом Темнюком — це було щось неймовірно-емоційне, що пробирало до самого серця. Особливо відчувалося в серцях глядачів із огляду на теперішні трагічні події в Україні.\nІ хоч було попередження для слухачів не аплодувати між номерами, зала не стримувалася і зривалася, а в кінці вибухнув шквалом оплесками.\nЩо може бути кращим, ніж бандура і пісня? Тільки бандура і пісня!\nЧитець Богдан Темнюк\nСоліст Іриней Сулипка\nПрикладом для підростаючого покоління стали Богдан Темнюк та Іван Рйопка, котрі в свій поважний вік напам’ять цитують «Кобзар» Шевченка. Цього дня п. Рйопка прочитав вірш «Минають дні», підводячи слухачів до теми Шевченківської долі — «Доле, де ти! Доле, де ти? Нема ніякої, Коли доброї жаль, боже, То дай злої». Пан Іван не пропустив жодного мітинґу, які організовують у Торонто з часів Майдану і його жовто-блакитний прапор найвище височіє над усіма іншими.\nЧитець Іван Рйопка\nТему долі продовжив «Пролісок» і солістка Орися Юзич із піснею «Єсть на світі доля». Орися — довголітня учасниця ансамблю, котра з малих років зростала на сцені, набираючись досвіду й удосконалюючи свою майстерність. Вона постала перед публікою в найкращій своїй формі, зірвавши бурю оплесків та вигуків «Браво!»\nЗаключним акордом Шевченківського свята стала сучасна пісня на слова та музику Анатолія Матвійчука «Шевченкові слова» у виконанні «Проліска». Про ансамбль «Пролісок» треба сказати окремо. Це, без перебільшення, — найкращий молодіжний співочий колектив, в якому кожен учасники може бути солістом. «Пролісок» виступає на всіх важливих концертах і бенкетах у нашій громаді. Дякуємо молоді, яка так жертовно віддає свій час і талант на благо громади, пропагуючи українську пісню.\nОлена Болонна, Віолетта Скрипник, Орися Юзич, Оксана Косаренко, Соломія Саламашек, Соломія Шарун, Любомир Карлащук і Мирон Коник\nПрисутні теплими оплесками вітали гостей із України — Дмитра Ільчука, волонтера з Києва, та В’ячеслава Германа, українського вояка-кіборга, захисника Донецького летовища з міста Черкаси. Хлопці подякували за моральну та гуманітарну підтримку, яку українські вояки отримують від нашої громади. Вони були зворушені Шевченківським святом, яке провела наша громада, а п. В’ячеслав зауважив, що він є є земляком великого Кобзаря.\nДо громади звернувся Тарас Багрій, голова Конґресу українців Канади, відділ Торонто, відзначивши актуальність Шевченкового слова в наші дні\nЗавершилося свято спільним виконанням Шевченкового «Заповіту» та Славня України.\n«Заповіт» Шевченко написав 1845 року, а вперше твір прозвучав 1868-го у Львові на музику Миколи Лисенка, вперше люди слухали його стоячи\nДякуємо Лізі українців та Лізі українок Канади, відділи в Торонто, за організацію урочистого вшанування нашого пророка та генія Тараса Шевченка. Дякуємо Олесі Коник, мистецькому керівнику хорів «Жайвір», «Пролісок» і «Діброва», а також концертмейстерам Оксані Скірі та Ганні Шалайкевич. Дякуємо Віктору Мішалову, мистецькому керівнику Капели бандуристів м. Торонто. Дякуємо Школі ім. Юрія Липи та директору Оксані Соколик. Низький уклін читцям, співакам та акторам за талант і посвяту громадській справі. Дякуємо всім, хто прийшов і вшанував нашого Тараса. Дякуємо телепрограмі «ФорумТВ» і Дмитру Доблевичу за фільмування. Браво! Бравіссімо!


23 Лип 2016 о 15:10\nФутбольні баталії на полях Франції закінчились два тижні тому – саме час підвести підсумки. В тому числі і фінансові.\nУкраїна чи Франція: хто більше витратив на проведення Євро? (ІНФОГРАФІКА)\n100 тисяч євро в день. Журналісти розсекретили зарплату Неймара


Регіон: вул. Мічуріна, 5, с. Високогірне, Запорізька область\nПриватизовано у: 2003 р.\nСтворено робочих місць: 22\nУ Запорізькій області, неподалік від обласного центру, сьогодні успішно працює ТОВ «Високогірне». У 2003 році РВ по Запорізькій області здійснило приватизацію радгоспу «Запорізьке», який після кількох змін організаційно-правової форми господарювання у 2018 році став ТОВ «Високогірне».\nСьогодні ТОВ «Високогірне», розплідник саджанців, плодових дерев, декоративних рослин, ялівців та троянд, відомий на всю Україну своєю продукцією. Тут, на території понад 380 га, займаються вирощуванням та реалізацією сільськогосподарських культур, а також плодово-ягідної продукції, саджанців плодових та декоративних рослин.\nТОВ «Високогірне» – підприємство, що вирощує районований посадковий матеріал, якість якого протягом багатьох десятиліть підтверджено садівничими господарствами, які встигли стати постійними клієнтами товариства. ТОВ «Високогірне» щорічно проходить атестацію у ДП «Державний центр сертифікації та експертизи сільськогосподарської продукції».\nНаразі у товаристві працюють 22 особи, які вчасно та в повному обсязі отримують заробітну плату. Працівники та менеджмент ТОВ «Високогірне» – часті гості та активні учасники профільних спеціалізованих виставок, «круглих столів» та науково-практичних конференцій.


Фото: Христина Пошелюжна\nЗ власником ужгородського кафе-музею «Під замком» паном Юрієм, письменник, перекладач, есеїст, колумніст Андрій Любка зустрічається як зі старим другом. Їм обом є про що поговорити. Пригадати, як у студентські роки Андрій разом з друзями організовували у цих стінах поетичні читання; поскаржитись на недолугу місцеву владу; покритикувати недоречні архітектурні рішення. Господар кафе-музею ділиться планами – організувати вечір для молоді на тему «Якби я був мером, я б…».\nАле я нахабно втручаюся в їхній діалог, і ми з Андрієм починаємо інтерв’ю. Про його творчість і новий роман. Про карантин і книгарні. Про кордони і межі. Про стіни і мости. Про них і нас. Про свободу і обмеженість. Про Балкани і вино. Про життя.\nАндрію, тобі ще не набридли однотипні питання на інтерв’ю?\nНі, але я вже не пам’ятаю, коли мені було дійсно цікаво. «Що тебе надихає?», «Про що наступний роман?», «Коли ти почав писати вірші?», «Чому зараз не пишеш?»... Хто взагалі це читає?\nА було б цікаво дізнатися, чому ти припинив писати поезію…\nМені самому цікаво. Якби цьому було раціональне пояснення, я б його заперечив і виправив. Взагалі-то я планував, що після тривалої паузи напишу збірку віршів. Уявляв, що напишу її якось по-іншому, подамся на декілька місяців в глушину без зв’язку, медитуватиму і писатиму вірші. Писати їх на листках, а ті, що не будуть подобатися – просто спалювати. Так я собі це уявляв, проте досі не організував. А з 2015 року припинив записувати рядки, які у перспективі могли б стати віршами.\nГерой твоєї нової книги буде так вчиняти з написаними віршами, які йому не подобаються?\nНі, герой мого нового роману просто пиячить. Одного дня він прокидається зі страшним похміллям, вирішує змінити своє життя і одружитися. На кому? У нього є п’ять кандидатур, і ось починається ця одіссея.\nОдин з моїх друзів, прочитавши його, навіть сказав, що роман є трохи дивним, бо виглядає дещо примітивнішим за мої попередні книги. Роман не те, що примітивніший, просто в ньому присутній цей рибальський гумор. Чоловічий і місцями брутальний – гумор пияків і рибалок. З такого роману було б добре починати письменницьку кар’єру. Зрештою, якби не карантин, можливо я б і не сів писати цю стьобну історію про богемне життя п’яного поета. Це досить скандальна історія, багатьох вона обурить. Поки усі писали свої великі романи, я написав малий. «Малий український роман» – про літературний процес в Україні.\nЧи можна тебе назвати одним з небагатьох письменників, які заробляють на життя письменництвом?\nТак, я один з небагатьох, і так, заробляю. Але письменництво в моєму розумінні це цілий комплекс різних аспектів: написання книг, переклади, колумністика, виступи на заходах…\nА письменництво в Україні можна назвати професією?\nЗвісно. Єдине, що це не така професія, яку можна знайти у класифікаторі професій, затвердженому урядом. У широкому сенсі, який маю на увазі, я б говорив не про письменництво, а про літераторство і літераторів – людей, причетних до літератури. На відміну від слова «письменник», тут не закладено пафосу, небуденності, ексцентричності. Слово літератор є приземленішим і точніше описує те, чим я займаюся.\nТи б радив молодим людям освоювати ремесло літератора в соціально-економічних реаліях України?\nНа цьому порозі, з висоти свого досвіду і віку (сміється – прим.ред.) я вже можу робити певні висновки. От ми з тобою сидимо в кафе, де я починав читати вірші ще у 2004 році, коли став студентом філфаку. Тоді ми перезнайомились з тими, хто писав вірші, заснували літературну студію, потім почали виходити за межі університету в пошуках ширшої авдиторії. Мені здавалося, що частина з них була обдарованіша, талановитіша за мене. Дівчата писали такі гарні вірші, з багатими римами, несподіваними метафорами, чітко поділеними складами, така собі лінакостенківщина. Але зрештою вони не видали навіть дебютної збірки. Я знайомий зі сотнею людей, які видали першу книгу, а потім на десяток років зникли з літературного процесу.\nЯ веду до того, що все це – про покликання, «маніакальний стан», як каже Юрко Винничук. А якщо хтось прочитає в інтерв’ю, що я раджу молодим людям ставати письменниками…це працює не так. Якщо література для тебе найголовніше – ти будеш письменником. Крапка.\nЛітература завжди була для мене найважливішою. Навіть коли працював в політичному секторі й ходив на роботу, я завжди повертався до неї. Усвідомлював, що моя теперішня робота це просто інструмент для заробляння грошей на оренду квартири і життя. За студентських років я не просто хотів писати, я прагнув вести ще й відповідний спосіб життя. І мені він уявлявся не як в Умберто Еко, який сидить затвірником у бібліотеці, а як у паризької богеми 20-х років: виступати в таких-от кафе, вилазити на стіл, щось вигукувати. Власне, так і було! Те, що письменництво – це робота, розумієш згодом: якщо будеш тільки бухати і зустрічатися з людьми, нічого не зробиш. Письменництво – це такий собі добровільний карантин і самоізоляція.\nЯк гадаєш, карантин і скасування основних книжкових подій вплинули на ринок книговидання критично?\nТак, карантин вплинув критично: книги не продаються, бо немає нагоди їх купувати. Зазвичай з «Книжкового Арсеналу» в Києві чи Форуму видавців у Львові відвідувачі повертаються з торбами, повними книг, які потім читатимуть цілий рік, а до частини з них так і черга не дійде. Зараз цієї можливості нас позбавили. Видавці, природно, засмучені. А читачі, позираючи на купи непрочитаного, не поспішають з придбанням нових. Уже декілька видавництв закрилося, а решта відчуватиме згубні наслідки карантину ще протягом тривалого часу.\nВсю зиму я поспішав з перекладом однієї книги, вихід якої планувався в травні – під «Книжковий Арсенал», але вона так і не вийшла. Тепер не буде Форуму видавців, гадаю, що вихід мого перекладу знову відкладається.\nСлухай, але ж «Книжковий Арсенал» і Форум видавців вже давно не про купівлю книг, а про нетворкінґ, про знайомство з авторами і, власне, читачами?!\nЯ з тобою не погоджусь. Ідея Форуму видавців у Львові – книжковий базар. Ще будучи студентом я повертався з Києва чи Львова з повними торбами книг, бо у наших книгарнях їх не було. Знаєш що тоді продавали у наших книгарнях? «Жони руских імператоров», «Поварьонная книга», гороскопи, кросворди, а з україномовної літератури хіба що шкільні підручники.\nЦе вже потім на арсенал і форум почали їздити автори: спочатку просто підписувати книги, а потім брати участь в заходах, вечірніх читаннях. Книжкові базари трансформувалися у фестивалі. Попри те, що організатори намагаються задіяти якомога більше «розмовних форматів», видавці переслідують ту саму ціль – продати якомога більше книг. І це проста математика: чим більше книг вони продадуть, тим ширшими будуть їхні можливості в тому, аби запросити автора, поселити його, організувати автографсесію чи презентацію… Все це вигідна, суха математична видавнича калькуляція.\nА нетворкінґ… я взагалі не вірю у такі слова. Всі ці фокусні теми і дискусії мені завжди видавалися трохи натягнутими. Усе це надбудова. А першооснова в українських реаліях – це книга, розмова довкола книги і можливість її продати. Бо, приміром, у Франкфурті книги не продаються. Там це виставка, демонстрація без мети продажу. Ти ходиш, домовляєшся, комунікуєш, от там, можливо й слід говорити про якийсь нетворкінґ.\nВидавництво по-українськи – бізнес, який довго окуповується. Наведу приклад. За перші декілька місяців новинка продається досить швидко, розлітається приблизно 40% накладу, а решта накладу розпродується протягом 2 років. Але друкарні, верстці, коректурі треба заплатити вже зараз. Крім того, треба видавати іншу книгу, а вона заштопорилася, бо оборотних грошей катма. Коротше, усе це напрочуд складна ситуація.\nДля чого в такому разі ти береш участь в заходах з натягнутою тематикою?\nЗа останні років п’ять, у дискусіях на тему «Письменник і війна» або «Література і війна», або «Поезія і війна» я брав участь разів з сорок. І жодного разу я не почув нової, свіжої думки. Усім нам чудово відомо, що війна дуже сильно впливає на людей, тим більше на літераторів, які за своєю натурою є надчутливими.\nЗазвичай, дискусії на загальну тематику відбуваються в рамках певних проєктів на які виділено фінансування іноземними фондами, що прагнуть доносити певні суспільно-важливі меседжі. Я не кажу, що це непотрібно чи неважливо. Як на мене, література в чистому вигляді є набагато цікавішою, більше мені імпонують дискусії навколо книги, яка принесла якусь нову ідею.\nДуже люблю слухати, як автори читають свої тексти, як відчувають ритм написаного. І мене дивує, що письменники на презентаціях не читають книг. Якось я подивився презентацію Макса Кідрука: він розповідає про все, окрім власної книжки, це мене здивувало… Моя воля, я приходив би на презентацію, вітався з присутніми й одразу починав читати, а через 40 хвилин відповідав би на запитання.\nЗ якою метою ти озвучуєш написаний текст?\nЯ перечитую написане вголос ще під час роботи з текстом. Сідаючи «вранці» за роботу (зазвичай я сідаю за роботу в другій половині дня), відкриваю написане вчора і починаю зачитувати, аби вловити тональність і продовжити в тому ж ритмі. Пишу запоями. Під час роботи над текстом намагаюся нікуди не їздити, не ходити, ні на що не відволікатися, адже кожна пауза дає стилістичну тріщину. Якщо я вже налаштувався на одну довжину речення, мушу зберігати її протягом усього твору. Ретельно стежу навіть за розміром абзаців, аби вони не були завеликими. Довго розмірковую над доречністю підкреслення тексту короткою фразою, поза абзацом. Візуальні блоки – важливі. Але звучання і кількість складів – важливіші.\n13 розділ про оперу роману «Твій погляд, Чіо-Чіо-сан» побудований як музичний твір. Я дуже довго над ним працював, і пишучи його, слухав оперу. Не всі читачі вловили це музичне відлуння, але у багатьох відгуках на книгу вони зауважували, що 13 розділ є найсильнішим. Навіть ті, хто критикував роман і називав його нудним, відзначають 13 розділ як особливий. Я не хотів просто переповідати сюжет опери, мені хотілося сплавити зал і сцену, аби не було зрозуміло, що важливіше: реальність чи фікція. Цей момент хворої психіки й дав можливість, вплести музику в речення.\nТи вже згадав про брак актуальних книг в книгарнях на початку нульових. На твою думку, проблема з неякісним асортиментом в регіональних книгарнях досі актуальна?\nОт зайди завтра в одну з трьох книгарень Ужгорода, дізнаєшся.\nЯ сьогодні в одній уже була…\nНайбільша книгарня Ужгорода – «Кобзар». За останній час вона скоротилася вдвічі. Асортимент там непоганий, принаймні значно ліпший за часи мого студентства. Тоді я все читав російською мовою, українською мовою перекладної літератури майже не було. Тепер у нас є можливість замовляти книги одразу зі сайтів видавництв з непоганими знижками, вони приходять поштою, забрати їх можна тоді, коли зручно.\nПроблема неякісного асортименту в книгарнях втратила актуальність. Інше діло, що цих книгарень немає! На місто обласного значення є всього лишень три книгарні і одна спеціалізована від видавництва, а у райцентрах їх взагалі немає! Скажімо, у Виноградові, звідки я родом, з кількістю мешканців в 30 тис. моєї книги придбати не можна. Немає мережі книгарень, відповідно, немає й тиражів. Можливо, люди б й купували книги, якби було де їх придбати, але книгарні не відкриваються, бо вони не є самоокупним, у зв’язку з тим, що люди не читають. От таке собі замкнене коло. Це найбільша проблема книжкового ринку…\n… в тому що люди не читають?\nІ в цьому також, але я мав на увазі відсутність державної політики підтримки книгарень. Якби місто запровадило символічну орендну плату для книгарні в 1 гривню, то можливо вони й відкривалися б. Але комерційну оренду районні книгарні, на відміну від банків, аптек чи ломбардів, потягнути не можуть.\nТак, так, є інтернет і сайти книгарень чи видавництв. Але мешканці райцентрів або сіл підуть туди тільки цілеспрямовано, якщо вони чітко знають що хочуть. Тут немає відсотку випадкових продажів. Його я називаю «фактором вокзалу». В привокзальному кіоску я завжди накуповував купу газет чи журналів, які потім читав у потязі. От уяви собі, людина прогулюється містом, аж тут їй на очі потрапляє книгарня, вона думає чому б не зайти, і виходить звідти з книгою автора, якого до того не знала, або з книгою, про існування якої навіть не здогадувалася!\nНаскрізною темою твоєї творчості є кордони. Тис з компанією з «Карбіда» торував тунель крізь державний кордон, а інтелектуальний тревелог «У пошуках варварів» увесь пронизаний кордонами і межами. Ти ще не вичерпав для себе тему кордонів?\nЯ сказав про кордони усе, що хотів. У мене немає якихось нових ідей чи думок на цю тему.\nВ Ужгороді кордон тут поруч, і неможливість його перетнути навіть зараз, під час карантину, – одна із феноменальних для мене речей, загадкових з самого дитинства. Ну добре, існування кордонів можна виправдати проблемами чи воєнними конфліктами з сусідньою країною. У нас з словаками проблем немає, то нащо цей кордон? Мені б хотілося дожити до того часу коли тут, в Ужгороді, кордону не буде. Це символізуватиме повернення до старих порядків, коли кожен міг мандрувати вільно.\nЯк мислить дитина? Вона задає прості й наївні, але водночас дуже мудрі питання. Я зростав над двома кордонами (у Виноградові сходяться кордони з Угорщиною і Румунією), і жоден з них не міг перетнути. Чому? Як може кордон проходити по воді? Такі-от питання турбували малого мене.\nАле саму тему я вичерпав. Так, ти маєш рацію.\nУ глобалізованому, інформаційному світі поняття кордону розмивається. Це добре чи погано?\nПоняття кордону не розмивається. Виявилося, що для збереження національної ідентичності кордон не настільки важливий, як ми думали. Якось я подорожував автостопом з Польщі в Чехію і перетнув «кордон» перейшовши міст. Там немає кордону. Але це не означає, що поляки стали чехами, а чехи припинили їсти кнедлики і запивати пивом.\nКордон дає людям відчуття безпеки. Людина хоче оточити себе парканом, зайти в свою печеру, відчувати, що вона перебуває не на відкритому просторі, бо насправді свобода нас підсвідомо лякає. Це по-перше. А по-друге, кордон існує для того, аби на ньому заробляли: різниця в цінах і митах є суттєвою статтею доходів для державного бюджету. І я промовчу про контрабанду й інші ганебні речі.\nАле сенсу, як на мене, в кордоні немає. Це одна з моїх мрій: щоб у нас не було кордону з Європейським Союзом. І я не закликаю вступати в ЄС, це не обов’язково. Маю на увазі вільне пересування.\nТема кордонів є для тебе важливою з дитинства. А з 2014-го тема кордонів стала надважливою і болісною для усіх українців. Що, на твою думку, нам слід робити з нашим східним кордоном: побудувати через нього міст чи відгородитися від нього стіною?\nТема кордонів для українців стала актуальною задовго до 2014 року. Ця війна якраз й тому гібридна, бо вони заволоділи умами людей. Хоча й слово «заволоділи» у цьому контексті не зовсім доречне, адже «мєстноє народонасєлєніє» уже було прихильним до Росії. У березні 2014-го на окупованих територіях почали глушити українські телеканали, але вони й не дивилися українських каналів! Вони дивилися російські серіяли і російські новини. На дворі 21 століття! Для того, аби розібратися, що з нашого боку барикад не хунта і бандерівці – достатньо було зайти в інтернет. Анексія територій, окупація, війна – це завершення процесу заволодіння мізками.\nГрядуть місцеві вибори – ось і побачимо, кого приведуть до влади на прифронтових територіях. Хоча ми вже мали змогу побачити, кого обрали мешканці прифронтових, звільнених українською армією, територіях до парламенту. Вони обрали тих самих упирів. Їх не зупинила навіть бідося на сусідніх територіях, підконтрольних ДНР. Попри все вони прагнуть стати частиною цього «руського міра».\nСтіна, на кшталт стіни на кордоні Ізраїлю і Палестини обов’язково потрібна. Але питання не в стінах, а в головах. Кордон проходить в голові. І ми наразі не знайшли панацеї від цієї «хвороби», адже стін в голові не зведеш.\nЦе дуже тривалий, стратегічно виважений, розрахований на прийдешнє покоління, процес. І він вимагає величезних коштів. Чи готові українці вкладати в інфраструктуру звільнених територій, в українізацію тамтешнього населення? І тим самим відтерміновуючи поліпшення інфраструктури власного міста чи облаштування україномовного класу власної дитини? Я не впевнений.\nТи щойно сказав, що свобода нас підсвідомо лякає. Чому?\nЛюдина, як біологічна істота, потребує захисту. Вона хоче мати свою нору. Для людини уявлення про свободу і безпеку це поняття неволі, облаштованої на свій лад. Для нас свобода – це замкнений простір, але Наш Замкнений Простір. Так організовано суспільство: ми дотримуємося стадності, прагнемо жити разом, відчувати поряд плече, бути захищеним.\nАле можливість вільно перетинати кордони, наприклад, з ЄС, це ж також свобода?\nПевною мірою, так. Але більше – це стадний інстинкт. Подорожування стало популярним, модним трендом. І подивися – куди ми подорожуємо! Людина не хоче поїхати туди, куди вона хоче. Бо вона навіть не знає куди хоче. Вона хоче поїхати туди, де були інші й зробити таке ж фото з того ж ракурсу, що зробили ті, інші. Все, що у нас є - бажання наслідувати інших. Якщо ти це називаєш свободою, тоді гаразд.\nРаніше ти вів доволі активне суспільно-політичне життя. Чому після усієї цієї боротьби ти не пішов у політику?\nКолись я дуже хотів піти у політику. Моє перше інтерв’ю у загальноукраїнській газеті «Україна молода» у 2007 році назвалося так: «Я помру або молодим письменником, або старим президентом» (сміється, пригадуючи, він; сміюся, почувши це - я, - прим.ред.).\nЯ справді думав, що стану президентом, і навіть робив для цього певні кроки. Потім я хотів бути народним депутатом України. Тепер я все це пригадую як якусь маячню. Мабуть тоді в мені промовляв юнацький максималізм і цей період треба було просто пережити, хоча, маю сказати, що частина політичного темпераменту у мені залишилась. Я продовжую писати колонки на політичні теми, хоча активна політика мене більше не цікавить. Гадаю, що в активній політиці можна менше змінити, аніж поза її межами. Бути частиною якоїсь політичної партії одразу обмежує твою здатність вільно висловлюватися, приналежність до певних політичних сил автоматично дискредитує твої погляди в очах інших.\nАле ж в такому разі в тебе була б можливість запровадити механізм оренди приміщення для книгарні в райцентрі за 1 гривню…\nПо темпераменту я не підходжу для політики. Я дуже авторитарна людина, швидко дратуюся, якщо щось йде не по-моєму, мене бісить багато речей. Але у спокійному стані я демократ, так.\nА щодо твого питання. Можливо. У мене була можливість стати народним депутатом України від опозиційних сил. Як ти оцінюєш шанси депутата опозиційної партії пролобіювати такий законопроєкт? Ніхто навіть не буде розбиратися наскільки класний мій проєкт, за нього не проголосують, бо він ініційований представником не тієї партії.\nЙдемо далі. Можливо слід очолити Міністерство культури України? Я вважав, що у міністра культури більше важелів впливу, ширше поле для маневрів. Але це також не так. Ймовірність провести швидкі зміни – це утопія, яка потоне в купі папірців, службових записок, затверджень і «мокрих печаток». До прикладу: в Українському інституті книги програму перекладу запускали 3 роки! Три роки знадобилося для того, аби розробити механізм, виділити окрему статтю бюджету. Ба навіть й зараз угоди з іноземними видавцями укладати не можна, бо немає механізму виплати винагороди – для цього теж треба ухвалювати новий закон. І над цим працювали справжні професіонали, вони буквально прогризли цю бюрократичну стіну!\nЧому взагалі я став «порохоботом»? Бо я побачив, яким чином вони закладали інституційні, фундаментальні речі. Вони (колишня влада) не просто профінансували ту чи іншу кінострічку, а створили ефективний механізм фінансування Держкіно. Вони не просто закупили книги в ту чи іншу бібліотеку, а створили Український інститут книги. Такі речі граються в довгу.\nА яким би було твоє перше рішення на посаді міністра культури України?\nБезкоштовний вхід у всі музеї людям до 21 року – якраз у період коли формується їхня система координат. Це те, що я бачив в Австрії, і те, що я хотів би імплементувати у нас. На вартості квитків до музею держава заробляє небагато.\nКультура може бути поза політикою?\nКультура є частиною політики. Політика – це форма організації нашого суспільства, а культура є одним із фундаментальних базисів. Винищення, наприклад, слов’ян, перетворення східноєвропейських країн у Другій світовій війні на колонії, де люди мали вимерти, а решта мала займатися сільським господарством було продиктовано культурою і науковими досягненнями. Німці казали: у нас є Фауст, Бетговен, у нас є велика наука, ми ліпші, ми вищі, а решта – дикі варвари, їх треба винищити. У цьому сенсі, безумовно, культура є частиною політики, так.\nТи можеш не писати колонки на політичні теми, не бути членом політичної партії, і навіть не ходити на вибори, але те, що ти робиш є частиною великого політичного процесу. Мені дуже сподобалось одне пояснення, чому насправді почалася Перша світова війна – не тому, що у Сараєві вбили Франца Фердинанда, не атентат Гаврила Принципа; йшлося про те, як за сорок років до війни змінилося мистецтво. Світосприйняття людства трансформувалося, воно дійшло до деструктиву, до межі, і уся ця змінена парадигма виливалася в абстрактних формах, зокрема в кубізмі, в конфлікті фігур на полотні, в пошуках нових форм і нової мови. Світ виявився застарим для нового мислення. Світ не встигав за пертурбаціями. Мова змінилася, а світ залишався старим. Щось мало відбутися. І відбулося. Війна, на мій погляд, почалася прямо з цих полотен.\nСлово це важлива зброя для країни, яка вже шостий рік веде війну зі своїм східним сусідом?\nО, це таке пафосне запитання. Безумовно, важливе, але як ми побачили, його мало хто слухає. Ми намагаємося розмірковувати про якусь там роль письменника… А давай подивимось на результати останніх виборів. Ми побачили що 99% письменників підтримували Порошенка. Тобто інтелігенція масово закликала маси прокинутися. Її ніхто не слухав.\nСлово – це важлива зброя, коли воно сприймається. Але демократія, плюралізм думок і взагалі свобода слова – це найбільше благо для слова і, водночас, його прокляття. В момент краху радянського союзу газета «Літературна Україна» мала тираж 2 мільйони, а зараз не виходить взагалі, або виходить мізерним накладом в 500 примірників. Я кажу про те, що в умовах обмеження слова, воно дуже цінувалося, люди вичитували між рядків, а в умовах плюралізму слово знецінилося.\nДавай на завершення повернемося до твоєї творчості. В одному із своїх інтерв’ю ти вжив словосполучення «справжній роман». Ти вже написав свій справжній роман?\nГадаю, що ні, ще не написав. З того, що подобається в літературі мені, то найближчим до справжнього роману є «Твій погляд, Чіо-Чіо-сан». Наступною моєю книгою, за планом, буде книга есеїв, мікроісторій, які продовжать серію «Спати з жінками» і «Саудаде». Потім я планую написати історичний роман і можливо він стане моїм «справжнім романом», хтозна.\nУ романі «Твій погляд, Чіо-Чіо-сан», я йду за героєм, розкриваю його поступово, а я хотів би написати роман з декількома десятками персонажів, вибудувати світ з багатьма зв’язками. Зараз якраз читаю книги для написання цього історичного роману. Я уже знаю про якого героя він буде, я знаю, де він бував, і навіть сам побував в ключових точках його життя: у Болгарії, у Румунії, у Стамбулі і на Чернігівщині. Мені потрібні роки, аби зібрати матеріали, систематизувати їх і переосмислити.\nЦе правда, що твої книги не можна читати на голодний шлунок, адже про їжу ти пишеш так, ніби про симфонію…\nШтука в тому, що я пишу голодним. Коли я поїм, хочу спати, тому під час роботи відтягую цей момент якомога далі, можу годинами писати, поки світла голова. Можливо, я так «смачно» пишу, бо сам хочу їсти.\nАле я люблю готувати. До речі, в «малому українському романі» буде навіть один з рецептів.\nТвоя найпопулярніша книга це досі «Карбід» чи у «У пошуках варварів» вдалося перевершити славу контрабандистів із Ведмедова?\n«Карбід» – досі найпопулярніша. Як на мене, «У пошуках варварів» взагалі пройшла непоміченою. Зрештою, вона й не мала продаватися добре, бо це така книга, яку прочитають не всі. Подорожі Балканами мало кого цікавлять. Відверто кажучи, я навіть не хотів її писати. Вона почалася з есею, який я готував англійською мовою для румунського журналу про Овідія, і поїздки в Констанцу.\nВ один момент я зрозумів, що моя освіта, захоплення і масив поїздок дають можливість написати про Балкани щось геть інше, те, що ніколи до того не виходило в Україні. Цей нонфікшн про кордони, про постать Овідія, який, ніби провідник, мав би об’єднати варварів.\nТи кажеш, що книга «У пошуках варварів» пройшла непоміченою, але ж вона потрапила до короткого списку у номінації «Книга року ВВС - Есеїстика-2019». Це стало для тебе несподіванкою?\nНі, несподіванкою не стало. Було несподіванкою, що вона не виграла (сміється).\nМабуть, це найсерйозніша моя книга, але там є й багато життєвих історій, смішних і сумних. В Україні не видавалося настільки масштабного дослідження про Балкани, з аналізом історії, ментальності народів, культурної ідентичності, кухні, кордонів і приводів для воєн…\nВзагалі-то могли й дати мені за неї премію…\nЯк ти оцінюєш ринок нонфікшину в Україні. Він взагалі є?\nЄ. Якщо зайдеш на сайт «Книгарні Є» (а я цим займаюся щотижня) і подивишся топи продажів, то побачиш, що половина (а часом й більшу частину) складає нонфікшн.\nПроте, як на мене, популярність нонфікшину в Україні – це взагалі якась маячня. Якби книги про Старбакс, Тойоту, про ефективне планування свого дня чи про позитивне мислення мали хоча б якийсь результат, то ми мали б здійснити феноменальний економічний стрибок, а наше суспільство мало б еволюціонувати до незвіданих висот. Чому не так? Бо ці книги є пустими, не адаптованими під українські реалії.\nВ Україні є навіть непоганий зріз українського нонфікшину, але у нашому суспільстві досі є велика недовіра до всього українського, своєму ми не дуже довіряємо і цінуємо. Досі є частина людей, які радше читатимуть Фредеріка Беґбедера, Філіпа Рота чи Мілана Кундеру, але тільки не українське, це не достойне їхньої уваги…\nНе можу відмовити собі в задоволенні, щоб не поставити цього останнього питання: в якій країні ти куштував найсмачніше вино?\nТорік у Болгарії. Для мене це стало справжнім відкриттям. Тоді я місяць жив у Румунії, готувався до лекції, і знайшовши вільний час вирішив поїхати на грецько-турецько-болгарський кордон у Тракійську долину. Відтоді – це мої улюблені вина, шкода тільки, що у нас вони не продаються. Ідеальне співвідношення ціни і якості. До того я куштував болгарські вина, проте не мав жодних ілюзій, і ніколи не звертав уваги на південь країни – Тракійську долину (Фракія). Вино таке насичене, аж густе, в ньому відчувається і сонце, і земляні нотки. Найсмачніше вино, яке я досі куштував. Ще й коштує два-три євро.\nРедактор рубрики Інтерв'ю, відповідальна за фото та юридичні питання.


Тіафо Медведєв - Американський тенісист показав росіянину середній палець\nАмериканський тенісист програв розіграш росіянину і показав йому середній палець\nАмериканський тенісист Френсіс Тіафо відзначився несподіваною витівкою в матчі 1/8 фіналу US Open проти Данила Медведєва.\nУ першому сеті за рахунку 3:2 на користь росіянина Тіафо невдало зіграв у сітки і програв розіграш. Таким чином, Медведєв збільшив свою перевагу до двох геймів, на що американець відреагував, показавши своєму супернику середній палець.\nНадалі матч проходив із серйозною перевагою російського тенісиста, який розгромив Тіафо з рахунком 3:0 за сетами (6:4, 6:1, 6:0). У чвертьфіналі US Open Медведєв зустрінеться зі своїм співвітчизником Андрієм Рубльовим.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, найгучнішим скандалом на Відкритому чемпіонаті США з тенісу 2020 на сьогоднішній день стала дискваліфікація першої ракетки світу Новака Джоковича за удар м'ячем по судді. Після цього фанати тенісиста накинулися на арбітриню, яка постраждала після дій серба.


Ваші музичні уподобання залежать від того, наскільки ви чуйна людина - vsyachyna.com\nYou Are Here:→Мистецтво та розваги→Музика→Ваші музичні уподобання залежать від того, наскільки ви чуйна людина\nВаші музичні уподобання залежать від того, наскільки ви чуйна людина\nДо якого типу людей ви належите? Ви з тих, кого більше турбують правила і порядок? Або ви віддаєте перевагу висловлювати свої думки і емоції? Якщо ви відповісте на це просте питання, психологи з Кембриджського університету відразу ж визначать ваші музичні вподобання.\nЯк формується музичний смак\nУ своєму недавньому дослідженні британські вчені виявили цікаву закономірність. Виявляється, на ваші музичні уподобання впливає вміння розуміти почуття інших людей. Якщо ви є чуйною людиною, то з більшою часткою ймовірності вам подобається романтична розслаблююча музика, психоделічний рок і мелодійні R & B композиції. Якщо ж вас не хвилюють почуття інших людей, і ви віддаєте перевагу зосереджувати увагу на найдрібніших деталях, то ви віддаєте перевагу технічно більш складну музику, наприклад традиційні джазові композиції.\nМузика здатна розвивати мозок\nВчені не відчувають ні найменшого сумніву в тому, що музика нерозривно пов’язана з тим, про що ми думаємо і що ми відчуваємо. Деякі попередні дослідження в цій області були спрямовані на вивчення кореляції між музичними заняттями і роботою мозку. Було виявлено, що люди, які вже витратили той чи інший музичний інструмент, змушують ліве і праве півкуля мозку більш ефективно взаємодіяти між собою. Іншими словами, серед музикантів ви зустрінете більше інтелектуалів.\nНове дослідження було спрямоване на виявлення музичних уподобань в залежності від прояву емпатії. Яким чином чуйна людина формує свій власний смак? І чому музичні уподобання чуйних людей так контрастують з уподобаннями людей раціональних і логічних?\nКоманда психологів на чолі з доктором філософії Кембриджського університету Девідом Гринбергом відібрала для дослідження більш 4 тисяч учасників. Спочатку всім добровольцям було запропоновано питання про стиль їхнього мислення. Причому учасники повинні були давати розгорнуті відповіді, обробляючи які, можна було сформувати докладні психологічні портрети. Потім добровольці висловлювалися щодо своїх музичних пристрастей, а в завершенні експерименту кожен учасник прослуховував 50 музичних уривків широкого діапазону жанрів.\nУ підсумку все люди були поділені на три категорії: тих, хто проявляє емпатію (Е), тих, хто звик систематизувати речі (S) і тих, хто знайшов баланс між розумом і серцем (В).\nЯку музику воліють чуйні люди?\nЛюди, які виявляють співчуття до інших, вважають за краще мелодійну, душевну, повільну, яка відображатиме музику з надзвичайною глибиною. Улюблені пісні цієї категорії осіб потрібно шукати серед авторів і виконавців, які працюють в стилі софт-рок. Яскравим прикладом може стати пісня «Come Away With Me» Нори Джонс.\nЩо люблять особистості, орієнтовані на логічне мислення?\nЛюди, які віддають перевагу керуватися здоровим глуздом і логікою, люблять інтенсивну маніакальну музику, наприклад, панк-рок. Яскравим представником напряму вважатимуться композицію «God Save The Queen» групи Sex Pistols. Також цієї категорії осіб до вподоби важкий рок і класичні треки.\nЛюди, які виявляють емпатію, схильні заповнювати за допомогою музичних композицій віддані іншим емоції. Абсолютно неважливо, якою була прослухана музика: Сумна чи надихаючої. У будь-якому випадку чуттєві мелодійні композиції здатні дати необхідний приплив емоцій. Ну а ті, хто не вміють співпереживати іншим людям, можуть розвинути цей навик, прослуховуючи складні, емоційно структуровані композиції.


Штори, що висять на звичайних гардинах, виглядають вже не привабливо. Завдяки стельового карнизу можна інтер’єру приміщення надати зовсім інший вигляд. Щоб приховати нерівностей, візуального розширення або зменшення віконного отвору, при низькому розташуванні стелі старі кріплення гардин можна замінити на сучасні карнизи для штор, практична користь яких буде видна відразу ж після їх установки.\nУ чому переваги стельових карнизів?\nТканина при приєднанні до карнизу просто ширяє від стелі, здається невагомою і повітряної.\nВід вікон часто виходить холод. При стельовому кріпленні відбувається ізоляція холодних потоків, в приміщенні немає протягів.\nСтельовий карниз можна розмістити для утримання як єдиного полотна тільки штор, так і в два ряди: для тюлі та штор, прикрасивши їх на свій смак ламбрекенами. Карнизи виглядають практично, декоративно, сучасно і стильно.\nЯкими бувають карнизи?\nВиди карнизів для штор залежать від матеріалу, що використовується у виробництві. Карнизи бувають:\nСьогодні сучасні моделі оснащені електроприводом, який продається в комплекті. Це дає можливість автоматично закривати і відкривати штори, навіть дистанційно керувати ними, що зручно, сучасно, стильно. Вручну керувати важкими і широкими шторами складно.\nМеталеві стельові карнизи довговічні і міцні, вони прекрасно вписуються в інтер’єр будь-якого стилю\nНа що потрібно звернути увагу при виборі карниза для штор?\nВ першу чергу потрібно звернути увагу на матеріал, з якого виготовлений стельовий карниз. Різних моделей у продажу багато, однак, при виборі потрібно враховувати стиль, загальний дизайн приміщення, вага і розміри майбутніх штор, також просто красу після оформлення віконного отвору. 1. Струнні моделі представляють одну або дві натягнуті струни з металу, що кріпляться до стелі на кронштейни. Як правило, такі карнизи підходять тільки для легких, повітряних штор. Під вагою важкого оздоблення вони швидко провисають, розтягуються, естетика оформленого вікна приходить в непридатність.\nМеталеві карнизи з нержавіючої сталі сьогодні найбільш популярні. Їм не страшна тяжкість від важких щільних штор. Відрізняються витриманістю, довговічністю, універсальністю. Дуже добре підходять для приміщень, оформлених в стилі «хай-тек», а також для установки в котеджах. Деякі майстри розписують по металу різні мотиви, фігурки, малюють містичних персонажів, що дає можливість створити свій неповторний стиль в інтер’єрі.\nМоделі карнизів з дерева переважні для установки в своїх будинках. Підбирають матеріал з урахуванням основної структури — деревини в інтер’єрі. Стельові карнизи для штор можуть бути виконані з сосни, дуба, бука, навіть дорогого і розкішного червоного дерева. Екологічно чисті матеріали дорогі, але і карнизи з дерева виглядають багато, елегантно і, головне, дерево — екологічно чистий продукт.\nЯкщо вікна пластикові, то розумно придбати пластикові стельові карнизи, які також сьогодні в продажу відмінної якості, цілком практичні, універсальні, міцні і доступні за ціною.\nМонтувати карнизи не складно. Зазвичай до них додається інструкція по установці і експлуатації, дотримуючись якої встановити карнизи самостійно без допомоги професіоналів цілком реально.\nПри установці карниза своїми руками головне — дотримання послідовності.\nЗбираємо карниз, нанизавши на нього гачки і рівномірно розподіливши по всій поверхні.\nГачки вставляються в пази з торцевого боку карниза.\nСтавимо або защелкиваем заглушку на одній стороні карниза, при необхідності для міцності посадимо заглушки на клей, якщо є можливість знімати і міняти штори без зняття заглушок.\nРозмічаємо місця олівцем, приставивши карниз до стелі. Розмітки повинні бути точними. Краще покликати помічника для даної роботи, щоб в процесі монтажу карниз не зрушив з місця. Зручно одній людині тримати стельовий карниз, а іншому ставити розмітки там, де будуть розміщені далі кріплення.\nЯкщо потрібно прикріпити карниз до бетонної підстави, то намічені місця вимагають свердління. Після чого в отвори вставляються пробки і при приставлення до стелі карниза вкручуються саморізи.\nЯкщо стеля гіпсокартонна, то зазвичай металеві профілю стелі збігаються з отворами в карнизі. Саморізи навіть з пробками вкручувати в гіпсокартон безглуздо, повішені штори тут же обірвуть його. В даному випадку карниз кріпиться на «Моллі» з пластика або металу.\nПри наявності пластикових карнизів як кріплення — дюбелі, вкручуються в пробки. У підготовлені отвори вставляються спочатку кріплення, потім вкручуються саморізи.\nДля додання карнизу естетики закриваємо всі отвори, вкручуючи в них пластикові заглушки. Ось в принципі і все. При бажанні і необхідності карниз можна пофарбувати, встановити поверх нього пінопластовий плінтус.\nСьогодні багато хто встановлює саме пластикові карнизи. Вони практичні, підходять до будь-якого інтер’єру, досить довговічні. Розташувати тюль і штори можна по всій довжині стіни, від підлоги до стелі.\nТакож популярні багети з пластика, що фіксуються до стелі. Чи витримають будь-які штори за вагою та розмірами.\nСтельові карнизи для штор, рекомендації по експлуатації\nРозмістіть кріпильні кільця на відстані 10-15 см одна від одної, так складки штор бути розподілені рівномірно.\nПри плануванні навішування важких штор вмонтовуйте додаткові кронштейни для міцності конструкції. Один кронштейн можна вкрутити прямо по центру підстави карниза, два додаткових — 10 см від кінців карниза.\nПри покупці карниза з «водієм» — спеціальним пристроєм, управляти шторами і переміщати їх буде легко і зручно.\nПеревірте надійність фіксації вмонтованих кронштейнів, щоб при розміщенні важких штор не сталося раптового обриву карниза і його падіння на голову, інакше можна травмуватися.\nСтельові карнизи при фіксації до натяжних стель вимагають попереднього створення основи з бруса. Кріпиться карниз прямо до стелі, надає йому завершеного вигляду, також надійно кріпить штори. Сьогодні стельовий карниз в багатьох будинках став необхідністю. У приміщеннях з низькими стелями завдяки йому кімнати здаються вищими, цілком можлива установка в приміщеннях з прихованою нішею. Зручно, практично, стильно і сучасно. Штори парять прямо від стелі, ефект просто чудовий.\nСтельовий карниз для штор як кріпити до бетонної стелі Ссылка на основную публикацию


Петлюра був популістом в опозиції. А при владі заговорив інакше – Русь | Всесвіт\nВін казав їм, що Батьківщина потребує подвигу і жертв. Що треба терпіти і знову іти на смерть. Що віддати майно на потребу держави – честь, а хто цього не розуміє – той ворог. Що треба вірити в те, що уряд все робить правильно і що перемога – за нами. Про російських вошей і українських гнид. Нагадував, що Батьківщина в нас одна – і хто ми без неї?\nЧому я про це пишу? Бо такі речі Симон Петлюра загрворив лише коли сам став владою, коли сам відчув на плечах весь тягар, і коли в нього самого під дупою зашкварчало не по дитячи. Бо в ті часи, коли Петлюра був опозицією гетьману Скоропадському він казав категорично інше.\nЄдине шкода. За всі його владні амбіції, одурений ним народ заплатив продрозкладкою, придушенною отаманщиною і Голодомором.\nПозначки:Дмитро Вовнянко, Симон Петлюра


На сесію Львівської міськради штурмом увірвалися представники різних громадських організацій (фото + відео) | VERSII.IF.UA | новини Івано-Франківська та Івано-Франківської області ONLINE | головні теми Прикарпаття | ВІДЕО\nНа сесію Львівської міськради штурмом увірвалися представники різних громадських організацій (фото + відео)\nУчасники штурму виламали вхідні двері та спровокували сутички з поліцією.\nГрупа членів різних громадських організацій, зокрема «Об’єднання добровольців», «Розвиток громади», «Українська спілка учасників АТО» та ГО «Шквал» вранці силою увірвалися на сесію Львівської міської ради, яка мала розпочатись зранку четверга, 12 грудня. Під час штурму Шевченківської райадміністрації Львова його учасники виламали вхідні двері, спровокувавши сутички з поліцією, пишуть Версії з посиланням на zaxid.net.\nПісля цього члени організації зайшли у сесійну залу, де почали вимагати у чиновників та присутніх депутатів надати їм слово. Головна вимога штурмовиків, яку озвучила голова організації Олена Живко – зняти з сайту ZAXID.NET сюжет «Львівські тітушки – хто вони?» та спецпроект «Ідентифікація тітушок». Окрім того, члени організації вимагають у депутатів загалом «дати оцінку» публікаціям ZAXID.NET.\nДепутат Львівської міськради Ігор Зінкевич опублікував відео штурму, що супроводжувався жорсткими сутичками з муніципалами і поліцією, а також виламуванням вхідних дверей.\nШтурм чоловіків у військовій формі стримували працівники поліції та ЛКП «Муніципальна варта». Після того, як члени організації «Об’єднання добровольців» увірвалися на сесію, працівники Шевченківської райадміністрації викликали ще один екіпаж поліції. Як повідомив ZAXID.NET керівник управління безпеки міста Юрій Діль, наразі правоохоронці відбирають пояснення у штурмовиків.\nЗгодом Олені Живко дозволили виступити перед депутатами, вона заявила, що депутати повинні відреагувати на публікації сайту ZAXID.NET.\n«Ми скликали прес-конференцію, звернулись до спілки журналістів та до ZAXID.NET, щоб вони спростували та видалили цю інформацію. Але ніхто на це не відреагував. Тому сьогодні звертаємося до депутатів, щоб створити робочу групу з приводу цієї статті», – заявила Живко під час виступу.\nДепутатка ЛМР Олена Пасевич своєю чергою запропонувала створити робочу групу, щоб вивчити, у чому полягає конфлікт та дати оцінку діям журналістів ZAXID.NET. Депутати проголосували «за» таке протокольне доручення, створивши робочу групу, у яку увійдуть депутати з усіх фракцій та члени ГО «Об’єднання добровольців». За таке рішення проголосувало 47 депутатів. Після цього голосування штурмовики покинули сесійну залу.\nОдна відповідь до “На сесію Львівської міськради штурмом увірвалися представники різних громадських організацій (фото + відео)”\n12/12/2019 о 14:13\nЦе не правда.Всі вони ведуть себе як справжні європейці виховані і ввічливі активісти.


«Дочка» російського «Сбербанку» оскаржить штраф Нацбанку на 94,7 млн грн | Громадське телебачення\n03 січня, 2019 15:25\n«Банк залишає за собою право оскаржити розмір призначеного регулятором штрафу в судових інстанціях», — повідомили на офіційному сайті «Сбербанку», коментуючи штрафні санкції Нацбанку.\nЗокрема, там вважають, що накладання на «Сбербанк» штрафу є «неринковим та частково протекціоністським заходом», а також є «непропорційним тим заходам, які банк вчинив для посилення контролю за внутрішніми операціями».\n«У своїх документах НБУ використовує досить розмиті формулювання. Зокрема, «операції, що містять ознаки, які можуть бути пов'язані з відмиванням злочинних доходів». Сам по собі факт застосування умовного способу в справі, результатом якого планується штраф в 94,737 млн гривень, вже досить спірний», — заявили у «Сбербанку».\nКрім цього, у російському банку додали, що законодавство у сфері фінансового моніторингу в Україні є таким, що його можна трактувати по-різному, а дії Нацбанку «не сприяють розвитку фінансового сектора України».\n«Подібними діями НБУ створює невиправдане фінансове навантаження на банки, що очевидно не сприяє зміцненню стійкості фінансового сектора в Україні. У сукупності зі складнощами роботи судової системи та суб'єктивним підходом до трактування законодавства можемо констатувати зростання рівня ризиків для ведення бізнесу в Україні», — додали в «дочці» російського державного банку.\nНагадаємо, що Національний банк наклав на «Сбербанк» в Україні штраф у розмірі 94,7 мільйона гривень за порушення законодавства у сфері запобігання відмиванню коштів. Зокрема, банк підозрюють у проведенні великих фінансових операцій за фіктивними документами та незаконні операції з видачі готівки.\nРаніше повідомлялось, що Нацбанк перевірить «Сбербанк» на початку 2019 року.\nТакож у Нацбанку закликали суди не арештовувати активи російських банків в Україні задля уникнення їхньої ліквідації.\nТакож зазначається, що російські державні банки, зокрема «Сбербанк», оскаржують рішення Київського суду у Верховному суді України.\nТакож стало відомо, що 23 листопада суд зняв арешт з активів російського «Сбербанку» в Україні.


Світ грибів України » Приготування опеньків\nОсінні опеньки – найпопулярніші та найулюбленіші гриби багатьох грибників. Опеньки відносяться до умовно їстівних грибів 3 категорії. В Україні розповсюджені два види опеньків – власне опеньок справжній або осінній (Armillaria mellea) та схожий, менш розповсюджений опеньок темний (Armillaria ostoyae). Ще зустрічається опеньок зсохаючий (Armillaria tabescens), який відноситься до умовно їстівних грибів 4 категорії.\nОскільки опеньки умовно їстівні гриби, перед приготуванням обов’язковою умовою є їх тривале відварювання. Відварюють їх опеньки в підсоленій воді протягом 30 – 40 хвилин. Рекомендуються відварювати кілька разів: три рази по 10 – 15 хвилин, або два рази по 15 – 20 хвилин. Після кожного відварювання відвар зливається (ні в якому разі не використовується), а гриби промиваються чистою водою. Споживання в великих кількостях недостатньо відварених опеньків може спричинити харчове отруєння.\nОпеньки ідеальні для маринування, крім того їх можна використовувати для засолки, для приготування різних страв та салатів. Інколи опеньки навіть сушать, однак враховуючи їх статус умовно їстівних грибів, сушити опеньки не рекомендується.\nМариновані опеньки вважаються найсмачнішими маринованими грибами, це “класика”. Вони мають приємний аромат та неповторний смак.\nДля приготування маринаду знадобиться оцет, цукор, сіль та спеції – гвоздика, чорний перець, лавровий лист.\nМариновані опеньки чудова та смачна закуска до будь-якого столу, крім того їх можна використовувати для приготування різноманітних салатів.\nСамий простий та швидкий спосіб приготування щойно принесених з лісу опеньків.\nГриби необхідно лише відварити та обсмажити з цибулею.\nЧас приготування страви не більше 30 хвилин. Смажені опеньки смакують як окрема страва, так і в якості гарніру до картопляного пюре чи інших страв. Подавати смажені опеньки можна як в гарячому, так і в холодному вигляді.


Квасоля біла велика з доставкою в Києві та Київській області. Натуральні бобові культури від виробника. TheLavka Натуральные фермерские эко продукты питания, доставка продуктов на дом\nКвасоля біла велика з власного біогосподарства (Львівська область село Поляни) від родини Костів. Для вирощування даного виду бобових рослин використовується тільки відбірне насіння, але це тільки пів справи, тому що самі грядки з квасолею потребують дбайливого догляду (рослина надзвичайно теплолюбна). Сім’я однойменного господарства багато років займеться розведенням цієї культури, тому вже існує великий досвід в вирощувані саме натурального продукту (головними складовими є правильна підкормка на основі пташиного посліду з додаванням золи). Культура має овальну форму, великого розміру, добре розварюється, відмінно підходить для тушкування, приготування супів, салатів та гарнірів.\nТермін зберігання: до 12 місяців при температурі від +10°С до +25°С.\nФермерське господарство «Костів» розташоване на теренах Подільської височини, а точніше в селі з картинки – Поляни (Золочівський район, Львівська область). Ферма розпочала історію свого існування ще в 1992 році.... читати далі


Час в Гарден Гроув, штат Каліфорнія, США. Котра година зараз в Гарден Гроув?\nГарден Гроув, США ▾ Гарден Гроув\nЧас в Гарден Гроув, штат Каліфорнія, США\nЧасовий пояс Гарден Гроув: UTC-07:00 або PDT\nЗараз в Гарден Гроув літній час.\nПерехід на літній та зимовий час в Гарден Гроув\nСхід і захід сонця в Гарден Гроув\nЗахід сонця: 18:07 6:07 PM\nТривалість дня: 11год 2хв. 51с\nПодивитися місячні таблиці часу сходу і заходу сонця в Гарден Гроув\nГарден Гроув, США\nКоординати Гарден Гроув: 33°46′26″ пн.ш., 117°56′29″ зх.д.\nНаселення: 170 883 чол.\nСтаття Вікіпедії: Гарден Гроув\nFreemeteo.com: погода – Гарден Гроув


Купити Сайлентблок переднього важеля задній INA-FOR (a11-2909050) INA-FOR для Chery Amulet (A11-A15). Ціна 91 грн.\nСайлентблок переднього важеля задній INA-FOR. Артикул: a11-2909050\nУ нашому інтернет-магазині v-tochku.com.ua Ви можете купити Сайлентблок переднього важеля задній INA-FOR (артикул a11-2909050) для Чері Амулет (А11-А15). Ми пропонуємо купити недорогі та якісні оригінальні запчастини для китайських автомобілів без посередників на пряму зі складу. Для цього Вам необхідно просто залишити заявку на сайті. Доставка в усі міста України.\nСайлентблок переднього важеля задній INA-FOR застосовується для автомобілів китайського виробництва Chery Amulet (A11-A15). Ціна на Сайлентблок переднього важеля задній INA-FOR – 91 грн.\nУвага! Неправильне встановлення або заміна запчастини, може привести до неполадок в роботі автомобіля і зменшити термін служби запчастини Чері Амулет (А11-А15). Рекомендуємо міняти Сайлентблок переднього важеля задній INA-FOR (артикул a11-2909050) на спеціалізованих СТО.


Екскурсія «Секретний Київ» для компанії ✔ Купити в подарунок або забронювати для себе — bodo\n4.95 (326 відгуків)\nкупили 27 691 разів\nБезкоштовно до 6 років Максимум – 4 ос.\nЯк відбувається екскурсія «Секретний Київ» для компанії\nНа друзів чекає захоплива екскурсія цікавими місцями історичного центру столиці.\nЗустрівшись із гідом та іншою частиною групи в обумовленому місці, учасники вирушать на прогулянку. Дорогою екскурсовод розповість їм старовинні легенди, маловідомі факти та історії про пам'ятки та місця, що зустрінуться на шляху. Маршрут включатиме наступні точки:\nвулиці Велика Житомирська, Рейтарська та Золотоворітська;\nВсе чудово, молодець Аліна екскурсовод\nДякуємо за чудові враження. Екскурсовод дуже ерудована людина, приємна в спілкуванні. Єдине, що хотілося б, щоб Ви попереджували якою мовою буде проводитися екскурсія.\nЕкскурсія «Секретний Київ» для компанії купили 27 691 раз\nЕкскурсія Містика Києва для двох


З величезного розмаїття лікувальних препаратів, пропонованих для лікування геморою, найбільш популярні сьогодні, ректальні супозиторії. Вибір їх не простий. Головний критерій вибору заснований не тільки на фармакологічних компонентах, але і на цінової складової.\nАдже зовсім не факт, що висока ціна, є показником ефективності того, або іншого препарату. Фармакологічний ринок пропонує нам сьогодні великий спектр недорогих і ефективних свічок від геморою.\nОсобливості та рекомендації до застосування\nПопулярність ректальних супозиторіїв обумовлена:\nдоступністю і простотою користування;\nможливістю впливу препарату безпосередньо на вогнище пошкодження;\nвідсутністю негативного впливу на внутрішні органи.\nДеякі негативні відгуки про ефективності недорогих свічках від геморою, в більшості випадках – наслідок самостійного і неправильного вибору.\nПричина може критися в фармакологічної складової медичного засобу, невідповідною для даної клінічної картини і неправильним його застосуванням.\nТак як в основі кошти лежать тварини, або рослинні жири, свічки повинні зберігатися в холодильнику. У теплому приміщенні, вони плавляться і втрачають форму, що ускладнює їх правильне введення;\nВводити супозиторій слід в положенні лежачи, повернувшись на бік і зігнувши в колінах ноги;\nПеред процедурою, необхідно очистити кишечник і промити отвір ануса, бажано полежати після процедури хвилин 20, щоб лікувальні компоненти розчинилися і вбралися;\nВиконувати процедуру бажано на ніч.\nПідбором певного виду ректального препарату, для кожного конкретного пацієнта, повинен займатися лікар на підставі стадії тяжкості хвороби і проявляються ознак.\n1) Ректальні кошти з знеболюючим ефектом призначаються при будь-яких стадіях хвороби. До їх складу входять анестезуючі препарати, що сприяє не тільки усунення болю, але і зудить симптоматики.\n2) При загостренні захворювання, з проявом ознак геморагії, призначаються свічки, до складу яких входять хімічні елементи, що прискорюють процеси гемостазу і запобігають утворенню тромбозів. Це може бути – кальцій, вікасол і вісмут.\n3) Свічки від геморою при кровотечах бувають і з адреналінової основою. Їх застосування обумовлено сильними геморрагиями, при важких стадіях захворювання. До їх складу можуть входити в’яжучі та судинозвужувальні речовини і препарат «Метилурацил», що сприяє поліпшенню тканинного харчування і регенерації.\n4) Існують і ректальні препарати, що володіють широким спектром лікувальних властивостей. До їх складу входять натуральні компоненти. Свічки від геморою з обліпихою, прополісом, або з іншими екстрактами лікувальних трав – це дешеві супозиторії, що знімають хворобливу симптоматику, що прискорюють тканинну і судинну регенерацію, купирующие запальні процеси.\nЇх ефективність не виражена миттєвим дією, а проявляється за накопичувальною системою (при тривалому використанні).\n5) Супозиторії з протизапальним ефектом складаються з натуральних компонентів з додаванням (в деяких випадках) гормональних препаратів. Їх дія спрямована на знищення хвороботворної кишкової мікрофлори і прискоренню тканинної регенерації.\n6) Комплексні ректальні засоби містять анестетики, екстракти трав, хімічні компоненти та гормони. Призначаються у важких випадках, і при загостренні хвороби.\nЯк видно, властивості супозиторіїв досить великі і однієї назви – свічки від геморою, недостатньо для самостійного ефективного застосування. І справа тут навіть не в ціні препарату.\nСвічки від геморою з кровотечею – вибираємо правильно\nСвічки на адреналіновій основі – «Адреналінові». Призначаються при ознаках сильних кровотеч, але не рекомендуються до застосування у пацієнтів з гіпертонією.\n«Метілураціловие» супозиторії – крім кровоспинний властивості, мають протизапальну і ранозагоювальну ефектом, сприяють клітинної регенерації.\n«Тромбиновой», що містять речовину (тромбін), безпосередньо впливає на процеси гемостазу. Веносклерозірующее властивість препарату, забезпечує швидку і ефективну зупинку кровотеч.\nПри незначних кровотечах, свічки від геморою можуть призначатися і на основі природних гомеопатичних регенерантів.\nЕфективні свічки при зовнішньому геморої?\nЗовнішній геморой характеризується збільшенням і зовнішнім випинанням тромбозним гемороїдальних вузлів. Але і при такому характері хвороби, можна використовувати не тільки медикаментозні препарати для лікування геморою, але мазі і ректальні свічки. Наприклад:\n«Гепатромбіновие», що є універсальними для всіх проявів хвороби. Попереджають кровоточивість, відновлюють і збільшують тканинний тонус. Проникаючи через кишкові стінки в судини, його компоненти руйнують малі тромби і перешкоджають новим тромбоутворення. Знеболюють і склерозирующая судини, усувають запальні процеси, набряклість та свербіж.\nПризначення свічок від геморою «Реліф» обумовлено їх властивістю купірування кровоточивості і загоєнням анальних тріщин. У своєму складі має масло акулячої печінки, що сприяє швидкому загоєнню тріщин, запобігає набряклість і усуває свербіння.\nІноді на додаток до медикаментозного лікування при геморої призначають іхтіолові свічки і мазі, що володіють знезаражувальним, знеболюючим, проти набряклим і протизапальну властивість, купирующие запальні процеси.\nУсунути, біль, кровоточивість і негативні ознаки можуть недорогі і ефективні фіторовие свічки від геморою – це «Долопрокта», «Ауробін» і «Прокто-глівенол»\nСупозиторії при внутрішньому геморої\nВнутрішня форма хвороби обумовлена ??збільшенням і випинанням внутрішніх венозних судин в товстій кишці в зоні ануса. Якщо лікування проводити негайно після появи перших ознак, позитивна динаміка може бути досягнута без оперативних втручань. До найбільш популярним суппозиториям відносяться:\nРектальні препарати, що володіють анальгезирующим і протизапальну властивість типу «Проктоседилу», що містить в своєму складі стероїдні гормони (гидрокартизон) і амідні анестетики (цинхокаїн).\nАнестезуючий і венотонізуючою супозиторій – «Прокто-глівенол», що знижує розміри венозного випинання, що затягує тріщини, і полегшує хворобливу симптоматику.\nТонізуючі засоби у вигляді «Простерізана», активізує тканинну регенерацію.\n«Супозиторії адреналінові», що знижують геморагічні прояви і больовий синдром.\nДля багатьох годуючих мам, актуальним є питання про можливість застосування ректальних супозиторіїв в період вигодовування дитини. Адже саме в цей період, малюк отримує з молоком матері, як корисні, так і шкідливі речовини. У цей період свого життя, жінка може користуватися тільки натуральними ректальними засобами, основою яких є природні компоненти.\nНайбільш широке застосування отримало гемостатическое, натуральний засіб «Натальсід», що володіє аналгетичну, протизапальну і регенерує властивістю. Ефективно в лікуванні кишкових і анальних тріщин. А так само різні гомеопатичні супозиторії з лікувальними рослинними компонентами – беладони, обліпихи, календули, морських водоростей. Такі ректальні кошти не можуть завдати шкоди здоров’ю дитини, так як не виявляються побічними наслідками.\nЦе далеко не повний перелік досить недорогих і ефективних свічок від геморою (ректальних супозиторіїв), але найкращий варіант для пацієнта, може підібрати тільки лікар.\nВертеброгенна цервікокраніалгія, що це таке?\nВертеброгенна цервікокраніалгія - не захворювання, а синдром з безліччю ...\nВерхнє тиск низький при нормальному нижньому: причини і лікування. Як підняти знижений систолічний при нормальному діастолічному тиску?\nАртеріальний тиск - це важливий показник, який вимірюється в самих різних ...


Спілкування в інституті | Любов + Мода, біжутерія, випускні сукні, стосунки, тести та розваги для дівчат\nГоловна > Стосунки > Тільки ти > Спілкування в інституті\nВідносини з одногрупниками не завжди складаються так, як нам би цього хотілося, а з викладачами взагалі ситуація плачевна – вчителі не хочуть розуміти нас, а ми їх. Ось так і живемо. І тут абсолютно не важливо, в принципі, вчишся ти в інституті, університеті або в будь-якому іншому ВНЗ, неважливо який зараз рік, тому що відносини між викладачами та студентами завжди одні й ті ж. Як таких, секретів побудови хороших, дружніх відносин – нема, але ми можемо виділити кілька рекомендаційних порад по спілкуванню в інституті, які допоможуть хоч трохи покращити Ваше життя.\nЗнайомство і спілкування з одногрупниками\nВсе починається зі знайомства, і перша думка про Вас закладає фундамент у відносинах. Для того щоб зарекомендувати себе позитивно, зовсім непотрібно здаватися, краще ніж Ви є, тому що все одно час розставить по своїх місцях кожного і покаже хто є хто.\nНе намагайтеся при першому ж знайомстві повністю розкрити себе і розповісти всю свою біографію, дозуйте таку інформацію в спілкуванні. По-перше, це дратує або набридає слухати, по-друге, все одно ніхто не запам’ятає, а сенс тоді Вам розпинатися?! Якщо хочете добре вписатися, в якусь компанію (якщо така вже є), то Вам потрібно більше спостерігати за людьми – їх звичками та інтересами, ніж базікати про себе. Такі знання допоможуть знайти теми для розмови. Але головне, не переборщити, ставши підлабузником.\nВаш зовнішній вигляд повинен відповідати обстановці, а не компанії. Не одягайтеся, так як всі, думаючи, що сподобаєтеся цим іншим. Навпаки неординарність приваблює людей, одяг повинен Вам подобатися і природно підходити. Неординарність може стати причиною розмов за спиною. Не бійтеся цього – не звертайте на них увагу, з часом всі звикнуть і Ви змішається в натовпі, але будете мати свою індивідуальність.\nБудьте відкриті з одногрупниками, відкриті люди привертають увагу, при спілкуванні будьте чесні і висловлюйте ту думку, яку Ви дійсно вважаєте правильною. Тільки при чесному спілкуванні, можливо побудувати нормальні відносини.\nЯкщо пройшов вже не один місяць, а Ви все ще не знайшли контакт з групою, але насправді є активною, товариською і життєрадісною людиною – не впадайте в паніку! Група зовсім Вас не відчужує, швидше за все, Ви не проявили належної активності, не взяли ініціативу в свої руки. Не плутайте ініціативу в спілкуванні і нав’язування себе, не бійтеся починати або підтримувати розмову.\nРобіть добрі вчинки. Найпростіший спосіб розташувати одногрупників до себе – дати їм щось натомість. Це може виражатися Вашою допомогою – дати списати конспект, допомогти вирішити задачу, пояснити тощо. Але тут слід побоюватися, того, щоб одногрупники не сіли Вам на шию. Допомагайте тільки в менжах розумного. У будь-якому випадку допомога ближньому повернеться тільки на користь для Вас, адже земля кругла.\nСпілкування з викладачами\nПро викладачів взагалі можна заводити окремий розділ. Дуже багато студентів мають проблеми з викладачами, якщо не з усіма, то з частиною точно. Зі свого досвіду, скажу, що не в усьому винен студент, але й не в усьому викладач.\nЛаднати з тими, хто викладає в Ваших же інтересах, адже чим лояльніше до Вас відношення, тим менше шансів того, що будете «завалені» на іспиті. Постарайтеся заслужити довіру не в кінці року, а на самому початку, так як довірі, як і вину, потрібно настоятися. Це зробити досить просто, головне мати бажання: на парах не сидіть, а проявляти активність – коментуйте, висловлюєте свою думку, відповідайте. Але робіть це доречно і якщо Ви впевнені в сказаному. Викладач – це звичайна людина, і він зацікавлений у віддачі при «викладенні» матеріалу.\nНамагайтеся не сидіти на задніх партах, відразу виникає думка, що матеріал, який дає викладач – студенту не потрібен, але й за першу парту сідати, теж сенсу немає, так як око викладача все одно падає на центр ряду, не буде, ж він постійно опускати голову. У студентів, є така думка, що всі хто сидить на перших партах – «заучки» і до них не завжди можуть нормально ставитися.\nНе вступайте в довгий спір з викладачем, Ви все одно не доведіть свою думку, а тільки погіршите думку про Вас. Дискусія можлива, але вона повинна бути спокійна, аргументована і з Вашого боку повинні бути висловлені не більше 3-4 реплік. Якщо викладач наполягає на своєму – поступіться!\nЯкщо з Вами вчинили не справедливо, не турбуйтеся, тверезо оцініть ситуацію, в окремих випадках викладач не правий. А якщо все ж провини Вашої немає – просто забудьте про цей інцидент. Це зараз Ви студент, через кілька років, Ви будете буквально зі своїм викладачем на рівних. Якщо вже викладач зовсім, я перепрошую, «дурень», то на хворих і ображатися не варто.\nЩо означає бути шопоголіком?\nЗ чого починається гармонія в собі?


У Польщі затримано трьох українців, які працювали нелегально » Слово і Діло\nУ Польщі на нелегальній фабриці цигарок затримали українців\n10 березня 2018, 14:46\nУ Польщі, влада якої почала боротися з нелегально працевлаштованими українцями затримано трьох українських громадян на нелегальній фабриці з виготовлення цигарок.\nЯк повідомляється, інцидент стався в місті Опатувек в центральній Польщі.\nПоліцейські затримали трьох громадян України, які працювали на нелегальній фабриці з виготовлення цигарок, а також самого власника бізнесу.\nУточнюється, що в приміщенні фабрики працювала виробнича лінія, були встановлені камери відеоспостереження, а на вікнах встановлені антивандальні жалюзі.\nПоліція вилучила кілька сотень тисяч сигарет, більше 2 тонн тютюну, сигаретний папір і фільтри.\nТроє громадян України затримано на місці і заарештовані на 3 місяці.\nЇх начальника поліція затримала в місті Конін, а вдома у власника фабрики поліція виявила 500 тис. цигарок і більше півтонни тютюну.\nЯк виявилося, чоловік раніше був засуджений за подібний злочин, але не відбував покарання.\nЗа оцінками, збитки держбюджету через несплату підприємством податків, оцінюються в 3,2 млн злотих (761 тис. євро).\nЯк повідомлялося, за кордоном працює від 2,5 до 4 мільйонів українських громадян.\nНагадаємо, з початку 2018 року в Польщі змінилися умови оформлення сезонних працівників-іноземців. Заяви польських підприємців про намір доручити роботу іноземця замінили платними дозволами на сезонні роботи, які не можуть тривати довше 9 місяців протягом календарного року, термін відраховується з дати в'їзду іноземця в Польщу. Дозвіл на роботу коштуватиме 30 злотих (близько 240 грн).\nДискримінація українців за кордоном: як домогтися моральної компенсації 12 січня 2018, 19:58


Макаревич відмовився триндеть в порожнечу з приводу Кондратюка\n26 вересня 2021 19:55 112\nМузикант Андрій Макаревич відмовився "триндіти у порожнечу" з приводу ініціативи українського продюсера, телеведучого і шоумена Ігоря Кондратюка заборонити громадянам Росії виступати з концертами, гастролями в Україні.\nТакою була відповідь Макаревича на прохання UAportal прокоментувати петицію Кондратюка.\n"Ось коли заборонять, тоді і поговоримо. Досить вже триндіти у порожнечу", - заявив лідер "Машини часу" у відповідь на запитання, як він поставиться до того, що в Україні заборонять виступи російських артистів і музикантів.\n21 вересня Ігор Кондратюк створив петицію до президента України з проханням заборонити гастролі (всі концерти, виступи) російських артистів (громадян РФ) в Україні.\nПетиція Кондратюка станом на вечір 26 вересня зібрала 12 323 підписи з 25 000 мінімально необхідних для розгляду президентом.\n"Нічого не думаю. І не збираюся коментувати думку кожного. Мені це нецікаво", - заявив також Макаревич на прохання поділитися думкою з приводу петиції Кондратюка.\nМакаревич щороку відвідує Україну і дає концерти.\nТак, станом на 1 грудня 2021 року в нього запланований концерт в Києві.\nКрім того, вже є анонс концерту "Машини часу" на 11 листопада 2022 року у "Палаці Україна" в Києві.


Новофедорівка на Карті\nНовофедорівка на Карті\nНовофедорівка GPS координати: 46.17128, 32.31781. На сторінці ви знайдете прогноз погоди, а також можете дослідити місцевість де знаходиться Новофедорівка на таких картах Генштаб, GoogleMaps, OpenStreetMaps, Wikimapia, YandexMaps. Виберіть потрібний тип карти, і натисніть кнопку. Карти Генштабу (jpg) і OpenStreetMaps місцевості де находиться Новофедорівка можна скачати. Інші назви: Novofedorovka, Novaya Fedorovka, Novofedorovka, Новофедоровка.\nНовофедорівка на Картах Гугл\nНовофедорівка на Карті готелів\nНовофедорівка на OSM\nНовофедорівка на Вікімапії\nНовофедорівка на Яндекс Картах\nНовофедорівка - Погода\nПрогноз погоди на 12 днів - Новофедорівка\nПогодинний прогноз погоди на 2 дні - Новофедорівка\nНаселені пункти, озера, водоспади, гори в районі де знаходиться Новофедорівка\nНовофедорівка на Картах Гугл.\nКарта вулиць з номерами будинків і можливістю прокласти маршрут в межах чи поза межами населеного пункту Новофедорівка.\nНовофедорівка на Карті готелів. Готелі поблизу населеного пункту Новофедорівка.\nНовофедорівка на OpenStreetMaps\nНовофедорівка на OpenStreetMaps. Розташування музеїв, вокзалів, стадіонів, кортів, аптек, тощо в населеному пункті (карту населеного пункту можна скачати) Новофедорівка.\nНовофедорівка на Вікімапії.\nЦі і багато інших об'ктів відмічені волонтерами Вікімапії на карті населеного пункту Новофедорівка.\nНовофедорівка на Яндекс Картах. Карта будинків, а також інфраструктури з можливістю прокласти маршрут в населеному пункті Новофедорівка.


Дмитро Снєгирьов: Росія готується видобувати воду в українській виключній економічній зоні Азовського моря. | site.ua\n28 травня 2021 11:12\nОбсяги питної води, яких потребує Росія – від 500 мільйонів до 1,5 мільярди кубометрів. Це об'єм, який потрібен для повного задоволення потреб окупованого Криму. Основні геологорозвідувальні роботи будуть проводитися у червні – в морі працюватимуть два судна. У липні вони мають прозвітувати про обсяги питної води у палеоруслах річок Дон, Кубань та Бейсуг в рамках загальної національно-державної компанії, про яку оголосив президент РФ Владімір Путін.