04.08.2021 22:48 Читайте по-русски\nДехто пропоную вводити суворі обмеження для невакцинованих громадян\nВід безкоштовної їжі до грошових призів. В усьому світі заохочують людей вакцинуватися від коронавірусу. І роблять це по-різному. Про запровадження бонусів для щеплених громадян заговорили і в Україні. Водночас лунають заяви і про суворі обмеження для тих, хто уникає вакцинації. Як українців переконують щепитися, що загрожує тим, хто від нього відмовиться, та чи не порушують такі заходи права людини, дізнавався журналіст "5 каналу".\nУ столиці Румунії – Бухаресті вакцинованих громадян пригощають смаженими ковбасками та пивом. А у США щотижня влаштовують вакцинальну лотерею. Джон зі штату Огайо зробив усього один укол і виграв мільйон доларів. А наприкінці липня президент США Джо Байден запропонував виплачувати по 100 доларів кожному американцю, який прийде на щеплення. А в Сербії охочим щепитися дають ваучери на знижки в торговельних центрах. У різних країнах – різні способи, а от мета одна: якомога швидше вакцинувати населення. І от тепер на закордонний досвід звернули увагу й в Україні.\n"В Ізраїлі доходило до того, що запускали спеціальний автобус для вакцинації, де молоді роздавали піцу. Ми для початку зупинилися на кінотеатрі або електротранспорті", – повідомив міський голова Дніпра Борис Філатов.\nУ Дніпрі за щеплення містяни отримають безплатний проїзд в електротранспорті та квитки у кіно. З кінотеатрами ще домовляються, а от додаткові витрати на проїзд у транспорті вже порахували. Міському бюджету він коштуватиме приблизно 3 мільйони гривень. Той, хто прищепиться протягом серпня-вересня і отримає довідку в сімейного лікаря, може розраховувати на проїзний квиток на місяць.\n"Стимулювало би. Відсоток вакцинованих, думаю, збільшиться. Пропозиція заманлива, звичайно", – каже мешканка Дніпра Тетяна.\nТа, вочевидь, не всі посадовці вірять, що політика заохочення до вакцинації буде дієвою. Дехто вже говорить про запровадження суворіших обмежень для тих, хто ще не встиг щепитися.\n"Обмеження логічно запровадити для транспортників, підприємств громадського харчування та комерційних або комунальних структур, співробітники яких безпосередньо контактують з населенням. Цілком справедливо вимагати, щоб роботу, яка передбачає контакт з великою кількістю людей, виконували вакциновані співробітники", – наголосив голова комітету Верховної Ради з питань здоров'я нації Михайло Радуцький.\nУ Міністерстві охорони здоров'я відреагували: до таких дій поки що не вдаватимуться. Нині у МОЗ міркують, як завершити вакцинацію людей із груп ризику.\n"Недостатній рівень охоплення щепленнями по медичних працівниках, недостатній також і по працівниках освіти. Тому мова зараз буде іти лише про працівників найбільш критичної інфраструктури", – зауважив головний санітарний лікар України Ігор Кузін.\nУ відомстві заявили, що з 1 вересня запрацюють лише ті школи, у яких вакцинують щонайменше 80% вчителів. Освітяни у Краматорську поспішають, щоб встигнути до початку навчального року.\n"Вважаю, що щеплення важливе для того, щоб ми нарешті завершили розповсюдження цієї страшної хвороби, аби ніхто більше не заразився, і всі могли вільно працювати та відпочивати", – наголосив вихователь санаторно-оздоровчого центру "Смарагдове місто" Артем Щербина.\nТа на роботу можуть не вийти не лише освітяни. У тому ж таки Дніпрі готові запровадити покарання за відмову і для чиновників.\n"Тепер усі мої підлеглі зобов'язані бути вакцинованими, а якщо не хочуть, то нехай за свої гроші щотижня надають довідку про негативний ПЛР, як в мерії Нью-Йорка, або звільняються", – додав міський голова Дніпра Борис Філатов.\nПротивники ж вакцинації скаржаться, що мовляв, примусом до щеплення влада порушує їхні права і свободи.\n"Якщо дивитися, що це нібито примус, то, напевно, це не дуже добре. Краще б люди, напевно, самі вирішили і добровільно вакцинувалися", – каже мешканка Дніпра Ірина.\nДиректорка центру прав людини наполягає, жодних порушень у таких діях немає.\n"У нас є закон про захист населення від інфекційних хвороб. І там, у цьому законі якраз ідеться про те, що люди повинні вакцинуватися. Людина може абсолютно свідомо від цього відмовитися, але треба розуміти, що вона стикнеться з певними обмеженнями. Це можуть бути також і обмеження для виїзду за кордон, і так далі", – підсумувала голова правління Центру прав людини Zmina Тетяна Печончик.\nПравозахисниця вважає, що нині, коли вакцини стали доступними, влада може встановлювати певні обмеження, які змушували б українців робити укол. Це потрібно для створення колективного імунітету від коронавірусу. Для цього мають прищепитися бодай однією дозою 70% населення. На початок серпня за даними МОЗ в Україні таких майже 9%.\nЮрій Пугач, Наталія Світлова, Олексій Школьнік та Олександр Пронський, "5 канал"\nЧитайте також: Вакцинація в Україні: перелік центрів та доступних препаратів для щеплення\nДо України прибуло понад 500 тисяч доз вакцини AstraZeneca, подарованих Данією


🌟 Точковий світильник Azzardo Hugo 1 Downlight (AZ1735 AZ0822) ᐅ Купити в МамаДекор\nТочковий світильник Azzardo AZ1735 AZ0822 Hugo Remo Hugo 1 Downlight\n173 шт — відправимо протягом 15 днів\nЗмінити під потреби Azzardo AZ1735 AZ0822 Hugo Remo Hugo 1 Downlight\nКод товару: 10116956\nТочковий світильник прихованого монтажу Azzardo Hugo 1 Downlight (AZ1735 AZ0822) — сучасний і стильний світильник від відомого виробника Azzardo. Завдяки багаторічному досвіду і застосуванню сучасних технологій у виробництві, цей освітлювальний прилад відмінно впишеться у будь-який інтер'єр. Адже оригінальний дизайн є зразковим для всієї колекції Hugo Remo.\nТочковий світильник Azzardo Hugo 1 Downlight (AZ1735 AZ0822) має ступінь пиловологозахисту IP20 і буде відмінним варіантом для використання у сухих, незапорошених приміщеннях. Цей світильник не рекомендують використовувати в приміщеннях з підвищеною вологістю і запиленістю, а також на вулиці, оскільки він має мінімальний ступінь пиловологозахисту. При виборі місця розміщення обов'язково слід врахувати, що бризки води чинять негативний вплив на функціональність і можуть стати причиною виходу з ладу.\nТочковий світильник Azzardo Hugo 1 Downlight (AZ1735 AZ0822) має такі габарити:


Президент пропонує парламенту невідкладно ухвалити великий герб України :: Ізбірком :: Головні події Одеси\nПрезидент пропонує парламенту невідкладно ухвалити великий герб України\n30 червня 2021 р. 09:54\nВерховна Рада закон президент\nПрезидент України Володимир Зеленський 29 червня надав Верховній Раді України законопроєкт про великий Державний Герб України, який визначив як невідкладний.\nПро це повідомили у парламенті.\nВідповідно до законопроєкту:\nДержавний Герб України є державним символом України, головним елементом якого є Знак Княжої Держави Володимира Великого (малий Державний Герб України) золотого кольору, розміщений на синьому п'ятисторонньому щиті із заокругленими нижніми бічними кутами із золотою облямівкою;\nнад щитом – зображення великокняжого вінця (корони) Ярослава Мудрого та пурпурово-золотого намету у вигляді рослинного орнаменту;\nщит тримають: з лівого боку – лев (герб Галицько-Волинського князівства), з правого – воїн-козак із рушницею (герб Війська Запорізького);\nпід щитом – стрічка із двох рівновеликих горизонтальних смуг синього і жовтого кольорів, під стрічкою – два золоті колоски пшениці, переплетені кетягом калини пурпурового кольору зі стилізованим листям пурпурово-золотого кольору.\nЗображення лева та воїна-козака виконані золотим кольором з елементами пурпурового.\nВеликий Державний Герб України обов’язково відтворюється на:\nофіційних символах Президента України;\nВеликій Державній Печатці України;\nпечатках Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Конституційного Суду України, Верховного Суду;\nфасаді будівлі Резиденції Президента України у столиці України – місті Києві;\nфасадах будівель Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Конституційного Суду України, Верховного Суду;\nзалі засідань Верховної Ради України;\nгрошових знаках України за рішенням Національного банку України.\nвідтворення зображення великого Державного Герба України у символіці політичних партій, громадських об’єднань, професійних спілок та їх об’єднань, юридичних та фізичних осіб;\nвикористання або імітування зображення великого Державного Герба України у рекламі, крім соціальної реклами щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України;\nвикористання зображення великого Державного Герба України у перевернутому вигляді чи в інший спосіб, що виражає наругу та зневагу до нього;\nрозміщення на зображенні великого Державного Герба України написів чи зображень незалежно від способів їх нанесення та змісту.\nЗазначимо, що восени минулого року Міністерство культури обрало на конкурсі два ескізи, один з яких стане ескізом великого Державного герба Україна. Водночас для затвердження ескізу за нього мають проголосувати триста народних депутатів.\nНагадаємо, депутати Одеської районної ради спочатку відмовилися затверджувати символи новоствореного району - герб та прапор, розроблені членом Українського геральдичного товариства Юрієм Бузько, та потім все ж затвердили їх.\nОдеський скульптор Михайло Рева презентував нову концепцію меморіалу полеглим захисникам України, який планують встановити поруч з будівлею облдержадміністрації на проспекті Шевченка.\nВ листопаді 2019 року голова Одеської обласної адміністрації Максим Куций нагородив переможця конкурсу на пам'ятник Героям Небесної Сотні - скульптора Михайла Реву.\nНагадаємо також, що журі відкритого конкурсу на кращу проєктну пропозицію спорудження пам'ятника Героям Небесної Сотні в Одеській області вибрали кращий проєкт ще в серпні 2018 року.


Мультфільми онлайн, дивитися мультфільми 2017, 2016 хорошій якості\nПечерна людина на ім'я Даг живе в щасливому племені. Дикі люди ведуть побут, полюють і піклуються про свою безпеку. В цілому їх життя можна назвати абсолютно щасливою і безтурботною. Так було до тих пір, поки на їх територію не вторгся правитель нового народу Лорд нуту. Він разом з іншими людьми вже давно живе в бронзовому столітті, і йому зовсім не подобається, що залишилися ще пещёрние люди, які не підкоряються йому. Лорд нуту має намір завоювати дикунів, перетворивши їх в своїх рабів. Завдяки більш високому розвитку і цілої армії в підпорядкуванні ...\n1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 ... 40 Позже Раніше 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 ... 40 Пізніше\nЧарівний світ мультиплікації привертає увагу не тільки дітей, а й дорослих. І старий, і молодий - все з задоволенням дивляться красиві і добрі мультфільми з милим і симпатичним героями. Мультиплікація - фантастичний, казковий світ, який дозволяє не тільки з цікавістю провести час у блакитного екрану, але і відволіктися від буденних проблем і турбот.\nУ цьому розділі ми зібрали кращу колекцію вітчизняних і зарубіжних мультфільмів, яка буде постійно і регулярно поповнюватися. У нас дивитися мультфільми онлайн можна абсолютно безкоштовно, тобто безкоштовно. Найкращою подякою для нас стане ваш гарний настрій і посмішки на обличчях ваших дітей.\nЗавдяки нашому сервісу вам не потрібно постійно стежити за телепрограмою, в надії відшукати там потрібний мультфільм, витрачатися на дорогі квитки в кіно або чекати поки анімація вийде на DVD диску. Порадувати себе і свою дитину ви можете прямо зараз. Досить вибрати потрібну анімацію у нас на сайті, включити і насолоджуватися переглядом! При цьому у нас можна знайти найостанніші мультфільми 2017 року, а наша команда буде все також ретельно стежити за новинками. Свіжі мультфільми додаються практично відразу після їх появи в широкому прокаті. Заглядаючи періодично на сайт, ви зможете бути в курсі всіх останніх надходжень. Ну, і кінцевого дивитися мультфільми онлайн 2017 року одними з перших.\nВід вас не потрібно проходження тривалої реєстрації, оскільки для перегляду українською вона вам абсолютно не потрібна. Ми не вимагаємо відправити смс, і не обмежуємо кількість переглядів. Дивіться мультфільми в хорошій якості і рівно стільки, скільки вам хочеться. На нашому сайті ви знайдете як усіма улюблені вітчизняні мультики, так і повнометражні шедеври студії Disney, анімаційні хіти Pixar і популярні роботи в жанрі японського аніме, а також популярні мультсеріали і багато-багато іншого. Наш віртуальний кінотеатр дає можливість насолоджуватися не тільки сучасної мультиплікацією, але і дивитися кращі роботи від кращих радянських режисерів. Подаруйте своїй дитині трішки радості і щастя, нехай вчиться, росте і розвивається разом з героями улюблених мультфільмів. Можливо, і вам разом з ним захочеться хоч на мить, але все ж зануритися в щасливе і безтурботне дитинство! Адміністрація і дружна команда нашого проекту бажає вам приємного перегляду українською і гарного настрою!


У Мінську проходить Міжнародний православний пасхальний фестиваль (фото) | УНІАН\nУ Мінську проходить Міжнародний православний пасхальний фестиваль (фото)\n13:41, 26 березня 2018\nФестиваль "Радість" / sb.by\nУ Мінську в Палаці мистецтв проходить Міжнародний великодній фестиваль "Радість".\nЯк повідомляє "Білорусь Сьогодні", свої товари привезли понад 70 учасників з 9 країн. Придбати літературу, лікарські збори, натуральні продукти харчування та косметику ручної роботи тут можна буде до Вербної неділі.\nУсього в стінах Палацу мистецтв під егідою Свято-Єлисаветинської обителі, крім Республіки Білорусь, на виставці представлені Росія, Україна, Молдова, Узбекистан, Сербія, Чорногорія, Італія та Греція, у тому числі Свята Гора Афон.\nКрім виставкових павільйонів, тут активно працює і конференц-зал. У ньому проходять концерти, а також зустрічі з відомими проповідниками, психологами, лікарями. Не менш насичена програма і дитячої вітальні. Там діти з батьками готують великодні подарунки своїми руками та дивляться казкові вистави.\nУсі гості пасхального фестивалю можуть взяти участь і в головному благодійному проекті "Червоне яєчко". Зібрані кошти підуть на благоустрій храму, теплиць та швейної майстерні жіночого подвір'я обителі, яке приймає і влаштовує знедолених жінок.


Головна» Діяльність» Основи метрології» Еталонна база ННЦ» Термометрія» НДЕТУ Т-01-2020\nНаціональний (державний первинний) еталон одиниці енергії згоряння\nВ умовах гострого дефіциту енергоресурсів та зростання їх вартості, питання визначення калорійності палива є надзвичайно актуальним як для постачальників так і для споживачів теплової енергії.\nВизначення калорійності твердого та рідкого палива здійснюється методами «бомбової» калориметрії.\nМетоди «бомбової» калориметрії широко застосовуються у енергетиці та у багатьох інших галузях промисловості.\nЗгідно з методом «бомбової» калориметрії визначення калорійності палива реалізується шляхом спалювання проб палива відомої маси у робочих «бомбових» калориметрах.\nПередача розміру одиниці енергії згоряння у робочих «бомбових» калориметрах, здійснюється шляхом спалювання в них еталонних мір енергії згоряння на основі високочистої бензойної кислоти, які калібрують на Національному первинному еталоні одиниці енергії згоряння.\nНаціональний первинний еталон одиниці енергії згоряння відтворює та зберігає еталонні міри енергії згоряння, які потім надаються робочим калориметрам для їх калібрування відповідно до ДСТУ 2614-94 «Метрологія. Державна повірочна схема для засобів вимірювань енергії згоряння».\nВторинні еталони енергії згоряння в Україні відсутні, а калібрування робочих «бомбових» калориметрів за допомогою закордонних еталонів коштує в декілька разів більше ніж за допомогою Національного первинного еталону одиниці енергії згоряння.\nТому, проведення калібрування робочих «бомбових» калориметрів, за допомогою Національних еталонних мір державного первинного еталона одиниці енергії згоряння, допоможе знизити величезні витрати як постачальників палива, так і його споживачів.\nвід 15 кДж до 35 кДж\n1,0 кДж до 40,0 кДж


ДСТУ ISO 10001:2013 • Метрология и стандартизация - ГОСТ, ДСТУ и многое другое\nДСТУ ISO 10001:2013 (ISO 8426:2008, IDT) Національний стандарт України. Управління якістю. Задоволеність замовників. Настанови щодо кодексів поведінки для організацій\nДСТУ ISO 10001:2013 Управление качеством. Удовлетворенность заказчиков. Руководящие указания относительно кодексов поведения для организаций\nЦей стандарт подає настанови щодо планування, проектування, розробляння, запроваджування, підтримування та поліпшування кодексів поведінки, зорієнтованих на досягнення задоволеності замовників. Цей стандарт поширюється на пов’язані з продукцією кодекси, у яких наведено зобов’язання, що їх бере на себе організація перед замовником стосовно своєї поведінки. Ці зобов’язання та відповідні застороги спрямовано на підвищення рівня задоволеності замовників. У тексті цього стандарту термін «продукція» охоплює послуги, інтелектуальну продукцію, технічні засоби та перероблені матеріали.\nУ цьому стандарті термін «продукція» використовують тільки до продукції, яку призначено замовникові чи яку вимагає замовник.\nЦей стандарт призначено для використання організаціями незалежно від їхнього типу та розміру чи надаваиої продукції, зокрема організаціями, які розробляють кодекси, зорієнтовані на досягнення задоволеності замовників, щоб їх застосовували інші організації. У додатку С подано настанови спеціально для малих підприємств.\nЦей стандарт не встановлює конкретний зміст кодексів поведінки, зорієнтованих на досягнення задоволеності замовників, а також не стосується інших типів кодексів поведінки, наприклад, пов’язаних із взаємодією між організацією та її постачальниками.\nЦей стандарт не призначено для цілей сертифікації чи для контрактних цілей, у ньому не призначено змінювати будь-які права чи обов’язки, передбачені застосовними законодавчими чи регламентувальними вимогами.\nХоча цей стандарт не призначено для контрактних цілей, зобов’язання щодо кодексу поведінки, зорієнтованого на досягнення задоволеності замовників, можна долучати до контрактів організації.\nЦей стандарт поширюється насамперед на кодекси поведінки, зорієнтовані на досягнення задоволеності замовників, пов’язані з купівлею та використанням індивідуальними замовниками товарів, майна чи послуг для особистих або побутових цілей, хоча його можна застосовувати до всіх кодексів поведінки, зорієнтованих на досягнення задоволеності замовників.\nСкачать ДСТУ ISO 10001:2013\nДСТУ ISO 8426:2013\nДСТУ ISO 10003:2013


Позолочене кольє родій AB color SWAROVSKI купити недорого! Краща ціна і безкоштовна доставка в Україні!\nПозолочене кольє родій AB color SWAROVSKI\nРозміри (Ш:В): 13 мм: 21 мм\nПозолочені кольє зараз дуже популярні! Представляємо вам позолочений родієм ланцюжок і кулон з кристалами Swarovski. Ніжний кристал переливається різними кольорами і гармоніює з будь-яким вашим образом. Купити позолочене кольє родій AB COLOR SWAROVSKI в подарунок для ділової жінки, або молодої дівчини буде чудовим вибором і ваша дама серця залишиться задоволена і буде довго його носити! Дане кольє має дуже привабливий вигляд і доповнить будь-який образ діловий або святковий. Виріб добре носиться і не боїться контакту з водою. Зверніть увагу, що в нашому магазині діє безкоштовна доставка по всій Україні!\nДовжина кольє 45см\nПозолочені сережки з кристалами SWAROVSKI Cube flower AB color\nПозолочені сережки з кристалами swarovski bella зелені - це вишукана прикраса, яка захоплює! Кожна сережка - це окрема картина - на яку можна дивитися вічно! В якості основної теми - обрана класика і ..\nПозолочені сережки з кристалами SWAROVSKI банти AB color\n415 Грн 570 Грн\nПозолочені сережки З КРИСТАЛАМИ bella white\nПозолочене кольє в стилі PANDORA 2


Сучасний погляд на проблему готовності дитини 6-річного віку до школи наступність у роботі дошкільного закладу і школи) П л а н 1. Визначення готовності дитини до школи сучасними вченими.\nСучасний погляд на проблему готовності дитини 6-річного віку до школи ( наступність у роботі дошкільного закладу і школи)\n1. Визначення готовності дитини до школи сучасними вченими.\n2. Визначення готовності дитини до школи в сучасній психолого-педагогічній літературі.\n3. Педагогічні завдання підготовки дитини до вступу в шкільне життя.\nа)Формування психологічної готовності до шкільного навчання. б) Формування пізнавального розвитку.\nв) Формування довільної поведінки.\nг) Виховання правильних взаємин між дорослими і дітьми.\nПроблема готовності дитини дошкільного віку до шкільного навчання — одна з традиційних і завжди актуальних серед теоретичних і прикладних проблем дитячої психології. Сьогоден\nвимоги до оновлення\nй розв'язання дано\nз тим, що нарешт\nльним вихованням визнано пров\nним розв“язання задач\nпо розвитку у д\nей базисних зд\nбностей. Саме вони служать основою для різнобічного розвитку особистості на наступних етапах життедіяльності.\nРозв'язання проблеми діагностики і корекції готовності дитини до школи на сучасному етапі вимагає розглядати її з позиції розум\nяк системного утворення, що форму\nться в результат\nв саморозвитку і ц\nенаправленого виховання дош\nонструктивною може бути лише\nпроцесу формування готовнос\nйого (а не на к\n). Починати такий контроль слід хоча б з середнього дошкільного віку, тобто того періоду, коли в загальних рисах утворюються основні особливості особистісного і інтелектуального розвитку, що визначають своєрідність включення дитини в систематичне шкільне учіння. Результати експериментальних досліджень дають можливість порівняти ефективність застосування на практиці роботи вихователя з групою дітей в дитячому садку по здійсненню індивідуального підходу до дитини протягом останнього року перед школою і протягом двох ітрьох років перебування в дитячому садку. Найбільш дієвою виявилась організація ціленаправленого спостереження і контролю за психічним розвитком кожної дитини з першого дня її життєдіяльності в дитсадку. Отже, одним із основних факторів ефективності роботи вихователя з майбутніми школярами є врахування індивідуальної своєрідності особистісних властивостей дитини\n.Якщо індивідуальний підхід означає дієву увагу до особистості кожної дитини, то неодмінною умовою успішної його реалізації вважається такий дидактичний принцип, як дифферен-ційований підхід в організації специфічно дитячих видів діяльності. Мова йде про поділ дітей на підгрупи за інтересами, за здібністю навчатись, за актуальним рівнем готовності до засвоєння певної інформації тощо.\nВ колективній роботі з дітъми здійснювати індивідуальний підхід не легко, проте це не повинно слугувати виправданням орієнтації на середню дитину, або ще гірше - на лише сильних чи слабких. Другою умовою реалізації індивідуального підходу до дитини з метою забезпечення оптимального розвитку її особистості є розум\nякостей, і їх с\nношення в процес\n. Зрозуміло, це не означає цілковиту відсутність стабільності як такої, а лише підкреслює гнучкість структури індивідуальності як єдиного цілого. Звідси зрозумілою стає і необхідність визначення темпу і якості руху дитини по шляху свого розвитку. Основою для диференційованої\nне лише достат\nя вихователем кожно\nдитини, але й\nння її потен\nі реальних можливостей\n. Мова йде про сво\nчасне формування тих чи і\nнших якостей, про п\n, а не про вияв вже існуючих відхилень, відставань і кропітку (але не завжди успішну) роботу дорослих по їх усуненню. Корекц\nставання в під\nльного навчання на останньому ета\nльного дитинства неминуче\n, максимальне інтелектуальне напруження більшості дітей, а найшвидше тих, хто і так володіє малим потенційним запасом. Цим, в першу чергу пояснюється і «авральне» тренування окремих дошкільнят з метою вироблення в них необхідних виконавських дій відсутності достатньої орієнтації в навколишньому світі для забезпечення її шкільної зрілості. Зрозуміло, що в кожному з таких випадків і мріяти не доводиться про збудження у школяра власної творчої пізнавальної активності.\nУ психолого-педагогічній літературі готовність дитини до школи трактується як загальна розвиненість особистості, що допомагає дитині включитися у систематичний процес виховання та навчання, та успішно засвоїти його зміст;\nяк цілісна система сторін та якостей, які мав придбати дошкільник у своєму розвитку. Рівень підготовки передбачає певну ступінь зрілості всього організму та нервової системи, завдяки якому дитина може впоратися з підвищеним розумовим та фізичним навантаженням\n. Зрозуміло, що суттєве значення мають певний запас елементарних знань про навколишній світ, найпростіші навички практичної та розумової діяльності, рівень розвитку мислення, мовлення, уяви, пізнавальних інтересів, рівень сформованості загальних суспільних мотивів поведінки та морально-вольових якостей.\nПсихологи виділяють такі сторони загальної готовності до школи: фізичну, інтелектуальну, соціально-моральну (або емоційно-соціальну) та мотиваційну.\nЗагальна готовність до школи передбачає цілісний, гармонійний розвиток дитини\n. Недорозвиненість певної сфери (розумової, емоційної, вольової або практично-дійової) може виступати причиною неуспіху в шкільному навчанні.\nЩо ж саме характерно для шестирічної дитини – школяра?\nНасамперед, у цей час відбувається інтенсивний психічний розвиток\n. Формуються різноманітні звички, навички і вміння, уявлення про навколишню дійсність. Початкові інтелектуальні та моральні якості, здатність навчатися\n, від якої суттєво залежить становлення особистості у шкільному віці.\nВсі ці надбання пов’язані з прогресивними змінами у вищій нервовій діяльності. Для неї характерна особлива жвавість орієнтувальних реакцій, які є необхідною умовою утворення нових тимчасових нервових зв’язків. Утворюються складні умовні рефлекси, де провідну роль відіграє слово (тобто друга сигнальна система). Розвивається умовне гальмування, хоча іррадіація збудження – ще не поодиноке явище у поведінці майбутнього школяра. Посилюється регулювальний вплив кори великих півкуль на функціонування підкірки.\nв роботі центральної нервової системи шестирічної дитини зумовлені інтенсивним дозріванням її організму\n. Поряд із загальним ростом відбувається анатомічний і функціональний розвиток тканин і органів. Збільшується вага мозку від 1110г (у молодшому дошкільному віці) до 1350 г, завершуються міелінізація волокон і оформлення кори головного мозку. Зміцнюється кістково-м”язова система, збільшується маса м”язів, розвиваються органи дихання і кровообігу, рухи дитини стають різноманітні, координовані, сильні. Все це створює необхідні умови для подальшого розвитку самостійності, засвоєння нових форм суспільного досвіду в процесі навчання і виховання.\nІнтенсивне дозрівання організму – необхідна передумова психічного розвитку дитини\n, але саме воно не визначає зміст психічних процесів і якостей. Формування їх здійснюється із засвоєнням суспільного досвіду, у ході зв’язків із зовнішнім світом\n, якими керує дорослий. Від змісту й\nцих зв’язків залежить усе психічне життя дитини\nУ шестирічному віці помітно вдосконалюються пізнавальні процеси.\nЗначно зростають гострота зору, тонкість розрізнення кольорів і їх відтінків, розвивається фонематичний і звуковисотний слух, рука перетворюється в орган активного дотику і практичної дії. Збільшується чутливість аналізаторів, що є результатом засвоєння дітьми людського досвіду.\nТак, гострота зору\nзбільшується порівняно з молодшими дошкільниками на 25-30 відсотків – це зумовлюється не так формальним тренуванням, як виконанням змістовних завдань, де точність розрізнення стає вирішальною мірою успіху. Розвиткові зорового сприймання форми, величини, кольору сприяють продуктивні види діяльності, організовані на заняттях. Фонематичний слух\nрозвивається у мовному спілкуванні, звуковисотний – на музичних заняттях шляхом спеціальних ігор-вправ. Завдяки рухливим іграм, фізичним вправам, ліпленню, ручній праці набувають вищого рівня й кінестетичні відчуття. Дітям стають доступні такі складні дії, як письмо, випилювання, вирізування.\nБільша активність, довільність, цілеспрямованість характерні для сприймання\nшестирічних школярів. Протягом дошкільного віку неухильно збільшується тривалість розглядання зображень (від 6 хв. до 12 хв\n), дитина поступово навчається керувати своїм зором, рукою, вдається до спеціальних прийомів детального обстеження предмета. Значно зростає роль розумових процесів: пізнаючи предмети, старші дошкільники порівнюють їх,\nспираючись на наявні знання, обгрунтовують свою думку, хоча при цьому ще не завжди вміють відділити те, що бачать, від того, що знають про даний об’єкт. Діти все частіше помічають зміни в навколишньому світі без спеціальних запитань дорослих.\nРозвивається наочно-дійове мислення дитини, виникають нові його форми. Мислення\n– спирається на образи уявлень і здійснюється за допомогою слів. Воно набуває певної самостійності: поступово відокремлюючись від практичних дій, переходить у власне розумовий процес, спрямований на розв’язання пізнавальних завдань. У зв’язку з цим зростає роль мовлення\n, за допомогою якого діти починають мислити подумки, оперувати різними об’єктами, зіставляти їх, розкривати властивості і зв”язки, розмірковувати.\nВисловлювання дітей при розв\nязанні ними практичних завдань виконують плануючу функцію\n. Проте це не означає, що мова стає вирішальною силою розвитку мислення. Конкретні особливості співвідношення з практичними діями залежать від змісту самих завдань. Дітям поступово стають доступними\nне лише зовнішні зв”язки\nміж предметами і явищами, а й більш приховані, глибокі, істотні\nВ умовах спеціального навчання діти значно швидше підіймаються до усвідомлення елементарних наукових понять і необхідних для їх засвоєння розумових операцій. Так, позитивні результати дають спроби навчити шестирічних класифікувати підкласи, вводити останні у клас (діти правильно відповідають на запитання: „Кого більше на світі – дітей чи хлопчиків? Чого більше – квітів чи троянд?” і т.д.). Дошкільники набувають вміння користуватися різними мірками й мітками, позначати виміряне, зіставляти й одержувати потрібну відповідь.\nУсе це свідчить про те, що розвиток мислення дитини значно пришвидшується, коли дорослий цілеспрямовано й методично правильно втручається у процес.\nПізнання дітьми істотних зв’язків і залежностей між різними явищами навколишньої дійсності відбувається загалом за допомогою наочно-образного, а не понятійного мислення. Тому в дошкільних закладах треба якомога ширше використовувати можливості наочно-дійової і наочно-образної форм – чим краще вони будуть розвинені, тим успішніше здійснюватиметься перехід до понятійного мислення, що є однією з необхідних умов успішного навчання в школі..\nІнтенсивно збагачується словник шестирічної дитини\nвін досягає 3500-4000 слів; крім іменників і дієслів, вона вживає прикметники, прислів’я, використовує вставні слова, робить значний крок уперед в оволодінні граматичною будовою мови, структурою простих і складних речень. Розвивається внутрішнє мовлення, яке стає способом становлення і формою\nфункціонування внутрішніх розумових дій\n. Поява його свідчить про розвиток словесно-логічного мислення, яке виділяється з практичної діяльності, стає більш абстрактним і узагальненим. Внутрішнє мовлення дитини формується у процесі оволодіння зовнішнім (звуковим) мовленням і є результатом його інтеріоризації, а водночас – важливим засобом перетворення зовнішніх практичних дій у внутрішні ідеальні дії. Розвивається і так зване чуття мови\n, яке допомагає дитині успішніше користуватися мовленням, виправляти помилки – свої і товаришів.\nДо шести років помітно зростають можливості пам’яті\n: збільшується обсяг усього того, що дошкільник може запам”ятати, зберегти і відтворити, тривалість збереження і точність відтворення. У шести – семирічних уже часто виявляють не механічну, а смислову пам\n, що дає їм змогу запам’ятовувати значно більше, ніж раніше. Оскільки характерна особливість дошкільника – легко запам\nятовувати те, що полишає сильне\n, вихователь повинен завжди мати це на увазі, щоб необережним словом не злякати малого, не викликати неприязнь до чогось. Важливо збагатити дітей зрозумілими, корисними знаннями, якими вони користуватимуться у своїх іграх, бесідах, малюнках, які необхідні їм для подальшого розумового і морального розвитку.\nшколярів-6-річок дуже нестійка, здатність зосереджуватися незначна: діти часто відволікаються з будь-якого приводу. Разом з тим у шість років починає розвиватись довільна увага\n: діти можуть виділяти об’єкти, які відповідають потребам їхньої діяльності. Вони вчаться бути уважними. Проте це не означає, що зникає мимовільна увага. Навпаки – так само розвивається, набуває більшої стійкості і обсягу.\nНеобхідна для виконання завдань довільна увага не лише проявляється, а й формується у грі, праці і навчанні. Цей процес відбувається поступово. З віком змінюється спосіб сприймання словесних вказівок\n: старші діти промовляють їх, повторюють, щоб зосередитися на них. Розвиток уваги відбувається за рахунок збільшення її стійкості – якщо трирічні можуть бути уважні до одного предмета протягом 3-4 хв., то шести – семирічні – 20-25 хв. Тривалість зосередження особливо залежить від інтересу дітей,\nа тому заклик дорослого „Будьте уважні!” не допомагає, якщо вони нудьгують на занятті. Досвідчені педагоги вдаються до різних засобів і прийомів зберігання уваги вихованців: до активної розумової роботи, стимулювання допитливості, розвитку свідомого вміння зосереджуватися на завданні дорослого. Спостереження за розвитком дітей показують багатство їхньої уяви.\nУявні образи у них яскраві, наочні, емоційно насичені, але недостатньо керовані. Основна лінія розвитку уяви – поступове підкорення свідомим намірам, перетворення її у засіб відтворення певних задумів.\nУдосконалюється вся широка галузь психічної діяльності дитини\n. Головне досягнення у її розвитку наприкінці дошкільного віку полягає у тому, що чимало дій і рухів уже контролюється свідомістю\n. Оволодіння вмінням довільно регулювати свої рухи і вчинки – найбільш істотний показник загального розвитку, свідчення готовності до навчання у школі.\nІ все-таки ця саморегуляція у шестирічних ще не досконала: діти часто порушують дисципліну, підкоряють свою поведінку миттєвому бажанню, їхні рухи часто досить імпульсивні. Знання цієї закономірності ставить перед вихователем складні і відповідальні завдання формування організованості, зібраності, дисциплінованості.\nСуттєву роль в готовності дитини до нового етапу в її житті відіграє розширення досвіду спілкування, нагромадження знань, розвиток інтересів,\nякі сприяють виникненню нових почуттів. Нове, несподіване, незвичне викликає подив, допитливість, долання перешкод – задоволення і радість\n. Музичні заняття, слухання художніх творів, казок, спостереження за явищами природи, ігри-драматизації, зображувальна діяльності розвивають естетичні почуття. Діти вчаться бачити прекрасне у житті, насолоджуватися ним.\nСерйозні зміни відбуваються і у сфері моральних почуттів\n– вони стають багатшими за змістом, чіткішими за проявами. Дитина починає не лише розуміти моральний зміст деяких дій, а й ставитися до них емоційно, переживати їх. Під впливом виховання формуються почуття дружби, товариськості, взаємодопомоги; розвивається відповідальне ставлення до дорученої справи.\nДо кінця дошкільного віку вже яскравіше проявляються зачатки почуття обов”язку: дитина починає усвідомлювати необхідність і загальнообов’язковість правил суспільної поведінки і більшою мірою підкоряє їм свої дії і вчинки, зростає її здатність до самооцінки.\nХарактерною особливістю психіки дітей 6-ти років, які йдуть до школи залишається значна емоційна збудливість, нестриманість, недостатня емоційна стійкість, що й повинен обов’язково враховувати вчитель, добираючи засоби виховного впливу.\nРазом з тим вітчизняні психологи зазначають послаблення у шестирічних дітей імпульсивності в емоційних реакціях. Поряд зі швидкою зміною переживань спостерігається відносна стійкість дитячих почуттів, дитина робить спроби регулювати прояви своїх емоцій. Її почуття менш ситуативні, більш узагальнені.\nДля дитини старшого дошкільного віку характерне виникнення нової соціальної ситуації розвитку. У неї з’являються елементарні обов’язки, змінюються спосіб життя, зміст і форми спілкування з іншими людьми, що породжує нові потреби, інтереси й наміри. Спільна з дорослими діяльність змінюється самостійним виконанням його вказівок. Разом з тим значно зростає інтерес дітей до світу дорослих, їхньої діяльності, взаємин, прагнення долучитися до цього\n. Виникають певні взаємини з однолітками – з”являється стійке бажання погратися разом, щось розповісти товаришеві, виконати з ним трудове доручення, потурбуватися про нього, допомогти йому.\nНагромаджуючи соціальний досвід, досвід спілкування, діти користуються все більш узагальненими правилами і все ширше вдаються до знайомих критеріїв оцінок, щоб виявити своє ставлення до різних людей – рідних і чужих, реальних і вигаданих. На цій основі ґрунтується моральне ставлення дитини до тих, хто її оточує.\nПомітно зростають можливості перетворювальної активності дитини. Набутий шляхом наслідування практичний досвід, розвинуті мислення і уява, усвідомлення своїх можливостей породжують нові бажання, спонукають до ініціативної, а потім і творчої активної дії. Активність, ініціатива, вигадка вкрай необхідні школяреві, а тому ці риси важливо формувати завчасно. І якщо в дошкільні роки у дітей складається потрібний досвід, то, ставши учнями, вони без особливих труднощів зможуть організувати свою навчальну працю.\nНайбільш складним і ранимим є перехідний період від дошкільного до шкільного дитинства\n. Саме несформованість на попередньому етапі так необхідних психологічних новоутворень і конкретних умінь і навичок учіння призводить до так званої шкільної дезадаптації\n. Прояви дезадаптації спостерігаємо в цілому ряді найрізноманітніших труднощів, на які натрапляють малюки з перших кроків входження в шкільне життя. Цілеспрямований якісний аналіз типових труднощів першокласників і дає підстави стверджувати, що їх основною причиною є несформованість тих чи\nінших якостей, які складають\nпсихологічну готовність дитини\nдо шкільного навчання.\nНайперше, це наявність у дитини прагнення йти до школи\n, бажання вчитись і ті мотиви, що скеровують це бажання. Добре, якщо дитину приваблює учіння в школі як важлива змістовна діяльність,\nрезультатом якої є, в першу чергу для неї самої, значимі речі (навчитись чомусь..., важливому, потрібному для бажаної справи тощо) і водночас позитивно оцінювані близькими оточуючими. Мова, зрозуміло, йде про пізнавальну потребу, яка задовольняється саме в навчанні і потребі в нових стосунках з яких і складається життя школяра. Наявність такої потреби є сильним джерелом психічного розвитку дитини.\nШкола входить у життя дитини набагато раніше, ніж починається\n. Дітей приваблює шкільна дійсність з усім новим, що вона несе: учнівською формою, ранцем, класними кімнатами, спортзалом тощо. Вони мов би психологічно переростають гру (хоч і не перестають грати ще досить довго), становище школяра дедалі більше притягує їх саме як сходинка дорослості. Бажання стати школярем і ставлення до учіння як нової діяльності, оцінюваної оточуючими як важливої, є необхідною передумовою для формування позиції учня\n. На цьому грунті виникають широкі соціальні мотиви\n, такі як прагнення вчитись, щоб\nбути культурною, освіченою людиною, здобути певну професію, тощо; почуття відповідальності, обов’язку та ін.\nЗрозуміло, що такі уявлення дитини про шкільне життя і слугуватимуть повноцінним грунтом для переважної більшості позитивних емоцій в період адаптації до школи, для задоволення очікувань дитини і формування завершеного образу про школу і справжніх мотивів учіння.\nСеред найпоширеніших негативних моментів в психологічній готовності до шкільного учіння впродовж багатьох років відмічається надто низький рівень сформованості здатності міркувати, яке є одним з важливих новоутворень в пізнавальній сфері дитини 6-річного віку. Скажімо, бесіда з дитиною за сюжетною картинкою. З чого починається для дитини сприймання картинки? Із сприймання сюжету. Але вже другий крок – з’язування того, що сталося, що може чекати головного героя (дитину чи тваринку), до чого приведе зображена ситуація. Саме тут повною мірою виявляється здатність усвідомлювати свою задачу й шукати шляхи до її розв’язання.\nБагато дітей, які прийшли в 1-й клас, не вміють підпорядковувати свої дії виконанню завдання. Діапазон розбіжностей щодо можливостей дітей дуже великий. У цьому можна пересвідчитися, спостерігаючи, як різні діти гортають сторінки нової цікавої книги. Одні це роблять, як маленькі діти, не зупиняючись ні на чому, не фіксуючи своєї уваги на тому, що містить у собі певну загадку. Іншим же варто тільки кинути погляд на малюнок, і вони легко визначають, що на ньому змінилося порівняно з попереднім, чого не вистачає тощо.\nЗа змістом і мовленнєвою формою дитячі описи надто часто мало чим відрізняються від молодшого до старшого дошкільного віку. Ціленаправлені спостереження дають підстави стверджувати, що однією з головних причин в гальмуванні пізнавальних дій дитини в ситуації розгляду різноманітних сюжетних зображень є неконструктивна поведінка дорослого\n(батьків і педагогів в першу чергу). Завдання дорослого полягає в тому, щоб спонукати дитину на пошук, на обговорення. Найперший момент при цьому – запитання, які дорослий формулює дитині.\nПрактика показує, що вони здебільшого однакові впродовж усього дитинства: „Що тут намальовано?”, Що ти ту бачиш?”.\nНатомість запитання дорослого мають бути такими, щоб відразу стимулювати дитину на обстеження ситуації, вдивляння і водночас розмірковування над баченим\n. Не слід наперед очікувати від дитини „бажаної” відповіді. Будь-яке роздумування вголос з приводу зображеної ситуації має право на існування.\nДорослий має всіляко емоційно підтримувати дитячі роздуми, придумувати нові запитання, створюючи так зване розвиваюче поле для тренування критичності мислення дитини. Ось чому запитання краще будувати по типу „Що тут відбулось?” – воно відразу наштовхує думку на пошук того головного в зображеному, про що\nвласне і говорить ситуація\n. Здогадавшись і відповідно висловивши думку в мовленнєвій формі, дитина найчастіше сама дошукує на картинці підтвердження своїй здогадці: вдивляючись розмірковує. Дорослий – зацікавлений слухач, емоційно підтримує дитячий пошук, вчасно стимулює думку, при потребі обережно допомагає, особливо в мовленнєвому\nоформленні, де найчастіше виникають труднощі\n(„Ось, ти тут щось таке бачиш, що стверджує про таку подію. Що таке тут зацікавило?”, „Цікаво. А що тебе наштовхнуло на таку думку? А-ну, давай поміркуємо!”). При цьому сенс не в тому, щоб дитина конче доводила правильність своєї оцінки ситуації, а намагалась зрозуміло для співбесідника обґрунтувати свою думку. Тут важливо навчати дитину підкріплювати свою думку реальними деталями ситуації (конкретними фактами), шукаючи між ними зв\nлогічно їх вибудовувати, висловлюючи при цьому судження.\nКонструктивними є і запитання дорослого типу „Що можна сказати про окремі зображені об\nєкти?” (Вони спонукають дитину глибше замислитись, заглибитись у свій власний досвід, пошукати там щось подібне для поштовху думки).\nЩе один стимулюючий розвиток самостійної думки і критичності дитячого мислення. Після розв\nязання завдання „Що тут сталось?”, пропонуємо наступне – „Як ти гадаєш, а що було перед цим?”.\nІ нарешті, третій етап: „А тепер давай поміркуємо, що буде далі (що було раніше, буде потім)?”.\nПринцип роботи з дитиною такий, як і на першому етапі. Забезпечуючи повну свободу дитячої думки, дорослий лише не дає їй надто відлітати від даної конкретної вихідної ситуації, роблячи це тактовно і обережно. Це може бути вміле „входження” в плинність дитячої думки і поворот її в потрібне русло.\nДжерелом активізації дитячої думки можуть бути і запитання дорослого, в яких висловлено сумнів з приводу висловленого дитиною варіанту\n(„Можливо, то і не зовсім так було?”, „Так?! А може якось по-іншому?”). Ніякої допомоги, окрім мотиваційної підтримки дорослий не надає дитині. Тут головна мета – дати дитині зрозуміти багатоваріантність в розв\nязанні пізнавальної задачі\nНе варто поспішати з запитанням „Чому ти так вирішив(ла)?”, адже таке запитання обов’язково вимагає саме логічного пояснення,\nформулювання вже усвідомленої причини. Такий рівень здатності міркування прийде дещо пізніше і до нього слід дитину спеціально підводити, крок за кроком навчаючи аналізу конкретних фактів, умінню бачити причину і наслідок, умінню, зрештою, слідкувати і контролювати хід власної думки. Варто ще раз нагадати, що цей процес теж надто індивідуальний і тут найкращий метод – інтелектуальний психотренінг (індивідуальна робота з кожною дитиною з врахуванням її своєрідної неповторності).\nЯкщо навчання таким умінням організовується відразу в роботі педагога зі всією групою дітей в дитячому садку, лише окремі діти, з високим рівнем розвитку пізнавальної сфери справляються з задачею, як її ставить перед собою вихователь. Це ті діти, які задають тон на подібних заняттях, вони найбільш активні, достатньо самостійні. Решта дітей просто слідкують за всім, що діється і на прохання педагога повторюють почуте від товариша, лише зрідка видозмінивши фразу (не завжди в кращу сторону). Не будемо вдаватись до детального аналізу розвиваючої цінності подібних фронтальних занять. Найголовніший момент тут такий: дитина не встигає сформувати власну думку, а навіть, якщо вона і виникла, то почувши думку товариша, надто важко втримати свою. Ось тому більшість дітей наслідують перші відповіді. Адже для усвідомлення своєї власної версії дитині потрібно її озвучити і себе почути, та ще й самому себе переконати, переконуючи партнера по діяльності. Т.б. на групові заняття подібні завдання краще виносити після того, як діти оволодіють умінням міркувати. В таких ситуаціях розв’язується завдання більш складніше: навчити дітей слухати один одного, приймати і розуміти хід думки других, включатись з ними в рівний діалог.\nЦе школа вищого рівня самостійності дитячого міркування.\nОднак прагнення досягти нового статусу учня – не єдина причина позитивної спрямованості на майбутнє навчання\n. Друга причина – зросла пізнавальна активність, яка в старших дошкільників досягає досить високого рівня.\nПізнавальний розвиток дитини виступає як засвоєння найбільш простих форм людського досвіду, як оволодіння предметними діями, елементарними знаннями і уміннями. Таке засвоєння може здійснюватись як в процесі стихійного, неорганізованого навчання в повсякденному житті дитини, в її спілкуванні з дорослими, так і в процесі ціленаправленого навчання.\nКорені пізнавальної активності ведуть у період раннього дитинства, коли активність маляти майже цілком спрямована на обстеження світу. Сама природа ніби наділила його здатністю пізнавати, забезпечуючи розвиток психіки. На цьому віковому етапі, коли дитина перебуває в абсолютній залежності від дорослих, основний механізм збагачення її досвіду – наслідування. Малята, як мавпенята, все повторюють за іншими, що часто породжує у дорослих іллюзію нібито розвиток малого відбувається сам собою, тому вони обмежують своє піклування турботами про здоров”я дітей.\nНа цьому ж грунті дорослі пізніше починають поступово обмежувати активність дитини. Перший період захоплення успіхами малого змінюється роздратуванням з приводу зайвого клопоту, що його завдає дитяча активність (нікуди не можна пустити самого, порушує звичайний порядок, потребує постійної уваги тощо). От і регламентують дорослі кожен крок маляти з погляду власної зручності. Є й такі батьки, які, навпаки, повністю присвячують себе обслуговуванню активності своїх синів і доньок.\nПерші наслідки такого розвитку можна спостерігати вже на кінець третього року життя: значний обсяг знань про предмети та явища навколишньої дійсності – і діаметрально протилежний рівень розвитку зв”язного мовлення, комунікативних здібностей та досвіду предметного спілкування з дорослими. Дитяча пізнавальна активність, яку рухала цікавість, починає різко згасати. Що стосується дорослих, то вони часто задоволені зовнішньою врівноваженістю малих. Серйозне занепокоєння виникає значно пізніше – в одних батьків ще напередодні школи, а в інших, коли дитина зіткнеться з непосильними труднощами під час навчання. В результаті такого підходу ступінь розвитку допитливості\nперед початком навчання у школі не однаковий у різних дітей. Одні діти перенасичені інформацією, яку звикли більше споживати ніж здобувати, в інших – немає смаку до нового, бо свого часу вогник допитливості не був підтриманий. Навчання при цьому позбавлене безпосереднього інтересу і стимулюється суто зовнішніми мотивами, як, скажімо, підкорення авторитету вчителя чи батьків, звичка виконувати вимоги дорослих, наслідувати однолітків тощо. Важливо якомога раніше виявити таких дітей, щоб спрямувати на них спеціальні педагогічні впливи. Вони вирізняються серед однолітків нестійкістю уваги на заняття, швидкоминучою реакцією на новизну, намаганням уникнути складних завдань, звертанням до дорослого без будь-яких спроб самому знайти вихід при утрудненні. Наприклад, появу нової іграшки або книг дитина зустрічає нібито з цікавістю, але не прагне до детального ознайомлення, вдається до звичних або одноманітних дій, а на пропозицію придумати різні ігри обмежується якоюсь однією. Якщо дати їй на вибір за складністю завдання, то перевагу віддає найлегшому. Практика свідчить, що розвитку допитливості сприяє забезпечення дитині оптимального рівня ініціативності, коли вона відчуває себе господарем ситуації, вирішуючи весь її перебіг.\nГоловним в реалізації такого підходу є таке спілкування дитини з дорослим в процесі діяльності, регламентація якої передбачає самостійність і ініціативність дитини, її самодіяльність, що і створює установку на активність в розв’язанні пізнавальних завдань. Цьому сприяють запитання-сумніви, запитання-роздуми, які щоразу стимулюють нове джерело пошуку, породжують нові ініціативні дії дитини, розширюють можливості прояву її індивідуальності, впливу на ситуацію. Секрет полягає в тому, що розумовий розвиток дитини підпорядковується своїм особливим законам, на кожному віковому етапі. Ми вчимо маля, починаючи майже з народження. До певного часу логічно, щоб навчання йшло шляхом показу дій з предметами підказування сюжету гри, відповідей на запитання, допомоги в малюванні чи зведенні конструкції з кубиків. Усе це готує дитину до наступного етапу – оволодіння систематизованими й узагальненими засобами дій. В спільних справах не лише засвоюються предметні дії, а й активно формується мовлення, що відіграє надзвичайну роль у розвитку дитини. Чим більше дитина діє з різноманітними предметами, тим краще і швидше їх пізнає. Саме практична діяльність найчастіше і стає поштовхом до вигадки, творчої ініціативи, перших\nІ лише десь після п’яти років дитина набуває такого рівня розвитку, щоб їй можна було запропонувати: „Спершу подумай, а тоді робитимеш”. Не варто поспішати з конкретної підказкою на звертання малого про допомогу там, де він має замислитись. В наш час засилля інформації, що подається в готовому вигляді, стимулює не стільки процеси мислення, скільки пам’яті. Радіо і телевізійні передачі, пасивні форми і методи проведення занять у дитячому садку часто позбавляють думку дитини необхідності працювати над осмисленням почутого чи побаченого. Поступово, непомітно для дорослих, вона втрачає притаманну їй активність і стає споживачем запропонованої інформації. І це в той час, коли у неї щодня виникає безліч запитань. Кожна дитина по-своєму входить в період чомучки і по своєму якісно його проживає. Це залежить від багатьох компонентів її життєдіяльності в цілому, а від цього теж дуже залежить подальший розвиток пізнавальної активності дитини.\nСтворення розвиваючого оточення для стимулювання дитячої допитливості залежить цілком від близького дорослого. Спостереження стверджують перевагу двох способів поведінки дорослих у спілкуванні з „чомучками”. Одні, натішившись якийсь час мудрим розумом маляти, втомлюються відповідати і методично,крок за кроком, відбивають у дитини охоту запитувати („Помовч вже трохи...”, „Надоїв ти мені своїми запитаннями”, „Я не знаю таких дурниць”, „Відчепись накінець, іди Олю запитай”, „Не мороч мені голову своїми вигадками” – перелік можна безкінечно продовжувати, лише спостерігаючи за спілкуванням з дорослими однієї допитливої дитини).\nДругі виявляються більш терплячими і витриманими, відповідають на всі дитячі звертання: пояснюють, розповідають, показують, надають допомогу, беруть на себе складніші моменти спільної діяльності, втішають при невдачах, виправляють погрішності і т.п.\nІ найменш чисельна частина дорослих на дитячі запитання відгукується емоційно виразною зацікавленістю в предметі дитячого інтересу і озвучують запитання ще раз (можливо видозмінювати форму). Знаючи досвід дитини, рівень її можливостей, дорослий або ж часто емоційно стимулює його активність або спрямовує думку в потрібному напрямку (іншим запитанням, звертанням уваги на важливі сторони предмету чи явища). Кожного разу це спільна пошукова діяльність дорослого і дитини\n. Дорослий постійно підтримує і направляє хід дитячої думки. Невдалі і помилкові кроки дитини дорослий теж підтримує і надає чергову допомогу. Поступово дитячі запитання якісно змінюються, кількісно збільшуються, дитина все частіше їх ніби сама собі озвучує, запрошуючи дорослого до пізнавального спілкування, або ж перевіряючи саму себе в правильності здогадки. Не важко зрозуміти, який тип спілкування конструктивніший для формування пізнавально-пошукових дій дитини. Вже лише цього аналізу цілком достатньо для пояснення того явища, що до середини старшого дошкільного віку дитяча допитливість значно спадає. Відповідно знижується і кількість звертань дитини до дорослого пізнавального характеру. В пізнавальній діяльності надто мало прикладів самостійних ініціативних дій дітей при виконанні завдань. Нарешті в ситуаціях більш вільних творчих завдань типу „Домалюй картинку” переважна більшість старших дошкільників повторюють зображення з якими вже багато разів працювали (те, що малювали на заняттях, що вміють), до того ж довго мучаться над виконанням завдання. При цьому задоволення від таких завдань діти не отримують.\nНа противагу їм діти, яким вже притаманні елементи творчого ініціативного пошуку, відразу емоційно відгукуються на подібні завдання, швидко вигадують чудернацькі фігури і сюжети; самі ними милуються, придумують свої назви, можуть працювати досить довго.\nВідомо, що будь-який творчий продукт – наслідок тривалого накопичення і диференціації корисного досвіду (для даної дитини), здобутого в умовах взаємодії суб’єкта з предметним світом, тривалих і багаторазово повторюваних зустрічей з однією і тією ж областю діяльності. В період, коли закладається фундамент майбутнього інтелектуального надбання людини, дотримання принципових умов має бути обов’язковим. Мова йде про організацію інтелектуально збагаченого середовища для дитини, про організацію розвиваючої взаємодії з оточуючим, забезпечення умов для своєчасного повноцінного становлення новоутворень у кожної дитини (індивідуальна робота – так звана когнітивна психотерапія). Надто важливо зрозуміти внутрішнє джерело розвитку чи гальмування пізнавальної діяльності кожної дитини. Саме це має бути покладено в основу побудови лінії розвитку, корекції, збагачення, інтенсифікації природного для дитини інтелектуального руху. При цьому варто пам’ятати, що інтелект – не ізольована\n, відносно самостійна якість особистості, а суттєва складова її життєдіяльності.\nТак, якісна характеристика індивідуальної своєрідності пізнавальної активності дитини є результат, наслідок певної якості життєдіяльності: конкретний досвід розв’язання конкретних практичних і навчально-пізнавальних задач.\nФормувати пізнавальні інтереси у майбутнього школяра необхідно на базі сфери почуттів, передусім таких, як подив при зустрічі з незвичним, несподіваним, тим, що суперечить досвіду або наявним уявленням; вагання і сумніви у процесі пошуку; радість відкриття; піднесений настій від розв’язання проблеми і т.ін.\nШестирічні діти ще не здатні до самостійного переживання названих почуттів. Але вони надзвичайно сприйнятливі до емоційного стану дорослих і однолітків. Діти не просто поділяють здивування чи радісне захоплення іншого, а й проймаються ними, набувають досвіду переживань, оволодівають здатністю дивуватися й захоплюватись. А це значною мірою сприяє їх пізнавальному розвитку та активності.\nПізнавальний розвиток дитини являє собою процес взаємозв\nязаних переходів від незнаного до ясного, від стійкого до нестійкого, від відомого до знову незрозумілого. Внаслідок цього дитячі уявлення, образи і елементарні поняття про предмети і явища навколишнього світу набувають все нових ознак і змінюються якісно. Це і є розумовий розвиток дитини, обумовлений єдністю зовнішніх і внутрішніх умов\n(Г.С.Костюк). Можна виділити такі основні лінії аналізу пізнавального розвитку:\n- характеристика загальної особистісної спрямованості дитини (через якісну оцінку рівня активно-пізнавального ставлення дитини до оточуючого світу);\n- характеристика предметного змісту свідомості дитини: скільки ознак, які з них і яким способом дитина може враховувати і пов’язувати в цілісному предметі (широта і творчість у використанні засвоєних способів при розв’язанні різних задач).\nФормування у дитини активно-пізнавального ставлення до оточуючої дійсності, уміння успішно орієнтуватись в усьому розмаїтті предметів і явищ, здатність довільно регулювати свою пізнавальну діяльність – ось ті передумови, які забезпечують продуктивність її розумової діяльності в школі, визначають швидкість і легкість засвоєння нових знань і здатність їх творчого використання в різноманітних життєвих ситуаціях.\nПізнавальний розвиток складається з розвитку сприймання і розвитку мислення. Розвиток пізнання у дитини слід розглядати як процес оволодіння певними типами пізнавальних дій: дій сприймання і дій мислення.\nЩо стосується процесів уваги і пам’яті, то у дошкільників ще немає спеціальних дій, вони вплетені в дії сприймання і мислення дитини. Лише під кінець дошкільного дитинства відбувається розвиток деяких дій запам’ятовування\n(Л.А.Венгер, О.В.Запорожець, Г.С.Костюк).\nДо дій сприймання відносяться:\n- ідентифікація – підібрати за зразком;\n- прирівнювання до еталону\n– знайти схоже;\n- моделюючі дії\n– одночасне використання кількох еталонів.\n– здатність замістити предмет якимось іншим предметом;\n– здатність будувати образ предмета не в цілому, а за найбільш важливими його якостями;\n- перші передумови логічного мислення\n, – здатність вичленити в предметі декілька якостей чи сторін.\nДо сьогоднішнього дня в центрі уваги і в школі, і в дитячому садку стоять знання, уміння і навички. Визначення основним завданням дошкільного навчання пряму передачу знань дітям, недооцінюється уміння використовувати їх для розв’язання різноманітних проблем, пов’язаних з орієнтацією дитини в життєвих обставинах. Засвоєння знань не повинно бути самоціллю, а лише засобом формування загального творчого ставлення до діяльності (М.М.Поддьяков). Актуальним завданням лишається зробити головним формування пізнавальних здібностей дитини.\nПізнання дитиною оточуючого світу вдосконалюється надто швидко і набуває характеру діяльності, в якій об’єкт поступово стає суб’єктом пізнання. Змістом пізнавальної діяльності є оточуючий предметний світ в усій системі існуючих взаємин.\nОтже, як бачимо, саме лише накопичення знань\nще не свідчить про\n. Важливіше, щоб випускники дошкільного закладу вміли оперувати своїми знаннями, застосовувати засвоєні в одних ситуаціях способи дій для розв”язання інших\nДля розгортання пізнання, а відтак, і для забезпечення розвитку пізнавальної активності потрібна, насамперед, пізнавальна діяльність.\nОскільки важливим чинником, що спонукає дитину до дій є пізнавальна потреба, за якою стоїть розумова зосередженість, конче потрібно\nзамість настійних закликів „Думай! Подивись уважніше!” шукати те, що приваблюватиме дитину в кожному окремому випадку.\nПередумовою для появи такої потреби у дитини має бути змістовне уявлення про школу, де основним є учіння, власне активна діяльність,\nрезультатом якої є оволодіння новим умінням, знанням про привабливе, таємниче, „доросле”. Водночас малюк усвідомлює, що учіння – то не проста забава, безпосередня гра (як то є в дитячому садку чи вдома), а , часом важка справа, коли потрібно „працювати”, „думати\n”, посидіти довго, щоб розв”язати самому, без підказування; „спершу працювати, а тоді гратись”, „вчитись, як дорослий” ,”читати та писати швидко і правильно”, „навчатись самому все вміти” тощо.\nШкільне життя і навчання вимагають і певного рівня сформованості у дитини довільної поведінки\n. Цей рівень має забезпечувати їй здатність до упередженої поведінки і довільної регуляції психічних процесів. Зазвичай, довільна увага запам’ятання і відтворення, мислення і уява під кінець дошкільного дитинства і розвинуті на рівні вимог шкільного життя. Будь-які відхилення від такого правила, зрозуміло, стають перешкодою і причиною різного роду неуспіхів дитини-школяра.\nДля вольової регуляції поведінки у дошкільників важливою є єдність мотиваційної і операційної сторін: ставлення до труднощів і способи їх подолання. Ось чому так необхідно прицільно формувати у дитини мотиви досягнення мети – нормальне ставлення до труднощів, прийняття їх, прагнення самостійно здолати, а не відступ перед ними. Саме завдяки розвиненому прагненню не обходити, а розв’язувати життєві проблеми, не відмовляючись від мети при зустрічі перешкод, а обов’язково досягати її, дитина виявляється здатною самостійно чи з незначною підтримкою дорослого успішно ввійти в шкільне учіння. При несформованості такого механізму від неуспіху не спасають хороші показники фізичного, морального та й інтелектуального розвитку\nВідомо, що саме в старшому дошкільному віці інтенсивно розвивається здатність дитини оволодівати своєю поведінкою, тобто особлива чутливість до вимог дорослого, готовність і уміння дотримуватись моральних норм і водночас виявляти ініціативу, самостійність, відповідальність перед іншими. Зрозуміло, що це можливе за адекватних умов організації дитячої поведінки і діяльності зі спеціальною увагою до тих сторін, які лежать в основі механізмів регуляції дитиною власних дій і вчинків. Такі механізми довільної регуляції не є наслідком дозрівання певних мозкових структур, а виробляються у дитини тоді, коли в повсякденному своєму житті вона постійно вирішує ті чи інші задачі, а способи організації дитячої активності ускладнюються адекватно віковим можливостям.\nЦільне місце в успішному оволодінні навчальними навичками належить умінню дитини працювати за словесною інструкцією: уміння вислухати вказівку, утримувати її в пам’яті і керуватись нею до завершення завдання.\nВиявити рівень сформованості такого уміння досить легко на виконанні дітьми завдань типу „Словесні диктанти”.\nЯкщо, вислухавши інструкцію діти не приступають до роботи, а чекають її повторення чи інших розпоряджень дорослого, звертаються із запитаннями, підглядають до сусідів – це показник невміння довільно володіти своїми діями. Найчастіше так буває тоді, коли дитина звикає до того, що після пояснення перед діяльністю, вихователь знову повторює свої вказівки, а потім ще й керує діями дитини поетапно. За таких умов і не виникає потреби вслухатись в пояснення дорослого, прагнути їх зрозуміти і запам’ятати. По суті інструкція, яка передує дитячій діяльності, перетворюється на прямі вказівки до чергової дії, що зводить нанівець її виховний ефект.\nОсь чому вже з середнього дошкільного віку важливо вводити в дитячу діяльність регламентацію дій так званими відстроченими вказівками (а не лише прямими). Лише так крок за кроком складається уміння дитини самостійно виконувати систему дій відповідно до сприйнятого пояснення, що, в свою чергу, підвищує ступінь довільної поведінки.\nПроцес становлення таких умінь тривалий, не завжди рівномірний, зазвичай індивідуальний. При цьому варто мати на увазі ряд загальних правил:\n* Інструкція має бути максимально лаконічною, чіткою і доступною для дітей з самого початку; мати мету, конкретне завдання. В ній потрібно чітко визначити способи виконання і назвати кінцевий результат.\n* Недопустимі ніякі „оздоблення” інструкції емоційними відступами, додатковими поясненнями чи вказівками.\n* Окремі моменти інструкції можна відтінити інтонаціями, виразними паузами, відокремлюючи цілі від способів виконання дій.\n* Необхідно спеціально організовувати сприймання інструкції дітьми: сконцентрувати увагу перед її пред’явленням.\nНе можна дозволяти дітям починати роботу, якщо не закінчено пояснення. Адже так дитина запам’ятовує лише частину інструкції, не усвідомлюючи способу виконання завдання в цілому. При цьому процес роботи перетворюється в суму не зв’язаних між собою дій. Дорослий попереджає про те, що повторювати пояснення не буде і це має сприйматись як відмова допомагати тим, хто не слухав пояснення. Водночас це підсилює значимість попереднього пояснення і підсилює увагу до сприйняття.\nНе меншої уваги потребує ціленаправлене формування уміння дитини спрямовувати зусилля на досягнення цілей, наполегливість в доланні перешкод. Дітям, які легко капітулюють перед труднощами, просять допомоги при найменшій скруті, приймають її охоче, потребують постійної підтримки заохоченнями, підбадьорюваннями, потрібна не стільки опіка, допомога і захист з боку дорослого, скільки виховання впевненості в собі, підтримка віри у власні сили, озброєння вмінням активно зустрічати труднощі, наступати на перешкоди.\nПотрібно допомогти дитині відчути власні можливості, спеціально добираючи посильні для кожного завдання, прицільно вести дитину до перемоги і викликати радість від цього\n. Це важлива і суто індивідуальна робота дорослих стосовно кожної дитини: вироблення уміння самостійно справлятись зі складними завданнями відповідно словесних інструкцій як критерію розвитку довільної регуляції.\nПоказовими щодо формування здатності дитини досягати мети, уміння дотримуватись словесних інструкцій, здатності докладати зусиль для подолання перешкод можуть бути систематично організовані з дітьми ігри.\nд) Нарешті, суттєвим моментом підготовки дитини до школи є виховання правильних взаємин між дорослими і дітьми\n: здатність встановлювати і підтримувати ділові і особистісні стосунки, дотримуватись моральних норм і правил поведінки в колективі.\nЖиття і сьогодні стверджує, що до переходу в школу більшість дітей володіють основними правилами культурної поведінки, але дотримуються їх лише в близькому оточенні, В ситуаціях спілкування з незнайомими людьми діти ніяковіють, соромляться, губляться, відчувають страх і т.п.\nТому дуже важливо формувати у дитини навички взаємодії з дорослими і дітьми: готовність відгукнутись на звернення, уважно вислухати, відповісти на запитання в разі потреби, ввічливо завершити розмову. Такі навички складають фундамент ділових і довірчих стосунків дитини з оточуючими. Відсутність такого фундаменту може стати серйозним гальмом успішного входження дитини в шкільне життя.\nНе важко помітити, що в ході взаємин з однолітками, особливо в моменти суперечок, зіткнення інтересів, більшість старших дошкільників „забувають” про правила поведінки. Це лише підтверджує наявність розриву учнів 1-го класу між уявленнями дитини і її досвідом поведінки. Знання про правила поведінки дітьми запам’ятовуються швидко і легко. А от реальний досвід поведінки в найрізноманітніших життєвих ситуаціях, взаємин з оточуючими складається набагато повільніше. Одна з головних причин цього в тому, що дитини впродовж всього свого життя має мало можливості творчо оволодівати досвідом взаємин з іншими людьми через надмірну опіку дорослих, їх постійну регламентацію дитячої поведінки (і в сімейному\nоточенні і в дитячому садку\n). Тому і виходить, що під постійним контролем дорослих у дітей майже не виникає справжніх конфліктів. Водночас непорозуміння, суперечки, образи трапляються на кожному кроці. І тут відразу дорослий втручається і швидко відновляє порядок: „заколотник” отримує той чи інший осуд, потерпілий – порцію співчуття і втіхи. В ситуаціях відсутності дорослих конфлікти розв’язуються далеко не за правилами, які всі учасники події знають „на зубок”.\nАналіз цільових спостережень за дітьми в різноманітних ситуаціях вільного спілкування з однолітками при тривалій відсутності дорослих, коли діти знають, що за ними нема нагляду і контролю, дає підстави для корисних і цінних узагальнень. Майже завжди серед в дитячому колективі виявляються діти, які прагнуть і вміють вирішувати конфлікти самостійно. Їм притаманна гостра потреба в спілкуванні з друзями, вони охоче йдуть до гурту дітей, ініціативні в організації різних ігор та розваг. Такі діти вміють підтримувати стосунки з іншими: готові поступитись, визнати свої промахи, вибачити іншому, тощо. Навіть після поразки дитини здатна на адекватну оцінку того, що сталося: „Артем завжди з кимось поб’ється, його всі не люблять. Ми вже майже все збудували, коли Артем вийшов. Він нічого не зробив, Вова відразу йому сказав: „Іди від нас, ми без тебе граємось. Ти з нами не будеш!” „А Саша штовхнув Артема і тоді він упав на наш замок. Він не хотів сам ламати, він правду казав. А вони не вірять йому ніколи”. На жаль таких дітей надто мало (5-6 на групу дитячого садка в 20-25 дітей), і далеко не завжди вони виходять переможцями в конфліктних ситуаціях взаємин з однолітками.\nІнша група дітей, які самостійно виходять з конфліктних ситуацій, відрізняється схильністю розв’язувати їх з позиції своєї зверхності над друзями. Спостереження стверджують, що вони і добирають собі для спілкування та спільної діяльності лише слабших за себе, тих, хто піддається їх впливу. Такі дитячі угрупування досить стійкі, адже і „лідера” і „залежного” цілком влаштовують такі стосунки. Не важко зрозуміти, що тут за зовні цілком пристойними дитячими забавами формуються аморальні взаємини, зміцнюється коріння серйозних асоціальних відхилень. Увага дорослих має бути спрямована не на підбір партнерів по спілкуванню, а на виховання у кожної дитини моральних основ взаємин, подолання егоїстичних потягів і звичок у одних, підсилення почуття власної гідності у інших, вироблення навичок соціальної активності у кожного окремо.\nНе меншу тривогу викликають і ті діти, які демонструють стійку установку з позиції сили вирішувати найменшу проблему в стосунках з ровесниками. Сліпа агресія до того, хто „стоїть на дорозі”, бажання помсти образнику, а головне вдоволення від реалізації задуманого не можуть не насторожувати дорослих. Спостереження стверджують, що в старшому дошкільному віці ми вже маємо певний результат того, що поступово складалося в попередні 2-3 роки. І батьки, а потім і педагоги діяли приблизно так: спочатку грубуваті моралізування типу „Ти що собі дозволяєш! Який ти гидкий хлопчик! Іди від нас, ми не любимо таких!”; потім щоразу покарання: дома – фізичні, в садку різні принизливі („ти поганий хлопчик”, „дівчата такі не бувають”, „тебе ніхто не любитиме”, „не будуть с тобою дружити”). В результаті лише ускладнюються взаємини між дітьми, за порушниками закріплюються негативні оцінки дорослих („Він у мене любить побитись, ви не дуже з ним панькайтесь, можете жорстоко покарати”, - мама вихователю про сина в присутності інших дітей групи. „Знаєте, може то і не Олег зробив, але він так часто порушує правила, що я готова дітям вірити, що то Олег”, - вихователь тій же мамі іншим разом, знову при дітях), що значно підсилює агресивні прояви дітей. Проблеми тут зовсім в іншому, в емоційній культурі дітей і близьких їм дорослих. У таких дітей відсутній досвід взаємодії, вони не здатні бачити, розуміти і поділяти радість і смуток іншого. Як зарадити в подібних випадках? Ціленаправлено працювати над вихованням гуманних почуттів. Це в першу чергу: * уміння відноситись до іншого як до самого себе: розуміти, що йому боляче і неприємно, коли його ображають, приємно, коли йому співчувають і допомагають;\n* готовність прощати ненароком заподіяну неприємність, вибачатись, коли сам винен;\n* уміння рахуватись з інтересами і бажаннями товаришів;\n* чуйність до настрою і станів іншого;\n* уважність до всього, що діється довкола: з власної ініціативи радіти хорошому, приходити на допомогу, уникати непорозумінь, сварок, розв’язувати конфлікти гуманними засобами.\nМова має йти не про систематичні нагадування про правила співжиття, а про постійне вправляння дитячого досвіду взаємин з оточуючим, побудованих на гуманних засадах в сім”ї і дитячому колективі. Не зайвим буде при цьому нагадати, що рівень емоційної вихованості має неабиякий вплив на успіхи в навчанні дитини. Адже кожному відомо, що навіть тяжка робота спориться, якщо супроводжується позитивними емоціями і захопленнями. Переживання позитивних емоцій, пов’язаних з діяльністю, радість пізнання нового, задоволення від успіхів і виконання завдання, приємні очікування позитивної оцінки – все це є благодійний емоційний фон виховання і навчаня дитини.\nНе секрет, що навчання несе в собі безліч джерел для позитивних і негативних дитячих переживань. Не уникнути помилок, невдач, негативних оцінок. Зрозуміло, що в подібних ситуаціях діти почувають себе розчарованими, незадоволеними. У одних це минає швидко, інші надовго замикаються, сумують. Одні плачуть, інші відмовляються від роботи, щоб уникнути повтору неприємних емоцій. Як же допомогти дітям, керуючи їхніми переживаннями в процесі діяльності? Підтримка пізнавального інтересу дитини, прагнення навчитись, дізнатись, зуміти щось виявиться значно сильнішою за негативні емоції від перешкод на шляху до мети. У байдужих і невпевнених дітей важливо викликати бажання успіху, щоб показати себе, продемонструвати результати своїх зусиль перед іншими. А от емоційно збудливих дітей сильний мотив, як правило, дезорганізує. Для них підходять заспокійливі звертання типу „Коли будеш малювати – не поспішай. В тебе все вийде прекрасно, от побачиш”, „Пам’ятаєш, як минулого разу ти виконав роботу? Приготуй все, розберись і спокійно працюй”.\nДіти, які надто впевнені в собі і негативно реагують на неуспіхи\nв роботі, вимагають особливої уваги і такту з боку дорослих, щоб не підсилювати і без того негативні емоції своїми критичними зауваженнями і оцінними судженнями. Кожну дитину необхідно поступово навчити самому оцінювати власну роботу, помічати в ній недоречності, хотіти і вміти їх\n. Здатність переживати власні успіхи і невдачі при розв’язанні різних завдань (радість від успішного виконання, турботу при зіткненні з труднощами, сумніви, здивування і нові спроби) і є свідченням емоційної готовності до шкільного навчання. Питання і завдання для закріплення\n1. Чи є актуальною на сьогодні проблема готовності дитини до школи?Чому?\n2. Як визначається готовність дитини до школи? 3. Що характерно для уваги дітей 6-річного віку?\n4. Завдання: Женя( 6 років) був активним, допитливим хлопчиком. В д/с він швидко засвоював зміст занять. Любив читати, був комунікабельний, але в той же час неуважним і непосидючим.\nВ 1 класі на уроці він часто відволікався, не слухав пояснення вчителя і відповіді товаришів. Тому часто отримував зауваження, на що хворобливо реагував.\n-Які якості особистості не були сформовані у Жені?\n-Як допомогти хлопчику вчитися?\n1. Венгер Л.А, Кравцов Г.Г. Основн\nые показатели готовности детей\nшестилетнего возраста к школьному обучению\n– Киев; Радянська школа, 1989.\n2. Кулачківська С.Є., Ладивір С.О., Піроженко Т.О. Сьогодення майбутнього школяра – Київ; 1998.\n3. Коломинский Я.Л., Панько Е.А. Учителю о психологии детей шестилетнего возраста – Москва; Просвещение, 1988.


Долю Ліги Європи Львова сьогодні вирішить Брюссель | Інформаційний портал ТРК ЛЬВІВ - оперативні новини України та Львівщини\nДолю Ліги Європи Львова сьогодні вирішить Брюссель\nДомашня / Новини / Спорт / Долю Ліги Європи Львова сьогодні вирішить Брюссель\nСьогодні, 17 березня, у Брюсселі «Шахтар» виборюватиме чвертьфінал Ліги Європи у другому матчі однієї восьмої євротурніру в «Андерлехта». А допоможе їй у цьому Тайсон. Бразилець повернувся у сім’ю гірників після травми у львівському поєдинку. Втім у лазареті все ще залишається Азеведо, а інший бразилець, Фред, дискваліфікований за допінг.\n«Найважливішим є відновлення Тайсона, який стає у нашій атаці найбільш важливою персоною. Будуть грати, мабуть, і ті гравці, яким я дав у матчі з «Дніпром» відпочити. На поле вийде найкращий склад «Шахтаря» на сьогодні», – стверджує головний тренер «Шахтаря» Мірча Луческу.\nНагадаємо, у першому матчі «Шахтар» удома перемігбельгійську команду з рахунком 3:1. Тому для виходу у чвертьфінал підопічних Мірче Луческу влаштують і перемога, і нічия, і навіть поразка з різницею в один чи два м’ячі.\nЧи втримає «Шахтар» перевагу першого матчу та залишить Лігу Європу Львову дізнаємось після 22:05.


Із початку року поліцейські Житомирщини розшукали близько сотні безвісно зниклих людей | ЗВЯГЕЛЬ\nІз початку року поліцейські Житомирщини розшукали близько сотні безвісно зниклих людей\nОкрім пошуку безвісно зниклих, оперативники розшукового відділу Управління карного розшуку ГУНП також встановлюють місця перебування злочинців, які переховуються від слідства та суду, та допомагають ідентифікувати тіла померлих і загиблих, у разі відсутності відомостей про їх особи.\nТак, із початку року поліцейські розшукали 123 підозрюваних або обвинувачених — які переховувалися від органів досудового розслідування чи суду. Серед них — причетні до вбивства, згвалтування, розбою, троє — до нанесення тяжких тілесних ушкоджень та семеро — до грабежів.\nТакож поліцейські встановили місце перебування майже сотні (96) безвісно зниклих людей. У кожному третьому з цих випадків зв’язок із рідними було втрачено через воєнні дії. Завдяки роботі поліцейських, за час повномасштабної агресії рф розшукано 65 зниклих.\nОперативники розшукового відділу УКР ГУНП проводять ідентифікацію невпізнаних тіл, серед яких — і ті, хто загинув у результаті воєнних злочинів агресора. Поліцейські встановили особи 26 померлих, у тому числі — 15 загиблих.\nШановні громадяни! Поліція приймає звернення про безвісне зникнення людей, у тому числі — у місцях проведення бойових дій, та проводить заходи для встановлення їх місця знаходження. Для подання такої заяви близькі родичі зниклої людини або інші особи, яким відомо про факт зникнення, можуть зателефонувати на спецлінію 102 (цілодобово), безпосереднього звернутися до територіального підрозділу поліції або ж направити таку інформацію поштою.\nПопередня новина: Звягельські поліцейські з початку року виявили 175 нетверезих водіїв\nНаступна новина: За тиждень превентивної роботи на Звягельщині правоохоронці припинили майже 900 адмінпорушень


З 19 березня в Черкасах може перестати ходити громадський транспорт » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nУ Черкасах у п'ятницю може перестати ходити громадський транспорт. Як інформує zmi.ck.ua, із відповідною пропозицією виступив міський голова Черкас Анатолій Бондаренко.\nПроект рішення про призупинку громадського транспорту у місті будуть розглядати завтра, 19 березня, на засідання виконавчого комітету.\nУ якості альтернативи пропонується ввести спецрейси, які підвозитимуть працівників на роботу.\nТака пропозиція пов'язана із тим, що перевізники хочуть 200 тисяч гривень компенсації в день на паливо за те, що вони возитимуть у салоні не більше 10 пасажирів. А це близько 6 млн гривень на місяць карантину.


Хто йде в депутати Дністровської районної ради від політичної партії Всеукраїнське об’єднання «Свобода»? – ПІВНІЧНО-БЕССАРАБСЬКИЙ ІНФОРМАЦІЙНИЙ ПОРТАЛ\nЧернівецька обласна організація політичної партії Всеукраїнське об’єднання «Свобода»\nПершим кандидатом єдиного виборчого списку претендентів у депутати Дністровської районної ради є Сторчак Алла Анатоліївна – адвокат.\nБанчук Іван Миколайович – тимчасово не працює.\nГуйван Іван Миколайович – фермер ФГ «Нива».\nІвасюк Анфіса Миколаївна – вчитель ЗЗСО №1 міста Сокиряни.\nІващук Роксолана Василівна – продавець магазину «Тайстра».\nЩасливий Василь Васильович – приватний підприємець.\nГлушко Василь Семенович – пенсіонер.\nТкачук Андрій Леонідович – волонтер.\nОжеван Василь Улянович – пенсіонер.\nІвасюк Олександра Романівна – начальник відділу БВПД.\nЗубкова Ліза В’ячеславівна – тимчасово не працює.


Діджитал-лукбук від MARSALA\nУкраїнський бренд взуття MARSALA презентує нову весняно-літню колекцію. Для презентації обрали формат діджитал-лукбука, над створенням якого працював молодий ізраїльський артист Олександр Барболін.\nУ його роботах реальність змішується зі сном, а головні героїні переміщуються в часі, розгулюючи між епохами. У цій багаторівневій грі реальність виходить за межі законів фізики – стає побутової фантастикою. Українець за походженням, в 2013 році він емігрував до Ізраїлю і присвятив себе мистецтву. «У моїх роботах присутній один важливий елемент, але ніхто не може зрозуміти який», – жартує артист.\nДо лукбука увійшли п’ять сюрреалістичних колажів, які асоціюються радше не зі світом високої моди, а з мистецькою виставкою. За основу колажів узяті картини XVIII–XIX століть з яскраво вираженою історією постільного режиму.\nНова колекція Marsala під кодовою назвою “Міраж” — як перші мобільні телефони: зайвий раз не хочеться випускати з рук аби милуватися знову і знову.\n«У теперішні часи невизначености й обмежень у пересуванні приходять нові рішення у створенні віжуалів», – розповідає про новий лукбук дизайнерка бренду MARSALA Марія Маслій.\nУ новій колекції українського бренда неозброєним оком помітна ретростилістику: взуття на будь-який смак, при одному погляді на яке охоплює солодка ностальгія.\nУся принадність у тому, що це не абстрактна ностальгія, якою можна тільки віддалено милуватися, як старими класичними фільмами. Взуття завжди буде поряд: його можна носити вдома або планувати з ним лук для довгоочікуваної прогулянки після завершення карантину.\n2020-04-24 19:49 #ЛАЙФСТАЙЛ


Фахівці Стрийської ДПІ інформують та навчають платників декларувати доходи | Новини\nФахівці Стрийської ДПІ інформують та навчають платників декларувати доходи\nФахівці Стрийської ДПІ під час Деклараційної кампанії інформують та навчають платників декларувати доходи, отримані у 2020-му році, онлайн.\nЗ цього приводу працівники інспекції проводять для громадян тренінги та практикуми, під час яких, насамперед роз’яснюють громадянам, що задекларувати доходи, тобто подати декларацію можна особисто або уповноваженою на це особою; надіслати поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення не пізніше ніж за п’ять днів до закінчення граничного строку подання.\nНагадуємо: Деклараційна кампанія 2021, яка передбачає декларування громадянами доходів, отриманих минулого року, триває до 1 травня.\n#Стрий #новиниСтрия #сайтмістаСтрия #Стрийщина #новиниСтрийськогорайону2021 #245.ua #сайтТвогоміста #деклараційнакампанія #декларації2020,


Рафаілов: Якщо футболісти і агенти не підуть на поступки, в УПЛ залишиться 7-8 клубів - Футбол 24\nРафаілов: Якщо футболісти і агенти не підуть на поступки, в УПЛ залишиться 7-8 клубів\nСергій Рафаілов - zarya-lugansk.com\nГенеральний директор "Зорі" Сергій Рафаілов розповів про борги луганського та інших клубів УПЛ перед своїми гравцями.\n"Скорочення бюджету клубу - це проблема не одного футбольного клубу "Зоря". На сьогодні це проблема багатьох і не тільки футбольних клубів. На те є причини. Війна, криза. Економіка в гнітючому стані. Підприємства наших фінансових партнерів знаходяться безпосередньо в зоні бойових дій, тому, звісно, нам непросто.\nПротягом попередніх років мало хто рахував гроші. Результат у футболі можна зробити тільки за рахунок грошових вкладень в клуб і залучення футболістів. Ми привчили до цього гравців. Вони часто ставлять умови. Президент вимагає результату. Клуби змушені погоджуватися на умови, які ставлять футболісти.\nСкоротили бюджет ті ж "Карпати" трохи раніше, отримали купу судів, постраждали через це, адже з них зняли дев'ять очок. Я говорив на нараді в ФФУ, що потрібно допомагати клубам. Треба пропонувати переглядати основоположні документи в УЄФА. Тобто, Регламент по статусу і трансферах футболістів. Ми не можемо виконувати ті умови, які укладені були навіть рік тому.\nВ якійсь мірі я розумію футболістів, які підписували контракт і вимагають виконання умов. Але якщо за подібним шляхом підуть футболісти і агенти, і не будуть йти на поступки, думаю, формат наступного чемпіонату ми будемо обговорювати з 7-8 командами.\nЧи відносяться футболісти з розумінням до подібної ситуації? Буває по-різному. Їх теж зрозуміти можна. Так, вони планували своє життя, виходячи з контрактів. Хтось брав кредити на придбання житла чи авто, наприклад. Хочу сказати, що наші футболісти ставляться з розумінням. Я звертаюся не тільки до гравців "Зорі", а й до інших. Всі повинні розуміти, що можливість отримати гроші буде тільки тоді, коли буде існувати клуб.\nМені б хотілося дізнатися, кому виплатили гроші "Арсенал", "Кривбас", "Севастополь", "Таврія"? Борги потрібно платити і від цього ми нікуди не йдемо. Але ж потрібно йти в майбутнє з розумінням, яке з нашого боку є. Федерація теж повинна все це розуміти. Є такий лист, де до 31 грудня клуби повинні для себе скласти план щодо погашення всіх заборгованостей", - сказав Рафаілов.\nЛіга чемпіонів — 26 жовт 44106\nЛіга чемпіонів — 08:10 18311\nУкраїна — 26 жовт 15055\nСвіт — 26 жовт 11590\nІспанія — 26 жовт 9882\nАнглія — 14:46 64\nЛіга чемпіонів — 14:32 103\nЛіга чемпіонів — 14:17 797


Нагородження тих, хто фальшував справу Шеремета, – ганьба для президента | Новини на Gazeta.ua\nСереда, 27 січня 2021 19:48\nПрезидент навіть не підозрює, кого нагородив, переконаний Геннадій Друзенко. Фото: facebook.com/president.gov.ua\nПрезидент Володимир Зеленський є гарантом прав і свобод у країні, тому має їх забезпечити всім громадянам. Це стосується і затриманого у справі Павла Шеремета Андрія Антоненка, якого понад рік тримають під вартою. Натомість президент видає державні нагороди правоохоронцям, які причетні до цього, говорить Gazeta.ua правник Геннадій Друзенко.\nЩо означає це нагородження державними орденами до Дня Соборності? Яке це має значення для держави і президента?\nЦе продовження ганебної практики знецінення державних нагород. Бо коли хтось за них платив потом і кров'ю на фронті, іноді й життям, то вшанування людей, дії яких підривають ідеали вільної України, в якій панує право, а не свавілля, – це антидержавницький акт. Знаючи трохи кухню на Банковій, переконаний, що президент навіть не підозрює, кого нагородив. Чимало наших добровольців неодноразово представляли до держнагород. Але вони й досі чекають. Є такі, на кого було 3-4 подання від різних відомств. На жаль, наразі кого нагородити, а кого ні вирішують клерки з офісу президента. Тим не менше, підпис під указом про нагородження стоїть президентський. І саме він несе відповідальність за ці укази.\nПрактика "мєждусобойчиків" продовжується і нагороди знаходять не найкращих, не найбільш жертовних і героїчних, а "своїх"\nЗ одного боку це ганьба. Бо ці люди будують Україну, схожу на "русский мир", а не ту Україну, за яку інші українці 7 років платять своїм життям і здоров'ям. З іншого, це говорить про те, що практика "мєждусобойчиків" продовжується і нагороди знаходять не найкращих, не найбільш жертовних і героїчних, а "своїх". Можливо, Аваков підняв слухавку і посипались ордени. Хоча є багато випадків, коли люди, які пройшли 6 років фронту, досі не нагороджені.\nЗеленський навіть якщо не знає прізвищ осіб, яких нагородив, своїм указом вчергове підтвердив, що є співучасником злочину по засудженню невинних. Бо саме відзначення державними нагородами, які входять у компетенцію президента, говорить, що він підтримує людей, які фальшують слідство і репресують невинних. Пам'ятаємо, після тієї злощасної прес-конференції у листопаді 2019 року Зеленський весь час переводив стрілки на МВС і суди, мовляв, розслідування злочинів – не в компетенції глави держави, з ними мають розбиратися правоохоронці та судді. Але нагородженням духовних спадкоємців сталінських катів з НКВС президент підтвердив, що він не тільки в темі, а й "в долі". Бо він – той, хто використовує інструменти своєї влади для того, щоб заохочувати виконавців цього злочину.\nЯк чиновники обирають, кого нагороджувати? Розуміють, що підставляють цим президента?\nНе думаю, що розуміють. Але підставляють. Злочин же є злочином, навіть коли виконавець не усвідомлює значення своїх дій. Принаймні від часів Ющенка медалями торгували. Думаю, ця ганебна практика досі існує.\nЩодо певних особистостей важко здогадатися, за що їх можна нагородити від імені України. Що такого видатного вони зробили для цієї держави та народу України?\nТакі нагородження підривають рештки довіри і до президента України особисто, і до державної влади в цілому\nВодночас досі, приміром, не нагороджений Андрій Малахов, екс-начальник розвідувального відділення штабу загону спеціального призначення 3-го окремого полку спеціального призначення ССО. Його загін в першій половині 2018 року знищив не менше 15 одиниць бойової техніки противника на тимчасово окупованих територіях. Попри неодноразові офіційні подання тодішнього керівника ООС Наєва, Малахова досі не нагородили. А тих, хто фальшує справи проти ветеранів та волонтерів і кидає невинних до буцегарні, відзначили високими державними нагородами. Та ще й з такої нагоди – Дня Соборності України!\nТакі нагородження підривають рештки довіри і до президента України особисто, і до державної влади в цілому. Врешті люди думають: що це за держава така, яка вшановує злочинців і не відзначає справжніх героїв? Це дуже прикро.\nПро що свідчить таке нагородження у контексті справи Шеремета?\nЦе означає, що президент через рік і два місяці ще раз підтвердив - він досі вірить у байки, які викликають питання й обурення не тільки в Україні, а навіть у наших британських друзів. Згадайте відкритий лист Авакову від Глена Гранта – полковника британської армії у відставці і великого друга України. На жаль, такі нагородження тільки заохочують свавілля правоохоронних органів, які замість служити праву служать своїм начальникам, міністру і президенту.\nЯк за рік після "оголошення винних" Зеленський змінив своє ставлення до цієї справи?\nСпочатку він заявив на прес-конференції, що убивць знайдено і залишається знайти замовника. Потім побачив суспільний резонанс цієї справи і позицію активної частини ветерансько-волонтерської спільноти. Тоді включив задню і сказав, що це питання не до нього, а до міністра внутрішніх справ і до Національної поліції. Після того, як обвинувальний акт був затверджений і справу передали до суду, він знову говорив, що це не в його повноваженнях – мовляв, президент не може втручатись у здійснення судочинства.\n"Русский мир" пустив глибоке коріння на Банковій та Богомольця. Революції і війни його звідти не викорінили\nАле відзначення держнагородами – 100% компетенція президента. І нагородженням тих, хто фальшував справу Шеремета, Зеленський дає всі підстави вважати, що він схвалює, підтримує і заохочує діяльність репресивної машини. Замість того, щоб робити все, щоб в України був імідж держави, де цінують верховенство права, де шанують презумпцію невинуватості. Те, що робиться у справі Шеремета, тягне нас знову в "русский мир", де правоохоронні органи прислуговують не праву і Конституції, а конкретним можновладцям.\nЦе ще раз демонструє, що "русский мир" пустив глибоке коріння на Банковій та Богомольця. Революції і війни його звідти не викорінили. Це дуже схоже на російську практику, коли ордени дають вірним опричникам, а не лицарям.\nЯку б позицію мав зайняти президент?\nЗа Конституцією, він є гарантом прав і свобод. Одне з засадничих прав людини – презумпція невинуватості. Поки не доведена провина особи, вона вважається невинною. Тут президент мав би задіяти цю свою функцію і поставити під особистий контроль справу Шеремета, намагаючись її трактувати не в традиціях радянського карного судочинства, а у традиціях західного права. Бо навіть не юристу очевидно, що у цій справі усі докази тріщать по швах. Президент мав би зайняти чітку публічну позицію. Аби ветерани та волонтери сиділи в буцегарні, суспільству мають бути пред'явлені залізобетонні докази їхньої провини.\nВ Україні це вплинуло б і на слідство і на суд. Вони тримають ніс за вітром. Суд напевно б тривав, але Антоненко, як мінімум, був би зі своїми дітьми, а не в буцегарні.\nПрезидент Володимир Зеленський із нагоди Дня Соборності нагородив орденом "За заслуги" І ступеня Олександра Рувіна, директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Також - орденом "За мужність" ІІІ ступеня – першого заступника голови Національної поліції, генерала Євгена Коваля. Останній керував слідчо-оперативною групою МВС у справі про вбивство журналіста Павла Шеремета. У грудні 2019-го доповідав Зеленському про результати розслідування, відповідно до яких організаторами й виконавцями названі військовий Андрій Антоненко, хірург і волонтер Юлія Кузьменко, бойовий медик Яна Дугарь. Інститут Рувіна зробив портретно-психологічну експертизу, яка нібито є доказом причетності Кузьменко й Антоненка до вбивства.\nЗараз ви читаєте новину «Нагородження тих, хто фальшував справу Шеремета, – ганьба для президента». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nЗастукали у спальні з 13-річним учнем - учительку судять за розбещення 1 Переглядів: 12717\nЗа рішенням суду щодо Стерненка можуть стояти замовники - Данілов Переглядів: 54\n"Збоченка, повія, днище" - співробітниця ЦВК звільнилася через цькування Переглядів: 504\nСША запровадили санкції проти Коломойського 1 Переглядів: 972


У США виявлені ще три випадки зараження коронавірусом нового типу\n08:06 - 3.02.2020Новини, Здоров'яДжес Хоган\nАмериканська влада підтвердила ще 3 випадки захворювання на пневмонію, викликаної вірусом 2019 nCoV, в країні.\nПро це повідомляє департамент послуг громадського охорони здоров'я в штаті Каліфорнія та підрозділ телеканалу ABC, що посилається Центр по контролю і профілактиці захворювань США.\nРаніше повідомлялося, що на території США перебувають вісім осіб, які захворіли на пневмонію нового типу.\nДев’ятою хворою виявилася жінка з округу Санта-Клара в штаті Каліфорнія, яка нещодавно повернулася з китайського міста Ухань, де в кінці минулого року було зафіксовано спалах коронавіруса. Відзначається, що стан пацієнтки дозволив відмовитися від її госпіталізації, проте вона, а також члени її родини, з якими вона контактувала, ізольовані.\nПізніше в департаменті послуг громадського охорони здоров’я округу Сан-Беніто (штат Каліфорнія) повідомили ще про два випадки захворювання.\n“Два випадки нового коронавіруса були підтверджені в окрузі Сан-Беніто. Обидва підтверджених випадки пов’язані один з одним, так як мова йде про чоловіка і дружину. Чоловік недавно приїхав з китайського Ухань, таким чином відбулася передача (коронавіруса) від людини до людини. Обидва пацієнта знаходяться вдома з моменту повернення (одного з подружжя) з Китаю”, — уточнив департамент.\nТаким чином, загальне число хворих на пневмонію нового типу в США зросла до 11 осіб. Шість випадків зафіксовано в Каліфорнії, два — в Іллінойсі, один — в Арізоні, один — в штаті Вашингтон, один — в Массачусетсі.\n◄Китайські біржі відкрилися обвалом котирувань\nВ Анкарі розповіли про пріоритети візиту Ердогана до Києва►


26.06.2021, 15:02 • 1927 • 6\nНайбільший на планеті український транспортний літак Ан-225 "Мрія" відвідав авіабазу Королівських ВПС Великої Британії Брайз Нортон (приблизно за 80 км від Лондона). Там він здув огорожу, за якою ховалися люди, і фотографам довелося лягати на землю або триматися, щоб зняти зліт потужного повітряного судна.\nВідео інциденту поділився YouTube-канал Aviation Highlights. Як повідомляє Оbozrevatel, згідно з інформацією про переліт на порталі Flightradar24, в Англію "Мрія" прибула, вилетівши з Карачі в Пакистані, інформує UAINFO.org.\nЧитайте також: Крупнейший самолет в мире совершил второй полет после двухлетнего перерыва. ВИДЕО\nЯк пише GloucestershireLive, український літак, здатний підняти близько 700 тонн, раніше побував у Кабулі. З Карачі в Брайз Нортон Ан-225 доставив три вертольоти британських ВПС в рамках виведення сил НАТО з Афганістану.\nВідомо, що літак раніше був на тривалому ремонті та модернізації, на що пішло 18 місяців.


Сорочинський ярмарок - візитівка Полтавщини - Репортер\nНа Полтавщині проходить Національний Сорочинський ярмарок, який з роками здобув світову популярність, його щорічно відвідують понад мільйон гостей, десятки іноземних делегацій та сотні журналістів. Це дозволяє регіону розвивати зв’язки з країнами близького та далекого зарубіжжя.\nВже котрий рік область гостинно зустрічає учасників ярмарку, який демонструє досягнення провідних виробників та пропонує широкий вибір якісної продукції, а також вироби народних майстрів.\nОбласть забезпечує вагомий внесок в економіку України. Останні роки Полтавщина входить до групи лідерів в державі та має позитивну динаміку розвитку основних секторів – промисловості, сільського господарства, будівництва, соціальної сфери.\nЗа темпами зростання валового регіонального продукту область посідає 3 місце в державі, у першій п’ятірці – за внеском у виробництво промислової та сільськогосподарської продукції.\nУ нас виробляється 14% загальноукраїнських обсягів молока. В тваринницькій галузі по поголів’ю худоби регіон на 1 місці.\nПотужний економічний потенціал обумовив соціальне спрямування розвитку Полтавщини.\nДосягнуті вищі, ніж в середньому по країні, темпи зростання номінальної та реальної заробітної плати, а за її рівнем область знаходиться на 8 місці серед 27 регіонів.\nТретій рік поспіль область має найвищі темпи приросту надходжень по доходах місцевих бюджетів та входить до першої п’ятірки регіонів за питомою вагою надходжень до Державного бюджету.\nЦьогорічний Сорочинський ярмарок проходить практично одночасно зі святкуванням 21-ї річниці незалежності України та 75-ї річниці утворення Полтавської області.\nІ це досить символічно, адже ярмарок – це подія міждержавного значення, утвердження передових технологій, демонстрація досягнень та потенціалу України, обмін передовим виробничим досвідом та напрацювання зв’язків на майбутнє.\nРазом з тим це можливість ознайомитись з культурними традиціями нашого народу.