Естонський уряд у вигнанні — Вікіпедія\nест. Eesti valitsus-in-eksiilis\nСтолиця в екзилі Стокгольм,\nПрем'єр-міністр з обов'язками президента/В. о. прем'єр-міністра\n- 1940—1945 Юрі Улуотс\n- 1944—1953 Отто Тіф\n- 1990—1992 Енно Пенно\n- Засновано червень 1940\n- Незалежність Естонії 20 серпня 1991\nЕстонський уряд у вигнанні (ест. Vabariigi Valitsus eksiilis) — офіційно оголошений орган державної влади Естонської Республіки в еміграції, що існував із 1953 року до відновлення естонського суверенітету над територією Естонії в 1992 році та був правонаступником останнього чинного естонського уряду перед початком радянського вторгнення в 1940 році. За час свого існування був міжнародно визнаним урядом Естонії.\n1 Радянська окупація\n2 Національний комітет\n3 Безуспішна спроба відновити незалежність\n4 Невдала евакуація\n7 Список виконувачів обов'язків прем'єр-міністра (Peaministri asetäitjad)\nУ червні 1940 року Естонію незаконно анексував СРСР. Радянська влада заарештувала президента Костянтина Пятса і депортувала його вглиб СРСР, де він і помер у в'язниці в 1956 році. Багато членів тодішнього і попередніх урядів були депортовані або страчені, в тому числі вісім колишніх голів держав і 38 міністрів. Ті, хто вижив, пішли у підпілля.\nЮрі Улуотс був останнім конституційним прем'єром під час радянської окупації. Зі втратою Пятса Улуотс як голова естонського уряду, відповідно до статті 46 Конституції Естонії («Riigi Teataja», 03.09.1937 № 71, ст. 590), в якій зазначено, що у випадку, коли президент полишив посаду або з інших причин не може виконувати свої обов'язки, ці обов'язки належить перебрати на себе прем'єр-міністрові, став виконувачем обов'язків голови держави.\nУ липні 1941 року, на початку нацистської окупації, Улуотс намагався призначити новий уряд Естонії, але німецька влада відмовилися визнати Естонію як суверенну державу.\nЗ осіб, які працювали в уряді Естонії до радянської анексії, було створено Національний комітет Естонської Республіки, який спочатку, з 23 березня 1944 року, очолив Каарел Ліідак, а потім, з 15 або 16 серпня, — Отто Тіф. 1 серпня 1944 року цей комітет проголосив себе верховною владою Естонської Республіки.\nБезуспішна спроба відновити незалежністьРедагувати\nУ червні 1942 року політичні керівники Естонії, які пережили радянські репресії, провели на батьківщині приховане від окупаційної влади засідання, де обговорювалося формування підпільного естонського уряду і варіанти збереження безперервності Естонської Республіки. 6 січня 1943 року відбулася зустріч в закордонному представництві Естонії в Стокгольмі. Задля дотримання правової сторони неперервності Естонської Республіки було вирішено, що останній конституційний прем'єр-міністр Юрі Улуотс продовжить виконувати свої обов'язки прем'єр-міністра. 20 квітня 1944 року Виборчий комітет Естонської Республіки (Vabariigi Presidendi Asetäitja Valimiskogu, установа, передбачена в Конституції для обрання виконувача обов'язків президента республіки) провів таємну зустріч у Таллінні. Серед учасників були:\nЮрі Улуотс, останній прем'єр-міністр Естонії до радянської окупації,\nЙохан Хольберг, в. о. головнокомандувача Збройних Сил,\nОтто Пекк, голова Палати депутатів,\nАльфред Маурер, другий заступник голови Національної ради,\nМіхкел Клаассен, суддя Верховного суду Естонії.\nКомітет ухвалив, що призначення за радянських часів Костянтином Пятсом Йоганнеса Барбаруса прем'єра-міністром було незаконним, і що Улуотс перейняв обов'язки Президента, починаючи з 21 червня 1940 року. 21 червня 1944 Юрі Улуотс призначив Отто Тіфа віце-прем'єром. 18 вересня 1944 року Улуотс, хворіючи на рак, назвав Отто Тіфа виконувачем обов'язків прем'єр-міністра і призначив уряд, який складався з 11 членів. 20 вересня 1944 року Улуотс, здоров'я якого погіршувалося, вирушив у Швецію. Тіф вступив на посаду згідно з конституцією і скористався нагодою відходу німців, щоб оголосити відновлення законного уряду Естонії. Більшість членів цього уряду залишила Таллінн 21 вересня, а Тіф — 22 вересня. За повідомленням Королівського інституту міжнародних відносин: 21 вересня було проголошено естонський національний уряд, естонські війська захопили урядові будівлі в Тоомпеа і наказали німецьким військам їх покинути. На вежі «Довгий Герман» прапор Німеччини було замінено естонським триколором. Однак уряду Тіфа не вдалося втримати місто, адже естонські військові підрозділи під командуванням Йохана Пітки вели бої як із німцями, так і з Червоною Армією. 22 вересня радянські війська заволоділи Талліном і зірвали естонський прапор.\nУряд Тіфа втік із Таллінна. Останнє засідання було проведено в селі Пигарі 22 вересня 1944. Проте судно, яке прямувало до них на зустріч, щоб евакуювати їх по Балтійському морю, не прибуло вчасно через несправність двигуна. Більшість членів уряду і посадовців, у тому числі Тіф, були затримані, ув'язнені, депортовані або страчені радянською владою, що з військами просувалася вперед. Тіфу вдалося пережити десять років заслання в Сибіру і повернутися в Естонію, де він помер у 1976 році. Тільки міністр сільського господарства Каарел Ліідак помер, переховуючись, 16 січня 1945 року.\nПісля смерті Улуотса 9 січня 1945 року роль виконувача обов'язків голови держави взяв на себе Аугуст Рей як найстарший із живих членів уряду. Рея підтримували вцілілі члени уряду Тіфа у Швеції. Рей був останнім посланцем Естонії у Москві перед радянською анексією, якому вдалося в червні 1940 року втекти з Москви через Ригу в Стокгольм.\n12 січня 1953 Рей оголосив офіційний уряд Естонії у вигнанні в норвезькому Осло (Осло, а не Стокгольм було обрано тому, що в Норвегії не було заборон на таку політичну діяльність, як це було у Швеції). Проте інша група естонських політиків вважала, що президента мав би обрати якийсь представницький орган. Цю групу очолював Альфред Маурер, який був другим заступником голови Національної ради Естонії перед 1940 роком. 3 березня 1953 в Аугустдорфі (Німеччина) Маурера було обрано виконувачем обов'язків Президента Республіки (Vabariigi Presidendi Asetäitja) в екзилі. Хоча право Маурера на спадкоємність влади мало більше підтримки серед вигнанців, він так і не призначив нового уряду (заявляючи, що уряд Тіфа все ще чинний і немає необхідності в новому уряді). Це питання відпало після смерті Маурера півтора року по тому, 20 вересня 1954, що зробило уряд Рея єдиним претендентом на правонаступність.\nПісля смерті Рея у 1963 році посаду виконувача обов'язків голови уряду обіймали його правонаступники. З 1953 по 1992 рік було сформовано п'ять урядів у вигнанні.\nЗ трьох країн Балтії лише Естонія створила офіційний уряд у вигнанні. Щодо Латвії та Литви, то державницькими функціями були наділені їхні дипломатичні місії. Навіть у випадку з Естонією, дипломатичні представництва були першочерговим інструментом ведення дипломатичної роботи і повсякденної діяльності держави (такої, як, приміром, видача паспортів). Першорядним представництвом Естонії було консульство в Нью-Йорку.\nЗа американською доктриною Стімсона та за подібними доктринами, легітимність радянської окупації Прибалтики не визнавалася ніколи. Оскільки первинні дипломатичні повноваження виконувало естонське консульство в Нью-Йорку, роль уряду у вигнанні в Осло мала великою мірою символічний характер. Естонське консульство в Ірландії займалося справами захисту в суді естонського майна, наприклад, відстоювання інтересів естонських судновласників.\nОстанній прем'єр-міністр з обов'язками президента Генріх Марк згорнув роботу уряду у вигнанні, коли 8 жовтня 1992 року вручив свої вірчі грамоти новообраному президенту Ленарту Мері, а той виголосив заяву, дякуючи естонському урядові у вигнанні за збереження правової спадкоємності естонської держави.\nПроте група активістів, включаючи Міхкела Матіесена, Калева Отса і Ахті Мянда, відмовилася прийняти розпуск уряду у вигнанні, стверджуючи, що ніякий уряд Естонії не може бути легітимним, якщо його повноваження не випливають з Конституції 1938 року. Вони продовжили діяльність уряду у вигнанні, який перебуває в Нимме і до сьогодні.\nСписок виконувачів обов'язків прем'єр-міністра (Peaministri asetäitjad)Редагувати\nОтто Тіф (18 вересня 1944 – 12 січня 1953, залишився в Естонії, радянський в'язень із 10 жовтня 1944 роки; помер 1976)\nЙоганнес Сіккар (12 січня 1953 – 22 серпня 1960)\nТиніс Кінт (22 серпня 1960 – 1 січня 1962)\nАлександер Варма (1 січня 1962 – 29 березня 1963)\nТініс Кінт (2 квітня 1963 – 23 грудня 1970)\nГейнріх Марк (8 травня 1971 1 березня 1990)\nЕнно Пенно (1 березня 1990 15 вересня 1992)\n↑ Історичний словник Естонії — cтор. 332 ISBN 0-8108-4904-6\n↑ а б в Chronology Архівовано June 9, 2007, у Wayback Machine. at the EIHC\nTõotan ustavaks jääda… : Eesti Vabariigi Valitsus 1940—1992 / Mart Orav, Enn Nõu (упорядники і редактори); Lennart Meri (передмова). Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, c2004; 1720 p; ISBN 9985-9544-0-8\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Естонський_уряд_у_вигнанні&oldid=28749500\nОстаннє редагування: 21 червня 2020, 07:42\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 07:42, 21 червня 2020.


Юніорський чемпіонат світу. Підсумки та зустріч команди | Легка атлетика України\nГоловна Новини Світ Юніорський чемпіонат світу. Підсумки та зустріч команди\nЮніорський чемпіонат світу. Підсумки та зустріч команди\nУ ніч з 27 на 28 липня за київським часом у Юджині завершився юніорський чемпіонат світу з легкої атлетики. Збірна України з одним «золотом» посіла 15-ту сходинку в медальній таблиці.\nМедальний залік виграли господарі змагань, американці. У них 21 нагорода (11 золотих, по п’ять срібних і бронзових). Кенійці з 16-ма медалями другі (чотири золоті, п’ять срібних, сім бронзових). Ефіопи замкнули першу трійку (6=3+3+0). Усього медалі юніорського чемпіонату світу виграли представники сорока країн зі 167 країн-учасниць.\nЗолота медаль Альони Шамотіної з метання молота стала першою для України на юніорських чемпіонатах світу з 2008 року. Тоді на найвищу сходинку п’єдесталу піднялися Богдан Бондаренко (стрибки у висоту) й Віра Ребрик (метання списа).\nУ рейтингу за кількістю місць у фіналі перемога також на рахунку американців. Українці в ньому 27-мі. Перемога на рахунку молотобойки Альони Шамотіної. Ще два місця у вісімці в Ірини Геращенко (стрибки у висоту, 5-те місце) й Тетяни Юр’євої (метання диска, 6-те місце).\nУ Юджині було встановлено два світові юніорські рекорди. Їх авторами стали француз Вільгем Бельосьян (110 м з/б – 12,99 с) і чешка Анежка Драхотова (10000 м, с/х – 42.47,25 хв). Найкращий результат в історії серед семиборок-юніорок зі стрибків у висоту показала британка Морган Лейк (1,94 м). Серед десятиборців-юніорів за цим показником відзначився австралієць Седрік Даблер у секторі для стрибків у довжину (7,74 м).\nКрім того в Юджині було встановлено сім рекордів юніорських чемпіонатів світу, 21 найкращий результат сезону в світі серед юніорів і юніорок, десять юніорських рекордів континенту та 82 національні рекорди.\nУ складі української команди особисті рекорди на юніорському чемпіонаті світу встановили Олексій Поздняков (400 м, 47,18 с – перше коло), Наталія Солтан (3000 м, 9.26,58 хв – фінал), Євгенія Прокоф’єва (3000 м з перешкодами, 10.25,60 хв – перше коло), Юлія Башманова (100 м з/б, 13,69 с – перше коло), Ганна Суслик (10000 м, с/х – 48.48,46 хв).\nЗбірна України разом з чемпіонкою світу серед юніорок з метання молота Альоною Шамотіною повертається до України 29 липня, о 13:10, рейсом KL 1385 з Амстердама. Запрошуємо всіх вас зустріти наших атлетів у терміналі D аеропорту «Бориспіль»!\nПопередня статтяОбрано Комісію атлетів ФЛАУ\nНаступна статтяДо уваги тренерів, які бажають відвідати чемпіонат Європи за власний рахунок!


Чому друкарські книги кращі за електронні?\nІсторія 25 серпня 2020\t Перегляди: 894\nВажливість читання книг складно переоцінити — як в освіті, так і для дозвілля. Тому не дивно, що розвиток високих технологій не обійшов стороною цю значиму частину людського життя.\nВ ногу з науковим прогресом\nДанина традиціям і винагорода авторам\nКористь "друкарського слова"\nРадість від придбання нової книги\nВсілякі електронні книги (так звані "читалки"), програми для читання, розроблені для планшетів, смартфонів, зараз на піку популярності.\nАле чи не загубиться в цьому IT -буме звичайна друкарська книга? І чим вона краще "наворочених" електронних гаджетів?\nЦя стаття не ставить метою доказ непотрібності цифрових пристосувань для читання. Навпаки, не можна зменшувати їх достоїнства, подібні пристрої мають масу переваг, порівнянно з друкарською продукцією.\nПо-перше, ті ж електронні книги вигідніші. Їх вартість соизмерима декільком десяткам звичайних книг, при цьому в них можна завантажувати нескінченну кількість видань (читати — не перечитати). Програми на планшет і телефон можна і зовсім знайти безкоштовно.\nПо-друге, ці пристрої зручніші. Електронну книжку легко узяти з собою, з її допомогою навіть можна читати декілька книг паралельно, не тягаючи їх при цьому з собою. Та і удома не доведеться облаштовувати бібліотеку для усіх улюблених видань. До речі, перші випущені електронні "читалки" так і прозвали — "бібліотека в кишені".\nНеобхідність витрачати час на пошуки потрібної книги з бібліотек і книжкових крамниць теж відпадає, Інтернет надасть будь-кого (майже) на першу вимогу. Ще один великий плюс електронного варіанту книги — можливість індивідуально настроювати розмір шрифту і включати підсвічування, щоб читати в пізній час доби.\nЯк же друкарським книгам встояти перед натиском численних вигод IT -аналогов і не здати позиції? Якими достоїнствами вони можуть притягнути увагу досвідчених цифровими розвагами читачів?\nВ першу чергу, книга була і залишається витвором мистецтва. Комп'ютерному файлу (нехай навіть з яскравими ілюстраціями) не замінити ексклюзивне, художньо оформлене друковане видання. Або ж що побачив види, але том улюблених казок, що ніжно зберігається з дитинства. Є книги, вартість яких обчислюється десятками мільйонів доларів. Та і кращого універсального подарунка, ніж книга, складно придумати (нехай банально, але це безпрограшна класика).\nДо речі, про эксклюзивности: не усі книги так вже безпроблемно можна "вивудити зі Всесвітньої павутини". Які-небудь специфічні, вузьконаправлені видання (частіше професійні і присвячені певному хобі) можуть бути просто не оцифрованими. Або ж "свіженькі", нещодавно такі, що вийшли книги ніскільки не вигідно "завантажувати" в Інтернет. З чого ж видавництвам платити авторам творів потиражние, гонорар, якщо книги не купуватимуть?\nЗначна ж перевага друкарських книг в тому, що вони куди краще за цифрових конкурентів мотивують читача до читання. Це не голослівне твердження: багато наукових дослідження підтверджують теорію про краще сприйняття мозком читання паперових книг, ніж цифрових. Приміром, доктор математичних наук з Гарварду Джордан Элленберг у своїх дослідженнях показав, що людина значно менше поглиблюється в читання електронних книг.\nСам характер дії паперової книги і електронного носія мало вивчений, але різниця в них, поза сумнівом, є присутньою. Можливо, сам процес перегортання сторінок акцентує увагу того, що читає і примушує довше тримати в пам'яті останні слова попередньої сторіночки. А може, друкарський формат просто звичніший нашому мозку, оскільки сприймався з дитинства саме у такому вигляді.\nНу і звичайно, безлике, безэмоциональное скачування чергового файлу з книжкою незрівняне з радістю від придбання нового, такого бажаного друкарського екземпляра. Ще неповторний запах сторінок і усвідомлення цінності друкарської книги — усе це якнайкраще підтверджує перевагу "друкарського слова" перед цифровим аналогом.


Бібліотечне кафе « ГАРНИЙ НАСТРІЙ»\nМета: познайомити учнів із етичною культурою, із правилами поведінки ; навчати застосовувати етикет у різних життєвих ситуаціях; розвивати навички самовиховання, уміння поводитись у громадських місцях; виховувати в учнів повагу до себе й інших людей, ввічливість доброту, людяність, культуру мовлення та спілкування; розкрити перевагу добра над злом, грубістю, байдужістю; вчити бачити і проявляти милосердя скрізь; виховувати цінні якості людини.\nВласник кафе. Добрий день,вельмишановне панство! Я дуже рада бачити вас. Сьогодні ми урочисто відкриваємо наше бібліотечне кафе «Гарний настрій»! Право перерізати стрічку надається нашим першим відвідувачам. Запрошую до мене по одному представнику від кожного столу.\n(учасники перерізають стрічку )\nА зараз перший конкурс . Той хто швидше згорне стрічку , той і буде мати право зробити перше замовлення . Але мені хотілося б нагадати, що наше кафе не зовсім звичайне. Адже сьогодні вам буде представлено меню, яке насичує і мозок, і шлунок. Усі страви дуже корисні. Ними ви не зіпсуєте свою фігуру, а покращите свій емоційний стан.\nА за тим, які страви будуть подані до вашого столу, будуть слідкувати:\n(Офіціантка на кожен столик кладе меню).\nКоктейль « Повітрулька».\nКруасанчики « Відгадайка»\nАдміністратор. Дорогі друзі, сьогодні ми запросили до нашого кафе,романтичну та загадкову Леді-Етикет, вона подарує вам хвилини гарного настрою, та деякі потрібні поради.\n(під музику про 5 хвилин виходить Леді-Етикет)\nЯ рада вас вітати у вашому невеличкому кафе, дякую за запрошення. Я знаю, що тут знаходяться галантні кавалери та леді і вони знайомі з правилами етикету. Знання етикету робить поведінку людини невимушеною, з гарними манерами. Але я бачу, що серед вас і інших гостей і про манери вони забули.\n(виходять дві дівчини і сваряться, одна дівчина кричить, друга затуляє вуха)\nЛеді-Етикет. Що трапилось?\n1Дівчина. Бідна, я бідна. Ніхто зі мною не бажає іти у кафе, а мені так хочеться потрапити на відкриття!\nЛеді-Етикет. Ми дуже постараємося вам допомогти.\n2. Дівчина. Ага, наче такій жаднюзі можна допомогти. Пообіцяла дати мені вечірню сукню, а сама її і натягнула, пообіцяла зробити мені зачіску, та як смикнула за волосся, аж очі у мене на лоб вилізли.\n1. Дівчина. Я тебе?\n2. Дівчина. Так, смикнула!\n1. Дівчина. Я тебе? (тягне дівчину за волосся, Леді-Етикет їх розбороняє)\n2. Дівчина. Рятуйте, волосся повиривають! Ніякої зачіски не залишиться!\nЛеді-Етикет. Як вам не соромно? З такою поведінкою воно й не дивно, що у вас немає друзів.\n1.Дівчина. А я і не хочу товаришувати з такою облізлою миррою 2.Дівчина. Хто, хто це облізла?! Негідниця, ти ж сама порадила мені викупатися в «Аріелі»\n1.Дівчина. А ти що, не знаєш, де шампунь, а де миючий засіб для прання?\n2.Леді-Етикет. Заспокойтеся, шановні. Вашим бідам можна зарадити.\nДівчата. Як? Невже? Допоможіть. Дуже просимо.\n( Дівчата виконують танок «Гарний настрій»)\nЛеді-Етикет. А зараз ми пригадаємо правила етикету.\nДівчина. А що таке пітікет? З чим їсти? Брати виделку чи ложку?\nЛеді-Етикет. Не треба ні виделки, ні ложки, юні леді. Етикет – це наука про те як потрібно поводитися, щоб люди хотіли з тобою спілкуватись. Великий тлумачний словник сучасної української мови подає таке визначення етикету: «Установлені норми поведінки і правила ввічливості в якому – не будь товаристві»\nОй, як же все це нудно! Сиди тихо, їж потрошку… Їсти в кафе треба так, щоб\nвечір перетворився на незабутню подію. Ковтати краще харчі великими шматками, чавкаючи від душі. Грудьми можна розлягтися просто серед тарілок і чашок, це так здорово. А для зручності, всі свої речі, я кладу на стіл, щоб ніхто їх не поцупив. Якщо якась страва не викликає в тебе довіри, стукай ложкою по столу . Ну, а якщо харчі здалися тобі смачними – їж скільки завгодно зі своєї тарілки і з сусідської, а потім оближи їх, та без зайвої сором’язливості витри руки об скатертину. Смачно пообідавши, з тріском відіпхни стілець і йди геть.\nОце так-так! Гадаю, нашому Нечупарі треба переглянути свою поведінку за столом і культуру вживання їжі. З такими поглядами і вдома сидіти соромно, не те що в кафе йти. А зараз, шановні гості порахуйте, скільки припустив помилок Нечупара, у своїй поведінці.\n1. За столом не сидять розвалившись.\n2. Не схиляються низько над тарілкою.\n3. З повним ротом не сміються і не розмовляють.\n4 .Виходячи з-за столу, не відставляють стільця на середину кімнати, а підсовують його ближче до столу.\n5. Коли жінка виходить з-за столу, чи підходить до столу, чоловік встає, висовує стілець і допомагає їй сісти. Сам він сідає після того, як сіла його супутниця.\n6. До офіціанта звертаються ввічливо, супроводжуючи бажання словом «будь ласка».\nДорогі друзі, сьогодні, І тільки для вас, неповторна музична програма групи «Веселка», зустрічайте!\nПісенька про етикет.\n(на мотив пісні з мультфільму про Чебурашку «Голубий вагон»)\n1)Будьте завжди ввічливими ви з людьми,\nЗ друзями у світі веселіше жить .\nЗ етикетом всі товаришуємо ми,\nІ у небо пташкою летить.\nБудьте здорові,спасибі, будь ласка,\nПробачте, даруйте, дозвольте ,простіть.\nМи вам даруємо пісню і казку,\nСлово чарівне частіше говоріть\n2)Не втрачайте друзів ви своїх старих.\nПоважайте і любіть малих\nЕтикет веде людей всіх по життю\nВін потрібен нам: тобі та йому.\nБудьте здорові, спасибі, будь ласка. Слово чарівне частіш говоріть!\nДорогі гості, що до заказу меню, у нашому кафе є деякі правила. Якщо один із столиків замовляє якусь страву, то ця страва більше не замовляється. Тож перший заказ, замовляють переможці.\nДля участі потрібно по одному учаснику від команди,які повинні, долаючи перешкоди, перенести своїй команді якомога більше цукерок. Той учасник, який швидше за всіх перенесе свої цукерки, забирає свої солодощі.\nЮні леді і джентльмени я хочу вам нагадати основні правила спілкування .\n3. Спілкуючись з іншими намагайся не виявляти свого поганого настрою.\n4. Не розмовляй без потреби голосно, не вживай грубих слів.\nШановні гості, а я хочу вам запропонувати журнали «Щедрику - Ведрику» у яких пропонують уроки хороших манер, для юних панів і панянок, щоб ви стали ввічливими та вихованими, тоді у вас і з’явиться безліч друзів. Тож ознайомтесь. І ще раджу вам приймати активну участь у різних розважальних конкурсах, переможці отримають гроші в ( бедриках), на які зможуть придбати, у книжковому барі вітальні листівки до Дня святого Валентина.\nМи отримали заказ від столика №___\nКукурудзяні палички «Дискодрайв»\nУ грі бере участь 1 представник від столику відвідувачів. Завдання для гравців:\nДоки звучить музика, усі повинні танцювати. Як тільки вона припиняється, кожен має знайти для себе острів спасіння у вигляді аркуша паперу і стати на нього. За правилами, декілька гравців не можуть зайняти один острів. Той хто не зміг зайняти один острів, вибуває з гри, а його колеги залишаються. Поступово кількість островів буде зменшуватися, щоб із кожним разом пошук острова був складнішим. Той хто залишиться останнім, оголошується переможцем.\nА зараз ми отримали заказ від столика №------\nЗавдання для кожного столика. Дати правильні відповіді.\n1.У шкільному коридорі розмовляють учителі. Серед них ви побачили свого класного керівника і, проходячи повз неї, ввічливо скали: «Здраствуйте, Анна Анатоліївна!». Якої помилки ви припустили?(Необхідно було сказати загальне:Здрастуйте»)\n2.У дверях ви зустріли з однокласницею. Хто першим має привітатися? ( З двох людей вітається той,хто краще вихований)\n3.Люди вітають одне одного за допомогою слів і жестів. Які ви знаєте жести вітання?\n(Уклін, рукостискання, салют)\n4.Чому вітаються правою рукою? (Під час вітання заведено потиснути один одному руку. Сьогодні ця традиція вважається виявленням поваги, а колись, протягнута відкрита рука мала підтвердити, що в ній немає зброї – каміння.)\n5.Коли хтось приходить до вас у гості, як ви говорите: «Присядьте, будь ласка» чи «Сідайте, будь ласка»? (Сідайте», «Присядьте» - означає: довго не затримуйтесь)\n6.Хто першим заходить і виходить з автобуса? (Заходить першою дівчина, а виходить юнак, щоб подати руку)\nТож давайте, запам’стаємо правила шкільного етикету.\n1. Ніколи не запізнюватися до школи, на урок.\n2. У школу ходити охайним, зачесаним.\n3. Завжди першим вітайся з вчителями, однокласниками.\n4. Увечері не забувай перевірити, чи все потрібне для навчання ти приготував.\n5. Пам’ятай: гарно поводитися на уроці, в школі повинен кожен учень.\n6. На уроці сидіти прямо, слухати уважно вчителя. Коли хочеш відповісти, не вигукуй, а підніми руку.\n7. На перерві відпочивай, дотримуючись правил поведінки.\nА зараз поступило замовлення від столика №_____\nУ грі бере участь два представника від столику. Гравці отримують по 1 повітряній\nкульці, треба її пронести на підносі так, щоб вона не впала оббігаючи стілець, та передати естафету іншому.\nЗаказ від столика №____\nЩо слугує вам в житті.\nВ носі решето у нього\nТа ще й лазня в животі.\nВізьмеш – дихає паровичням.\nНа голівці – гуля.\nА рука одна – на спині.\nТа й вона – кривуля.\nНа вогні весь вік чорніє,\nА ніхто не пожаліє.\nЛедарю добре б\nНа рівнім, гладенькім\nТа дуже гарячий\nЗалізний цей тік –\nІз боку на бік\n(Млинець на сковороді)\nВлітку – дітям насолода\nНайсмачніше - ...\nМожу я його розбити,\nМожу на обід зварити,\nКурка нам його знесе,\nЩо це діти? Це - ...\nНам до рота донесе.\nВласник кафе. І знову вас вітає група «Веселка»\nЛунає пісня «Усмішка»\n1) Від усмішки хмарний день ясніше,\nвід усмішки засіяє веселка в небі…\nПоділись усмішкою щедріше,\nІ тоді хмарки скликає\nВ танець музика дзвінка ,\nНайсумніший дощик перестане,\nі заплеще, мов долонями, листками,\nТож нехай, щоб добре нам було,\n1. Від усмішки хмарний день ясній,\nЧас розваг пробіг так непомітно.\nВже прощатися нам всім пора,\nАле ми зустрінемо ще не раз привітно\nВас у кафе, прекрасна дітвора.\n«ТАВРІЙСЬКА СПЕЦІАЛЬНА ЗАГАЛЬНООСВІТНЯ ШКОЛА-ІНТЕРНАТ\nІ-ІІ СТУПЕНІВ» ХЕРСОНСКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ\nБібліотекар: Іванова А.М.\nВихователь-дефектолог вищої категорії: Денисенко О.В.\nВихователь ІІ категорії: Носова Г.З.\nІнформаційно – дослідницький проект «Бджола мала, а й та працює»\nБіліо-шоу. «Світ чудес – шкільна бібліотека»\nГодина патріота «Євген Коновалець і наша доба»


23 листопада 2018, 18:48\nсотник громадського формування «СІЧ»\nУ нашому Статуті записано: захищати інтереси громади міста Сміла. Ми з 2014 року розуміли проблему міста і завжди виступали проти Енергоінвеста – бо це ракова пухлина на тілі Сміли. Ми все розуміємо, що гроші крадуться, знаємо, хто і як краде. Але у нас немає таких важелів влади, як у місцевих депутатів та народного депутата.\nІ коли у 2017 році Енергоінвест вигнали з нашого міста, ми здогадувались, що це все так не минеться і у міста будуть проблеми. Ми знаємо, де сидять ті крупні щури і хто є нашими дрібними щурятами.\nМи знали, що міські депутати візьмуть борг на місто, бо на них тиснуть і шантажують київські верховні злодії.\nМи все розуміємо, але ж громада міста сама вибрала таку владу. Яка громада – така й влада. Ми намагалися підняти людей, робили заклики, показали приклад, чергуючи на блок-постах. Але сміляни нас не підтримали, вони спали... Ми не побачили тисячі обурених людей, тому прийняли рішення згорнути блок-пости.\n0 #2 смілянин 24.11.2018, 22:39\nНе розумію, чому не прислухались до думки радника Цибка, він дуже правильні питання порушував. Тому саме зараз, коли змусили Смілу взяти борги, треба не звертати блок пости, а ставити. Для того щоб заручитись підтримкою смілян, потрібно вийти на обгрунтований тариф з урахуванням боргу. Тільки платіжки можуть розбудить смілян. Розмови відносно обмеження тарифу на тепло не більше розмов, тому що втручатись в господарську діяльність не мають права, а в разі обмеження тарифу, це потрібно буде компенсувать, як різницю в тарифах. Ще не все втрачено, потрібно захищать свої права в будь- якиий дозволений спосіб\n+1 #1 смілянин 24.11.2018, 22:35\nЦе все називається полізли поперед батька в пекло. Презедент дав вказівку подать газ і заключить договір з нафтогазом. Ні Цибко, ні депутати, ні теплокомунерго газ не включали і проти укладення договору не заперечували. Але знайшлись знавці, які дуже розуміються в газових питаннях, яких почала цікавити доля боргів енергоінвесту, хоча визначення боргу, а тим більше його прийняття, це зовсім окрема процедура. І тут змішалось грішне із праведним, що саме було і потрібне Вельбівцю, а дальші вже нічого не заважало розложить все по полочкам (відсутність договору, трейдер, несанкціонований відбір газу) вийти на ціну близько 30-ти грн і положить Смілу на лопатки, змусивши взять борг на себе.


Коли я виходила заміж, мама мого чоловіка була на заробітках за кордоном. Жили ми з чоловіком в його квартирі, а точніше, в квартирі його матері. Все було чудово, поки мама мого обранця не вирішила повернутися додому. Ми почали жити разом і відтоді наше сімейне життя дуже змінилося — jurnal\nКоли я виходила заміж, мама мого чоловіка була на заробітках за кордоном. Жили ми з чоловіком в його квартирі, а точніше, в квартирі його матері. Все було чудово, поки мама мого обранця не вирішила повернутися додому. Ми почали жити разом і відтоді наше сімейне життя дуже змінилося\nЩе до нашого весілля я знала, що відсутність свекрухи – це велике щастя. Мама мого нареченого була вже кілька років на заробітках в Італії. Поки ми зустрічалися з Стасом, я була знайома з його мамою тільки по його ж розповідями. Ну, мама, як мама. Сина любить, подарунки з-за кордону шле, до одруження ставиться позитивно.\nПобачилася я зі своєю свекрухою тільки на весіллі. Знову ж, мама, як мама, поплакала, пораділа, побажала щастя молодим. І поїхала знову працювати. Жили ми з чоловіком в його квартирі, а якщо бути точніше, в квартирі його матері. Жили ми з чоловіком досить спокійно, практично не сварилися.\nАле ось сталося те, чого я ніяк не очікувала. Мама мого обранця вирішила повернутися додому. Природно, що жити ми стали разом. І тоді почалося моє веселе життя зі свекрухою.\nВ результаті вийшло все, як і у всіх свекрух: «Невістка – погана господиня». Ми з чоловіком обоє працюємо. І, незважаючи на те, що я йду з дому о сьомій ранку, а повертаюся до сьомої вечора, у нас вдома завжди прибрано, завжди тішу чоловіка смачною вечерею.\nА його мама, як повернулася, нікуди на роботу не влаштувалася. Сидить удома і тільки ходить в салони на манікюр та процедури з омолодження. Я нічого проти не маю, чесно заробила, тепер відпочиває. Так вона мало не кожен день докоряє мені, що я погана господиня. То несмачно приготувала, то не помила тарілку, то пил десь знайде.\nЗагалом, моє життя перетворилося не зрозуміло на що. Я постійно повинна виправдовуватися і пояснювати, що дуже складно встигати і на роботу ходити, і по дому все встигати. Вчора у мене вже увірвався терпець. Я прийшла з роботи раніше чоловіка, ну і свекрухи в цей час вдома не було. Настрій був прекрасним, і я вирішила зробити варениками з вишнями. Тісто замісила, наліпила, зварила. Старалася дуже, намагалася наліпити багато і смачно.\nЗабудьте про майонез! Топ 7 найкращих соусів для заправки салатів\n– Я заради нього на все пішла, – проливала сльози Олеся, – я готувала те, що він любив, поступилася своєю посадою, я ходила на цей ненависний фітнес, тому що він сказав, що йому подобаються стрункі дівчата, навіть блондинкою стала, хоча мені й не личить. А він все одно пішов\nВподобайте нас, та отримуй цікаві новини.


У пащі акули - ZAXID.NET\nУ пащі акули\nЯк працює львівський музей оптичних ілюзій\nСофія Лазуркевич, 10:25, 27 жовтня 2018 0\nЛьвівський колекціонер створив музей забавок минулого століття ZAXID.NET\nВ гостях у богомола.\nЩо показує та приховує львівський природознавчий музей ZAXID.NET\nУ центрі Львова на вул. Дудаєва влітку відкрили унікальний музей. Тут можна і треба торкатись до експонатів, а емоції та фантазія відвідувачів заміняють екскурсоводів. У цьому музеї ви зможете спробувати вибратися з пащі акули, стати частиною картини ван Гога чи навіть застрибнути на спину людині-павуку.\nZAXID.NET відвідав єдиний у Львові музей фотоілюзії та розповідає своїм читачам про найцікавіші локації, які можна там побачити, та секрети, які зроблять ваші фото вражаючими.\nОднак, щоб відвідати такий музей, не обов’язково їхати за кордон. Влітку у центрі Львова відкрили музей оптичних ілюзій. Тут є 16 різних локацій, кожна з яких є різною за формою, стилем та емоціями, які має відчути людина, фотографуючись там.\nНа початку відвідувачів зустрічає людина-павук. Однак перед відвідувачами локація зображена у перевернутому вигляді. Адміністратор та фотограф, які зустрічають людей, пояснюють усі секрети того, як за допомогою фото створити ефект оптичної ілюзії. Для цього важливо вибрати правильний ракурс та висоту.\nДівчинка фотографується з людиною-павуком\nДо прикладу, щоб у відвідувачів вийшло фото, наче вони сидять на спині у людини-павука на стелі вагону метро, потрібно робити знімок з певного ракурсу.\nНа підлозі біля кожної локації є наліпки, які позначають висоту та місце, звідки треба робити фото\nБіля кожної локації на стіні висять приклади оптичних ілюзій, які можна створити, використовуючи вказівники. На підлозі біля кожної локації є позначка, з якої відстані та з якого ракурсу треба робити фото, щоб вийшов 3D ефект. На цих позначках також вказана приблизна висота, на якій треба фотографувати.\nЛюди позують на локації з акулою (фото з сайту музею фотоілюзій)\nВідвідувач також може стати частиною однієї з найвідоміших картин Вінсента ван Гог «Зоряна ніч», залізти у гігантську банку з-під згущеного молока, снігову кулю та ін.\nУ музей часто приходять сімейні пари з дітьми, вони полюбляють робити парні фото на локації з дзеркалом. З одного боку на крісло сідає, наприклад, донька, а по іншому боці дзеркала сидить її мати.\nСкладається враження, що мати бачить себе дитиною, а донька дорослою. Однак це лише одна з ідей, як можна використовувати цю локації. Також фотографуватись на цій локації люблять друзі.\nНа одній з локацій вас також зустріне панда, що сидить на бамбукових палицях. Ви можете створити оптичну ілюзію та зробити фото з твариною, залізши на одну з бамбукових палиць.\nВикористовуючи підказки та поради персоналу, можна створити фото з ефектом оптичної ілюзії\nДивитись на локації музею треба через призму фотоапарату\nЯкщо у кімнату Еймса заходить двоє людей, то одна здаватиметься більшою за іншу


Андрій Макаревич приїхав на гастролі в Україну - «ФАКТИ»\nОчікував побачити глушину: Макаревич розповів про поїздку Західною Україною\n10.05.2021 375615 28 10:52 — 10 травня 2021\nЛідер «Машины времени» Андрій Макаревич, який організував у себе вдома «райський куточок», де він насолоджується творчістю улюбленого гурту «The Beatles», відправився з туром західними регіонами України і був приємно здивований.\nМакаревич, у якого були заплановані концерти у Тернополі, Хмельницькому, Рівному та Чернівцях, думав, що побачить провінційні містечка.\n«Я, зізнаюся, очікував побачити все ж таки деяку глушину — маленькі міста з 200 тисячами мешканців. А побачив чудову (і прекрасно відреставровану) архітектуру, стильні ресторани, чистоту. І дуже хороших глядачів», — пише музикант на своїй сторінці у соцмережах, де публікує відповідні фотографії.\nРаніше дружина музиканта Андрія Макаревича, Ейнат Кляйн, перебуваючи у Києві була вражена викинутою на смітник пляшкою вельми дорогого шампанського, назвавши столицю України «містом контрастів».\nФото Андрія Макаревича із соціальних мереж.\n30 липня 2021 14:02\nГригорій Решетнік назвав причину розриву стосунків Мішиної та Еллерта\n«Зовсім не змінилася»: Ольга Сумська показала себе голою та вагітною у 35 років


Кремлю – червона картка: сотні людей у Києві вимагали звільнити бранця Кремля Олега Сенцова – сюжет — 5 канал\nЛюди, зокрема, закликали бойкотувати Чемпіонат світу з футболу, що відбудеться незабаром в Росії\nНайбільша за 20 днів голодування Сенцова акція на Майдані Незалежності в Києві. Сотні людей вийшли висловити свою підтримку українським заручникам Росії. Люди тримали в руках плакати FreeSentsov та закликали бойкотувати Чемпіонат світу з футболу, що відбудеться незабаром в Росії. Кремлю пікетувальники вручили червону картку. На ній кожен охочий міг написати щось від себе. Інший подарунок – футбольний м'яч з іменами усіх політв'язнів Кремля. Подарунки обіцяють віднести до російського посольства. Детальніше у сюжеті Євгенії Подобної.\nІльмі Умеров, заступник голови Меджлісу, колишній політв'язень, вважає, що Сенцова таки звільнять: "У тому, що він буде звільнений раніше, ніж багато-хто думає, я переконаний. Але підтримка народу – дорогого вартує".\nДоки Україна та світ проводять акції заради визволення Сенцова, здоров'я режисера у в'язниці суттєво погіршується.\nСестра режисера Наталія Каплан розповіла: "Стан здоров'я у Олега поганий, чотири роки таборів дають про себе знати. Він втрачає зубі, втрачає волосся, плюс голодування і все це при проблемі зі здоров'ям, у нього проблеми із серцем і суглобами... Все це, звичайно...".\nКрім Сенцова, згадали і про інших бранців Кремля. Їхні імена зачитали вголос під стелою на майдані Незалежності.\nДля Кремля учасники акції підготували велику червону картку. На ній усі охочі власнорУч написали послання та побажання, які занесуть до російського посольства. Ще один подарунок - футбольний м'яч для Путіна з іменами всіх бранців Кремля.\nЄвгенія Подобна, Валентин Стрєльцов, "5 канал"


Чи може тест на вагітність помилятися, може тест на вагітність показати вагітність якщо її немає - missfit.com.ua\nГоловна / Вагітність і пологи / чи Може тест на вагітність помилятися\nПомилки при діагностиці вагітності за допомогою тестів\nМоже тест на вагітність помилятися і показувати хибнопозитивних або псевдонегативний результат? На жаль, так. Але помилки трапляються досить рідко, і даний вид діагностики вагітності залишається найдоступнішим і популярним серед росіянок.\nЧастіше тест на вагітність може помилятися так - не видавати другу смужку, тоді як жінка вже чекає дитину. І найчастіше такі непорозуміння трапляються з-за того, що жінка проводить тест до початку затримки менструації - обов'язкової умови його виконання, зазначеного на упаковці або в інструкції.\nЧому в цьому випадку тест на вагітність може не показати вагітність у жінки? Справа в тому, що ХГЧ починає вироблятися тільки після впровадження заплідненої яйцеклітини в тканини матки (частіше всього, в іншому випадку вагітність називається позаматковою). Процес же запліднення яйцеклітини і її просування до матки може займати ще близько 7 днів. Таким чином, якщо і має сенс робити тест раніше, ніж почнеться затримка менструації, то хоча б через 10 днів після незахищеного статевого акту.\nЧи варто вважати позитивним тест, коли друга полосочка показується зовсім слабо? Багато жінок розцінюють це як вагітність раннього строку. Дійсно, якщо вагітність є, але рівень ХГЛ ще зовсім невеликий, так як зовсім недавно відбулася імплантація яйцеклітини, смужка може бути дуже світлою. Зі збільшенням терміну вагітності, вона стає все чіткіше і яскравіше. Звичайно, багато залежить і від якості самого тесту.\nІнша справа, що багато жінок бачать «смужки-примари». Приймають розпливчасту 1 смужку 2. Намагаються побачити другу смужку на просвіт. І це іноді можливе, але не є ознакою вагітності.\nЯкщо є якісь сумніви - треба трохи почекати і ще раз спробувати цю домашню діагностику.\nНебезпечніше, якщо вагітності немає, а тест позитивний результат показує. Найбільш невинною причиною цього є неякісний тест або фантазії самої жінки, його виконує («смужка-привид»). Нерідко тест показує дві смужки після викидня або аборту, так як ХГЛ не відразу пропаде з організму. А ще, тест може бути позитивним, якщо у жінки вагітність позаматкова. Чи може тест на вагітність показати вагітність якщо її немає на УЗД? На жаль, на УЗД діагностувати цю серйозну патологію неможливо. Лікар може лише констатувати те, що овуляція була, і що в порожнині матки немає плодового яйця. Жінка вважає себе невагітної, тоді як плодове яйце розвивається в матковій трубі або в черевній порожнині. І якщо вчасно не виявити дану патологію і не провести операцію, може статися розрив органу та проривна кровотеча - це вже смертельно небезпечно. Діагноз «позаматкова вагітність» зазвичай ставиться при діагностичній лапароскопії.\nНе кожна жінка знає, що часто викидні відбуваються на дуже ранніх термінах, ще до того, як повинна була б розпочатися затримка менструації, або в її терміни. І тоді може статися так, що у жінки кровотеча, із-за чого вона вважає себе невагітної, а тест показує позитивний результат, так як рівень ХГЛ ще не нульовий.\nАле на жаль, позитивний тест поза вагітності може бути ознакою тяжких захворювань печінки, нирок, а також онкологічних (у тому числі після пузирного заносу). З цієї причини рівень ХГЛ іноді може бути далеким від нульового і у чоловіків. Все це є приводом до медичного обстеження.


Деу Ланос соленоид ABC ≡ 18029783-GM -《Купити в Україні》- Ціна 104 грн - ID97194\n❹ Соленоид ABC\nДеу Ланос соленоид abc 18029783-GM - ID97194\n☝ Соленоид ABC 18029783-GM як купити та замінити на Деу Ланос?\n★★★★★ Рекомендуємо прочитати наші поради як правильно поміняти запчастину Соленоид ABC:\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ 18029783-GM на предмет його працездатності;\nСоленоид ABC не потрібно встановлювати на авто, якщо ви побачили, що щось не підходить;\n☝ Вигідна ціна на 18029783-GM і професійна консультація по запчастинах Daewoo Lanos\nДля Daewoo Lanos Соленоид ABC - застосовується для ремонту таких систем як ➜ ходова.\nЦіна на каталожний номер деталі 18029783-GM - 104 грн.\nВідгуки про товар Соленоид ABC (18029783-GM) - 104 гривень\nПоділіться Вашими враженнями про товар Соленоид ABC


Просування свого ресурсу в мережі інтернет. Як залити веб-сайт на хостинг\nПросування власного ресурсу в мережі веб. Як залити веб-сайт на хостинг\nПісля того, як ви зробили власний веб-сайт на локальному комп’ютері за допомогою html або який-небудь динамічної cms, Водночас викласти його в мережу. По іншому, як гості з’ясують про ваш ресурс? Тому тут і на даний момент ми торкнемося теми, як залити веб-сайт на хостинг. Почнемо з визначення поняття хостинг.\nЩо таке хостинг. Як туди залити веб-сайт\nПід хостингом передбачається оренда дискового місця віддаленого комп’ютера — файлового сервера. Замовивши цю послугу, ви зможете отримати у використання певний дисковий об’єм, на якому планується розташувати веб-сайт або веб-сайти.\nЗалити веб-сайт на хостинг можна, використовуючи еталон передачі файлів — ftp. Для цього необхідно зробити так зване ftp-підключення. Для передачі даних веб-сайту на сервер, вживається клієнтське програмне забезпечення, яке вміє працювати з протоколом ftp. Для мене, наприклад, зручніше використовувати особливий менеджер File Zilla. Для даних цілей він простий і функціональний.\nТому перебігаємо на ресурс розробників програмки і завантажуємо даний продукт. Після установки і пуску ви повинні побачити навігаційну панель в правій верхній частині вікна програмки.\nДалі обираємо опцію «менеджер сайтів» в меню «файл». Перед вами повинно здатися вікно для вибору веб-сайту. У лівому його шматку натискаємо «новий ресурс». А в правому вводимо потрібну для передачі веб-сайту в мережу інформацію. Ось що вам необхідно заповнити:\nв полі «хост» необхідно вписати адресок ip віддаленого комп’ютера, на який ви будете копіювати веб-сайті. Як залити веб-сайт на хостинг допомогою ip? Від хостера, зазвичай, потрібні дані приходять на вашу електричну пошту. І в листі вказується відповідний адресок, який досить увіткнути в першу поле FileZilla;\nполе «порт» не заповнюємо;\nв полі protocol необхідно вказати з’єднання sftp, якщо воно підтримується хостером. Дане з’єднання вживає безпечний обмін даними по протоколу shh. Якщо хостинг не передбачає таку можливість, тоді обираємо значення ftp. Все таки краще співпрацювати з компанією, що надає безпечний хостинг. Звикнете до думки, що надійність найголовніше;\nв полі «користувач» необхідно ввести логін від керуючої адміністративної панелі вашого веб-сайту. Належні дані також прийти на вашу поштову скриньку;\nпродовжуємо розмову про те, як встановити веб-сайт на хостинг. Подальшим кроком буде введення секретної пароля в поле «пароль». Ця інформація теж повинна надійти в «вхідні» вашого e-mail адреси.\nРобота з ftp-клієнтом FileZilla. Як об’єднатися\nПісля наповнення всіх потрібних полів, ініціюємо з’єднання. Це і буде закінчує кроком задачки, як залити веб-сайт на хостинг. При підключенні програмка може сказати про те, що сертифікат сервера не визначений. Все одно натискаємо ок. З’єднання буде ініційовано.\nЗараз дивимося в праву частину FileZilla. Там буде зорове уявлення віддаленого хоста, на який необхідно скопіювати дані вашого веб-сайту. У лівій частині, фактично, показаний локальний комп’ютер. Якщо у вас кілька ресурсів, вони всі будуть розташовані по папках з найменуванням кожного з їх (папки розміщені на віддаленому комп’ютері).\nЗалишилося виділити локальні файли ресурсів і розташувати їх на дисковому хостингу, кожен веб-сайт в належну папку. Виділивши ресурси (ліва частина FileZillla), правим кліком миші обираємо пункт «закачування на сервер».\nЯкщо дані скопійовані вдало, то, набравши адресок вашого ресурсу в браузері, ви побачите його відбитим. Також бувають випадки, коли відшукати один з ваших веб-сайтів в каталозі сервера можна через кореневу папку public_html, а потім через певний підкаталог.\nТаким макаром, ми розгледіли базисні принципи того, як залити веб-сайт на хостинг. Думаю, ця інформація буде корисною, якщо ви збираєтеся викласти ваші ресурси в інтернет-простір.\nВурдалак Дракула: безсмертний міф Характеристики базиліка, застосування та протипоказання, реган


Ім'я файлу: Історія розвитку гри у футбол.docx\nКАФЕДРА АКУСТИЧНИХ ТА МУЛЬТЕМЕДІЙНИЇ ЕЛЕКТРОННИХ СИСТЕМ\nна тему: «Історія розвитку гри у футбол»\nст. Петровський Вадим\nФутбол - найбільш доступний, а також масовий засіб фізичного розвитку та зміцнення здоров'я широких верств населення. Футболом в Україні займаються близько 1,5 мільйону осіб. Ця воістину народна гра користується популярністю у дорослих, юнаків та дітей, навіть жінок[2,1].\nФутбол - справді атлетична гра. Вона сприяє розвитку швидкості, спритності, витривалості, сили і стрибучості. У грі футболіст виконує надзвичайно високу по навантаженню роботу, що сприяє підвищенню рівня функціональних можливостей людини, виховує морально-вольові якості. Різноманітна і велика за обсягом рухова діяльність на тлі зростаючого стомлення вимагає прояву вольових якостей, необхідних для підтримки високої ігрової діяльності.\nВ основі гри у футбол лежить боротьба двох колективів, гравці яких об'єднані спільною метою - перемогою. Прагнення до досягнення перемоги привчає футболістів до колективних дій, до взаємодопомоги, виховує почуття дружби і товариства. Під час футбольного матчу кожен гравець має можливість проявити свої особисті якості, але разом з тим гра вимагає підпорядкування особистих прагнень кожного футболіста спільної мети[3,4] .\nОскільки тренування і змагання з футболу проходять майже цілий рік, в самих різних, нерідко різко мінливих, кліматичних метеорологічних умовах, ця гра сприяє і фізичний гарт, підвищенню опірності організму і розширенню адаптаційних можливостей[5,4].\nУ тренуванні з інших видів спорту футбол (або окремі вправи з футболу) часто використовують в якості додаткового виду спорту. Це викликано тим, що футбол завдяки своєму особливому впливу на фізичний розвиток спортсмена може сприяти успішній підготовці в обраній спортивної спеціалізації. Гра у футбол може служити хорошим засобом загальної фізичної підготовки. Різноманітний біг із зміною напрямків, різні стрибки багатство самих різнохарактерних за структурою рухів тіла, удари, зупинки та ведення м'яча, прояв максимальної швидкості рухів, розвиток вольових якостей, тактичного мислення - все це дозволяє вважати футбол такої спортивної грою, яка удосконалює багато цінних якостей, необхідні спортсмену будь-якої спеціальності [3,6].\nЕмоційні особливості дозволяють використовувати гру в футбол чи вправи в техніці володіння м'ячем як засіб активного відпочинку.\nФутбольні команди у нас створені в добровільних спортивних товариствах, на заводах і фабриках, в колгоспах і радгоспах, у вищих навчальних закладах і школах. У країні працюють спеціалізовані футбольні відділення ДЮСШ і СДЮСШОР, атакож групи підготовки при командах майстрів. У кілька разів більше число хлопчиків бере участь у масових змаганнях клубу "Шкіряний м'яч". Масовість футболу - запорука безперервного зростання спортивної майстерності[2,1].\nЗмагання з футболу є важливим засобом масового залучення дітей та дорослих в систематичні заняття фізичною культурою.\nІснує безліч різновидів футболу, переважно із меншим кількістю гравців — зокремафутдаблбол (грається двома м'ячами), пляжний футбол (грається на піску), футзал (AMF) і футзал (FIFA) (міні-футбол) (граються у залі на спеціальному покритті), дворовий футбол (грається будь-якою покритті з полів будь-якого розміру будь-яким кількістю людей), болотний футбол (грається на болоті), футбольний фристайл (залежить від виконанні різноманітних фінтів і трюків) [7,1].\nОскільки популярність футболу дуже висока, є багато ігор, які імітують футбол.\nЧимало країн (Китай, Японія, Греція, Італія) оголошують себе засновниками футболу, оскільки там з давніх-давен люди грали в ігри з м’ячем. Усім претендентам є проста відповідь: «А де ваші ігри тепер? Адже ми граємо в гру за англійськими правилами, яку вони та інші народи (британці, французи) поширили по всьому світу» . Історики та футбольні фахівці вважають, що футбол постав на традиціях давніх ігор з м’ячем, а батьківщиною його є, безперечно, Англія [8, 9]. У першій половині XІX ст. в Англії грали руками і ногами овальним м’ячем у регбі (у місті Регбі) і круглим м’ячем тільки ногами у футбол (у містечку Херроу). У 1823 р. гравцям було дозволено бігти з м’ячем [8, 9, 10]. Зазвичай у футбол грала переважно молодь. На початку XIX ст. він був введений до шкільних навчальних програм, але ще не існувало єдиних правил гри. Одні правила допускали ведення і передачу м’яча руками, інші забороняли; в одних командах кількість гравців обмежували, в інших – ні. В одних правилах дозволялося штовхати, робити підсікання і бити суперника по ногах, в інших це було заборонено. Це призводило до частих суперечок між учасниками змагань [8,9]. У 1847 році грали, зокрема, за ітонськими правилами гри, в яких було визначено положення «поза грою» – sneaking, коли перед гравцем троє чи менше суперників, а м’яч позаду гравця . Перша офіційно зареєстрована спроба виробити універсальний звід футбольних правил була зроблена у 1848 р. [8, 9]. Викладачі Генрі де Уїнтон (1823–1895) і Джон Чарльз Трінг з Кембриджського університету зустрілися з представниками приватних шкіл Ітона, Харроу, Шрусбері, Регбі та Вінчестера з метою сформулювати і прийняти єдині правила [9, 11, 12]. Унаслідок дискусії, яка тривала 7 годин і 55 хвилин, був оприлюднений документ під наз вою «Кембриджські правила». Їх запозичили багато команд з прилеглих до Кембриджу місцевостей, але загального визнання вони не здобули. Проте «Кембриджські правила» стали першими розробленими правилами футболу, передвісниками й основою формування сучасних футбольних правил.\nДатою народження футболу вважається 8 грудня 1863 р. У цей день на засіданні Футбольної асоціації Англії було прийнято рішення вважати футбол і регбі різними видами спорту\nФутбол є найпопулярнішим видом спорту в Україні. Головний керівним органом українського футболу є Федерація футболу України (ФФУ), яка створена у 1991 році[2,1].\nНайбільшими досягнення українського футболу за роки незалежності є, насамперед, вихід київського «Динамо» до півфіналу Ліги чемпіонів УЄФА у сезоні 1998/99, друге місце збірної U21 на чемпіонаті Європи 2006 серед молодіжних команд, перемога команди U19 на Євро 2009 U19, що проводилось в Донецьку та Маріуполі, участь національної збірної України у чемпіонаті світу 2006, де українці дійшли до 1/4 фіналу, здобуття разом з Польщею право на проведення Євро-2012 і Кубок УЄФА 2009, який завоював донецький «Шахтар». До заслуг українського футболу можна включити також два Кубка володарів Кубків УЄФА і Суперкубок Європи, здобуті київським «Динамо» в 1975 та 1986 роках[2,1].\nКоріння цієї гри на території України сягають кінця XIX сторіччя. Одними з перших гравців у футбол на теренах теперішньої України були англійські моряки в одеському порту, які створили і найперші команди (ОБАК — «Одеський британський атлетичний клуб» створено у 1878), що складалися лише з англійців. У 1884 році в Одесі було збудоване перше футбольне поле, гру «foot-ball» іноземці намагались популяризовувати серед місцевого населення[5,4].\nПаралельно гра проникла до Західної України, де діяли осередки спортивного товариства «Сокіл». Перші правила футбольної гри надруковано у монографії «Гімнастичні ігри шкільної молоді», яку видав у 1891 році Едмунд Ценар — професор учительської семінарії у Львові. Федерація футболу України за матеріалами, наданими львівськи істориками спорту, постановила вважати гру, яка відбулася 14 липня 1894 року у Львові, першим документально зафіксованим футбольним матчем на території України[16,17].\nЗа даними обсерваторії Львівської політехніки 14 липня 1894 року денна температура становила +24 °C. У ті дні у Львові тривала загальнокрайова виставка досягнень, протягом якої відбувалися різноманітні конференції інженерів, літературознавців, гостям міста демонстрували нову трамвайну лінію, що вела до Стрийського парку тощо. У рамках виставки на полі, що знаходилося у Стрийському парку, відбулася міжміська гра між командами, що представляли спортивно-гімнастичне товариство «Сокіл» — Львів проти Кракова[5,13].\nМатч розпочався 14 липня 1894 року о 17:00. Львів'яни грали у білих футболках та сірих гімнастичних штанцях, а гості — у білих футболках та синіх штанцях. Поєдинок судив професор Виробек з Кракова. На стадіоні місткістю 10 000 глядачів зібралося близько 3 000 людей. Гра тривала 7 хвилин — до першого забитого гола. Цей м'яч провів другокурсник учительської гімназії Володимир Хомицький, який діяв на лівому боці поля. Тактики й стратегії у діях футболістів майже не було — головним завданням було проштовхнути м'яч повз воротаря у ворота. Стійками воріт служили два прапорці, увіткнуті у землю[15,14].\n«Сокільський рух», започаткований чехами у середині XIX сторіччя був причетний до розвитку гри у Києві. Перша команда — «Південь» (1902) складалася переважно із чехів. Згодом її перейменовано на «Сокіл». Одним з осередків київського футбольного руху Києва був Політехнічний інститут, студенти якого створили команду «Політехникі» (1906). У 1911 році 6 київських клубів організували першу міську лігу: «Любителі спорту», Спортивно-Гімнастичний Кружок при Київському Політехнічному інституті, Кружок «Славія», Кружок «Спорт», Польське Гімнастичне Товариство та Кружок «Фенікс». Виграли турнір «політехніки» [18,4].\nУ Львові спудеї першої реальної школи утворили ФК «Слава», що згодом став предком клубу «Чарні» (pl:Czarni) (1903), свою спортивну команду зробила четверта гімназія — КГС (Клуб Гімнастично-Спортовий, 1904). Цю команду через 3 роки перейменовано на «Поґонь» — у міжвоєнний період вона буде одним із флагманів польського футболу. Учні 3 та 6 гімназій створили команду «Лехія» (1905). У 1905 році вперше провели чемпіонат міста — перемогли «Чарні» [5,19].\nУ першій одеській лізі (створена у 1911) брати участь ОБАК (Одеський британський атлетичний клуб), ОКФ (Одеський кружок футболу), шереметьєвці, «Спортинг-Клуб», «Вега», «Індо», «Турн-Ферайн» (команда німецького спортивного товариства) і «Флорида» [18,17].\nОсередками футбольного життя радянської частини України залишалися великі міста: Київ, Одеса, Дніпропетровськ, Сталіно. Найкращі команди грали у Харкові — тодішній столиці республіки. Всі 7 першостей УРСР у 1921-31 роках виграли саме харків'яни. Коли у СРСР вирішили організувати перший чемпіонат країни для колективів міст та республік, представник Харкова — «Штурм», став переможцем зональних змагань в Україні. У московських плей-оф, «Штурм» у півфіналі розгромив збірну Закавказької РСР — 4:0, а у фіналі несподівано переграв команду Ленінграду 2:1. Серед найкращих гравців 1920-х та 30-х рр. з першої столиці УРСР були футболісти збірної СРСР: Микола Кротов, Іван Привалов, Микола та Костянтин Фоміни та Олександр Бабкін. У 1927 році створено «Динамо» (Київ), яке стало флагманом українського футболу[22,23].\nСаме «Динамо» було єдиною українською командою у найвищій лізі першого чемпіонату СРСР 1936. «Динамівці» зайняли 2 місце. Одними з найкращих футболістів країни були воротар Антон Ідзковський, захисник Костянтин Фомін, нападники Костянтин Щегоцький і Віктор Шиловський. Але за чемпіонство боролися тільки сильні московські клуби («Динамо» і «Спартак»), а найвищим довоєнним показником киян залишось віце-чемпіонство 1936[18,24].\nУ 1960—1963 рр. у вищій лізі виступав харківський «Авангард». На чемпіонаті світу 1962 року за збірну СРСР у нападі грав київський «динамівець» Віктор Каневський[1,4].\n«Динамо» (Київ) під керівництвом Віктора Маслова 1966—1968 роках повторило рекорд ЦСКА (Москва) перемігши у 3 чемпіонатах СРСР поспіль. У 1966 році відрив киян від «срібного» призера, ростовського СКА досяг 9 очок (тоді давали 2 очки за перемогу). Найкращим футболістом країни 1966 назвали півзахисника «Динамо» Андрія Бібу. На англійському чемпіонаті світу 1966 основним гравцем основи був Йожеф Сабо, а Валерій Поркуян, Віктор Серебрянников та Леонід Островський з'являлися на полі лише у деяких іграх. Радянський Союз дістався до півфіналу — досягнення, яке збірній вже не вдасться повторити чи перевершити[13,20].\nУ 1969 році Кубок СРСР вперше і востаннє здобуває команда з першої ліги — «Карпати» (Львів) [1,21].\nУ період від 1965 до 1975 року «Динамо» (Київ) тільки 1 раз опускалося нижче від 2-го місця в першості СРСР (7 позиція у 1970), підсумок тих 11 сезонів: 6 чемпіонств і 4 віце-чемпіонства. Коли закінчили виступи головні «зірки» московських клубів 1960-х років: Валерій Воронін, Едуард Стрєльцов та Валентин Іванов з «Торпедо»; Альберт Шестерньов і Володимир Пономарьов (ЦСКА); Галімзян Хусаїнов («Спартак»); «динамівці» Ігор Численко та Лев Яшин, то відсоток гравців у національній збірній СРСР з Києва збільшився [22,4].\nСеред 14 учасників ЧЄ 1972 (віце-чемпіонство) 6 гравців представляли клуби УРСР — «Динамо», «Шахтар», «Зорю» і «Карпати». Того року чемпіонат сенсаційно виграла «Зоря» (Ворошиловград) — вперше це зробила команда не із столиці якоїсь із радянських республік, а зі звичайного обласного центру. «Динамо» було другим, а 6-е місце посів новачок «вишки» «Дніпро», де наставником працював молодий тренер Валерій Лобановський[26,25].\nКолишній нападник київського «Динамо» повертається до Києва і з динамівського колективу ліпить сильну навіть за європейськими мірками команду. «Динамо» здобуває Кубок володарів кубків і Суперкубок УЄФА 1975. «Золотий м'яч» найкращому гравцю Європи від «Франс футболу» отримує нападник киян Олег Блохін. Лобановського призначають наставником «сборной» [16,27].\nБлохіна визнавали найкращим футболістом України у 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1980 і 1981 роках та найсильнішим гравцем СРСР у 1972, 1973 та 1974 роках[1,2].\nФедерацію футболу України створили у 1991 році. Першим президентом ФФУ став Віктор Банніков. Наступного року організація стала членом ФІФА та УЄФА, але жеребкування відбору до чемпіонату світу 1994 відбулося перед цим. Новостворені пострадянські федерації (окрім російської) до початку кваліфікацій до чемпіонату Європи 1996 грали тільки у товариських зустрічах. Чимало гравців провело кілька напівофіційних ігор за Україну, але потім висупало за Росію (наприклад, Олег Саленко — найкращий бомбардир ЧС 1994, Юрій Нікіфоров, Ілля Цимбалар) [2,1].\nЗбірна України у 1997-2001 роках тричі поспіль не потрапляла на міжнародні чемпіонати через поразки у вирішальному плей-оф. Першим серйозним турніром, куди потрапила національна команда, став чемпіонат світу 2006. Наставник «синьо-жовтих» Олег Блохін ще за тур до кінця запезпечив упевнене перше місце у відбірковій групі, де суперниками українців були збірні Туреччини, Греції та Данії. На самому чемпіонаті Україна сенсаційно дійшла аж до 1/4 фіналу. За підсумками 2006 року Олег Блохін потрапив до списку 10 найкращих тренерів світу[7,1].\nУ професійному футболі України обертаються величезні гроші. Навряд чи в якомусь іншому виді діяльності двадцятирічний юнак зуміє заробити мільйон євро за рік. Незважаючи на серйозні вкладення в професійний футбол, система підготовки юних футболістів залишається недосконалою, можливість отримання якісного навчання футболу для багатьох недоступна. Ми спостерігаємо контраст, коли блиск багатих клубів Прем’єр-ліги сусідить з убогістю дитячого футболу. Про таку проблему хочу поговорити в цьому матеріалі. Вища ліга дитячого футболу. У 2001 році сталася знакова для розвитку футболу в Україні подія – стартував перший чемпіонат Дитячо-юнацької футбольної ліги (ДЮФЛ). З’явився турнір, який дав можливість зібрати найкращих юних футболістів, де вони зможуть проявити свої вміння для відбору найяскравіших у професіонали. Це вершина піраміди дитячого футболу.\nЗгідно даних офіційного сайту ФФУ в нашій країні футболом займаються 337 тисяч дітей віком від 8 до 14 років, тобто десь 48 тисяч дітей на один рік народження. Дані звісно значно завищенні, але інших немає[2,1].Пишуть, що в Нідерландах налічується до 4 тисяч клубів, кожен з яких має по кілька команд одного віку. Навіть якщо порахувати по одній команді кожного віку, вийде більше 50000 юних футболістів одного року народження[2,1].\nТобто в Голландії футболом займаються в розрахунку на 100 тисяч населення практично в три рази більше дітей чим в Україні. Про якість навчання поки промовчимо[2,1].\nЩо стосується ДЮФЛ, то у багатьох містах є матеріальна база для створення команди ДЮФЛ: стадіони, тренувальні поля, наявність досить кваліфікованих тренерів, транспорту для виїзних матчів. Заявка команди в лігу не вимагає захмарних сум: 1250 гривень – на заявочний внесок, близько 2500 гривень – на суддівство. Упевнений, що міська влада зможе організувати транспорт для виїздів, а десь батьки допоможуть… Звичайно, тренерам необхідно оплачувати їхню працю, але, думаю, будь-який тренер місцевих ДЮСШ буде радий навіть невеликій сумі до своєї жебрацької зарплати. Крім того, існує перспектива зірвати куш, виховавши гравця для професійної команди. М’ячі, форма… Разом у 30-40 тисяч гривень на команду однієї вікової групи можна вкластися. Тобто створити й фінансувати протягом року по одній команді першості ДЮФЛ у 10 містах буде коштувати не більше однієї місячної зарплати деяких гравців київського «Арсеналу». При цьому соціальний ефект від таких діянь буде набагато більш значущий. Виміряти його мовою цифр навряд чи вдасться. Тому що не можна вирахувати ефект від появи сенсу життя для дітей та їхніх батьків. У суто футбольному плані Україна може отримати десятки непогано підготовлених футболістів щороку, дитячі тренери матимуть можливість для творчого зростання і шанс заробляти на вихованні футболістів-професіоналів. Крім того, при мудрому підході в майбутньому можна досягти самоокупності подібних дитячих футбольних клубів. Питання тільки в тому, хто зрушить із мертвої точки процес розвитку дитячого футболу.\nУкраїна після розпаду СРСР втратила масовий спорт, у тому числі й дитячий. У футболі завдяки створенню ДЮФЛ, роботі академій «Динамо», «Шахтаря», віднедавна «Металіста», «Дніпра» та інших клубів Прем’єр-ліги вдалося отримати якісніший рівень підготовки найбільш талановитих дітей. Але без розвитку масового дитячого футболу значного прогресу не буде.\nНедалекі ті часи, коли в меценатів футболу не буде можливості витрачати нечувані суми на утримання футбольних клубів. Перший дзвіночок у вигляді «Арсеналу» і «Кривбасу» вже пролунав. І справа не тільки в політичній кон’юнктурі. Україна не настільки багата країна, щоб смітити грошима без віддачі. Без виробництва власного продукту прогресу в українському футболі не буде. Поки що наші «меценати-олігархи» витрачають щорічно захмарні суми на придбання легіонерів і мріють про перемоги в єврокубках. Але чи потрібен нам і нашим дітям такий футбол.


Послідовність виконання роботи - раздел Программирование, Програмування арифметичних та логічних задач у багатовіконному середовищі турбо паскаль 1. Запустити Турбо Паскаль 7.0. 2. Ознайомитися З Типами Файлів Та Т...\n2. Ознайомитися з типами файлів та технологією роботи з ними.\n3. Розробити алгоритм розв’язання задачі згідно з варіантом (дод. 6).\n7. Роздрукувати текст та результати роботи програми.\n8. Результати роботи оформити у вигляді звіту.\n9. Підготуватися до захисту лабораторної роботи.


Понад 300 мільйонів гривень спрямували подоляни на підтримку української армії | Новини\n10:55, 7 липня\nВнесок платників військового збору краю до державного бюджету за перше півріччя поточного року склав 317 мільйонів гривень, - повідомляють у Головному управлінні Державної податкової служби у Хмельницькій області.\nЦе на 95 мільйонів гривень, або на 43 відсотки більше від минулорічних надходжень в аналогічному періоді. Позитивна динаміка надходжень військового збору є віддзеркаленням відповідальності платників податків-роботодавців регіону, що нарощують розміри зарплат найманих працівників, з яких утримують та перераховують до бюджету військовий збір.\nНагадаємо, що платниками військового збору є юридичні та фізичні особи, які отримують доходи, та податкові агенти. Нарахований дохід оподатковується за ставкою податку 1,5 відсотка. Спілкуйся з Податковою службою дистанційно за допомогою сервісу « InfoTAX»


Як і за скільки можна зареєструвати газовий котел на Закарпатті | Munkach.com - Голос твого міста!\nЯк і за скільки можна зареєструвати газовий котел на Закарпатті\nRedaktor 26.05.2015 Закарпаття 1 Comment\nЯкщо котел у Вашій оселі не відповідної проекту потужності, встановлений на балконі, у коридорі загального користування, у санвузлі чи приміщенні, яке не має вікна – Вас примусять усе переробити.\nПодібні порушення газовики виявляють під час планових технічних оглядів. Переробляти все порушників заставлять за власні кошти.\nПроцедура отримання документу, що дозволяє пуск газу – часто дуже затримується.\nРоман займається питанням узаконення газової колонки у квартирі з 2013 року. Чоловік переконує, що всі необхідні документи – здано. Оплату – внесено. Всі норми при монтажі котлу – витримано.\nПообіцяли, що передзвонять як все буде готово. По сьогоднішній день – ніхто не дзвонив.\nУ Закарпатгазі запевняють, труднощі виникають лише у тих, чиє газове обладнання установлене з порушенням норм, усім іншим – зелене світло.\nТетяна Королович, в.о. начальника управління кол-центру ПАТ «Закарпатгаз»:\nЯкщо у людини все добре згідно правил і норм, тоді документи передаються в службу будинкових мереж, ця служба виїжджає на місце, виписує акту пуску газу. Вся вартість процедури – 350 грн.\nТака оплата постачання газу – офіційна, однак ця сума без урахування кошторисних робіт.\nЯкщо треба просто замінити на спеціальний шланг трубу, якою блакитне паливо надходить безпосередньо до котла, це теж одне з найчастіших порушень норм, доведеться заплатити близько 300 грн. Якщо ж необхідно замінювати вентиляційні труби чи навіть переносити котел, прийдеться розщедритись скоріш за все на кілька тисяч гривень.\nПроте, навіть зареєстрований котел – не гарантує спокійної і тривалої експлуатації. Абоненти нарікають, стандарти яким має відповідати встановлене газове обладнання, часто змінюються…\nСлід сказати, що без акту на пуск газу не матимете права на пільгові 200 кубів в опалювальний період. Користувачам радять не чекати приходу газовиків, завершити процедуру реєстрації можна звернувшись до відповідних установ.\nТетяна - Вересень 13th, 2015 at 20:04\nА куди звертатися? Процедуру реєстрації котлу розпочали, ще у квітні! Тягнуть до сих пір!! Мотивуючи,тим, що багато абонентів,уже опалювальний сезон на носі, а працівники закарпатгазу, кажуть , що не встигають..,і реєстрації котла,до початку сезону не буде!\n« Фестиваль «Срібний Татош 2015». Як це було (фото, відео)\nВ Мукачеві показали документальний фільм «Аеропорт» (відео) »


Back Информбюро "Секьюрити ЮЭй" Курьезы\nБанківська безпека: гроші у відрі зі сміттям\nАмериканські фільми показують нам як ретельно, продумуючи кожну дрібницю, готується пограбування банку. У нас же, в реальному житті трапляється таке, що «каламбия пикчерз не представляет»…\nТак, 23 вересня під час ремонтних робіт в одному з банків Бердянська, будівельник помітив дві одинокі інкасаторські сумки з грішми, які лежали собі на самоті, без нагляду охорони. Не міг залишити їх сумувати справжній український джентльмен, тому й вирішив забрати їх з собою. Складати план і розроблювати маршрут (як показують голлівудські кіностудії) не було часу, та й навіщо, якщо можна взяти, те що погано лежить, покласти його у відро зі сміттям і запросто винести вкінці робочого дня. Так наш герой і зробив.\nЗникнення валюти на суму 400 тис. грн. , а саме стільки знаходилося в інкасаторських сумках, помітили, і вже наступного дня працівника затримала служба безпеки банку. Гроші всі повернули, так як чоловік не встиг їх потратити.\nЯк повідомляє «ЗАПОРОЖСКОЕ ВРЕМЯ», міський відділ міліції ще не встановив мір покарання для такого винахідливого чоловіка.\nТа цікаво одне - де була охорона банку, яка б мала пильнувати в два рази краще, адже в приміщенні були сторонні?\nДверна клямка стала єдиною перешкодою на шляху скоєння злочину\nЗухвала крадіжка сталася в місті Верхотур'є, Росія. Три зловмисники пробрались в будівлю поліцеського управління та вкрали сейф з доказами і документами у справі про торгівлю наркотиками. На другий поверх старенького маєтку, в якому розміщується місцевий відділ внутрішніх справ злочинці дістались близько 05:00. Вони видерлися по торцевій стіні будівлі, відкрили вікно, на якому навіть не було грат. Потім проникли в кабінет слідчого, взяли сейф та спокійно вийшли з будівлі через запасний вихід. Єдиною перешкодою, що зустрілася на шляху грабіжників, була клямка, що закривала чорний вхід зсередини.\nПропажа стала відомою через декілька годин. За цей час зловмисники, ті ж самі торговці наркотиками, встигли спалити всі докази, що свідчили проти них, а сейф втопити.\nДвох відчайдух вже спіймали, третього ж об'явлено в розшук.\nВ свою чергу за фактом надзвичайної ситуації було розпочато перевірку, за результатами якої буде надана оцінка і черговій зміні, що знаходилась в ту ніч, і керівництву ВВС на предмет вжитих заходів щодо технічного зміцнення відділку.\nРаніше невзаємна любов розбивала серця, а зараз – щелепи.\nКажуть, що всіма людськими вчинками керує любов. Цього разу вона вправно скерувала кулак молодого чоловіка в щелепу симпатичної дівчини. Сценою для дій виступав харківський супермаркет «Дарс», в якому й працювали обоє наших головних героїв.\nА справа тут банальна – охоронець магазину закохався в дівчину-касира, яка, на свою біду, не відповідала йому взаємністю. Хлопець же належав до того типу людей, для котрих актуальний вислів «від кохання до ненависті – один крок». Після відмови «дами серця» він почав її всіляко ображати, при чому частіше нецензурними виразами. Жінки – народ імпульсивний. Якось вона не витримала і тріснула кривдника по голові тим, що було під рукою - пластиковою тарілочкою для здачі. Неочікуваним для неї був удар у відповідь – охоронець своїм кулачиськом зацідив дівчині прямо в щелепу та так, що вона пролетіла з метр.\nНа разі, потерпілу прооперували, та виникли непередбачувані ускладнення – один із уламків роздробленої щелепи потрапив до ока, результатом цього є значне погіршення зору.\nЩодо героя цієї сумної новини, то, як повідомляє УНІАН, прокуратурою Жовтневого району вирішується питання про порушення кримінальної справи, а сам він й надалі працює в тому ж супермаркеті охоронцем.\nДіаманти на сміття\nКитайська біжутерія, яка заполонила весь світ, збила з пантелику злодіїв.\nТак, «завітавши» без дозволу в одну тернопільську квартиру, грабіжники забрали ювелірних виробів на 40 тис. грн.. Більшу частину вони успішно і неквапливо збули, а от найцінніше – вироби з білого золота з діамантами - просто викинули на смітник, прийнявши їх за біжутерію!\nГосподарі квартири не звернулися до правоохоронних органів по тій причині, що навіть не думали про пограбування, а обвинувачували один одного у легковажності.\nЗлодіїв спіймали. Ними виявилися молоді люди 20-ти та 16-ти років. Як повідомив начальник Тернопільського міського відділу міліції Андрій Матрифайло, затримані зізналися яким чином вони потрапили до квартири.\nВиявляється, вони бачили як син потерпілих загубив ключі від вхідних дверей. Злодії знали, де живе юнак, тому швиденько зметикували – зробили собі дублікат, а оригінал підкинули господарям, щоб ті не змінювали замки.\nДіяли вони охайно, щоб не наслідити і не викликати підозр, і не взяли окрім коштовностей більш нічого.\nВийшло так, як і очікували грабіжники – власники квартири не помітили слідів перебування чужих людей в своїй оселі і не повідомили про зниклі прикраси в міліцію.\nЗа крадіжку горе-злодіям «світить» від трьох до шести років.