1.2 Війна зі Швецією\n1.3 Рокош Зебжидовській\n1.4 Повернення в Інфлянти\n1.5 Участь у походах на Росію: передісторія\n1.5.1 Перший похід на Москву (1611-1612)\n1.5.2 Московська битва\n1.5.3 Другий похід на Москву (1617-1618)\n1.6 Війна з Туреччиною (1620-1621)\nЯн Кароль Ходкевич ( польськ. Jan Karol Chodkiewicz ; 1560 ( 1560 ) - 24 вересня 1621, Хотин) - військовий і політичний діяч Великого князівства Литовського, представник магнатського роду Ходкевичей. Великий підчаший литовський (1596), генеральний староста Жмудський (1599-1616), польний гетьман литовський (1600-1605), воєвода віленський (1616-1621), гетьман великий литовський (1605-1621), граф на Шклові, Нової Миші та Бихові, пан на Мельци і Красник.\n1.1. Початок служби\nСин Яна Ієроніма Ходкевича, віленського каштеляна, і Христини Зборівської. Навчався в Віленському університеті (Академії), потім відправився за кордон. У 1586-1589 році разом з братом Олександром вивчав філософію і право в єзуїтської академії в місті Інгольштадт ( Баварія). Після навчання відвідав Італію і Мальту для вивчення військового мистецтва, а також воював на іспанській службі в Нідерландах, де мав можливість особисто познайомитися з герцогом Альбою та Моріца Оранського.\nСлужбу у військах Речі Посполитої почав під командуванням гетьмана Жолкевського при придушенні повстання Наливайко. Брав участь у походах в Молдавію під командуванням Яна Замойського. В 1601 став польним гетьманом Великого князівства Литовського.\n1.2. Війна зі Швецією\nАктивно брав участь у війні зі Швецією. Незважаючи на труднощі, (наприклад, відсутність допомоги від короля Сигізмунда III і Сейму), здобував перемоги. В 1604 взяв Дерпт (нині Тарту, Естонія); двічі розбив шведські війська. За отримані перемоги в березні 1605 був винагороджений званням великого гетьмана Великого князівства Литовського.\nПроте найбільша перемога Ходкевича ще чекала його попереду. У середині вересня 1605 шведські війська були сконцентровані близько Риги. Сюди ж прямувала ще одна шведська армія, на чолі з королем Карлом IX; таким чином, шведи мали явну перевагу над військами Речі Посполитої.\n27 вересня 1605 відбулася Битва при Кірхгольме (нині Саласпілс, Латвія). Ходкевич мав близько 4000 солдатів - в основному, важку кавалерію ( гусар). Шведська армія налічувала близько 11000 чоловік, з них більшу частину (8500 осіб) становили піхотинці.\nОднак, незважаючи на настільки несприятливий перевага сил, ХодКевичу протягом трьох годин вдалося розгромити шведську армію. Ключову роль у цьому відіграло грамотне застосування кінноти : виманивши супротивника з його укріплених позицій удаваним відступом, війська Ходкевича зім'яли наставало шведську піхоту і за підтримки артилерії розгромили основні сили противника. Король Карл IX був вимушений тікати з поля бою, а шведська армія, припинивши облогу Риги, повернулася назад до Швеції. Ходкевич отримав вітальні листи від папи римського Павла V, католицьких государів Європи ( Рудольфа II Австрійського та Якова I Англійського), і навіть від турецького султана Ахмеда I і перського шаха Аббаса I.\nОднак навіть настільки значна перемога не поліпшила становища військ Ходкевича у фінансовому плані. Грошей в казні, як і раніше не було, і армія стала просто розбігатися. Внутрішні негаразди призвели до того, що плодами перемоги Річ Посполита так і не скористалася.\n1.3. Рокош Зебжидовській\nНаступні п'ять років Ян Ходкевич брав активну участь у розгорілася всередині Речі Посполитої внутрішній боротьбі. Спроби короля Сигізмунда III кілька централізувати управління державою викликали повстання (т. зв. " рокош ") під проводом Миколая Зебжидовська ( польськ. Mikołaj Zebrzydowski ). Серед литовської знаті рокошан підтримав один з лідерів кальвіністів Ян Радзивілл. В 1606 опозиція перейшла до бойових дій.\nСпочатку Ходкевич зберігав нейтралітет у розгорається конфлікт, однак, після приєднання до конфедератам Яна Радзивілла (ворога Ходкевичей), засудив рокош, і підтримав короля. 6 липня 1607 в битві під гузів у вирішальній битві королівська армія розгромила опозицію; Ходкевич командував військами на правому фланзі.\nПеремога над опозицією і придушення її виступів, тим не менш, не дозволили королю продовжити розпочаті реформи державного управління. Восторжествував компроміс, фактично означав припинення централізаторської політики короля Сигізмунда.\n1.4. Повернення в Інфлянти\nТим часом знову активізувалися шведські війська. Внутрішні негаразди Речі Посполитої дозволили їм навесні 1607 узяти Білий Камінь, а 1 серпня 1608 - Динамюнде (нині Даугавгріва, з 1924 - частина Риги).\nУ жовтні 1608 Ходкевич повернувся в Інфлянти, і відразу перейшов у контрнаступ. 1 березня 1609 двохтисячного армія під його командуванням нічним штурмом взяла Пернов (нині Пярну), а потім повернулася під Ригу. Успіх знову супроводжував ХодКевичу: його кавалерійські загони розбили передові війська шведів, що змусило шведського головнокомандувача графа Мансфельда відступити від Риги. Взяття фортеці Динамюнде і перемога невеликого польсько-литовського флоту над переважаючим шведським флотом забезпечили Речі Посполитої перевага в цьому регіоні. Підкріплень Ходкевич знову не отримав - король Сигізмунд готувався до війни з Росією. Смерть шведського короля Карла IX 30 жовтня 1611 дозволила розпочати мирні переговори, і до 1617 військові дії на Балтиці були припинені.\n1.5. Участь у походах на Росію: передісторія\nПриводом для початку війни з Московською державою стало введення на територію Росії шведського корпусу під командуванням Я. Делагард на прохання царя Василя Шуйського. Оскільки Річ Посполита воювала зі Швецією, це було розцінено як ворожий акт.\nКороль Сигізмунд особисто очолив війська, що вторглися на територію Росії. У вересні 1609 року він почав облогу Смоленська, що закінчилася в червні 1611 року падінням міста. Після ганебної поразки московського війська під командуванням Д. І. Шуйського (брата царя) від військ гетьмана С. Жолкевського під Клушино (поблизу Гжатськ; 24 липня 1610), цар Василь Шуйський був повалений. Новий уряд, " Самбірщина ", запросило на московський трон королевича Владислава, проте Сигізмунд не відпустив 15-річного сина в Росію; Москву зайняв польсько-литовський гарнізон зі Станіславом Жолкевським на чолі.\nЯн Кароль Ходкевич як гетьман великий литовський виступав проти допомоги Лжедмитрій II і війни з Росією. Досвід протистояння зі Швецією, коли відсутність грошей і підкріплень не дозволили ХодКевичу завдати ворогові рішучої поразки, не давав підстав сподіватися на швидку перемогу. Тим не менш, у квітні 1611 року Ходкевич виступив на Псков, і п'ять тижнів облягав Псково-Печерський монастир, однак взяти його не зміг, і відступив.\n1.5.1. Перший похід на Москву ( 1611 - 1612)\nНа початку осені 1611 року Ян Кароль Ходкевич за наказом короля очолив війська для допомоги польсько-литовському гарнізону в Московському Кремлі. В Шклові були зібрані запаси припасів і амуніції, а також близько 2500 солдатів, які 6 жовтня 1611 підійшли до Москви. Військам Ходкевича довелося витримати ряд сутичок із загонами 1-го ополчення під командуванням Дмитра Трубецького; їх прихід врятував польсько-литовський гарнізон Кремля від здачі, однак доставити припаси обложеним не вдалося. У загоні Ходкевича загострилися протиріччя між поляками і солдатами з Великого князівства Литовського, і на початку листопада 1611 скоротилося до 2000 чоловік військо відступило до Рогачова. Тут Ходкевич знову зібрав припаси, і 18 грудня таки доставив їх кремлівському гарнізону.\n1.5.2. Московська битва\nУ 1612 році такі походи для постачання польсько-литовського гарнізону провіантом успішно повторювалися ще двічі; черговий похід відбувся в кінці серпня - початку вересня 1612 року. Одночасно з Ходкевичем на Москву для заняття трону попрямував король Сигізмунд і королевич Владислав; супроводжував їх канцлер Лев Сапіга. Однак у Москви Ходкевича зустріли війська 2-го і залишки 1-го ополчення, разом мали більше сил; пробитися до Кремля йому не вдалося. 31 серпня 1612 війська Ходкевича знаходилися в 5 кілометрах від стін Москви, на Поклонній Горі. 1 вересня вони зайняли Новодівочий монастир і спробували увійти до Москви через Чертольскіе ворота, але були відбиті. На наступний день Ходкевич спробував прорватися до Москви з півдня, через Донський монастир і Калузький ворота. Його військам вдалося пробитися в Замоскворіччя до вулиць Велика Ординка та П'ятницька, але прорватися до Кремля і Китай-міста знову не вдалося. 2 вересня Ходкевич відновив атаки. Його солдати підійшли впритул до берега Москви-ріки, але й тепер на сам берег ополченці їх не допустили. А в цей час Кузьма Мінін з відбірними силами переправився через Москву-ріку і завдав удару в районі Кримського двору (нині район Кримського моста). Ходкевич остаточно зазнав поразки; втративши близько 500 чоловік і обоз з провіантом, він був змушений відступити. Перемога ополченців вирішила долю польсько-литовських військ в Кремлі: 1 листопада був зданий Китай-місто, а 6 грудня, вичерпавши всі запаси продовольства, кремлівський гарнізон капітулював.\nВідступаючи, Ходкевич зустрівся в Вязьмі з армією, в якій разом з батьком ( королем Сигізмундом) знаходився королевич Владислав IV, який прямував до Москви, щоб зайняти російський трон. Однак ця армія затрималася під Волоколамському і не встигла перешкодити капітуляції польсько-литовського гарнізону Кремля.\nУ лютому 1613 Земський Собор обрав на російський престол Росії М. Ф. Романова, і надії Речі Посполитої і короля Сигізмунда на російську корону стали ще більш примарними.\n1.5.3. Другий похід на Москву ( 1617 - 1618)\nВ 1613 - 1615 роках Ходкевич командував польсько-литовськими військами у знов утвореному Смоленськом воєводстві. У цей час королівський двір повернувся до плану посадити на московський трон королевича Владислава. Ходкевич очолив польсько-литовські війська.\n11 жовтня 1617 загони Ходкевича взяли фортецю Дорогобуж; через деякий час обложили і взяли Вязьму. Звідси Владислав почав розсилати грамоти до різних верств населення Росії. Однак ці грамоти мали мало успіху; велика частина бояр, дворян і козаків залишилася до них байдужа. Після заняття Вязьми вдарили морози, і військові дії призупинилися. Королевич та гетьман залишилися в Вязьмі, готуючись до подальшого походу. Бойові дії звелися до набігам на довкілля, й так розорені війною, райони загонів легкої кавалерії Олександра Лісовського (" лісовчиків "). Навесні 1618 року сили для наступу на Москву були зібрані. Ходкевич мав під початком 14000 осіб, у тому числі близько 5500 чоловік піхоти. Однак дисципліна у війську була слабкою. У вищому командуванні почалися суперечки за командні пости. В вирішення командування нерідко втручався королевич Владислав і його фаворити. Ще більш погіршило становище звістка про те, що Сейм санкціонував фінансування кампанії проти Росії тільки на 1618.\nУ червні 1618 війська Ходкевича почали похід на Москву. Сам гетьман хотів наступати через Калугу, але Владислав зумів наполягти на прямому ударі до російської столиці. На початку жовтня 1618 польсько-литовські війська зайняли село Тушино (на північ від Москви), і почали підготовку до штурму. Одночасно з півдня до Москви підійшла 20 000-я козача армія гетьмана П. Сагайдачного. У ніч на 11 жовтня польсько-литовські війська почали штурм Москви, спробувавши прорватися через Тверські і Арбатський ворота, однак напад було відбито. В умовах близької зими і відсутність фінансування королевич Владислав погодився на переговори. 11 грудня 1618 в селі Деуліно (поблизу Троїце-Сергієва монастиря) було підписано перемир'я строком на 14 з половиною років. Відповідно до його умов, Росія поступалася Смоленську землю, що увійшла до складу Великого Князівства Литовського, а також Чернігівську і Сіверську землі, що увійшли до складу польської корони.\nЯн Кароль Ходкевич повернувся з цього походу розчарованим. Роки постійних воєн серйозно позначилися на його здоров'ї, він все частіше хворів. Не все було гаразд і в сім'ї. Ходкевич на деякий час відійшов від державних справ і зайнявся управлінням своїми маєтками.\n1.6. Війна з Туреччиною ( 1620 - 1621)\nЯн Кароль Ходкевич (у червоному) при Хотині, 1621 рік (картина Юзефа Брандта)\nУ 1620 році Річ Посполита була втягнута у війну з Османською імперією. У серпні 1620 польська армія зазнала нищівної поразку під Цецорою (недалеко від Ясс). Великий гетьман коронний Станіслав Жолкевський був убитий, а польний гетьман коронний Станіслав Конецпольський потрапив у полон. У грудні 1620 Ян Кароль Ходкевич отримав командування всіма силами Речі Посполитої.\nУ вересні 1621, зібравши війська, Ходкевич переправився через Дністер, і зайняв міцність Хотин. Незважаючи на важке становище з продовольством, війська Ходкевича відбили всі атаки значно переважаючих військ Туреччини та її васала - Кримського ханства. 23 вересня тяжко хворий Ходкевич передав командування армією коронний підчаший Станіславу Любомирському. Помер великий гетьман литовський Ян Кароль Ходкевич 24 вересня. Дізнавшись про це, турки спробували знову захопити табір польсько-литовських військ, але знову двічі зазнали невдачі. Зазнавши великих втрат, Османська імперія була змушена укласти мир з Річчю Посполитою; договір був підписаний 9 жовтня 1621 року. Останню свою битву гетьман Ходкевич виграв; війна з турками була завершена.\nЯн Кароль Ходкевич одружився в 1593 на дочці воєводи подільського і гетьмана великого коронного Миколи Мелецкі, вдові Слуцького князя Яна Симеона Олельковича Софії Мелецький ( 1567 - 1619). Від цього шлюбу у нього був син Ієронім (1598-1613) і дочка Ганна-Схоластика ( 1604 - 1625), яка була заміжня за Яном Станіславом Сапєгою ( 1589 - 1635), старшим сином Льва Сапеги, канцлера великого литовського.\nПісля смерті дружини Ян Кароль Ходкевич одружився вдруге на Анне-Алоїзі Острозької ( 1600 - 1654). Ключову роль у цьому шлюбі зіграли політичні мотиви: 60-річного гетьмана умовив одружитися на 20-річній княжні його брат, Олександр Ходкевич, який не хотів, щоб багатющі володіння брата перейшли у володіння роду Сапєг. Шлюб відбувся 28 листопада 1620 року у Ярославі. Відразу після шлюбу гетьман вирушив на сейм у Варшаву, а після - у свій останній похід.\nПісля Яна Кароля Ходкевича залишилися великі володіння. Головними з них були: Бихов і Гори в Оршінском повіті, Ляховичі - в Новогрудське, Свіслоч - в Волковисском, Шкуди і Кретінга - в Жемайтії. Разом з братом Олександром він був власником Шклова і Шкловського графства. Варто відзначити, що у зв'язку з недоліком державного фінансування Ян Кароль Ходкевич витрачав на війська свої особисті кошти, і тому його борги перед смертю досягали 100 000 злотих (більше, ніж щорічний дохід від усіх його володінь). Тим не менш, за майно Ходкевича почалися чвари між магнатськими родами, колишніми з ним у родинних стосунках. Претензії на нього заявили: дочка, Анна-Схоластика, і її чоловік, Станіслав Сапега; брат Яна Кароля Олександр Ходкевич, і, нарешті, молода вдова Анна-Алоїзія Ходкевич (уроджена Острозька) разом зі своїми опікунами.\nБоротьба за майно закінчилася тільки через два роки, в травні 1623, коли всі родичі, нарешті, розділили спадок гетьмана. Вдова гетьмана домоглася, щоб його тіло поховали не у власному Ходкевич місті Кретінге (де була похована його перша дружина), як він сам хотів, а в резиденції князів Острозьких - місті Острозі на Волині.\nХодкевич, Григорій Олександрович


Успішні історії адвокації: ЦеГРІН Донбас\nОновлено: 16 бер.\nУ рамках проєкту "Реформи для громадян" ми розповідаємо успішні історії інших громадських організацій, які працюють з тематикою реформ. Ці організації змогли зробити внесок у життя своєї громади та міста. Наступні, з ким ми вас знайомимо – ГО “Центр громадянських ініціатив “Донбас”. Ми поспілкувались з Людмилою Кожуховою – представницею ЦеГрін “Донбас”.\nЗ 2018 року організація займалась темами партисипації, співпраці з громадським сектором, з владою, і на той момент ця тема була не зовсім досліджена і зрозуміла. Складалось враження, що всі наче розуміють, про що йде мова, але боялись братись за цю тему, адже співпраця з владою – це завжди складно. «Центр громадянських ініціатив «Донбас» займались впровадженням бюджету участі, петицій – це були перші кроки у сфері електронних сервісів, і організація здобула досвід у цій темі. Коли прийшло розуміння, що в Донецькій області мало хто ще займається електронними інструментами демократії, цифровізацією, а ця тема є темою майбутнього, то організація визначилась з напрямком своєї діяльності у найближчий час у тому, щоб працювати і надалі за цим напрямком. Електронні сервіси сприяють рівню прозорості влади, прозорій комунікації влади з громадянами. Отож партисипація через електронні сервіси бачилась ЦеГрін “Донбасу” як сфера, за якою майбутнє, яка сприяє розвитку Донеччини. Усі світові тренди засновуються на цифровізації, і в Україні зараз триває активна робота за цим напрямком.\nЗараз вже є більше організацій на Донеччині, які опікуються цією темою. «Центр громадянських ініціатив «Донбас» у Слов’янську одна з них і дбає про те, аби малі громади ставали більш цифровими, аби діджиталізація проходила швидше та простіше.\n“Наш додаток спрямований задля налагодження діалогу між владою і громадою, підвищення рівня прозорості та відкритості органів місцевого самоврядування України.: У 2019 році в рамках реалізації україно-німецького проєкту Київський Діалог громадська організація співпрацювала, з владою та представниками громадського сектору у малих громадах, саме тому з легкістю були визначені головні напрями та проблеми розвитку територіальних громад Донеччини та Луганщини. У жовтні 2019 року у Харкові відбувся Хакатон для розвитку місцевих громад Hack for Locals, в якому ГО “ЦеГрІН “Донбас” спільно з представниками чотирьох міст Донецької області. взяла участь у цьому заході і отримала перемогу. На той момент вже була ідея створення додатку”Smart місто”, який би об’єднав електронні сервіси будь-якої громади, а Хакатон допоміг втілити цю ідею в реальність. Команда перемогла на Хакатоні і ПРООН профінансувала розробку додатку “Smart місто” та впровадження його у Слов’янську, Дружківці, Вугледарі та Торецьку. . “ЦеГрІн “Донбас” занурились у реалізацію цього проєкту повністю: писали технічні завдання, проводили інформаційні кампанії, комунікували з владою. Спеціалістів для створення додатку організатори шукали за допомогою тендерів, інформацію про які розміщувала на відомих у громадському секторі ресурсах – Гурт та Громадський простір. Коли створювався дизайн додатку “Smart місто”, Мінцифра дала дозвіл на використання брендбуку Дії для нього.\nУ 2020 році цей додаток було впроваджено у Слов'янську, Торецьку, Дружківці та Вугледарі в межах реалізації Програми ООН із відновлення та розбудови миру та фінансової підтримки урядів Данії, Швеції та Швейцарії.\nУ 2021 рік організація вирішила продовжити та розширити проєкт. ГО “ЦеГрІн “Донбас” здобула перемогу у національному конкурсі інновацій EastCode 2021 за технічного адміністрування Center42 в межах Програми представництва ООН із відновлення та розбудови миру та за фінансової підтримки урядів Данії, Швейцарії та Швеції. Завдяки цій підтримці додаток «Smart місто» впроваджено в Святогірській, Лиманській, Соледарській та Авдіївській громадах.\nДодаток «Smart місто» є таким собі акумулятором, у якому зібрана разом різна інформація та інструменти для громадян: тобто це й просто інформування громадян, і можливість давати зворотний зв’язок та впливати на рішення. Інформація з’являється у додатку так: є головний адміністратор міста, який надає кожній службі міста доступ до свого розділу і вже кожна служба за своїм напрямком наповнює додаток актуальною інформацію. “Smart місто” не збирає персональні дані та не потребує реєстрації, ним можуть користуватись люди, які навіть не проживають у певному місті. Звісно, це має свої переваги та недоліки. Наприклад, людина, котра живе за кордоном може допомагати своїм старшим родичам. Також важливим плюсом “Smart міста” є те, що кожна людина може для себе обрати лише ті категорії та локації, які її цікавлять. Тобто громадянин буде отримувати сповіщення лише з тих тем, які цікаві саме йому, а також лише по тих районах населеного пункту, які йому потрібні. У цьому була одна з основних ідей додатку - аби громадяни не мали переглядати велику кількість інформації, а отримували точково необхідну. Ще однією зручною особливістю є те, що ділитись інформацією з важливими людьми ви можете прямо з додатку. Також можна прокласти собі маршрут до будь-якого закладу, не шукаючи окремо його адресу.\n“Співпраця з владою – один з найскладніших аспектів, адже успіх всього процесу залежить від бажання влади та політичної волі.”\nПротягом усього проєкту організація активно взаємодіє з владою різних громад. Ця співпраця починається з підписання меморандуму з місцевими радами, де прописані правила взаємодії під час проєкту та по його закінченню. Зараз існують електронні сервіси, які можна отримати безкоштовно, лише впровадити та правильно презентувати в громаді. Звісно, на перших, на других перемовинах трапляються суперечливі моменти – у різних громад різні погляди на певні речі. Задача організації – переконати керівництво громад, що це необхідний, корисний та зручний додаток. ЦеГрІн “Донбас” повністю веде громаду, з якою починає працювати, підтримує її не лише під час проєкту, але і по його завершенню – супроводжують та відстежують процеси.\n“Будь-який проєкт, будь-які зміни не матимуть сенсу, якщо влада не хоче їх запроваджувати або навіть протидіє.”\nЄ громади, які дуже відповідально підходять до участі у проєкті, розуміють переваги та користь для себе, а є ті, з ким комунікація відбувається складніше. Нещодавно закінчився проєкт “Smart місто в малих громадах Донеччини”. Участь брали Авдіївська, Лиманська, Соледарська, Святогірська громади. Кожна з цих громад має свої особливості, наприклад, Святогірська ОТГ налічує 6 тисяч населення, тоді як інші громади-учасниці є більшими за цим показником. У цілому ж, основні характеристики громад дуже схожі. Найважливішим для реалізації проєкту є ставлення керівника громади до усіх процесів. ЦеГрІн “Донбас” завжди прораховують ризики і готові до викликів. Наприклад, під час реалізації “Smart місто в малих громадах Донеччини” організатори очікували, що в Авдіївці буде неймовірне складне впровадження. На практиці все склалось набагато краще, ніж очікувалось. Авдіївка виявилась найуспішнішим кейсом, бо керівник відповідально підійшов до питання і навіть лінія розмежування не стала проблемою. Він скерував роботу всієї своєї команди, розуміючи, що це необхідна, корисна ініціатива, якою будуть користуватись. Попри те, що в Авдіївці військово-цивільна адміністрація, алгоритм взаємодії влади настільки добре відточений, що все спрацювало чудово. Наш висновок з цього проєкту, що не важливо наскільки велика чи мала громада, економічний стан чи географічне розташування – успішність реалізації проєкту залежить від бажання влади взаємодіяти та втілювати ініціативу.\n“Успіх в розвитку громади залежить від політичної волі керівника. Якщо він готовий бути локомотивом, то все вийде і будь-яка ініціатива буде успішною.”\nЗа час роботи з малими громадами ЦеГрІн “Донбас” визначили, що для розвитку міста та громади найважливіше правильно розставити пріоритети, прописати стратегію та рухатись згідно з нею. Під час реалізації проєкту організатори стикнулись з тим, що у багатьох громад немає стратегії розвитку громади. І через це громади не знають, у який бік рухатись, з якою швидкістю і для чого – усі відбувається хаотично. За прикладами міст, які не мають стратегій видно, що все вирішується ситуативно. Наявні гроші витрачаються, а помітний результат відсутній, адже немає руху за пріоритетами, а концепція “все і одразу” не дає позитивного ефекту.\n“Ми відкриті, готові до співпраці та надання нашого додатку. Кожна громада може собі це дозволити й мати канал комунікації з повною інформацією про важливі аспекти життя громади.”\nОрганізація володіє авторськими правами на додаток “Smart місто”. Вона готова надавати його громадам абсолютно безкоштовно, але технічна підтримка та сервісне обслуговування вартує коштів. Так само як і проведення навчальних заходів для адміністраторів цього додатку на місцях – в середньому це чотири зустрічі, які зараз проводяться онлайн. У перших громадах це було втілено завдяки грантовій підтримці. ГО “Центр громадянських ініціатив “Донбас” готова надавати додаток усім, хто зацікавився, але для кожної нової громади розробник має створити окремий вебкабінет. Тож громада має виділити кошти на підключення до додатку та на обслуговування. Рубіжне, наприклад, приєдналось до ініціативи саме таким чином, уже підписані меморандуми. Зараз ведуться перемовини з Костянтинівкою та Сєвєродонецьком. Організація має кілька осередків по Україні – в Одесі, у Львівській області, наприклад. Колеги планують впроваджувати цей додаток у своїх регіонах. ЦеГрін “Донбас” готові до співпраці з громадами з усієї України. Кожна ОТГ може собі це дозволити і мати канал комунікації з різноманітною інформацією про життя громади: усі контактні дані, електронні інструменти, за допомогою яких жителі громади можуть впливати прийняття важливих рішень, її розвиток.\nСайт додатку “Smart місто”: https://smart-misto.org.ua Фейсбук організації: https://www.facebook.com/cehrin.dn\nВідеолекція СМАРТ МЕДІА про реформу цифрової трансфрмації: https://youtu.be/721coXXUvoA\nАвторка: Ірина Олександрова


TV-4 » 2017 » Січень » 20\nУ селі Вільховець на Тернопільщині зафіксований пташиний грип\nУ селі Вільховець, це вже Борщівський район, зафіксований пташиний грип. Захворіли лебеді, які зимують на Дністрі. Ймовірно, їх могли інфікувати птахи, які прилетіли із Чорториї Чернівецької області, де лебеді на воді хворіють ще з початку січня. Читати далі\n20 Січ 2017, 19:05\nУ Тернопільському військкоматі запрошують мотивованих громадян на військову службу за контрактом\nЗарплату від 7 до 14 тисяч гривень пропонують у Тернопільському об’єднаному міському військовому комісаріаті. Набір на військову службу у Збройних Силах України розпочався з 1 січня 2017 року. Для отримання статусу військовослужбовця треба спершу отримати письмову згоду від військкомату, пройти спеціальну комісію та навчання. Читати далі\n20 Січ 2017, 18:39\nУ Тернополі згадали керівника ОУН Ярослава Стецька\nРоком Української Повстанської Армії в області проголошений 2017. З нагоди відзначення на Тернопільщині 75- річчя УПА запланований цілий комплекс заходів, серед них – виставка в обласному архіві, присвячена українському політичному діячу, одному із керівників Організації українських націоналістів Ярославу Стецьку. Читати далі\n20 Січ 2017, 18:19\nПродавців, касирів, слюсарів, газозварювальників, трактористів, кухарів, охоронців шукають роботодавці Тернопільщини. Натомість, у місцеві центри зайнятості звертаються люди з однією, або кількома вищими освітами. Шукають роботу, переважно економісти, програмісти, юристи та педагоги. Про брак робітничих кадрів, діяльність на перспективи розвитку служби зайнятості на зустрічі у Будинку праці говорили сьогодні представники влади, місцевого самоврядування, профспілок, громадських організацій, соціальних служб та роботодавці. Читати далі\n20 Січ 2017, 18:02\nАфриканська чума – на Тернопільщині. Випадок загибелі свиней зафіксували у Збаразькому районі та прилеглому селі Залужжя. Там оголосили карантин, встановлюють блокпости для проведення дезінфекції автівок та людей, щоб уникнути подальшого поширення чуми. Усіх свиней поблизу місця зараження утилізують. Афpикaнcькa чyмa cвинeй – це вipyc, інфіковану тварину вилікувати неможливо. Медики ж переконують, афpикaнcькa чyмa нe впливaє нa здopoв’я людини, оскільки людcький opгaнiзм нe чyтливий дo дaнoгo збyдникa. Читати далі\n20 Січ 2017, 17:35\nЗмагання із хокею відбудуться на Тернопільському ставі\nTERNOPIL HOCKEY CLASSIC – змагання із хокею із такою назвою відбудуться 28-29 січня на Тернопільському ставі. Товщина льоду провести турнір дозволяє. До нашого міста поганяти шайбу приїдуть команди і з інших областей України. Читати далі\n20 Січ 2017, 15:57\nІз традиційними колядками, танцями та вертепом відзначила свято Водохреща лемківська громада\nІз традиційними колядками, танцями та вертепом відзначила свято Водохреща лемківська громада. Вже вкотре в палаці культури “Березіль” відбулось дійство “Лемківський Йордан”. Читати далі\n20 Січ 2017, 15:47\n7 сюжетів TV-4 із Ізидором Доскочем. Пам’ятаємо та сумуємо!\nВчора, 19 січня, помер багаторічний керівник дитячої хорової школи “Зоринка” Ізидор Доскоч. У п’ятницю, 20 січня, о 18.00 та у суботу, 21 січня, о 17.00 дивіться на каналі TV-4 програму “Соло” за участю митця. Читати далі\n20 Січ 2017, 12:21\n119 queries in 0,514 seconds.


“МоЯ Книжкова Полиця” – новий книжковий простір у Києві та наша друга героїня рубрики “Книгарний Київ”, покликаної розповісти жителям та гостям столиці про найцікавіші книгарні міста з найкращим вибором дитячої літератури. На постійні запитання рубрики відповіли менеджерка Юлія Кушакова і засновниця “Моєї Книжкової полиці” Наталія Моспан.\nЯк і годиться сучасній книгарні, “МоЯ Книжкова Полиця” активно бере участь у літературному житті міста і вже має своїх постійних відвідувачів та шанувальників. Щосуботи у книгарні влаштовують регулярні читання для дітей, про які можна дізнатися зі сторінки крамниці у Facebook або ж нашої щотижневої афіші “Цікаві вихідні”. Часто зустрічі відбуваються за участі авторів книжок, письменників чи ілюстраторів.\nВ асортименті “Моєї Книжкової Полиці” книжки та періодика лише українською мовою. За словами власниці магазину, Наталія Моспан, вони дуже ретельно добирають книжки для продажу, керуючись власними літературними смаками.\n«Ріпка» у виконанні «Аґрафки» – тут коротко і просто. Вона знакова для українського книговидання. За нею ми сумували гірко та давно і, аве, нарешті вийшов новий наклад!\nТеги: Аґрафка видавництво "Рабарбар" Київ книгарні Книгарний Київ культурний простір Моя книжкова полиця\n28 Вересня 2016 5264\n23 Вересня 2020 4886\n20 Вересня 2020 10281\n19 Вересня 2020 1820


Ремонтні роботи: хто і на скільки залишився без води у Хмельницькому 26 серпня : 26:08:2020 - vsim.ua\nРемонтні роботи: хто і на скільки залишився без води у Хмельницькому 26 серпня\nЧерез ремонт на водопроводі без води кілька годин будуть мешканці трьох вулиць.\nСьогодні, 26 серпня, комунальники ремонтують запірну арматуру на перехресті вулиці Вайсера — провулку Лапушкіна. Через це буде призупинено водопостачання у кількох будинках, попередили у МКП “Хмельницькводоканал”.\nІз 9:00 до 15:00 буде призупинено водопостачання за такими адресами:\n- провулок Лапушкіна, 16,\n- вулиця Вайсера, 4; 4/2,\n- вулиця Подільська, 9, 12, 14, 16.\nТакож сьогодні, 26 серпня, ремонтні бригади МКП “Хмельницькводоканал” працюють над усуненням пориву водопровідної мережі в районі Парку ім. М. Чекмана та виконуються роботи по ремонту водопроводу по вулиці Котляревського, 12 та по вулиці Пілотській, 6.\nОкрім цього, виконується промивка та чистка каналізаційних мереж по проспекті Миру, 84/2а.


США почали першу кібероперацію проти Росії – боротимуться з дезінформацією » МІА Вектор Ньюз\nВектор Ньюз » НОВИНИ » За кордоном » США почали першу кібероперацію проти Росії – боротимуться з дезінформацією\nПро це пише The New York Times з посиланням на джерела, передає «Українська правда».\n«Кампанія, яка включає ряд місій, проведених за останні кілька днів, є першою подібного роду операцією за кордоном, покликаною захистити американські вибори, зокрема листопадові проміжні вибори (до Конгресу, – Ред)», – йдеться у матеріалі.\nЦіллю операції США стали, ймовірно, співробітники російських розвідслужб, зазначає видання.\nМіністерство юстиції США повідомило у п’ятницю про кампанію «інформаційної війни» з боку росіян, спрямовану на вплив на проміжні вибори.\n«Кіберкомандування надсилало прямі повідомлення агентам, які стоять за кампаніями впливу. Високопоставлені офіційні особи, які працюють у сфері оборони, заявили, що вони не погрожували безпосередньо цим особам», – сказано в статті.\n» Трамп готовий підписати указ про санкції за втручання у вибори в США, – ЗМІ


Сорос про Сороса - - - psm.in.ua\nАвтор Сорос Дж.\nНазва Сорос про Сороса\nСорос про Сороса\nФінансовий гуру Джордж Сорос - одна з найбільш яскравих і загадкових постатей в сьогоднішньому світі фінансів. Книга Сорос про Сороса надає читачам можливість поглянути на внутрішні сторони життя і образ думок людини, якого журнал Business Weak назвав "людиною. Який змінює ринки".\nУ книзі сорога про Сороса питання теорії фінансів переплітаються з особистими ніс-поминаннями. аналізом політичної ситуації і міркуваннями морально-філософського плану. Вона дасть нам уявлення про світогляд Джорджа Сороса і його погляді на фінансові ринки. У захоплюючому оповіданні, побудованому у формі інтерв'ю з Байроном Вієнна. керуючим директором фонду Morgan Stanley, і з німецькою журналісткою Кристиною Коен. Сорос живо описує початок своєї фінансової кар'єри і ділиться поглядами на інвестиції та глобальні фінансові питання, політику, новий зароджується світопорядок і "відповідальність, що накладаються владою.\nСорос відвертий з читачем, він описує свій шлях від підлітка, пережив вигнання, до студента філософії. від невдахи - торговця тютюном до найбільш впливового і заможного інвестора. Він знайомить нас з людьми і подіями, що сприяли формуванню його характеру, а також ділиться своїми частині досить спірними поглядами.\nПри описі інвестиційних теорій і фінансових стратегій, які зробили його "людиною? 1 серед інвесторів "(Нью-Йорк таймс), Сорос призводить вражаючу історію феноменально успішного Soros Fund Management і його флагмана - Quantum Fund NOV., Що оперує капіталом в 4 млрд. дол Він також пропонує нестандартні пояснення своїм найбільш сенсаційним перемогам і поразкам: як він отримав свій перший мільярд доларів, граючи на пониження фунта стерлінгів, як втратив величезні суми, спекулюючи на японській ієні, Крім того, Сорос також міркує про девальвацію песо і коливаннях валютних курсів в міжнародному масштабі.\nВін розповідає про свої особисті і професійні кризи, не один раз.\nВ останній книзі Сорос розповідає про себе те, про що знають тільки деякі близькі - про дитинство в окупованій Угорщини, про родичів і далеких людей - філософів і бізнесменах, - що зробили на Джорджа глибоке емоційний вплив. У відвертих інтерв'ю своєму старому другові Байрону Вієнна, який займався розробкою інвестиційних стратегій, Сорос говорить про те, як все життя зживав свої комплекси і що підштовхнуло його стати фінансистом. У цій частині книги Сорос виступає не тільки як оповідач біографії успішного творця і керівника багатомільярдних благодійних фондів, але і як філософ. У ній викладені погляди на розвиток світової фінансової системи, на геополітичні тенденції останніх років, на долю революцій 80-90-х років у країнах Східної Європи.\nЯкщо Алхімія фінансів (М.: ИНФРА - М, 1996) являє собою начерк теорії рефлексивності, то в цій книзі Сорос описує випробування своєї теорії на реальних фінансових ринках - як в результаті своїх алхімічних дослідів він став володарем величезних коштів. Фахівці по ринках і бірж почерпнуть тонкі спостереження фінансиста - прагматика і філософа-сенситива - над сигналами ринку. У другій частині книги, в інтерв'ю Христині Коен для газети Франкфур-тер Альгемайне, Сорос виступає як політик, пропагандист ідей відкритого суспільства, щедро фінансує тих, хто готовий втілювати цю ідею. Читач знайде відвертий і гіркий розповідь про біди і болях фондів Сороса в багатьох країнах. Це буде розповідь і про нашу майже сьогоднішньої історії. У додатку читач вперше познайомитися з прагматичними міркуваннями Сороса щодо хеджі-вих фондів, перспектив загальноєвропейської валюти .\nВідверті і тонкі спостереження - ключ нової роботи. Сорос про Сороса (Випереджаючи зміни) з цікавістю прочитають ті, хто формує державну і фінансову політику, біржовики і банкіри, політики і філософи. Вона буде професійно корисна психологам, тим, хто керує компаніями і людьми. Ми рекомендуємо її і студентам, втім - всім, хто думає про життя. Як і в Алхімії фінансів, багато сторінок написані начебто спеціально для Росії.\nУсім , працюючим над створенням відкритого суспільства, в рамках мережі моїх фондів і поза її\nЦя книга стала продовженням інтерв'ю, даного журналістці Христині Коенендля німецької газети Frankfurter Allgemeine Zeitung. Спочатку видавництво John Wiley & Sons висловило бажання опублікувати переклад цього інтерв'ю на англійську мову, але я вирішив зробити абсолютно нову версію. Форма інтерв'ю виявилася мені надзвичайно близька, і ця ідея переросла в глобальне починання.\nЦя книга підводить підсумки роботи всього мого життя. У першій частині книги в інтерв'ю Байрону Вієнна, моєму старому другові, який займається розробкою інвестиційних стратегій для фонду Morgan Stanley, розповідається про моїх сімейних коріннях, освіті та моїй кар'єрі керівника фонду. У другій частині книги - в інтерв'ю Христині Коен - я викладаю свої політичні погляди і розповідаю про свою благодійну діяльність. Заключна частина книги присвячена моїм філософським поглядам, якими я керувався, заробляючи і витрачаючи гроші, знову в діалозі з Байроном Вієнна. Я переробляв ці діалоги доти, поки вони не стали нагадувати сократовский діалог. Я намагався пояснити, хто я такий і чого я намагаюся добитися.\nФілософія займається не грошима, а станом свідомості Людства. Я використовував фінансові ринки як лабораторію для випробування своїх філософських теорій. Я також отримав можливість випробувати правильність своїх ідей, пов'язаних з падінням Радянської імперії. Я вважаю, що можу сказати щодо цього щось дуже важливе. Можливість поділитися своїми ідеями представляється для мене дуже цінної ще й тому, що моя віра в те, що я називаю відкритим суспільством, не має сенсу, поки вона не стане шірокопрізнанной. Завершуючи цю книгу, я відчуваю, що досяг успіху.\nВидавець Майлз Томпсон прагнув направити мою увагу на аудиторію, яка цікавиться фінансовими ринками, і я не пручався цього без потреби - адже я сам дуже цікавлюся фінансовими ринками, особливо їх сьогоднішньою ситуацією в умовах серйозного динамічного дисбалансу. Але я звертаюся до більш широкої аудиторії. Я сподіваюся, ті, хто не живить інтересу до фінансових ринків, також прочитають цю книгу.\nЯ показував цю книгу багатьом. Це були Кен Андерсон, Стен Дракенміллер, Ден Еул, Арминио Фрага, Сью Франци, Гері Глад-Стейн, Карен Грінберг, Богдан Гаврилишин, Юлія Юріс, Арі Кор-піваара, АннетЛаборі , Ар'є Нейера, Білл Ньютон Сміт, Віктор Осятинський, Іштван Рев, Нік Родіті, Сьюзан Вебер Сорос, Пол Сорос, Джонатан Сорос, Міклош Вашархелі, Білл Забель, Джон Цваанстра.\nЯ хочу подякувати їм за коментарі, але приймаю на себе повну відповідальність за зміст цієї книги. Я хотів би подякувати Емілі Луз за допомогу в редагуванні, а також Франсез Абузейд, Шейлу Отнер і Шона Паттісона за їх допомогу.\nДжордж Сорос, Липень 1995\nІнвестиції та світова фінансова система інтерв'ю Байрону Вієнна\nСьогодні в колах, близьких до Уолл-стріт, кажуть, що навпроти гори Рашмор * є інша гора, присвячена найбільшим фінансистам світу. На скелі висічені два профілі - Уоррена Баффет-та і ваш.\nНеможливо уявити собі двох менш схожих людей.\nЧи вважаєте ви, що заслуговуєте на те, щоб вас вважали одним з найбільших фінансистів світу?\nЦе гарне питання. Я повинен визнати, що фактично я перебуваю на вершині. Як довго я зможу там залишатися - це інше питання.\nВ даний час ви не так активно займаєтеся управлінням фінансами, як у минулому.\nСаме тому є ймовірність, що мені вдасться залишитися на вершині.\nQuantum Fund (Квантум фонд) був однією з найуспішніших інвестиційних організацій в історії. Тисяча доларів, вкладена в нього в 1969 р., перетворилася сьогодні більш ніж у два мільйони доларів за умови реінвестиції дивідендів. У чому полягає особливість Quantum Fund ? Чи є в цьому небудь, крім вашого інвестиційного таланту? Чи є щось особливе в структурі фонду, що зробило її настільки успішним?\n* Скала на південно - заході штату Дакота, на якій висічені профілі чотирьох президентів США - Вашингтона, Лінкольна, Джефферсона і Рузвельта. Національний меморіал. - Прим. перев.\nТак, це досить незвичайна конструкція, оскільки ми використовуємо позики під заставу цінних паперів. Ми намагаємося організувати вкладення фонду таким чином, щоб скористатися перевагами, наданими найбільш масштабними тенденціями - ми називаємо це макроінвестірованіем, - а потім у межах цих масштабних тенденцій ми здійснюємо відбір акцій і груп акцій. Таким чином, ми діємо на багатьох і різних рівнях. Я вважаю, що найлегше зрозуміти цю схему, уявивши собі звичайний портфель вкладень як щось плоске або двомірне, що і має на увазі сама назва. Наш портфель вкладень більш схожий на будівлю. Він має конструкцію і свої власні важелі. Використовуючи акціонерний капітал як основу, ми будуємо тривимірну конструкцію, яка спирається на заставну вартість придбаних цінних паперів. Я не знаю, чи достатньо ясно висловлююсь. Ось, наприклад, як ми використовуємо кошти для купівлі акцій: ми платимо 50% готівкою і займаємо інші 50%. Під заставу облігацій ми можемо отримати набагато більш значний позика - на 1000 дол ми можемо придбати довгострокові облігації номінальною вартістю щонайменше в 50 000 дол Ми можемо також продавати акції та облігації, граючи зі ставкою на зниження. Ми беремо цінні папери в борг і продаємо їх, не купуючи, - в надії на те, що зможемо пізніше викупити їх назад за нижчою ціною . Ми робимо ставки на підвищення або пониження курсу валют або індексних ф'ючерсів. Різні вкладення підсилюють один одного і створюють цю тривимірну структуру, що включає ризиковані і прибуткові можливості. Зазвичай двох днів - одного дня підйому і одного дня спаду - достатньо для того, щоб оцінити вкладення фонду.\nТаким чином, існує кілька відмінностей між вашим фондом і звичайним портфелем вкладень. По-перше, під заставу цінних паперів ви використовуєте позики. По-друге, - ви вкладаєте кошти в багато активи різних видів. Ви вкладаєте середовищ ства у валюти, а також у різні фінансові активи. По-третє, ведучи операції з цими різного виду активами, ви граєте як на пониження , так і на підвищення. Чи так це?\nВи вважаєте, що різні ставки дають вам портфель вкладень, ризик по якому відображає те, що ви називаєте своїм "макровзгляда".\nСвою роль відіграють також і похідні цінні папери. Чи не так?\nМеншу, ніж багато хто припускає. Дійсно, ми використовуємо індексні ф'ючерси, іноді в цілях хеджування, іноді - з тим, щоб розширити свою участь на ринку при ставках на підвищення або пониження. Ми не надто широко використовуємо опціони, оскільки ми не знаємо, як узгодити їх з тим ступенем ризику, на яку ми згодні. При покупці опціонів доводиться платити значні суми біржовим брокерам за надання позикових коштів, які ми можемо з меншими витратами залучити самостійно, отримуючи позику під заставу наших цінних паперів. Вважається, що при реальних вкладеннях в акції та залученні позикових коштів під заставу цих акцій ризик більш значний, ніж при купівлі опціону, але якщо ми маємо справу з реальними вкладеннями, ми можемо краще зіставляти наші ризики, ніж при операціях з опціонами. При продажу опціонів продавець отримує плату за те, що приймає на себе певний ризик. Це саме по собі може бути досить прибутковим бізнесом, але це недостатньо узгоджується з ризиками, прийнятними для портфеля вкладень, в якому використовуються позики під заставу цінних паперів, - тому ми рідко продаємо опціони. Це також не дуже добре узгоджується з нашою тривимірної структурою - в деякому роді це нагадує балку, що стирчить з вікна, - вона погрожує обвалити всю будівлю. Ось чому ми рідко оперуємо опціонами.\nприймаєте ви на себе зараз більший ризик у порівнянні з тим, коли розміри фонду були менше?\nНі. Я б сказав, що зараз ми приймаємо на себе значно менший ризик. Раніше ми до межі використовували заставу.\nЯк це виглядає? Який обсяг позик під заставу цінних паперів ви залучаєте? Наприклад, під 100 млн. дол?\nЦя сума ні про що не говорить, оскільки 100 млн. дол, вкладені в казначейські облігації США, піддаються значно меншому ризику, ніж 100 млн. дол, вкладені в 30-річні облігації. Ми намагаємося дивитися на речі простіше. У нас немає практичних або наукових способів виміряти ризики. Ті, хто займається операціями з похідними цінними паперами, витрачають значні зусилля на складні розрахунки, визначаючи рівні ризику. Ми ж просто любителі. Ми живемо в кам'яному столітті. І робимо це свідомо.\nЗа останні 20 років було досягнуто значного прогресу у вимірі ризиків по портфелях інвестиційних вкладень. Чому ви не використовуєте ці наукові чисельні методи?\nМи в них не віримо. Вони зазвичай будуються на припущенні, ніби існує якийсь ефективний ринок. Теорія ефективного ринку суперечить моїй теорії недосконалого розуміння і рефлексивності. Я вважаю, що ці методи працюють в 99% випадків, але вони не спрацьовують в 1%. Мене найбільше хвилює саме цей 1%. Я бачу, що існує певний системний ризик, який не може бути узгоджений з припущеннями, зазвичай заснованими на сталості ринку. Я цікавлюся різкими змінами ринку і вважаю всі ці теоретичні розрахунки малокорисними.\nМи намагаємося спрощувати, а не ускладнювати. Наприклад, коли ми маємо справу з вкладеннями в цінні папери, за якими виплачу ється певний відсоток, ми висловлюємо вартість цінних паперів в еквіваленті 30-річних облігацій. Навіть казначейські векселі ми конвертуємо в еквівалент 30-річних облігацій. Ми намагаємося інвестувати свій капітал потремо напрямками: робимо вкладення в акції, в операції з цінними паперами, по яких виплачується певний відсоток, а також у валюти. Обсяг вкладень коливається від плюс 100% до мінус 100% по кожному напрямку. Деякі з цих ризиків підсилюють один одного; тому ми рідко ризикуємо всім нашим акціонерним капіталом по якомусь одному напрямку.\nІноді виникає і четверте напрямок, оскільки час від часу ми робимо ставки на товарному ринку. Нещодавно ми додали і п'ятий напрямок. Я відкрив новий фонд Quantum Industrial Holdings (Квантум Індастріал Холдінгс), який займається промисловими інвестиціями. Він створений з метою придбання підприємств у повне або часткове володіння. Фонд резервує 20% своїх активів для макроінвестіцій того ж роду, що виробляються Quantum Fund. Реально цих 20% виявляється досить для отримання позики або купівельних можливостей, необхідних для макроструктури, що включає весь фонд. Інша частина активів резервується для індустріальних вкладень. Потім невикористана частина коштів фонду, тобто кошти, виділені на промислові вкладення, але реально не освоєні, тимчасово вкладається в акції інших фондів Quantum Group. Цей підхід може призвести до ще більш ефективному використанню коштів, ніж дає один Quantum Fund.\nОчевидно, залучення позикових коштів під заставу цінних паперів зіграло критично важливу роль у вашому успіху. Якби ви не використовували заставу, наскільки виросли б вкладені 1000 дол? Іншими словами, яка частина прибутку, отримана Quantum Fund за всі роки його діяльності, може бути віднесена за рахунок залучення позик під заставу цінних паперів?\nЦе ще одне питання, на яке я не можу дати відповіді. Фонд був би абсолютно іншим, оскільки багато вкладення, які ми робимо, мають сенс лише за умови використання позик під заставу цінних паперів. Якби не існувало можливості використання цих позик, ми не змогли б призвести саме ці інвестиції. Використовуючи позики під заставу цінних паперів, ми отримуємо набагато більшу маневреність, ніж якби ми використовували двомірний портфель вкладень. Менеджери обох фондів, якщо вони правильно оцінюють процентні ставки, можуть продовжити термін виплат по своїх портфелях вкладень максимум до 15 років. Якщо вони вважають процентні ставки несприятливими, вони можуть скоротити терміни виплат. Ми володіємо набагато більшою свободою маневру. Коли ми граємо на пониження, то ми можемо продавати короткострокові цінні папери; коли ми граємо на підвищення, ми не повинні купувати довгострокові цінні папери. Ми можемо купувати короткострокові цінні папери, але використовувати великий обсяг позикових засобів, що залучаються під заставу.\nХіба це ефективніше?\nЦе може бути ефективніше. Я хочу навести один приклад: якби ви грали на підвищення процентних ставок на початку 1995 р., як ми, тобто, якщо б ви вважали, що Федеральний резерв може припинити стримувати їх зростання, ви могли б заробити набагато більше на короткострокових цінних паперах і відносно небагато на довгострокових, оскільки короткострокові цінні папери показали набагато кращі результати, ніж довгострокові.\nОскільки крива прибутковості змінилася. Так?\nАбсолютно вірно. Ми дійсно час від часу займаємося тим, що можна назвати операціями на основі кривої прибутковості, тобто зіставляємо короткострокові і довгострокові цінні папери. Це роблять багато біржові брокери, які прагнуть обмежити свій ризик. Але ми не ведемо операції на основі кривої прибутковості в занадто великому обсязі, оскільки ми зазвичай дивимося на загальний напрямок динаміки процентних ставок; на якій стороні ринку облігацій грати - лише додаткове уточнення. Навпаки, багато біржові брокери займаються виключно операціями з одним типом паперів.\nАналізу успіху фінансових менеджерів було віддано багато сил і встановлено, що розподіл активів відповідає принаймні за 80% результатів, які приносить портфель вкладень. Вибір акцій і інші фактори відповідають сьогодні за 20%. Чи є у вас особливу думку щодо розподілу активів?\nНі. Я вважаю, що те, що ви сказали, ймовірно, вірно, оскільки ми отримали велику частину прибутку на макроекономічних операціях, а макроекономічні операції якраз є тривимірним еквівалентом розподілу активів. Таке уявлення більш ефективно, оскільки в двомірному портфелі вкладень можна виділити лише частину акціонерного капіталу на деякі конкретні інвестиційні концепції; ми ж можемо іноді вкладати згідно нашим макроекономічним уявленням більше 100% наших активів.\nЯкі ще характеристики Quantum Fund роблять його унікальним і який внесок вони вносять в його успіх?\nНасамперед у нас існує особливого роду взаєморозуміння з нашими інвесторами. Це положення відрізняється від того, що існує в інших фондах. Ми - фонд, який працює по результату, іншими словами, наша винагорода залежить головним чином від нашої прибутку, а не від обсягу коштів, що надійшли до фонду. Більшість фондів прагне залучити якомога більше коштів і управляти ними досить розумно, щоб інвестори не розчарувалися і не пішли з фонду. Іншими словами, вони прагнуть максимізувати розміри своїх фондів, оскільки їх винагорода залежить головним чином від обсягу коштів, якими вони керують. Ми прагнемо максимізувати прибуток фонду, оскільки отримуємо відсоток від прибутку, більше того, ми вимірюємо прибуток в абсолютному вираженні, а не за допомогою будь-яких індексів.\nІснує і ще одна важлива відмінність: ми вкладаємо до фонду свої власні кошти. Я є одним з великих акціонерів фонду. Оскільки ми залишаємо в фонді кошти, одержувані нами за результатами роботи фонду, то чим довше фонд існує і чим успішніше він діє, тим більша частина фонду належить тим, хто ним керує. Це означає, що ми поділяємо з акціонерами як невдачі, так і успіхи: тому у акціонерів і керуючих спільні інтереси. Між нами і нашими інвесторами існує свого роду мовчазна домовленість, немов вони - пасажири автомобіля, на якому ми всі їдемо, але ми цей автомобіль ведемо. Ми прямуємо в один і той же пункт призначення. За своєю природою наша мовчазна домовленість являє собою скоріше партнерство, ніж опіку. Природно, ми також виконуємо і опікунські обов'язки.\nЯкі риси відрізняють Quantum Fund від інших фондів? В даний час виникла безліч фондів, які намагаються наслідувати вам, але ви залишаєтеся піонером.\nТочно такого ж фонду, як наш, не існує. Останнім часом виникла група фондів, званих гарантійними, або хеджевими, фондами. Але за назвою "хеджевий фонд" насправді стоїть багато різноманітних операцій. Я думаю, що ставитися однаково до всіх хеджевим фондам неправильно. Насамперед існує безліч хеджевих фондів, які не використовують макроінвестиційні методи або використовують їх не так, як це робимо ми. Існує також багато хеджевих фондів, які використовують тільки макроекономічні підходи і не роблять вкладень в конкретні акції. Застосовуючи наш тривимірний підхід, ми приймаємо рішення на різних рівнях. Є макрорешенія, це певна позиція, яку займає фонд. У рамках цієї макропозиції приймаються рішення щодо продажу або покупки конкретних акцій і використання тих чи інших методів. Взагалі кажучи, якщо можливо реалізувати макрорешенія за допомогою макрометод, ми воліємо йти цим шляхом, ніж робити конкретні інвестиції.\nДозвольте мені навести приклад. Скажімо, акціонерний фонд грає на підвищення облігацій. Потім він може придбати муніципальні комунальні облігації *. Ми ніколи так не чинимо. Ми можемо придбати муніципальні комунальні облігації, але тільки якщо ми зацікавлені саме в цих конкретних облігаціях. Іншими словами, ми купуємо облігації, оскільки це дає нам більш пряма участь.\nВи згадали, що існує безліч макрохеджевих фондів. Що відрізняє від них Quantuin Fund ?\nШвидше за все, їх властивості. Тут особливе значення мають підхід і стиль.\nЯк би ви описали ваш стиль інвестицій?\nМоя особливість полягає в тому, що у мене немає спеціального стилю інвестицій, або, скоріше, я намагаюся пристосувати свій стиль до до обставин. Якщо поглянути на історію фонду, то можна побачити, що він неодноразово змінював свій характер. Протягом перших 10 років фонд практично не використовував макропідхід. Пізніше макроінвестіціі стали домінувати, але останнім часом ми почали робити вкладення в промислові активи. Я б сформулював це таким чином: я не граю в рамках даного набору правил, я прагну змінювати правила гри.\nВи сказали, що інтуїція є важливим фактором в успіху ваших інвестицій. Давайте поговоримо про інтуїцію. Що ви маєте на увазі, кажучи, що використовуєте інтуїцію як інвестиційного інструменту?\nЯ працюю з гіпотезами. Я формулюю теза про очікувану послідовності подій і потім порівнюю реальний хід подій зі своєю тезою; це надає мені критерій оцінки моєї гіпотези.\nТакий підхід включає, звичайно, певний елемент інтуїції, але я не впевнений в тому, що роль інтуїції настільки значна, оскільки я також спираюся на певні теоретичні побудови. Вкладаючи капітал, я прагну вибирати ситуації, відповідні цим теоретичним побудов. Я шукаю нерівноважні умови. У цих умовах я бачу деякі сигнали, що змушують мене діяти. Таким чином, мої рішення приймаються на основі поєднання теорії і якогось інстинкту. Якщо хочете, можете назвати це інтуїцією.\n* Utility revenue bonds - муніципальні облігації , випускаються с метою залучення коштів в будівництво підприємств комунального господарства . Ви плати по ним виробляються з доходів підприємства . - Прим . перев .\nЗазвичай вважається, що фінансові менеджери керуються уявою і аналітичними здібностями. Якби вам довелося розділити свої навички тільки на ці дві категорії, в якій з цих областей ви опинилися б особливо сильні - в області уяви або аналітичних здібностей?\nУ мене досить слабкі аналітичні здібності, але у мене досить сильні критичні здібності. Я не є професійним аналітиком з цінних паперів, я швидше назвав би себе аналітиком в області невизначеності.\nЦе провокаційна заява. Що ви хочете цим сказати?\nЯ розумію, що можу помилятися. І це змушує мене відчувати себе невпевнено. Відчуття невпевненості тримає мене в бойовій готовності. Це означає, що я завжди готовий виправити свої помилки. Я роблю це на двох рівнях. На абстрактному рівні я поставив віру в те, що я помиляюся, у главу кута досить складною філософської концепції. Я - вельми критично налаштована людина, яка шукає недоліки в собі і в інших. Але я завжди досить легко прощаю. Я не міг би визнавати свої помилки, якби не вмів прощати самого себе. Інші соромляться помилок, для мене ж усвідомлення власних помилок - джерело гордості. Як тільки ми усвідомлюємо, що недосконале розуміння є одним з властивостей людської природи, ми зрозуміємо, що не помилятися соромно, ганебна нездатність виправити власні помилки.\nВи сказали, що визнаєте свої помилки швидше, ніж інші.\nВидається, що це - необхідна якість для інвестора. На що ви звертаєте увагу, намагаючись зрозуміти, помиляєтеся ви чи ні?\nЯк я вже сказав раніше, я працюю з інвестиційними гіпотезами. Я стежу за тим, чи справді реальний хід подій відповідає моїм очікуванням. Якщо ні - я розумію, що пішов хибним шляхом.\nАле іноді події виходять з-під контролю лише на якийсь час, а потім повертаються на колишній шлях. Як вам вдається визначити, з яким саме випадком ви маєте справу? Тут потрібен вже талант.\nЯкщо намічається розбіжність між моєю думкою і ходом подій, це ще не означає, що пора відмовлятися від зроблених вкладень. Я переглядаю свою тезу і намагаюся зрозуміти, що було не так. Я можу скорегувати свою тезу або виявити, що існує деякий зовнішній вплив, яке втрутилося в хід подій. У підсумку я можу збільшити свої вкладення, а не відмовитися від них. Але я, безумовно, не залишаюся байдужим і я не намагаюся зробити вигляд, що все йде згідно моїм планам. Я починаю процес критичної перевірки, і, як правило, я з деякою підозрою ставлюся до того, щоб змінювати свою тезу для того, щоб пристосувати його до нових обставин, хоча я не виключаю цього повністю.\nВи говорили про "радості, яку відчуваєш, рухаючись проти натовпу". Що говорить вам "пора!"?\nОскільки я налаштований досить критично, часто вважають, що я дію з простого почуття протиріччя. Але я дуже обережний і рідко йду проти "натовпу" - адже мене можуть розтоптати. Згідно моєї теорії спочатку самоусілівающійся, але потім самопогашающіхся тенденцій тенденція - ваш друг практично весь час; ті, хто йде за тенденцією, втрачають тільки в поворотні моменти, коли тенденція змінюється. Велику частину часу я іду за тенденцією, але весь час я пам'ятаю, що я - один з натовпу, і насторожено чекаю цих поворотних моментів.\nЗагальноприйнята точка зору полягає в тому, що ринок завжди правий. Я дотримуюся протилежної позиції - я вважаю, що ринок завжди помиляється. Навіть якщо моє припущення іноді виявляється невірним, я все одно використовую його - в якості робочої гіпотези. З цього не випливає, що треба завжди йти проти домінуючої тенденції. Навпаки, більшу частину часу тенденція дійсно домінує; лише іноді відбувається її корекція. Тільки в цьому випадку слід йти проти тенденції. Цей спосіб міркування означає, що шукати помилку треба в кожному інвестиційному тезі. Моє почуття невпевненості задоволено, якщо я знаю, в чому саме полягає помилка. Але це не означає, що я відмовлюся від самого тези. Навпаки, я можу діяти на його основі з ще більшою упевненістю, оскільки я знаю, що саме в ньому не так, в той час як ринок цього не знає. Я випереджаю зміни. Я шукаю знаки, які сигналізують, що тенденція, можливо, вже пішла на спад. Тут я відривати від натовпу і шукаю новий інвестиційний тезу. Припустимо, я думаю, що тенденція зайшла занадто далеко, я можу спробувати піти проти неї. Нас будуть увесь час карати, якщо ми будемо йти проти тенденції. Тільки в поворотні моменти ми отримуємо винагороду.\nКрім того, що ви йдете проти натовпу, ви сказали, що один з ваших методів полягає в тому, щоб вийти з процесу. Що саме ви маєте на увазі? Якім чином вам вдається вибратися?\nЯ і так знаходжуся в стороні. Я - лише мислячий учасник, а мислити - значить помістити себе поза суб'єкта мислення. Ймовірно, мені легше зрозуміти це, ніж багатьом іншим, оскільки у мене вельми абстрактний образ мислення і мені подобається дивитися на речі, та й на себе самого з боку.\nВаші здатність до самоконтролю і незалежність суджень широко відомі. Чи вважаєте ви ці якості необхідними?\nНезалежність суджень - так; самоконтроль - ні. Я засмучуюсь, коли втрачаю, і радію, коли програю. Немає нічого більш руйнівного, ніж заперечення власних почуттів. Якщо ви усвідомлюєте свої почуття, то їх демонструвати не обов'язково. Але іноді, особливо коли ви перебуваєте під великим тиском, необхідність ховати їх може зробити емоційну напругу практично нестерпним. Пам'ятаю випадок на початку моєї кар'єри, коли у мене практично не було грошей на особистому рахунку. І проте я повинен був продовжувати працювати, як ніби нічого не сталося. Напруга була нестерпним. Я насилу змусив себе повернутися до роботи після перерви. Ось чому я завжди прошу помічників ділитися своїми труднощами; завжди намагаюся їх підтримувати, звичайно, якщо вони готові визнати, що у них є проблеми.\nДжордж, при вашому сьогоднішньому способі ведення операцій підбір людей, як всередині компанії, так і залучених фінансових менеджерів, має надзвичайно важливе значення. Чи можете ви розповісти про якості, на які ви звертаєте увагу, відбираючи людей, які зможуть домогтися успіху в інвестиційному бізнесі, як в якості менеджерів фонду, в який ви маєте намір помістити гроші, так і в якості членів вашої команди?\nМоже здатися дивним, але найбільш важливою якістю є характер. Існують люд і, яким я можу довіряти, і я хочу, щоб саме вони були моїми партнерами. Є неймовірно успішні фінансисти, яким я не довіряю і яких я не хотів би мати в числі своїх партнерів. Коли Майкл Мілкен вийшов з бізнесу, це створило вакуум на ринку високоризикових облігацій. Я відчував величезна спокуса і дуже хотів заповнити цей вакуум, оскільки цей бізнес обіцяв принести величезні прибутки. Я поговорив з деякими людьми, що працювали в системі Милкена. Тоді я думав зробити їх своїми менеджерами або партнерами. Я виявив, що всі вони поділяли однакові аморальні ідеї, які були характерні для торговельної (на відміну від інвестиційно-банківської) частини його системи. Вони були очевидно дуже активними, здатними, знаючими, яскравими людьми, але вносили в бізнес аморальні відносини, яке сигналізують позикодавцеві "Внимание, тривога!". Я не хотів би опинитися в позиції позикодавця. Я не відчував себе комфортно.\nСина Дж. П. Моргана якось запитали, на які риси харак тера людини він звертає увагу перш, ніж дати йому гроші в борг. Він відповів, що найбільш важливими тут є властивості характеру. "Якщо я не довіряю людині, я не позичу йому ні пенні, навіть якщо він внесе в заставу все царство Боже".\nЯ не такий сноб, як він. Але в той же час я і не займаюся наданням позик.\nІнвестиції, очевидно, вимагають прийняття на себе певного ризику. Давайте поговоримо про відмінність між зазначеним Аморалов вим підходом і відповідальним, енергійним, високоризикових підходом.\nЩо говорити! Ризик - це завжди занепокоєння. Або ви готові нести його самі, або перекладаєте цю ношу на інших. Людина, що займається ризиковим бізнесом, але не бажаючий відповідати за наслідки, просто непорядочен.\nЩо, на вашу думку, являє собою хороший інвестор? Як щодо освіти? Яку роль відіграє освіта у тому, що людина стає хорошим інвестором?\nЛюди, що володіють одним і тим же рівнем знань, можуть мати зовсім різні характерами. Деякі доходять до краю прірви, але ніколи не переступають її, а деякі доходять до межі і іноді переходять його. Це щось, що надзвичайно важко визначити. Листопад не хотів би, щоб людина, що працює на мене, переходив відомі кордону.\nАле ви хочете, щоб люди наближалися до цього краю?\nЯ кілька разів підходив до краю прірви. Але я ставив на карту все свій стан. Я не хочу, щоб інші доходили до краю, ризикуючи моїми грошима. Одного разу у мене працював дуже талановитий валютний брокер, який потай від мене справив вельми ризиковану валютну операцію. Це була вкрай прибуткова операція, але я негайно розірвав стосунки з ним, оскільки відчув, що це було для мене попередження: якби нам довелося понести несподівані збитки, я не хотів би звинувачувати нікого, крім себе.\nДеякі вважають, що в цьому виді бізнесу навряд чи можуть ока заться розумні люди і що розумні і хороші люди рідко виявляються в числі найбільш успішно діючих інвесторів.\nЯ сподіваюся, що ви помиляєтеся.\nЦе підводить нас до теми, яку ви торкалися у своїх ранніх книгах і якій ви лише злегка торкнулися тут: ваша думка про самого себе. Ви говорили якось, що у вас є свого роду месіанський комплекс, відчуття, що ви були послані на землю для того, щоб домогтися успіху, якого ви і добилися. Чи було саме це причиною вашого успіху? Або успіх - наслідок вашого характеру, рівня знань і чогось, про що ми ще не говорили, можливо, певного безстрашності, пов'язаного з вашою ідеєю про край прірви, про яку ви згадали раніше?\nЯ не відчуваю жодних месіанських почуттів щодо інвестиційної діяльності. Я потурає своїм месіанським фантазіям, роздаючи гроші, які я заробив. Заробляючи ж гроші, я не роблю цього. Я намагаюся обмежити свої фантазії. І не вважаю, що в зароблянні грошей є щось месіанське. Але у наближенні до краю прірви є щось особливе - такий рух служить визначеної мети. Ніщо так не сприяє концентрації, як небезпека, а щоб ясно мислити, мені необхідно натхнення, пов'язане з ризиком. Це важлива частина мого мислення. Ризик для мене - важлива складова чіткого мислення.\nДжерелом цього натхнення є ваша любов до полювання або її небезпека?\nНебезпека. Вона стимулює мене. Але я б хотів, щоб ви правильно мене зрозуміли: я не люблю небезпек; я люблю уникати їх. Саме це змушує моє серце битися швидше.\nЯк вам вдається обганяти всіх інших "мисливців"?\nЯк я вже сказав, я шукаю помилку в будь-якому інвестиційному тезі. Коли я знаходжу її, я дію ще більш впевнено. Поки я бачу лише позитивну сторону, я неспокійний. Знову постарайтеся мене правильно зрозуміти. Я не відмовляюся від інвестиційних тез лише тому, що не можу побачити їх негативну сторону; я лише продовжую ставитися до них з підозрою. Мене особливо цікавлять ті інвестиційні тези, які ринок приймає неохоче. Вони зазвичай виявляються найбільш правильними. Пам'ятайте, кажуть, що "на ринку ходять по килиму, зітканій з неспокою".\nДобре, критичне мислення є одним з важливих факторів. Що ще ви вважаєте важливим?\nВ області інвестицій дивує, що існує так багато різних способів зробити що-небудь. Нас можна назвати інвесторами, що грають на імпульсі, моменті руху, але є такі інвестори, які діють на основі абсолютних котирувань і також домагаються хороших результатів. Інвестори, що діють на основі абсолютних котирувань, не вписуються в нашу групу, оскільки їм не з ким порадитися. У мене був вельми цікавий випадок з П.С. Четтерджі, одним з моїх інвестиційних консультантів. Його концепція полягала в тому, щоб розглядати технологічні компанії як компанії, що володіють значними активами, причому покупці також розглядалися в якості активів. Якщо компанія має сильну купівельну базу, вона може коштувати досить багато, навіть якщо управління там організовано погано або недостатній обсяг продукції. І він відчував, що при незначному поштовху ці потенційні цінності таких компаній можуть бути все ж використані. Ця концепція виявилася правильною. Наприклад, він зробив значні вкладення в компанію Paradyne. Я відправився туди і ознайомився з компанією разом з ним, але коли дізнався про проблеми, з якими вони стикаються, то дуже засмутився. Я весь час запитував себе, навіщо ж, чорт візьми, нам ці акції і як ми збираємося вибратися з цієї ситуації. Проте через кілька тижнів АТ & Т купила цю компанію, заплативши вдвічі більше, ніж ми. Він виявився прав щодо цінності сильної купівельної бази, але його погляд на компанії не збігався з моїм.\nДозвольте навести інший приклад; на ринку існують періоди безсистемних коливань, коли мій стиль інвестицій абсолютно даремний. Перш ніж зробити ставки, я наполягаю на формулюванні тези. Але для того, щоб зрозуміти суть спостережуваної ринкової тенденції, необхідно час; іноді ринок змінює напрямок як раз тоді, коли мені вдається сформулювати теорію, що виправдує таке спрямування. Якщо це відбувається часто, то може надати руйнівний ефект. Я можу плисти по хвилі морського припливу, але не по хиткій ряби басейну. Був період, на початку 1980-х рр.., Коли здавалося, що стабільного припливу не існує, є лише безладні дрібні хвилі. Я запросив фондового менеджера, що спеціалізується на товарно-сировинних операціях, Віктора Нідерхоффер, у якого була своя система "плавання" в таких умовах. Він мав відмінну підготовку в області теорії випадкових блукань. Він розглядав ринки як казино, де люди діють як гравці, і їх поведінка може бути зрозуміле шляхом вивчення поведінки гравців. Наприклад, гравці ведуть себе по понеділках не так, як по п'ятницях, вранці не так, як вдень, і так далі. Він регулярно заробляв невеликі суми, діючи на основі цієї теорії. Я виділив йому кошти, якими він міг розпоряджатися, і він зумів отримати на них гарний прибуток. Проте в його підході також полягала помилка. Такий підхід дійсний тільки для такого ринку, на якому немає основної тенденції. Якщо існує історично обумовлена ??тенденція, то "приплив" може згладити дрібні хвилі, які викликані поведінкою учасників-гравців. Він міг серйозно постраждати, оскільки не володів адекватним механізмом захисту від помилок. Я згадав про нього, оскільки його підхід діаметрально протилежний моєму, але іноді він може виявитися вірним. Я навчився неупереджено ставитися до питання про те, що вважати вірним підходом. Я прагну залучати людей, що використовують різні походи, до тих пір, поки я можу покладатися на цілісність цих підходів.\nА що сталося з Віктором Нідерхоффер?\nВін заробляв досить значні суми, поки на ринках відбувалися випадкові і безцільні коливання. Потім він почав програвати, і йому вистачило характеру зупинити свої операції. Ми пішли з ринку першими. Дуже небагатьом торговцям, що займався товарно-сировинними операціями, вдалося це зробити.\nІ як його справи останнім часом?\nЧи веде він зараз операції для вас?\nЗвертаєте ви в ході інтерв'ю увагу на які-небудь ще якості людини?\nЯ дуже погано розумію характер людини. Я добре вмію оцінювати акції і досить непогано прогнозую історичні події. Насправді я страшенно погано оцінюю характери людей, тому я зробив так багато помилок. Знадобилося п'ять років і досить багато неприємних подій, перш ніж я зміг підібрати правильну команду керуючих. Я радий, що в результаті мені вдалося підібрати її, але я не можу сказати, що в підборі команди домігся такого ж успіху, як і в управлінні фінансами.\nДумаю, що мені підходить роль старшого партнера або боса, оскільки з великим співчуттям ставлюся до труднощів, з якими стикаються фінансові менеджери. Коли вони відчувають труднощі, я можу надати їм значну підтримку, і це, я вважаю, внесло свій внесок у створення позитивної атмосфери в моїй компанії. Але я не надто добре відбираю людей.\nЯка частина ваших можливостей заснована на вмінні вибирати ринки, а не інвестиції?\nЦе залежить від ситуації. Іноді я зосереджувався на конкретних акціях, а іноді відбирав ринки або сегменти ринку. Як я вже говорив, я не граю, слідуючи жорстким правилам; я шукаю змін в правилах гри.\nЯкщо ви шукаєте змін в правилах гри, то в потоці подій повинні бути дні, які є критично важливими. Якщо працювати дуже інтенсивно практично постійно, неможливо їх впізнати. Одне з відмінностей між мною і вами полягає в тому, що ви, здається, вмієте дізнаватися ці особливі дні.\nНа самому початку моєї кар'єри, коли я був помічником у брокерському кіоску, що знаходився навпроти біржі в Лондоні, у мене був бос, полковник Пугач, дуже скрупульозний чоловік. Щоранку він приходив і гостро відточував свій олівець. Він говорив мені, що, якщо ділових операцій в цей день у нас не буде, йдучи, потрібно залишити кінчик олівця таким же гострим, яким він був зранку. І я не забув його рада.\nУ більш загальних словах, управління портфелем інвестицій не є роботою в звичайному сенсі цього слова. Це щось інше. Це прийняття на себе ризику. Обсяг роботи, яку вам доводиться виконувати, обернено пропорційний вашому успіху. Іншими словами, якщо ви займаєтеся звичайною роботою, якщо ви продавець чи робочий, ваш успіх безпосередньо залежить від кількості вкладається вами праці. Чим більше ви працюєте, тим більше товару ви справите; чим більше клієнтів ви відвідаєте, тим більше замовлень, швидше за все, вам вдасться отримати. Це пряме співвідношення. Коли ви ризикуєте і приймаєте правильне рішення, якщо ви правильно оцінюєте ситуацію, вам не потрібно працювати занадто багато. Але якщо ви допустили помилку і виникає розбіжність між вашою гіпотезою і реальним ходом подій, вам необхідно провести вельми серйозне дослідження для того, щоб зрозуміти, в чому ж саме полягає помилка. Чим менш успішно ви дієте, тим більше вам доведеться працювати над тим, щоб виправити ситуацію. Якщо інвестиційний портфель дає хороші результати, вам доведеться працювати менше. Це зворотне співвідношення.\nАле чи так це? Не обманюйте ви? Іноді, коли все йде добре, справи якраз знаходяться на межі катастрофи. Хіба не доводиться вам іноді проводити величезну підготовчу роботу, навіть якщо все йде добре, просто для того, щоб підготуватися до того часу, коли хід подій звернеться в протилежному напрямку?\nЗвичайно, так це і повинно бути. Але я не люблю працювати. Я роблю абсолютний мінімум, необхідний для того, щоб прийняти рішення. Багатьом людям подобається працювати. Вони збирають величезну кількість інформації, набагато більше, ніж необхідно для прийняття рішення. І вони прив'язуються до деяких інвестиціям, оскільки вони добре знайомі саме з цим видом інвестицій. У мене інший підхід. Я концентруюся на ключових моментах. Коли необхідно, я працюю просто люто, оскільки я в люті від того, що мені доводиться працювати. Коли я не повинен працювати, я не працюю. Це стало важливим елементом мого підходу. Якби я знав, де саме буде допущена помилка, я б зробив що-небудь, щоб їй запобігти. Але зазвичай все відбувається по-іншому. Давайте дивитися правді в очі. У діяльності фінансових менеджерів також існує якась послідовність підйом-спад. Вони все розуміють правильно, домагаються хороших результатів, але потім стають занадто самовпевненими, і врешті-решт це їх губить. І я не виняток. Коли все йде добре, я - часто трапляється - розслабляюся. Тоді все йде шкереберть. Ситуація може мінятися дуже швидко. І тоді або я керую подіями, або події управляють мною. Ось чому ніколи не слід відмовлятися від почуття невпевненості. Досвід показав, що зазвичай мені вдається обмежити збиток 20%. Якщо озирнутися назад, у багатьох випадках я втрачав протягом року до 20% коштів, якщо порівнювати нижчий і вищий показники за конкретними операціями, а потім виправляв помилки і завершував рік з позитивним результатом.\nЧи є у вас яка-небудь формальна процедура для обмеження можливих збитків?\nНі. На практиці якщо щось йде не так і я знаю, що це, але вважаю, що початковий теза повинна залишатися в силі, а причиною шкоди є зовнішнє джерело, то я швидше збільшу ставки, ніж стану продавати. Я повинен знати, чому я втрачаю гроші.\nЯк ви дізнаєтеся, що щось йде не так?\nЯ відчуваю біль. Я в значній мірі покладаюся на прості інстинкти. Коли я активно керував фондом, я страждав від болів в спині. Початок гострого болю було сигналом: щось не так з моїм портфелем вкладень. Біль у спині, зрозуміло, не підказувала мені, у чому саме була помилка, але вона змушувала мене почати шукати помилки. Це ненауковий підхід до управління портфелем вкладень.\nАле ви тепер активно не берете участь в управлінні фондом.\nЯкби я брав участь в управлінні фондом, я б зараз з вами не розмовляв. Протягом тривалого періоду часу я ефективно керував фондом абсолютно самостійно. Я був капітаном корабля, але я також був і кочегаром, підкидав вугілля в топку. Тоді я стояв на капітанському містку, я дзвонив в корабельний дзвін і говорив "ліво руля", а потім утік в машинне відділення і сам виконував наказ. У перервах я зупинявся і аналізував, які акції купувати і т.д. Але цей час минув. Тепер у мене є організація. Я також поступився своє місце на капітанському містку іншій людині. Я залишаюся головою правління і займаюся вирішенням стратегічних питань.\nЧи не хочете ви сказати, що ви на своєму кораблі стали простим пасажиром?\nЯ сказав би, що я дещо більше, ніж пасажир. Я скоріше схожий на власника корабля.\nАле буває так, що ви входите в капітанську рубку і беретеся за штурвал?\nЯ відвідую капітана, але ніколи не беруся за штурвал, оскільки це дуже відповідальна робота і я міг би завдати шкоди, якби втручався в цю відповідальну справу.\nКоли ви почали відходити від активної участі в управлінні фінансами?\nУ 1989 р., коли я став брати активну участь у революційному процесі у Східній Європі, я вже не міг продовжувати займатися бізнесом щодня. Я не міг постійно залишатися на зв'язку з фондом. Я передав управління команді молодих людей, очолюваної Стенлі Дра-кенміллером.\nАле ж ви отримали 1 млрд. дол, граючи проти фунта Стерлин гов в 1992 р., - а це було після того, як ви передали управління Стенлі. Невже це його заслуга?\nТак. Я ніколи не вважав це своєю заслугою. Я брав участь у цьому процесі. Я сказав йому, що така можливість виникає один раз в житті, ставлення ймовірностей ризику і виграшу було надзвичайно сприятливим, і отже, ми повинні були вести гру в більшому масштабі, ніж зазвичай. І він пішов моєю порадою.\nТаким чином, саме він привернув той величезний обсяг заставного капіталу, який вчинив тоді в групу фондів Quantum . Але хіба ідея гри на пониження курсу фунта стерлінгів була його?\nТак. Він радився зі мною, але це була його ідея.\nАле було б несправедливо стверджувати, що без вашого схвалення він привернув би позиковий капітал в такому масштабі, в якому це було зроблено Quantum Fund ? Хіба ви не чинили на нього тиск ня і не порадили вчинити так ризиковано?\nЯ радив йому йти до кінця. Він міг би зробити це і без мене. Насправді, обсяг залученого нами позикового капіталу зовсім не був настільки величезним, оскільки ми ризикували лише нашим акціонерним капіталом або, може бути, трохи більшою сумою. У такій ситуації ми могли б ризикувати сумою, у багато разів перевищує наш акціонерний капітал.\nЦе був один з ваших найбільших успіхів. В останні кілька років фонд також приймав рішення щодо валют, які виявилися не настільки удачнимі.Какую роль ви зіграли в цих рішеннях?\nЯ зіграв ту ж роль, що і в операціях з фунтом стерлінгів. Ми помилилися щодо ієни в 1994р., Хоча понесені нами збитки були сильно перебільшені. Говорили, що ми втратили 1 млрд. дол, але це не так. Ми втратили 600 млн. дол в лютому 1994 р., але повернули їх до кінця року. Безумовно, велику частину цього року ми йшли хибним шляхом. Я брав участь у процесі прийняття рішень, і я несу ту ж відповідальність, що і у випадку зі стерлінгом. Я також брав участь у процесі пошуку помилки. Ми зосередилися на розгортається в той час торговому конфлікті між США і Японією; в той же самий час існувала більш глибока причина посилення ієни, яку ми не змогли розпізнати.\nВи тепер не проводите в Нью-Йорку так багато часу, як раніше. Головним чином ви знаходитесь в Східній Європі, розширюючи діяльність вашого фонду.\nТепер вже немає. Я зараз проводжу в Європі набагато менше часу, ніж за останні п'ять років.\nЯк часто ви зв'язуєтеся зі своїм нью-йоркським офісом з ділових питань під час від'їздів?\nЯкщо телефонний зв'язок функціонує досить добре, я спілкуюся з офісом щодня.\nВи говорите зі Стенлі?\nТак, і з деякими іншими.\nСтенлі радиться з вами або ви безпосередньо направляєте його? Або більша частина ваших діалогів являє собою відповіді на запитання?\nВін відповідає за управління фондом, і я не хочу обмежувати його. У свої 40 років Стенлі в чому краще, ніж був я в його віці.\nЧи не в цьому причина триваючого успіху Quantum Fund ?\nЛише частково. Стенлі - дуже чесна і неупереджена особистість, тому йому вдалося залучити висококласних фахівців до роботи на фірмі. Репутація фонду також покращилася, особливо після кризи фунта стерлінгів. Нам вдалося залучити найкращих молодих людей, тому зараз у нас є висококваліфікована команда менеджерів, чого у нас ніколи не було раніше.


Синці під очима - явище, яке псує весь настрій і враження від свого зовнішнього вигляду не тільки жінкам, а й чоловікам. Причин для їх виникнення дуже і дуже багато, частина з них пов`язана з внутрішніми факторами, інша - з зовнішніми. Навіть банальний недосип чи зайві півгодини в ліжку можуть призвести до їх виникнення.\nНародні засоби у боротьбі з синцями під очима\nЯк швидко вивести синяк під оком: народні засоби\nГорілка з льодом\nРослинна олія з медом, яєчним жовтком і борошном\nМати-й-мачуха і багно\nВолоські горіхи і вершкове масло\nУ всього є причина, відповідно, щоб вирішити якусь проблему, необхідно покопатися і знайти її джерело, це, в свою чергу, допоможе зрозуміти, як швидко звести синяк під оком. Однією з найсерйозніших проблем можна назвати порушення роботи внутрішніх органів. В даному випадку необхідно сходити до дільничного лікаря-терапевта, здати аналізи і пройти діагностичні дослідження, щоб виявити ці порушення, якщо вони є. Самою ж простий причиною є спадковість або надмірно тонка шкіра в області очей.\nВідразу варто сказати, що всі заходи, що вживаються при вирішенні даної проблеми, можуть бути безглуздими, якщо не позбутися першопричини. Скажімо, якщо вся справа в порушенні роботи внутрішніх органів, а ви йдете в салон і віддаєте скажені гроші за процедуру, то знайте - ви викидаєте свої кровні на вітер.\nЯк швидко звести синяк під оком після удару, особливо якщо має бути важлива зустріч або захід? Однією з найбільш дієвих і дійсно допомагають мазей називають гепариновую. Завдяки своїм складом вона здатна «розсмоктати» запечену кров під шкірою, внаслідок чого синці буквально зникнуть. Також добре допоможе бодяга. Але це все аптечні засоби, а зараз ми розглянемо народні рецепти.\nНасамперед, потрібно запастися терпінням. Також необхідно бути уважнішими, щоб не завдати собі шкоди. Синці під очима, з`являються від стресу, проблем зі здоров`ям і спадковості, можуть пройти безслідно.\nВідомий, мабуть, всім і кожному спосіб - докласти чайні пакетики. Можна зробити інакше: заварити міцний-міцний чай, який попередньо буде настоюватися півгодини або більше, потім промокнути в ньому пару шматочків марлі або іншої тканини, і докласти до очках. Потримати хвилин десять. Бажано вибрати вихідний день, щоб у вас було більше часу, і ви змогли повторювати цю процедуру кожні три години.\nСвіжий огірочок - часто в фільмах можна побачити жінок з скибочками огірка на обличчі. Цей овоч - відмінний помічник в знятті набряків і позбавленні від пігментних плям. Його також необхідно потримати на очах хвилин десять, інтервал між процедурами - півгодини. А якщо прикладати часточки не тільки до очей, але і по всьому лиці, буде можливість позбутися ще й від дрібних зморшок.\nВважається, що ці два продукти відмінно відбілюють, а другий так взагалі незамінний в боротьбі з гематомами, коли виникають питання про те, як звести синяк під оком швидко, слід згадати про кисломолочних продуктах. Щоб отримати маску з цих двох компонентів, потрібно всього лише їх змішати так, щоб була кашка. Візьміть два шматочки марлі, тільки нехай вони будуть побільше, щоб зробити з них мішечки, в які і помістіть кашку. Такий компрес тримається близько двадцяти хвилин, а робити маску необхідно щодня, до тих пір, поки синці зійдуть остаточно. Також її можна використовувати в профілактичних цілях.\nЗнаючи, як швидко звести синяк під оком, ви завжди будете виглядати свіжо і ефектно. Одним з популярних варіантів є горілка з льодом. Потрібно взяти ємність для льоду і налити в неї змішану з водою в рівних пропорціях горілку. Отриманий шматочок льоду прикласти до синців і тримати до тих пір, поки вони не зійдуть. Після можна прикласти зігріваючий компрес.\nВізьміть аркуш капусти і відбивайте його до тих пір, поки він не почне виділяти сік. Після просто прикладіть листик до синців. Цей овоч має допомогти досить швидко, він є хорошим засобом, коли необхідно позбутися від синців за короткий проміжок часу.\nПогана екологія і постійні стреси можуть стати причиною появи темних кіл під очима. Саме тому все більше людей задаються питанням про те, як швидко прибрати синець під оком. Найефективніші засоби є натуральними. Змішавши всі інгредієнти, у вас вийде своєрідна мазь, тримати яку в області навколо очей потрібно цілий день, а бажано і ніч. Слід взяти велику ложку меду і стільки ж рослинного масла, додати до цього трохи борошна і яєчний жовток. Гарненько перемішати до однорідної маси і нанести як мазь на область навколо очей.\nЯк звести синяк під оком швидко і безболісно? Скористайтеся одним з перевірених варіантів - корою калини. Змішати по дві чайні ложки калинового кори і чистотілу, додати одну чайну ложку соку алое і залити все це окропом. Після того як рідина настоїться (протягом півгодини), змочіть в ній шматочки марлі і прикладіть до синців.\nНеобхідно зробити відвар однієї з наступних трав: ромашка, петрушка, волошка. Після того як він охолоне, залийте його у формочки для створення льоду. Замерзлі шматочки прикладайте до синців через шматочок тканини.\nВідваріть одну картоплю в мундирі. Вона повинна охолонути, але бути теплою. Розріжте картоплю навпіл і прикладіть до областям навколо очей. Варену картоплю необхідно буде потримати близько получаса- якщо ж ви вирішите докласти скибочку сирої картоплі, то потримати його потрібно буде не більше двадцяти хвилин.\nТакож сиру картоплю можна натерти на тертці. Отримане пюре помістіть в марлевий мішечок і прикладіть компрес до очей. Тримати його потрібно не менше п`ятнадцяти, але і не більше двадцяти хвилин. Така процедура робиться один раз на тиждень протягом півтора місяців.\nЯк прибрати і звести синяк під оком, знають наші прадіди, які для цих цілей використовували рослина алое. Цей цілющий квітка допомагає навіть в боротьбі з синцями під очима. Потрібно взяти аркуш і натерти його на тертці, потім до нього додати вазелін, і у вас вийшла мазь. Все добре перемішати і наносити на область під очима перед сном.\nМазь або настоянка - не настільки важливо, допоможе і те, інше. У першому випадку просто нанесіть мазь на синці під очима, в другому - змочіть в ній ватяний диск або просто шматочок вати, і прикладіть до очей. Настоянку можна прикладати на тривалий час, так як вона містить спирт.\nПокладіть трави в посуд, залийте невеликою кількістю води, поставте на невеликий вогонь і доведіть до кипіння. Він повинен покипіти хвилин п`ять, після цього вимкніть вогонь, накрийте кришкою і залиште настоюватися пару годин. Потім просто змочіть вату або марлю в ньому і прикладіть до синців. Тримати необхідно десять хвилин, а повторити процедуру потрібно через дві години.\nВізьміть аркуш алое, подрібніть його. Додайте до нього чайну ложку чистотілу, перемішайте. На дрібній тертці натріть половинку буряка, перекладіть її в марлю і відіжміть сік. Змішайте всі разом в скляному посуді, в якій потім будете зберігати засіб. У ньому змочується ватний тампон і прикладається до синців на двадцять хвилин. Це один з кращих способів, якщо ви не знаєте, як швидко звести синяк під оком.\nАбсолютно будь-яка глина теж допоможе позбутися від синців. Потрібно робити такий компрес тричі на день і тримати його за дві години.\nПростий компрес з молока нічим не гірше інших засобів. Змочіть марлечку або ватний диск в ньому і прикладіть до шкіри приблизно на півгодини.\nГоріхи подрібнити в блендері, потім змішайте їх (дві чайні ложки) з попередньо розтопленим маслом (столова ложка). До суміші додайте ще кілька крапель соку граната або лимона. Добре перемішайте. Наносите маску хвилин на десять-двадцять.\nДва продукту, які є в кожному будинку. Змочіть шматочок білого хліба в молоці і прикладіть до синців.\nКартопляний крохмаль допоможе в питанні про те, як швидко звести синяк під оком. Його потрібно розбавити водою, але щоб він не був занадто рідкий або густий. Накладають цю своєрідну кашку товстим шаром на тривало час, краще на кілька годин.\nlestylefoux.ru » Здоров'я » Як швидко звести синяк під оком: народні засоби


Квітень 28, 2010 - Сіверський центр післядипломної освіти\nНовини за 28 квітня 2010р.\n28 квітня Центр підвищення кваліфікації кадрів розпочав свою роботу тематичний короткотерміновий семінар «Гендерні аспекти в державному управлінні» для спеціалістів відділів у справах сім’ї, молоді та спорту райдержадміністрацій, відділів у справах сім’ї та молоді міст Чернігова, Ніжина, Прилук, що триватиме до 29 квітня включно.\nВідкрили навчання заступник директора Центру Тамара Куприяненко та начальник управління у справах сім’ї та молоді облдержадміністрації Борис Атрощенко. Вони наголосили на важливості та актуальності теми семінару і висловили сподівання, що після його проходження учасники матимуть достатньо знань для запровадження гендерних підходів у діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування.\nУ ході тематичних зустрічей, конверсаторіумів та тренінгів перед слухачами виступатимуть головний спеціаліст відділу з питань сім’ї та гендерної політики управління Лариса Апанасенко, радник облдержадміністрації з гендерних питань Лариса Юда та багато інших фахівців. Вони розповідатимуть про перспективи розвитку гендерної політики на теренах Чернігівщини зокрема та України загалом, нормативно-правову базу для її ефективної реалізації та про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту багатодітних сімей та актуальні питання їх впровадження.\nЧас оприлюднення з 28 квітня 2010 року\nЧернівці, Херсон, Чернігів – відеоконференція\n«Друга світова війна: реальність і міфи»\n28 квітня 2010 р. Центри перепідготовки та підвищення кваліфікації держслужбовців і посадових осіб місцевого самоврядування Чернівців, Херсону та Чернігова провели відеоконференцію «Друга світова війна: реальність і міфи». У заході взяли участь науковці, представники громадськості та органів виконавчої влади.\nПершим від чернігівських учасників виступив представник Українського інституту національної пам’яті у Чернігівській області Сергій Бутко. Він наголосив на вшануванні пам’яті всіх захисників та жертв тоталітарних режимів, засудження практики реалізації в державній політиці злочинної ідеології. Нюрнберзький міжнародний судовий процес вперше в історії засудив злочинну політику гітлерівської Німеччини, створив прецедент міжнародної правової заборони здійснення військових злочинів, злочинів проти людяності та організації агресивних війн. На прикладі трагедії знищення гітлерівськими окупантами 6700 мирних жителів містечка Корюківки 1-3 березня 1943 р., тобто найбільшої нацистської каральної акції у Другій світовій війні, він показав не тільки жах звірств виконавців теорії «вищої арійської раси», але й шкоду радянських ідеологем, через які світова громадськість і громадяни України не знають про таку резонансну подію.\nНаслідки Другої світової війни в кожному регіоні мали свої особливості, про які не варто мовчати – підкреслив завідувач кафедри історії слов’ян Чернігівського національного педагогічного університету ім. Т.Г. Шевченка, доктор історичних наук, професор Сергій Лепявко. Він привернув увагу на маловідомий факт, що Чернігів у 1941 р. – одне з 12 міст на території колишнього СРСР у Другій світовій війні, яке найбільше постраждало від повітряних ударів німецьких бомбардувальників.\nПро матеріальні пам’ятки, що залишились в спадок нащадкам захисників вітчизни, розповіла завідувач військово-історичним відділенням Чернігівського обласного історичного музею ім. В.В.Тарновського Людмила Майборода. У своєму виступі вона також підкреслила, що достатньо цікавим для сучасної історичної науки є погляд на Другу світову війну очима дітей, яким вдалось пережити лихоліття.\nУ науковому повідомленні «Друга світова та Велика вітчизняна війни» доцента кафедри історії нового та новітнього часу Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича, кандидата історичних наук Євгена Сахновського висловлено міркування щодо необхідності вкладати оцінку в назву тієї кривавої війни.\nПрофесор кафедри історії України Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича, доктор історичних наук Петро Брицький висвітлив питання особливостей історії України в Другій світовій війні. Серед них він назвав її початок для українців вже у 1939 р., наявність різних окупантів, існування національно-визвольного руху та факт участі наших співвітчизників в арміях різних країн.\nЗаступник директора, начальник науково-дослідного відділу Чернівецького центру перепідготовки та підвищення кваліфікації, кандидат історичних наук Сергій Гакман підкреслив, що приєднання Бессарабії та північної частини Буковини до складу СРСР влітку 1940 р. було воєнною операцією. Його можна оцінити як етап підготовки до майбутнього зіткнення СРСР і Німеччини.\nДоцент кафедри політології та державного управління Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича, кандидат історичних наук Ігор Буркут, проаналізував Рух опору у Чернівецькій області. Він на підставі всього комплексу документів і свідчень констатував – під час гітлерівської окупації організованого комуністичного підпілля не було, а потужним противником окупантам виявилося український національний підпільний та повстанський рух.\nХерсонські учасники конференції: директор центру перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ та організацій Херсонської облдержадміністрації Сергій Білорусов, завідуюча відділом нової історії обласного краєзнавчого музею Ольга Гончарова, секретар Херсонської обласної організації Організації ветеранів України Наталія Бринза, заступник начальника управління з питань внутрішньої політики та зв’язків з громадськістю Херсонської облдержадміністрації Костянтин Філенко розповіли про увічнення пам’яті священного подвигу воїна-визволителя на Херсонській землі, організацію та проведення в області заходів на честь 65-ої річниці Великої Перемоги. Вони навели факти звірств окупантів на Херсонщині щодо військовополонених, мирних жителів. В області знищено за 31 місяць окупації 50 тис. чол.\nПідсумком відеоконференції було спільна думка: Немає світу, який породив ту війну, міжнародних коаліцій і союзів. Немає дуже багатьох із тих, хто тоді був рядовим або ж вершив долі світу. У спадок від них нам дісталися кордони, історична пам’ять і розуміння: те, що сталося, не повинно повторитися…\nОприлюднено Квітень 28, 2010 Категорії Прес-релізЗалишити коментар до Новини за 28 квітня 2010р.


У Донецькій області 79 гірників не виходять з шахти - Новости Запорожья\nУ Донецькій області 79 гірників не виходять з шахти\nГоловні вимоги гірників шахти » Капітальна — це виплата заборгованості по заробітній платі та забезпечення повноцінної роботи підприємства.\nУ Донецькій області 79 гірників не виходять з шахти Капітальна, вимагаючи виплати заборгованості по заробітній платі та забезпечення повноцінної роботи підприємства. Про це на своїй сторінці у Facebook повідомив голова Незалежної профспілки гірників України, народний депутат Михайло Волинець.\nЗа його словами, на 1 лютого зарплатна заборгованість перед працівниками ДП Мирноградвугилля накопичена за три місяці і досягає 93,12 млн грн.\nНагадаємо, 21 січня, голови профспілок чотирьох шахт Львівської області оголосили голодування у приміщенні Львівської ОДА через борги по зарплаті. За даними голови незалежної профспілки гірників України Михайла Волинця, зарплатна заборгованість перед шахтами ДП Львіввугілля станом на 16 січня становить 317,79 млн гривень – грудень, листопад, частково жовтень 2019 року.


События в миреzib.com.ua13 июля 2020\nПершими ці нововведення ввели пляжі в муніципалітетах Оейраш і Матозіньюш — туди можна прийти з тваринами вже з 1 липня.\nУ спеціальних зонах, куди пускають чотирилапих відвідувачів, обладнані спеціальні питні фонтанчики і сміттєві кошики, щоб господарям було зручніше прибирати за вихованцями. Собак рекомендовано тримати на повідку або в наморднику і обов᾽язково підтримувати чистоту.\nСпеціальні пляжі для собак та їхніх власників існували в Європі і раніше (причому не тільки в Португалії, а майже у всіх країнах ЄС). Але, як правило, це окремі пляжі, а не частина громадських.


РОГАТИН У XVI—XVII ст\nУ XVI ст. відбувається становлення міста як важливого ремісничо-торговельного осередку. Рогатинські ярмарки і торги тривалий час не поступалися львівським. У 1535 році польський король Сигізмунд підтвердив привілеї Рогатина і надав йому герб із зображенням оле-нячого рога та літери «R». Формується забудова центральної частини міста, структура якої мала типовий для тогочасних західноукраїнських міст вигляд. Торговим і політичним центром Рогатина була ринкова площа, оточена чотирма рядами впритул зведених будинків з вузькими фасадами. Посередині стояла ратуша, збудована 1539 року. При ній містилися майстерні, що виробляли сукно. Певно, як і в інших містах, вздовж фасадів будинків було прилаштовано “підсіння” — дерев'яний або мурований ґанок, під яким провадилася торгівля. Будинки XІX — початку XX ст., що ними забудовано тепер ринкову площу, стоять на давніх фундаментах і мурованих льохах, призначених колись для зберігання товарів. Тут-таки, на площі, містився міський водозбір, вода до якого надходила дерев'яними трубами. На кутах ринку починалися головні вулиці міста, що вели до Львівської, Галицької та Краківської брам і далі переходили в гостинці. Місто звідусіль захищали широкий вал та рів. Залишки земляних укріплень подекуди збереглися вздовж сучасних вулиць Фортечної та Валової. В люстрації 1572 року згадується, що «старе місто обведене було парканом», тобто дерев'яним частоколом, вкритим ґонтовим дахом. Пізніше на його місці виросли кам'яні мури. Замок у Рогатині був дерев'яний. Оборонне значення відігравали дві найбільші культові споруди міста: церква Різдва Богородиці та костьол Св. Миколая. Їх високі дзвіниці з вузькими вікнами-бійницями дотепер домінують у міській забудові. В межах міста, неподалік Львівської брами, стояли розібрана у XІX ст. дерев'яна церква Св. Варвари та заснований 1614 року і знесений 1774-го монастир та костьол домініканців. Дерев'яні церкви Св. Духа, Св. Миколи, Св. Юрія (не збереглася) збудовані були у передмістях, яких у Рогатині налічувалося чотири: Нове Місто, Бабинці, Завода, Навулицях. Забудова передмість, заселених переважно ремісниками, відзначалася вільнішим плануванням. Дерев'яні, вкриті соломою або ґонтом хати перед-міщан стояли на оточених плотами ділянках з городами та садками. Ремісники й купці складали більшість серед рогатинських міщан. Місто мало добре розвинену цехову структуру. На початку XVІІ ст. налічувалось 29 ремісничих професій. Діяли цехи: кравецький, ткацький, шевський, різницький, пекарський, кушнірський, бондар-ський. До спільного цеху входили слюсарі, пічники, римарі, котлярі, сідлярі. Окремо існував музичний цех.\nВ Рогатині працю: також дитяча юнацько-спортивна школа. Юні стрільці, вихованці школи, не раз були призерами змагань. В спортивній школі побудовано прекрасний тир, трудиться згуртований колектив тре-нерів, закоханих у свою справу. З Рогатина починала шлях у великий спорт неодноразова чемпіонка країни з кульової стрільби Леся Леськів.\nВикликає інтерес приміщення учбового корпусу технікуму, з яким зв'язані пам'ятні події в житті міста. В 1909 р. в цьому будинку після тривалих клопотань прогресивної громадськості була відкрита українська гімназія. Передові ідеї мали великий вплив на формування поглядів вихованців гімназії. В таємних гуртках учні вивчали марксистську літературу, знайомились із соціалістичним рухом на Галичині. У засіданнях нелегальних груп разом із гімназистами брали участь робітники Рогатина.\nВ гімназії навчалися відомі діячі КПЗУ— В. Сірко, К. Максимович. Любов до свого народу виховували у гімназистів викладачі — письменники Денис Лукіянович та Антон Крушельницький, Історик Іван Крип'якевич. Малювання викладав у гімназії художник Юліан Панькевич.\nДо речі Ю. Панькевич був також видатним мистецтвознавцем, одним з організаторів «Товариства для розвою руської штуки», створеного у Львові. Він спілкувався з І. франком, створив глибоко психологічний портрет великого Каменяра, Ілюстрував його твори. Прекрасні живописні полотна, зокрема портрети Богдана Хмельницького і Тараса Шевченка, створені в Рогатині в 20-х роках, не принесли визнання автору Нищ картини Ю. Панькевича зберігаються в музеях України.