Олександр Данильчук: “До кінця року новий корпус шпиталю запрацює” - Piвнe-Paкуpc\nОлександр Данильчук: “До кінця року новий корпус шпиталю запрацює”\nНапередодні 64-ї річниці перемоги голова обласної ради Олександр ДАНИЛЬЧУК та голова облдержадміністрації Віктор МАТЧУК зустрілися з ветеранами в обласному госпіталі інвалідів війни, що у селищі Клевань.\nОкрім теплих слів привітань і побажань міцного здоров’я та мирного неба, Олександр Данильчук запевнив ветеранів та персонал закладу, що обласна рада знайде кошти на добудову одного з корпусів госпіталю.\n- Завдяки трьом мільйонам гривень, які ми виділили цьогоріч, три поверхи нового корпусу вже побудували. Лишилося закінчити роботи у підвальному приміщенні, де мають розміщуватися процедурні кабінети. Для цього, наскільки мені відомо, потрібно 600 тисяч гривень. Думаю, депутати підтримають рішення виділити їх з бюджету і до кінця року новий корпус запрацює, - сказав Олександр Данильчук.\nКрім того, голова облради пообіцяв підтримку в будівництві нового храму на території медзакладу, яке вже розпочалося. За словами Олександра Данильчука, він розіслав листи до підприємств та організацій, які можуть допомогти будівельними матеріалами. Адже через складний фінансовий рік знайти гроші в обласному бюджеті навряд чи вдасться.\nЗагалом же на утримання обласного госпіталю інвалідів війни минулого року з бюджету виділили 20 мільйонів гривень. За словами начальника медзакладу Григорія СЛИВИ, 1,7 мільйона гривень використали на закупівлю медикаментів, а 1,6 мільйона - на харчування. Крім того, за кошти обласного бюджету торік придбали новий апарат для проведення лапароскопії.\n14.05.2009 За інформацією прес-служби обласної ради


TexnoNews.com - Новини зі світу сучасних технологій Новини Новини іншої техніки Какие смарт-часы выбрать\nП'ятниця, 17 листопада 2017, 13:31\nЗараз практично кожен девайс обзаводиться приставкою «смарт». Що вона взагалі означає?\nСаме слово smart перекладається як розумний, спритний. І таку назву пристрій отримує в тому випадку, коли воно крім основної роботи виконує ще ряд додаткових функцій. Наприклад, смарт-годинник. Крім часу вони відображають дату, погоду, кількість кроків. Можуть відображатися місця розташування, приймати дзвінки і кожна модель може ще щось.\nОскільки компанії безперервно поповнюють модельні ряди, то і заплутатися у виборі можна на раз. Щоб цього уникнути, нижче буде розглянуто три кращих варіанти для порівнянь і роздумів.\nПорівняти ціни та характеристики на представлені далі пристрої можна через товарний агрегатор "Усі ціни України", за посиланням: https://lv.vseceni.ua/smartwatch\nКуди ж без «яблучної» компанії! У третій спробі постаралася врахувати всі недоліки першої\nмоделі, а також додала модуль GPS, кращу водостійкість, більш потужний процесор і більш яскравий дисплей.\nЧим пристрій зможе допомогти в повсякденному житті?\nВоно не дозволить пропустити дзвінок, або повідомлення. Порахує, скільки кроків зробили за день, виміряє серцеву активність. Як можна зрозуміти, годинник націлені на тих, хто хоче підкоригувати свій спосіб життя. і не збиватися з графіка. Екран у пристрої 1.54-дюйма, дозвіл. Можете занурювати годинник в воду і мити руки, нічого з ними не станеться.\nКорпус може бути виконаний з алюмінію, сталі, або кераміки. Колір корпусу можна вибрати на свій смак. А вже вибір ремінців - на будь-який смак, перераховувати просто немає сенсу. Плавна робота, багатий вибір зовнішнього вигляду, великий функціонал - ось їх головні плюси.\nГоловний конкурент «яблука» Samsung теж не відстає і випускає годинник Gear S3. Через круглого екрану більше схожі на класичні механічні. Функціонал схожий з Apple Watch, однак тут є можливість дзвонити прямо з годин.\nОсобливо сподобаються спортсменам. Або просто тим людям, які дотримуються здорового способу життя. У прагненні найдовше прожити вони просто вимагають всяку небачену дурницю. Ось для таких там можна знайти якщо і не величезна, то досить значна кількість додатків і функцій, які допоможуть тримати себе в формі і стежити за собою протягом дня.\nМатеріал корпусу - сталь. Вибір ремінців також велік.Ободок біля екрану - не тільки дизайнерське рішення. Це основний інструмент управління годинами. Вони захищені від води за стандартом IP68. Є Wi-Fi, Bluetooth, GPS, пульсометр, NFC. Повний набір всього! 1,3-дюймовий екран з роздільною здатністю 360 x 360. Процесор встановлений на два ядра, але проблем з роботою немає.\nФункція AlwaysOn Display може тримати екран постійно включеним. Зрозуміло, тоді батарея буде розряджатися швидше. Але функція безумовно зручна і корисна.\nLG також відома своїми смарт-годинами і однією з кращих моделей є Watch Sport.\nЕкран на 1,38 дюймів отримав дозвіл 480 * 480 пікселів. Корпус виконаний зі сталі. Мають захист за стандартом IP68, як і Samsung Gear S3. Та й в цілому пристрої по функціоналу схожі, адже виконують вони однакові функції.\nПідтримують технологи NFC (можна оплачувати покупки), мають інтерфейс Wi-Fi, а також можуть працювати в мережі LTE. Є мікрофон, можна відповідати на дзвінки. Екран сенсорний, свайпамі можна викликати різні меню. Пристрій дозволяє вимірювати пульс, вести інформацію про активність за день.\nЯк і всі смарт-годинник, ці також можна рекомендувати спортсменам і тим людям, які ведуть "правильний" спосіб життя. Ось, три кращих моделі року, вибирайте!


Купити м'яку щітку для очищення вовни та гриви коня Horze 26017-BL\nМ'яка щітка для догляду за шкірою коня від ТМ Horze\nОсобливості щітки для догляду тварин Horze (Хорз)\nПоповнюючи постійно асортимент товарів груммінгу в магазині Horse&Pet ми бажаємо надати нашим клієнтам тільки найкращі вироби по доступній ціні. М'яка щітка для догляду за кіньми Horze 26017-BL має легку пластикову ручку, щільну поверхню з синтетичним ворсом та відмінну зносостійкість. Практичний та зручний інвентар стане невід’ємним атрибутом в кожній конюшні та обов’язково сподобається вашому улюбленцю.\nЛегка овальна щітка з матового пластику надійно фіксується в руці та не вислизає під час роботи. Компактні габарити виробу дозволяють тримати її впевнено під час миття та вичісування скакуна, не навантажуючи руки. Легка синтетична структура ворсу не травмує шкіру коня та не завдає йому дискомфорту. Ваш улюбленець буде приймати з задоволенням водні процедури, коли під рукою є щітка Хорз.\nКоманда онлайн магазину Хорсіпет рекомендує до щітки додатково купити косметичний шампунь, спрей від комах та паразитів або губку на руку.\nКупити якісну щітку Horze для очищення вовни коня\nЗамовити м’яку щітку по догляду та миттю тварин Хорз можна на сайті Horse&Pet. Вся оригінальна продукція торгової марки Horze сертифікована по європейським стандартам якості та має 100% гарантію від виробника. Наші консультанти допоможуть обрати вам супутні товари до щітки, а також дадуть розгорнуті відповіді на всі запитання. Ми цінуємо час та бажання клієнтів, а отже намагаємося надати найкращий сервіс та найбільший вибір товарів груммінгу в Україні. Забрати своє замовлення ви можете в нашому шоурумі, завітавши до чарівного куточку природи в парку Беремицьке. Відправити замовлення до клієнта ми можемо доставкою Нової Пошти або сервісом JustIn.\nЩітка для тіла коня Scout DLPB / VDB


Выезд - 28.12.2018\n- Пропонуємо екскурсію “Барселона Гауді” (18€). Тільки одне місто в світі може запропонувати наочно вивчити творчість архітектора, чиї роботи викликають одночасно подив і захват, розгубленість і здивування. Творіння Гауді" це будинок Міла, будинок Бальо, будинок Вісенс, палац Гуеля, склеп Гуеля та храм Святого Сімейства. Поєднання оригінального дизайну, цікавих форм і яскравих кольорів в роботах Гауді надають Барселоні воістину незрівнянний вигляд.\n- Готичний квартал (17€) - серце старої Барселони, таємниче місто в місті. Ти навіть не уявляєш що приховують лабіринти середньовічних вуличок і підземних ходів! Тут особняки каталонської знаті, церкви і купецькі будинки. Саме тут за легендою Колумб охрестив перших індіанців, яких він привіз з Америки, тут колони імператора Августа, Романський музей...побувай на площі де знімались кадри до фільму "Парфумер". Готичний квартал перенесе тебе в середньовіччя, а руїни античних стін нагадують про часи господарювання Стародавнього Риму.\nПрибуття у Верону. Найромантичніше місто кохання - Верону. Це італійське місто, яке щорічно привертає увагу величезної кількості туристів тим, що, згідно з легендою, саме тут жила одна із найзнаменитіших закоханих пар світу - Ромео і Джульєтта. Тисячі людей приїжджають у Верону, щоб схилитися перед силою любові шекспірівської пари, тут закохані сучасності залишають на стінах «будинку Джульєтти» різні послання. Проте, не лише цією романтичною історією славиться Верона - ще однією справжньою перлиною Верони є давньоримський амфітеатр, який чудово зберігся. Він, зрозуміло, в значній мірі поступається розмірами Колізею, проте саме завдяки ньому Верону часто іменують Другим Римом. Оглядова екскурсія по м.Верона (15€) . Вільний час.\nТакож у тебе буде унікальна можливість познайомитися з справжнім скатом , який радо запрошує до себе всіх відвідувачів, а також дозволяє до себе доторкнутися ! (трансфер 9€)\n- депозит на факультативные экскурсии - 28 євро\n- одноместное размещение в отеле оплачивается дополнительно - 95 евро!


Opel розробляє три нових сімейства двигунів\n18 квітня, 2013 21:00\nУ Opel придумали ще один спосіб для поправки своїх фінансових справ. Компанія має намір радикально оновити лінійку силових агрегатів, запустивши у виробництво до 2016 року більше десятка нових двигунів.\nНинішні визнані не відповідними сучасним вимогам.Оновитися повинно близько 80% нинішньої моторної гами. За відомостями порталу Autocar, вже цього року Opel повинен представити два нових турбомотора об'ємом 1,6 л - бензиновий і дизельний. Крім того, незабаром європейський підрозділ General Motors випустить на базі цих моторів зовсім нове сімейство трьохциліндрових двигунів.Очікується, що новий бензиновий турбомотор об'ємом 1,6 л з алюмінієвим блоком циліндрів розвиватиме близько 170 л.с. і 280 Нм крутного моменту.\nЗначиться в планах і його більш потужна версія, віддача якої має зрости до 200 к.с і 300 Нм. У порівнянні з нинішнім двигуном аналогічного об'єму в Opel очікують отримати 10-процентне зниження токсичності вихлопу. Стверджується, що такий мотор можуть отримати як сімейство Astra, так і представлений нещодавно кабріолет Cascada, причому Astra з новим двигуном повинна стати істотно економічніше.Дизель (на фото) отримає турбіну із змінною геометрією, алюмінієвий блок і тиск уприскування до 2 000 бар, і буде відповідати екологічним стандартам Euro-6. Дебютувати він повинен на компактвені Zafira, який отримає версію потужністю 135 к.с., розвиваючу 320 Нм крутного моменту при 2000 об / хв.\nЗа деякими відомостями, прискорюватися до 100 км / год Zafira з таким мотором буде за 11 з невеликим секунд. Варто відзначити, що нинішня модифікація з дволітровим дизелем аналогічної потужності і 6-ступінчастою МКПП витрачає на прискорення до 100 км / год 10,9 с.Цікаво, що в Opel подумують і про розробку нових коробок передач: вже йде робота над новим шестиступінчастим "роботом" з двома зчепленнями. Крім того, "Опелі" можуть отримати і 8-ступінчастий "автомат".


ФСБ затримала того, хто продав дані про Боширова і Петрова на Захід - ASN\nФСБ затримала того, хто продав дані про Боширова і Петрова на Захід\nФСБ затримала співробітника прикордонної служби Північно-Західного регіону, який міг продати інформацію про переміщення за кордон Олександра Петрова (Мишкіна) і Руслана Боширова (Анатолія Чепіги), повідомляє «Росбалт» з посиланням на джерело, знайоме з ситуацією. Підозрюється, що прикордонник продав дані про переміщення за кордон та інших російських шпигунів.\nНагадаємо, Велика Британія звинуватила Мишкіна і Чепігу в отруєнні колишнього російського шпигуна Сергія Скрипаля та його дочки. Після розкриття цієї пари трапилася ланцюгова реакція і були розкриті й інші російські шпигуни за кордоном. Зокрема, чотирьох інших шпигунів вислали з Нідерландів.\nОтруєння Скрипаля: у "любителів шпилів" Боширова і Петрова був спільник - 07-02-2019 10:48


Квітка Фіалка: опис, кращі сорти, догляд, фото - Садівництво - 2020\nФіалка - кімнатна рослина з роду трав'янистих. Батьківщиною цієї культури є Танзанія. Рослина було відкрито і описано бароном Вальтером фон Сен-Полем в кінці XIX століття. Вирощувати ці квіти дуже просто, і навіть початківець квітникар не зіткнеться з серйозними труднощами. У цій статті описані кращі фіалки і особливості їх вирощування.\nКімнатні фіалки - невеликі, ростуть компактним, гарним кущиком. Стебло короткий. Листочки зеленого кольору, овальні, виходять з прикореневої розетки. Вони розташовані на довгих черешках і покриті невеликими ворсинками. Листочок може по довжині бути до 8 см!\nФото фіалки "Весільний букет"\nЦікаво! Фіалки - це ознака благополуччя і відродження. Залежно від забарвлення квітів, вони мають свою особливу енергетику. Так, біла фіалка - символ чистоти, синя - любові, блакитна - творчості, фіолетова - духовності, а червона - оптимізму.\nКвіти різнокольорові, можуть бути простими, махровими або хвилястими. Вони ростуть в суцвіттях по кілька штук. Діаметр квітки 2-4 см. Бутони можуть бути найрізноманітніших забарвлень. Запаху у цих квіточок немає.\nКачка породи Індійський бігунок\nСорт абрикоса Академік\nСорт агрусу Колобок\nРізновидів фіалок дуже багато.\nФото фіалки "Морозна вишня"\nЗа розміром квітки: мелкоцветковиє, среднецветковие, крупноцветковие, особливо крупноцветковие.\nЗа окрасу квітки: однотонні, двоколірні, багатобарвні.\nЗа типом квітки: прості, махрові, напівмахрові.\nЗа формою квітки: зірка, анютка, дзвіночок, оса, округлі квіти, павук.\nЗа розміром кущика: мікромініатюрних; мініатюрні, полумініатюрние, стандартні, великі.\nЗа формою листа: овальні, серцеподібні, круглі, подовжені.\nЗа типом листа: жіночі, чоловічі.\nПо краю листочка: рівні, закруглені, зубчасті, гофровані, рвані, хвилясті.\nФото фіалки "Біла королева"\nЦікаво! Найпоширеніші види фіалок мають невеликі розетки, діаметром 20-40 см. Але існують і гігантські фіалки розміром до 60 см і мініатюрні, з шириною розетки близько 6 см.\nКращі сорти фіалок представлені нижче.\n"Весільний букет"- дивовижної краси фіалка, яку назвали так за асоціацію з букетом нареченої. Квіти великі, махрові, білого забарвлення. Цікавий цей сорт тим, що бутони довго не в'януть, радуючи своєю красою. Листочки прості, світло-зелені, приємно контрастують з квітами.\n"морозна вишня"- напівмахрова різновид. Бутони вишневого забарвлення з білою окантовкою по краю. Забарвлення цього сорту залежить від температури і світла. Чим тепліше і світліше, тим яскравіше виражений контраст між вишневим і білим кольором лепесточков.\n"Біла Королева"- сорт з великими, махровими квіточками. Серцевина у них жовта, а пелюстки білі. Окантовка лепесточков зеленувата. Цвітіння відбувається шапочкою. Листочки у кущика зелені, трохи загострені до краю.\nФото фіалки "Магія любові"\n"магія любові"- красива різновид фіалки. Листки темно-зелені. Бутони великі, махрові, бузково-червоні. Кайма біла. У розведенні це просте рослина.\n"Морський вовк"- різновид з напівмахрових квітами великого розміру. Забарвлення яскраво-блакитний, з візерунком. На квітконосі приблизно 3-5 квіточок. При розкритті, вони яскраво-блакитні, а потім трохи світлішають.\n"Любаша"- кімнатна фіалка з блідо-рожевими бутонами. Край лепесточков білястий. Діаметр бутона близько 6 см. Квіти великі, кулясті. Цвітіння тривале.\nЦікаво! В США офіційно зареєстровано понад 16000 сортів фіалок. Але вважається, що їх приблизно в 2 рази більше, тому що є ще багато незареєстрованих сортів.\n"прекрасна креолка"- рослина з махровими квітами. Бутони яскраво-сині з білою окантовкою. У суцвітті 6-7 квіточок. Листочки зелені. Особливого догляду не потребує і може рости при природному освітленні.\nФото фіалки "Морський вовк"\n"герцогиня"- сорт з великими, гофрованими квітами. Пелюстки білі з фіолетовими розводами. Квіти розпускаються повільно. Розетка велика, з зеленими, красивими листочками. Потребує правильному освітленні.\n"Зелена лагуна"- цікавий сорт. Бутони великі, махрові. По забарвленню білі, але на них є плями блакитного кольору. А зовнішні пелюсточки зелені. Так що квітка виходить багатобарвним, але виглядає ніжно. Розетка щільна, піднесеного типу. Рослина просте у догляді, але може вередувати.\nЦе лише мала частина безлічі різновидів фіалок. Своєю різноманітністю цю квітку заслужив повагу багатьох квітникарів, адже навіть самий прискіпливий любитель знайде для себе приємний для ока сорт.\nЦікаво! Існують ампельні різновиди фіалок. У них довгий, розгалужений стебло і кілька розеток з листочками.\nКращі рецепти маринованих кабачків\nЯк позбутися від кульбаб\nРозмножувати фіалку найпростіше живцюванням. Живці беруться тільки з здорових кущиків, на яких немає ознак недуги або шкідників. Вони добре приживаються, тому після зрізання, держак відразу ж садять в грунт, не чекаючи появи корінців. В одну ємність можна посадити відразу кілька фіалок. Залишається змочити землю і накрити саджанець кульком, щоб вийшла невелика тепличка. Якщо хочеться спостерігати за розвиток кореневої системи, живці можна поставити в воду. Коріння зазвичай утворюються швидко.\nПісля того, як держак пустив коріння, можна пересадити його в нормальний горщик, в якому\nФото фіалки "Любаша"\nрослина і буде розвиватися. Дуже важливо вміти правильно вибирати горщик для молодих фіалок. У цьому питанні квіти примхливі! Корінь у цієї культури невеликий, грунту не потрібно багато. Фіалка повинна бути більше свого горщика приблизно в 3 рази. Орієнтуючись на це, можна вибрати хороший горщик.\nЦікаво! Для фіалок можна вибирати горщик на виріст! Цвітіння у цієї культури спостерігається тільки після того, як коріння обплетуть всю ємність, в якій знаходяться!\nЗемлю краще придбати в магазині - спеціально, для фіалок. Але якщо не хочеться витрачатися на грунт, можна зробити його самостійно. Для цього змішується садова земля і трохи піску. Після цього потрібно отриману суміш прожарити або обробити марганцівкою, щоб знищити шкідливі мікроорганізми. На третину, горщик заповнюється дренажем, а зверху насипається земляний субстрат.\nПосадка проводиться акуратно, щоб не пошкодилися тендітні корінці. При цьому держак сильно заглиблювати не можна, інакше молоді листочки з'являться не скоро.\nКімнатні фіалки - прості в догляді, але щоб вони не хворіли і нормально росли, їм забезпечуються нормальні умови.\nФото фіалки "Прекрасна креолка"\nФіалки дуже люблять світло. Гарне освітлення повинно бути протягом 14 годин. При цьому необхідно від яскравого сонця ці квіти прітемнять, щоб на листочках не з'явились опіки.\nТемпература в кімнаті, де вирощуються фіалки, повинна бути в межах + 18 ... +25 влітку, а взимку + 10 ... + 15 градусів. Ці квіти не люблять холоду. Взимку їх можна тримати на холодних підвіконнях. Від холоду коріння і листочки рослин можуть почати гнити або в'янути. З цієї причини взимку їх необхідно ставити на дерев'яні підставки і відсувати від вікон.\nВологість повинна бути не нижчою. Якщо повітря в будинку сухий, необхідно встановити квіти в піддони з вологим керамзитом або поставити поруч зволожувач повітря.\nЦікаво! Різні види фіалок потребують однакових умовах зростання. Багато любителів тримають в будинках цілі колекції найрізноманітніших сортів.\nЯк поливати? Фіалка не любить перезволоження або сухості грунту. Її слід поливати в міру необхідності, коли починає підсихати верхній шар грунту. Влітку зазвичай досить 2 поливів в тиждень, а взимку - 1 разу на тиждень. Вода для поливу береться відстояна, дощова або фільтрована. Поливати потрібно так, щоб водичка не потрапляла на нирки зростання. Через це поливають ці квіти зазвичай крапельним методом або лійкою з тонким носиком.\nВажливо! Обприскування для фіалок шкідливо. Краплі скупчуються на листочках і не випаровуються, через це розвиваються гнилі.\nФото фіалки "Герцогиня"\nПідживлення необхідні тільки навесні, коли формуються бутони. Влітку, восени або взимку в підгодівлі необхідності немає. Для цього можна набути спеціальні препарати. Азотні добрива провокують розвиток зеленої маси, а калійно-фосфорні сприяють пишного цвітіння.\nПересадка проводиться зазвичай навесні. Це найбільш сприятливий час. Взимку - занадто холодно, влітку - жарко, а восени закінчується період вегетації і рослина просто не зможе нормально прижитися. Необхідна пересадка після придбання нового квітки, при появі хвороб, шкідників, виснаженні ґрунту, а також для укорінених живців.\nТруднощі у вирощуванні фіалок виникають в окремих випадках. Зазвичай вони пов'язані з неправильним доглядом.\nЧому не цвітуть фіалки? Кімнатні фіалки в нормальних умовах добре ростуть і цвітуть регулярно. Але буває і так, що рослина перестає цвісти. Що робити в такому випадку? Потрібно звернути увагу на горщик. Якщо він дуже великий, то фіалка просто не зможе цвісти, поки не виросте - рослина дає квіти після того, як коріння обплетуть весь земляний кому в горщику!\nЧому жовтіє листя? Жовтіють листочки фіалки зазвичай при виснаженні ґрунту. В даному випадку може допомогти або підгодівля, або пересадка в нову землю.\nФото фіалки "Зелена лагуна"\nЩо робити якщо листочки стають блідими? Бліді листя вказують на недолік освітлення. При цьому кущик тягнеться вгору (до світла). Брак світла призводить зазвичай до того, що культура поступово в'яне. Щоб проблема зникла, необхідно забезпечити фіалку більш якісне освітлення.\nЦікаво! Фіалки не виділяють алергенів, тому їх можна розводити навіть людям, схильним до алергій.\nХвороби і шкідники у фіалок\nКімнатні фіалки хворіють рідко, але і таке трапляється при недостатній увазі до культури. З інфекцій і грибків для цієї рослини небезпечні: борошниста роса, сіра гниль, фузаріоз. Крім того, фіалка може бути уражена нематодою, попелиць, кліщами або трипсами.\nПри появі хвороб, необхідно використовувати спеціальні препарати ( "Фундазол", "Швидкість") для обприскування. В якості профілактики застосовується фунгіцид "Фітоспорін". А в разі, появи шкідників на рослині, проводиться обробка інсектицидами на кшталт "Фитоверм", "Регент", "Моспилан".\nДивіться відео: Условия, чтобы фиалки цвели круглый год (Червень 2020).\nСорт кавуна АУ Продюсер\nСорт сливи Анжеліна\nІнкубатор для яєць перепелів\nCopyright 2020 \_ Онлайн журнал про будинок і стиль \_ Квітка Фіалка


Ньюкасл інформація аеропорту на Skyscanner\nНижче ви знайдете інформацію про Ньюкасл аеропорт. Скористайтеся лінками нижче, щоб прочитати детальну інформацію про Ньюкасл аеропорт: місцезнаходження, маршрутні карти, відльоти та прибуття в реальному часі і т.д.\nSkyscanner дозволяє вам знайти найдешевші авіарейси до Ньюкасл аеропорту і для цього вам не потрібно вводити конкретні дати або навіть пункти призначення. Завдяки цьому наш сайт є найкращим місцем, де ви можете знайти дешеві авіарейси для вашої подорожі до Ньюкасл аеропорту. Скористайтеся лінками з боку сторінки, щоб продивитись інформацію про авіарейси, або скористайтеся пошуком авіарейсів вище, щоб розпочати новий пошук.\nАеропорти поблизу Ньюкасл:\nАеропорт Дарем Тіс Валлі (60km)\nАеропорт Карлісл (72km)\nАеропорт Лідс Бредфорд (130km)\nАеропорт Едінбург (146km)\nАеропорт Блекпул (165km)\nГотелі в Ньюкасл\nПрокат авто в місті Ньюкасл


На Київщині в ніч на неділю сталася надзвичайна ситуація. У селищі Княжичі, що неподалік вiд міста Бровари, внаслідок перестрілки під час виконання службових обов’язків загинуло п’ятеро правоохоронців. >>\nРосія понесе величезні втрати у разі повномасштабної війни проти України\nУкраїнське війскове керівництво оцінює загрози військового характеру та прораховує ймовірні сценарії розвитку подій на випадок масштабної російської агресії. >>\nДорого і сердито: у маршрутках Києва подорожчав проїзд\nНа вихідних столичні та приміські перевізники зробили «подарунок» киянам та жителям навколишніх поселень — підняли ціни на проїзд фактично у всіх маршрутних таксі загалом на одну гривню. >>\nОстанного місяця року саме час починати підбивати його підсумки. Отже, поточний 2016-й претендує на символічне звання найспекотнішого року за всю історію метеорологічних спостережень. >>\nДНК нації: у Вишгороді запустили пілотний проект з популяризації української мови\nУ місті Вишгород Київської області відбулася конференція, присвячена мовному питанню та популяризації української мови в регіоні. >>\nШколярі у Сумах пішли на канікули через грип «А»\nУ школах міста Суми оголошено про карантин. Тож учні тутешніх шкіл нині — на завчасних канікулах. Епідемічні пороги з грипу станом на початок тижня переступили Дніпропетровська, Луганська та Харківська області. >>\nІм’ям Героя України Дмитра Майбороди назвали літак Ан-26, який після 18-річної перерви знову піднявся у небо. Відремонтований на 410-му заводі цивільної авіації борт урочисто передали 456-й бригаді транспортної авіації, що дислокується у Гавришівці, під Вінницею. >>\nЧерез сніг гальма відмовляють: в аваріях за рік уже загинули понад 3 тис. осіб\nЗима додала кривавих трагедій на дорогах. В Одесі винуватець аварії втік, прихопивши з собою тіло збитої жертви. Пошуками правопорушника та його жертви, що стала заручником ситуації, займаються одночасно декілька нарядів поліції Одеси. >>\nЛяшко вимагає розслідувати корупцію Порошенка, Тимошенко і Онищенка\nЛяшко стверджує: за погодженням і з відома Порошенка його партнер-корупціонер Онищенко купив у Юлії Тимошенко за п’ять мільйонів доларів посаду міністра екології, яка за розподілом в коаліції відійшла «Батьківщині» — і призначив на цю посаду свого юриста Ігоря Шевченка. >>\nТак забажала шия: глава уряду Нової Зеландії звільнився за наполяганням дружини\nДля новозеландців учора стала шоком заява прем’єр-міністра Нової Зеландії Джона Кі про бажання піти у відставку за сімейними обставинами. 55-річний Кі, екс-банкір та мультимільйонер, очолював уряд країни з 2008 року. >>\nПовернутися б у «совок»: більше половини росіян жалкують про розпад СРСР\nБільше половини росіян (56%) жалкують про розпад СРСР, а 51% відсоток вважає, що цього можна було уникнути, про що свідчать результати опитування «Левада-центру», що їх наводить «Інтерфакс». >>\nЧума у свинарнику: тваринники вимагають ухвалити держпрограму боротьби з АЧС\nАсоціація тваринників України звернулася до вищого керівництва країни з вимогою розробити чітку стратегію подолання епізоотії африканської чуми свиней в Україні. Через розповсюдження АЧС від української свинини вже відмовилися Румунія, Білорусь, Вірменія, Молдова. >>\nДобробут українців зменшився на 19 відсотків\nЗгідно з дослідженнями авторитетних зарубіжних фінансових експертів, українці - одна з найбідніших націй у світі. >>\nЗа професіоналізм влади: Х з’їзд Аграрної партії приурочили до її 20-річчя\nЧерговий з’їзд Аграрної партії України приурочили до круглої дати — 20-річчя політичної діяльності. Що вдалося і з чим сьогодні доведеться мати справу аграрному політичному лобі? >>\nРадикальний рейд: депутати Ляшка заблокували ешелон iз лісом-кругляком на кордоні з Польщею\nПоки влада бездіє, депутати від фракції Радикальної партії Олега Ляшка — Андрій Лозовий, Ігор Мосійчук та Дмитро Лінько — вирішили власноруч боротися з незаконним вивозом необробленої деревини з України. >>\nДолар проти бареля: після домовленості ОПЕК Росія оголосила про нафту за 100 доларів\nПісля домовленості ОПЕК Росія оголосила про нафту за 100 доларів. Утім подібний сценарій можуть зірвати США і зростання вартості долара. Так, у понеділок сорт Brent уже продавали за 55 доларів за барель. >>\nНевідома бабуся Каплан: закоханість i трагедії на тлі більшовицької риторики\nВ український прокат із 8 грудня виходить фільм режисера Олени Дем’яненко «Моя бабуся Фані Каплан». Ця стрічка — переможець лондонського Crystal Palace International Film Festival як найкращий іноземний фільм. >>\nНаприкінці листопада у Києві відкрилася виставка «Трієнале сценографії», присвячена творчості видатного театрального художника Данила Лідера. >>\nСтародавні часи, коли парубки ходили на вечорниці, а дівчата знайомилися зі своїми нареченими в церкві, давно вже перейшли до рубрики цікавих бувальщин в етнографічних рубриках не дуже популярних видань. >>\nВ одному жарті стоматолог звертається до пацієнта: «Мені шкода, але я помилково видалив вам здоровий зуб. Тепер доведеться видаляти хворий». Пацієнт: «Яке ж щастя, що ви не окуліст...» >>\nРизик підхопити вірусну інфекцію морозної погоди меншає, оскільки віруси при низьких температурах швидко гинуть, кажуть лікарі. Однак людям, які мають хронічні захворювання верхніх дихальних шляхів, слід остерігатися охолодження: існує ризик загострення недуг. >>\nЯк спокутувати порожнечу глибиною: самотність не тільки мучить і спустошує, а й може бути ліками\nПодолати життєвий шлях, крокуючи у щільних лавах зі своїм стабільним оточенням, неможливо — нові зв’язки з людським світом виникають, старі уриваються. Самотність — як концентрація особистісної автономії — необхідна нам iз дитинства, щоб періодично відстоювати на денці душі свою індивідуальність та >>\nГодинник із «вибухівкою»: депутат Олександр Онищенко шантажує Порошенка записом розмов\nНьюсмейкером минулого тижня був (і поки залишається) нардеп-утікач Олександр Онищенко, котрий несподівано «вистрелив» цілою низкою зізнань. >>\nДовкола Національного антикорупційного бюро побільшало скандалів. Парламентська фракція «Народного фронту» заявила, що одна з найбільш радикальних і принципово важливих реформ із боротьби з корупцією — робота НАБУ — опинилася під загрозою з огляду на втрату цим органом незалежності. >>\nСтаригани залишаються, молодий іде: прем’єр Італії оголосив про відставку через поразку на референдумі\nПрем’єр Італії Маттео Ренці визнав поразку на ініційованому ним недільному референдумі про парламентську реформу й оголосив про відставку. >>\nСтрімке падіння вболівальницького інтересу до української прем’єр-ліги змусило вітчизняних футбольних функціонерів видозмінити формат ЧУ. >>\nБоротимуться й далі: чемпіон України достроково вийшов до «плей-оф» Ліги Чемпіонів\nПісля чотирьох стартових турів групового раунду Ліги чемпіонів-2016/2017 в активі запорізького «Мотора» була лише одна перемога, тож, здавалося, чемпіон України не зможе другий рік поспіль пробитися до раунду «плей-оф» найсильнішого клубного турніру Європи. >>\nПерший етап Кубка світу-2016/2017 українські біатлоністи завершили без медалей\nУ жодній із восьми гонок, що відбулися під час першого етапу Кубка світу-2016/2017 у шведському Остерсунді, українські біатлоністи не змогли піднятися вище дев’ятого місця. >>\nНовий документальний фільм «Перестройка» зняли двоє черкащан — Захар Колісниченко та Андрій Чернега. Зйомкам фільму передувала робота в архівах, пошуки тих, хто на собі відчув трагічне переселення, влаштоване КПРС на чолі з Микитою Хрущовим. >>\nДмитро Ештонович: зірка Голлівуду з Чернівців Міла Куніс народила сина\n33-річна Міла Куніс і 38-річний Ештон Катчер стали батьками вдруге. Довгоочікуваний хлопчик з’явився на світ ще в середу, 30 листопада, однак про цю щасливу новину новоспечені батьки повідомили лише тоді, коли мама з дитиною виписалися з лікарні. >>\n«Небогоугодна» справа: у Росії протестують проти виробництва презервативів\nСвяткова літургія з нагоди свята Введення в Храм Пресвятої Богородиці в російському містечку Боголюбово цього року закінчилася хресним ходом до міської влади >>\nПРИКОЛИ про весілля і вікна\n— Жодної копійки! Спочатку в мене була одна, яку я слухав 24 години на добу. А потім сусіди почали дарувати мені все нові й нові. >>


Інше Махатма Ганді\n«Моральний вплив, який Ганді справив на мислячих людей, — писав Ейнштейн, — є набагато тривкішим, ніж здається можливим у наш час з його надміром грубої сили. Ми вдячні долі, яка подарувала нам такого блискучого сучасника, дороговказ для прийдешніх генерацій».\nІ водночас «останній лицар Британської імперії» Вінстон Черчілль уважав цього «напівбожевільного пророка» не менш страшним та небезпечним ворогом своєї імперії, над якою ніколи не заходило сонце, ніж Адольф Гітлер. Нацисти намагалися протиставити британській силі, гордині та почуттю власної виключності ще більшу силу та гординю. Ганді — сатьяграху, філософію ненасильницького спротиву темній силі. Гітлер програв, а Ганді виграв.\nУ сучасній Україні мало знають про Махатму. А між тим, ми — саме ті «прийдешні генерації», про які писав Ейнштейн. І без Ганді та його політично-етичного вчення наш світ був би іншим. Без нього не було б ані афро-американського пророка Мартіна Лютера Кінга, ані радянського дисидентського руху, ані польської «Солідарності», ані чеської оксамитової революції кінця 80-х, ні, зрештою, української помаранчевої революції. Принаймні в такому вигляді, як усе це відбулося.\n2 жовтня 1869 року в родині дивана (прем’єр-міністра) крихітного індійського князівства Порбандар народилася шоста і, як виявилося, остання дитина. Слабенького та худенького хлопчика назвали Мохандасом Карамчандом. Батько немовляти Карамчанд Ганді був своєрідною білою вороною серед украй корумпованих, пихатих та жадібних індійських чиновників. Карамчанд та його дружина Путлібай (мати нашого героя) належали до найбільш ортодоксального вішнуїстського напряму в індуїстській релігії, вони не вживали алкоголю, м’яса, не палили тютюн. Індуїстська релігія, як, утім, і будь-яка інша, забороняє ображати людей, красти та брати хабарі. Проте з усіх чиновників лише Карамчанд Ганді сприймав ці релігійні настанови не як певні абстрактні поняття, а як настанову до дії.\nКоли Мохандасу було сім років, у його батька виник конфлікт з британським агентом у Порбандарі. Карамчанд позбувся своєї посади, проте князь сусіднього Раджкота негайно запропонував йому аналогічне місце. Родина Ганді переїхала до цього міста, де Мохандас пішов до початкової, а згодом і до середньої школи. Майбутній лідер нації не вирізнявся якимись помітними успіхами в навчанні, був дуже несміливим і уникав товариства інших дітей. Проте вже першого року навчання в середній школі стався випадок, в якому, наче у краплині води, видно майбутнього Махатму. До школи приїхав англійський інспектор, який загадав учням написати англійською п’ять слів, зокрема слово «казан». Дванадцятирічний Ганді написав це слово неправильно. Вчитель штовхнув його, бажаючи, щоб Мохандас переписав слово в сусіда. «Але я вважав, — згадував Ганді через багато десятиліть, — що вчитель перебуває в класі, аби не давати нам списувати. Всі учні написали слово правильно і тільки я опинився в дурному становищі. Пізніше вчитель намагався довести мені, що я вчинив дурницю, але це йому не вдалося». І протягом усіх 67 років, які йому ще судилося прожити, ніколи нікому не вдалося змусити його зробити щось, що Ганді вважав би негідним. Під загрозою не лише поганої оцінки, але й втрати майна, свободи, краху політичної кар’єри, фізичних катувань і навіть смерті.\nКарамчанд Ганді на той час був уже невигойно хворий і незабаром помер. Але перед смертю ще наполіг на одруженні свого найменшого сина. Так Мохандас змушений був у віці 13 років узяти шлюб. Дружина Ганді, його однолітка Кастурбай, стала на ціле життя його вірною помічницею в усіх справах і померла 1943 року в британській тюрмі, куди її було ув’язнено разом із чоловіком та іншими керівниками визвольного руху. Проте Ганді згодом дуже негативно оцінював звичай дитячих шлюбів.Прем’єр-міністр практично не залишив спадщини й утримувати його родину випало дядькові Ганді. А незабаром Мохандас закінчив середню школу. Після тривалих обговорень та нарад родичів Мохандаса вирішили відправити до Англії навчатися «на адвоката». Важко було зібрати гроші на цю поїздку, але ще більше застережень викликало питання: чи не зрадить юний вішнуїст на чужині віри своїх батьків? Урешті-решт мати взяла з Ганді клятву — не вживати в Англії алкоголю, не їсти м’яса та не зраджувати дружини.


Скорочено - ЗА МИТЬ ЩАСТЯ - ОЛЕСЬ ГОНЧАР - 11 КЛАС\nСкорочено - ЗА МИТЬ ЩАСТЯ - ОЛЕСЬ ГОНЧАР - 11 КЛАС\nПаркого тропічного вечора, у місті Рангуні, під звуки якогось дивного інструмента згадалася чомусь автору ця давня історія.\nЦе було перше повоєнне літо. Шляхом, що стелиться з табору до найближчого містечка, артилерійські трудові коні тягнули бочку-водовозку. На ній в пілотці набакиреній, в медалях на всі груди сидів артилерист Сашко Діденко. Виїхавши за межі табору, він на всю душу скрикнув:\n— Співаєш? — сміючись спитав зустрічний водовоз із сусіднього полку.\nА потім — вже у дві горлянки:\n— Го-го-го-го! Го-го-о-о!\nВтім ніхто не відгукнувся.\nСашко замислився над тим, що чув про любощі фронтові, про знайомства в медсанбаті, а то й з місцевими грішницями. А він тільки гармату й знав у житті, з нею пройшов півсвіту, перемісив багнюки. За гарматним боєм ніколи й на дівчат було озирнутись.\nРаптом на полі, серед свіжих полукіпків, щось яскраво майнуло й зникло за золотою спорудою. Ще мить — і з-за полукіпка вийшла жниварка. Вона поглянула на солдата звабливим оком. Кофтина на ній — червона, як жар. Темне волосся спадає на плечі. Ноги загорілі блищать. Вона напилася з глечика, і, посміхаючись до водовоза, запросила: „Іди, напою й тебе”.\nБіля полукіпка з’явилися ще жниварки і почали піддражнювати солдата. Але той мов і не бачив отих інших. Він зупинив коня, зістрибнув униз. Дівчата кинулись тікати. Лише одна залишилась стояти незворушно — та, що посміхалась до нього, запрошуючи до глечика. Тепер на її обличчі не було сміху та жарту — було щось інше. Діденко спитав, як звати дівчину. Та відповіла: „Лорі. Ла-ри-са”.\nВона крутила в руках золоту соломинку. Діденко обережно взяв у неї ту соломинку. Потім узяв її маленьку, тверду руку. І стиха повторив: „Лариса. Лариса”.\nСашко помітив у чорному волоссі дівчини срібну ниточку, і це вразило: яке горе так рано її посріблило? В нього виникло нестримне бажання захистити її. <...> Руку її все життя не хотілось би випускати зі своєї, безодня очей заваблювала, густо-вишневі губи були так довірливо близько. Солдат припав до них. Вона ніби тільки й ждала цього пориву, шпарко охопила хлопця руками і, відхилена на снопи, віддарювала його жаркими поцілунками спраглості, вдячності й відваги. Це таки було живе полум’я, що опалило його, обняло, засліпило. Снопи розлазились, розтікались під ними, як золота вода, п’янили обох, вона лежала горілиць — жарка, незнайома! — і очі її були повні щасливого п’яного сонця. <...>\nАле раптом вона шарпнулась і нажахано скрикнула. До них наближався її чоловік — чорний, в жилетці, з блискучим серпом у руці і почуттям несамовитої правоти на обличчі. „Смерть!” — промайнуло Діденкові. В одну мить згадався бій, відчулася за спиною налякана жіноча постать — і Сашко вихопив з кобури свій трофейний пістолет.\nДопитувач був певен, що причина всьому — вино. „ Хміль, та не той, що ви думаете”, — мовив Сашко. І більше нічого не казав.\nСимпатії усіх солдат були на його боці: адже це — їхній Сашко. Була б воля — жодної хвилини не тримали би його під арештом. І пін до ранку розповідав про свою кохану — хоча сам бачив її один раз у житті. „Оце женщина! Ось за кого варто в огонь і в воду!” — казали солдати коло гауптвахти... Спалахнула, мов полум’я, зневажила всі умовності, безоглядно віддала солдатові свою любов. Він переможець, а вона хіба ж не рівня йому? Хіба не здобула перемогу над своїм рабством сімейним, над плітками, забобонами, хіба не довела, збунтувавшись, що свобода й любов для неї понад усе?!\nА ще казали, що це йому нагорода за все, що не кожному випадає таке щастя.\nА він казав до вартових: „Головне, щоб водовозку мені знов повернули. Одразу ж на галопі до неї! Сідай, моя мила! Сядемо поруч на водовозці і гайда через усе місто: дивіться — це наше весілля, це вже ми з нею муж і жона”. І чути не хотів ні про закони якісь, ні про що інше.\nАле поки що неголений, без ременя, походжав він у своєму курені, а на зміну одним вартовим приходили інші, щодалі суворіші.\nГрудка каші, кухоль води — і нічого більше. Та його нічого не страшило — сподівався, мабуть, що скоро випустять з гауптвахти. І не підозрював хлопець, які хмари збираються над ним.\nРевнивий чоловік Лариси помер у лікарні. А випадок цей набув широкого розголосу в країні. Мовляв, окупаційні війська чинять розбій серед білого дня: вбивають чесних католиків, ґвалтують їхніх дружин. Даремно на одному з мітингів Лариса гукала у вічі лідерам: „Лицеміри ви, брехуни! Це мій гріх, а не його!”. Розлючені родичі чоловіка не слухали її, вимагаючи жорстокого покарання. Аж раптом старий священик гукнув до натовпу: „ Omnia vincit amor!”, що означає „Любов перемагає все!” І хоча слова його залишилися незрозумілими, але вони врятували Ларису від самосуду.\nДіденка було засуджено до найвищої міри покарання — розстрілу.\nСправа дійшла до Москви.\nГвардієць не падав духом, тримався зі спокійною гідністю.\nА одного ранку з виноградників з’явилась вона. Темно вбрана, боса, зарошена, і волосся на голові кучмилося недбало.\n„Стій! Стрілятиму!” — гукав вартовий. Та вона лише прискорювала ходу. Цілий день відганяли її вартові, але вона виринала в іншому місці. Аж доки надвечір випало вартувати артилеристам — найщирішим друзям Діденка. Вони взяли гріх на душу, і дозволили закоханим побачення.\nМов з хреста знята — така була вона, коли під поглядами вартових наближалася до гауптвахти. Для них Лариса не видалася красунею, просто змучена, перестраждана жінка з темним проваллям очей, що горять, як у хворої, а ось йому, Діденкові, була вона зовсім інакша, бо, припавши до амбразури, бідолаха аж заплакав — заплакав од щастя бачити її.\nВін цілував її руки, вона казала до нього щось ніжне, він відповідав: „Зіронько моя! Циганочко! Ясонько! Оченя моє каре, щастячко рідне моє!”\nНевідомо, звідки й бралися ці ласкаві слова в грубого артилериста, який досі бачив лише вирви та бруд, сморід війни та смерть... а вона, ця любов несподівана, з’явилась, мов з неба, і сонячним духом снопів — подихом самого життя — тебе обдала, сп’янила навіки.\nВартові нагадували їм, що час вже прощатися, а вони, наблизивши обличчя одне до одного, ніжно дивилися в очі — і плакали. Наче передчували те, що вже насувалось.\nВночі прийшла відповідь з Москви: вирок залишився в силі. Тепер врятувати Діденка могло лише чудо.\nСтарий артилерист, що відміряв, як і Діденко, півсвіту разом із своїми гарматами, зайшов до землянки Діденка, замість пастора, і присів скраю на холодному земляному лежаку. Йому було дуже важко. Не знав він, що казати у таку мить своєму кращому солдату.\n„Ну от, Діденко — почав він понуро. — Воювали ми з тобою не один день, воювали на совість, ніхто не дорікне. Я пам’ятаю, як отам під дотами. І під Верблюжкою. І під Бартом, під Естергемом — усе пам’ятаю. Геройський був солдат. Там куля минула, а тут. Що ж це виходить? На смерть за Батьківщину йшов, а тепер сам заплямував її?”\nСашко мовчав. Комбат запитав, хто ця жінка. Діденко відповів, що кохає її. І додав, що не шкодує. І що коли цю пляму можна змити лише кров’ю, то він готовий.\nЗа півгодини по цьому засуджений стояв перед військами над яром, і темні хмари пливли над ним. Дочитувалися в суворій тиші останні\nслова, коли зненацька пронизливий, як постріл, жіночий скрик вихопився десь над виноградниками й розпанахав тишу до хмар.\nІ хотілося б автору сказати, як здригнулись серця від її зойку; як опустилися дула гвинтівок; як всміхнулись полегшено ті, що прийшли сюди бути свідками страти, а він, помилуваний, ступив назустріч товаришам, друзям, командирам і своїй коханій. І як цілу ніч разом веселились війська, й виноградне містечко. Й найщасливішими в світі були він і вона... Та чуда не сталось. Скрик був, і жіноча в лахмітті постать вихопилась з виноградників, на мить майнула перед ошелешеними військами. Але порушений лад скоро було підновлено. „Хмари пливли над яром, як і пливли. Сталося все, що мусило статись”.\nНовела „За мить щастя” (1964) — маленький шедевр О. Гончара, в якому письменник розповів надзвичайно красиву й щемливу історію кохання. Війна щойно скінчилася, люди, що були віч-на-віч зі смертю й жахіттям, нарешті повертаються додому, сподіваючись на щасливе мирне життя, душі їхні оживають... І ось під палючим літнім сонцем, посеред п’янкого жнив’яного пейзажу зустрічаються двоє — він і вона — артилерист Сашко Діденко і жниця Лариса, мадярочка Лорі. Вони переживають шалений спалах почуттів, їх охоплює несподівана пристрасть. Ця мить абсолютного щастя здатна прилучити їх до вічності, але... свято розкріпачених душ, що його щойно пережили хлопець і його кохана, обривається так само несподівано, як і почалося. Раптово з’являється розлючений чоловік Лорі із гострим серпом у руці, і Сашко зупиняє його пострілом. Тепер на нього чекає страшна розплата — військовий трибунал. Проте Сашко усе ще перебуває в полоні попередньої щасливої миті, „наче напоєний чарами”, він живе лише своїми спогадами про мить щастя, навіть оточуючі помічають, що він „із звичайного став незвичайним, став щедрим, багатим, багатшим за царів, королів!..” Для нього наче відкрилася найважливіша життєва істина, але до його свідомості ще не дійшла страшна реальність. Намагаючись передати усю напруженість ситуації, „розхвилювати” читача, розтривожити його розум, емоції, уяву, письменник дозволяє собі помріяти: сталося чудо — Сашка помилувано, усі щасливі... Але казка є казка, а реальність є реальність. Останній штрих художника повертає читача на землю: „Сталося все, що мусило статись”.\nНапруженість сюжету, краса і щирість почуттів як героїв, так і оповідача, яскрава образність — усе це приваблює читачів, а самій новелі О. Гончара надає художньої викінченості й досконалості.\nБлакитніє море. Дитячим щебетом починається ранок на одному з мальовничих півостровів, що по-тутешньому зветься просто кут. На куті великий старовинний парк. „Комуна” зветься цей кут і цей парк, тому що тут ще в двадцяті роки справді була комуна демобілізованих червонофлотців. Восени та навесні, доки діти у школі, в Комуні проводяться наради районного масштабу, форуми чабанів або кукурудзоводів, сюди ж їдуть відзначати й Першотравень, а потім на ціле літо влада тут переходить до рук піонерії, що їх з усіх усюд звозять сюди.\nСеред усіх своїми вигадками та голосом, як веселий дзвіночок, виділяється Тонн Горпищенко. Коли не глянеш, вона в оточенні дітлашні. Тоню вони по-справжньому люблять, її енергії вистачає і на танці, і на співи, і на різні ігрища, а дітям, що прибули сюди аж з обласного центру, ніхто так цікаво, як Тоня, не розповість про різні трави та про комах, про муравок та степових птахів, вона тобі й цикаду, і ящірку сама зловить, щоб зблизька її з дітьми роздивитись. Але якщо ти звичками розгуба-роззява і, скупавшись, там і забуваєш біля моря щось із своєї одежі, щоб хтось за тебе підбирав, то не сподівайся, що Тоня-вожата це так тобі пропустить. З її легкої руки на табірному подвір’ї з’являється така собі „Дошка юних забудьків”, на якій висять на гвіздочку чиїсь забуті труси, чиїсь балетки, чийсь картуз. <...>\nЛюблять з нею діти ходити в походи, а оскільки дивитись тут особливо нема чого, — то найчастіше Тоня йде з дітьми по дузі затоки аж до того місця, де над самим морем, край рудої суші соковите зеленіють кущики очерету.\nВ очереті натрапляють вони на таке багатство, якому й ціни не складеш у степу: криниця чистої джерельної води! Не дуже й глибока вона, сонце її просвічує аж до дна, а саме дно, мов у каменоломні, золотиться уламками абияк накиданого каменю-черепашника. Дітям — розкіш: обляжуть криницю з усіх боків, набирають воду в пригорщі й смаковите п’ють, а понапивавшись, пустують, бризкають один одному в обличчя, лящать, аж поки знову прищухнуть, дивлячись, як вода в криниці встоюється і сонячне проміння, зламане в ній, перестане гойдатись. Ось тоді й дізнаються вони від Тоні-вожатої, що це криниця не проста, що про неї ходить легенда, нібито в ній дно подвійне, і коли довго дивитись отак, то можна помітити, як на дні, між отим сторчма накиданим камінням, зблисне уламок шаблі козацької. <...>\nА що ближче до кінця тижня, то більше Тоню обіймає якесь хвилювання, в суботу товаришки-вожаті дружно просять начальника табору, щоб відпустив Тоню на вихідний додому.\nДо радгоспу звідси далеко, лежить туди курявна степова дороги, але Тоня, щоб скоротити свою путь, вирішує брести через лиман навпростець. Вона спішить, і все їй сміється в грудях, і серце палає жагою зустрічі. Не те що такий лиман, а, здається, і ціле море перемайнула б вона, щоб тільки швидше бути там, де хлопчина, з усіх найгарніший, жде її на побачення. Скільки разів, то вранці, то вечорами, коли табір уже спить після відбою, вона припадала вухом до приймача, вслухалась, чи не озветься часом до неї Віталик, чи не скаже хоч одне слово, може, просто назве її ім’я.\nЗатока виявилась ширшою, ніж видавалась з берега, вже й сонце вишнево пірнуло за степовим берегом, а Тоні, нажаленій медузами, ще далеко було добуватись до берега. Море не лякало її своєю глибиною, бо вона знала, що комунівські жінки, які працюють по той бік на птахофермі, щоранку перебродять його, отак підібравши спідниці. <...>\n<...> Радгосп уже спав міцним трудовим сном, коли, прослизнувши мимо сторожів попід парком, перемайнувши вулицю, дівоча постать нечутно шаснула до Лукії в садок, шаснула і з затаєним подихом стала над Віталиковою розкладайкою, у мокрій, що аж тіло облипала, одежі. Здається, дівчина зовсім не дихала якусь мить. А тоді ледь-ледь торкнула хлопця за вухо, тільки торкнула, і він одразу кинувся, підхопився, наче й не спав.\nВін бачить, що дівчина уся мокра, питає, під яким дощем вона була.\n— Через лимани, через усе Чорне море до тебе брела! — безшумно сміється Тоня. — Акули на мене кидались, спрути, восьминоги. <...>\nВранці Лукія Назарівна вирушила в сусідній радгосп перевіряти угоду на соцзмагання.\nНа мотоциклі в нього Тоня. В руці авоська з бутербродами, які вони з’їдять, добре накупавшись у морі; вони виберуть собі пустинний берег, де будуть тільки удвох, купатимуться й розважатимуться цілий день, а надвечір Віталиків мотоцикл доставить Тоню прямісінько в табір, до самого її намету.\nМотоцикл летить, аж підстрибом іде. <...> Ривок — стрибок — віраж через останню кучугуру, і ось вам море, ось вам його синява, тиха, безмежна. <...>\nОдин-однісінький серед морської рівнини бовванів крейсер вдалині, і, крім нього, ніде ні паруса, ні катерка. Лінивий плюскіт хвиль... Суха морська трава чорніє, шелестить під ногами; де-не-де риба в ній смердить, порозбухавши. Навіть і Віталик трохи торопіє: ні живої душі ніде. Сліплячі, остекленілі простори. Дрімота у всьому. Ген-ген по берегу біліє самотня рибальська хатина, де кочує рибальська бригада в сезон лову, але зараз і там нікого не видно. Навіть дядько Сухомлин, що тижнями байбакує тут, стереже рибальську оселю, зараз не вийшов назустріч у своїм зім’ятім капелюсі та в брижуватих штанях з одною засуканою холошею, не вийшов, не став придивлятись, хто це прибув, хто порушив цю благодатну тишу та спокій... Хіба ж не дивна ця їхня планета Земля, на якій є десь і міста мільйоннолюдні з університетами, з хмарочосами, з підземними палацами метро і спортивними аренами, де шаленіють зараз десятки тисяч болільників, і водночас є таке тихе узбережжя, де дрімає собі під козирком черепиці одна рибальська хатина, та первісне простори моря синіють, та чайка сидить, куняє коло води, біла, непорушна, мов з алебастру.\nА втім, є ще одне тут живе створіння: Сухомлинова корова-ялівка червоно-степової породи, забрівши далеко від берега, непорушне стоїть серед чистої морської синяви.\nТоня починає роздягатися, щоби скупатись.\n— Я зараз! — скочивши на мотоцикл, Віталик гайнув по берегу до рибальської хати.\nІ незабаром Тоня бачила вже, як він по-хазяйськи ходить по двору, обстежує Сухомлинове кочовище. Став потім спихати на воду одного з баркасиків, що чорніли, витягнуті на берег.\nДо неї Віталик підплив уже тим баркасиком. Підпливши, глянув на Тоню і отетерів. Ніколи він ще не бачив її роздягнутою. В одному купальнику стояла, красуючись на весь берег відкритим дівочим тілом, струнким, засмаглим. Аж лячно хлопцеві стало, що\nвона така гарна. Невже це він, шкет, цілував ось її? Присоромлений, він безладно веслував, крутився човном на місці, а Тоня, навпаки, почувала себе зовсім вільно, стояла й закручувала перед купанням волосся вузлом, радісно оглядала це синє роздолля. Кінчивши закручувати волосся, кинулась у воду, побігла по ній далі від берега, на глибше. Віталій галаснув і, стрибнувши з човна, теж побіг за нею, наздогнав, і вони стали бризкатись, борюкатись.\nВіталій дістає для неї мідій. Але бутерброди, видно, краще: Тоня й Віталій заодно беруться й за них, а потім пливуть оглянути Сухомлинів причал та рибальську хату-пустку, де восени рибалки ночують, ховаються від негоди, а зараз на їхніх нарах пилюки на палець.\n— Цікаво, скільки буде від нас до того дредноута? — запитує Тоня, задивившись на судно, що бовваніє в затоці.\n— Хочеш, Тоню, махнем туди. Ми вже з хлопцями бували там. <...>\n— На кілометри не знаю, а на милі... миль десять буде.\nВіталик береться за весла, і берег швидко віддаляється від них.\nТоню захоплює оця таємничість, оця, сказати б, поезія таємничості, в яку вони поринають. Велика вода, суцільна голубінь вже оточує їх. Ніжно-блакитна шовковість небес і густо насичена синню, аж чорна, просторінь моря — такий їхній світ, серед якого їм чути тільки хлюпання хвилі та ритмічне поскрипування кочетів.\nМоре, що спершу прозоро просвічувало аж до дна і зверху було веселим, синім, щодалі мовби темнішає, важчає, воно стає і справді чорним, можна зрозуміти, чому його так назвали. І хвилі, всюди хвилі, хвилі. <...> А судно ніби й не наближається. Важка його непорушність, як і раніш, далеко темніє серед густої сапфірної синяви.\nВін жартує, але без посмішки. Невже і йому трішки-трішки лячно, тривожно?\nСудно, однак, таки ближче. Сіре залізне громаддя його низько, розлого сидить на воді, осівши майже по ватерлінію... Ось на борту на брудно-сірому тлі видніє білий знак, якісь літери і цифра 18. <...>\nВіталій і Тоня, поодягавшись, примовклі, внутрішньо напружені, йшли вже понад бортом судна. Почуття незаконності, незадоволеності свого вчинку весь час не покидало їх. Все грізне, похмуре, від усього віє запустінням.\nОблуплена, облущена фарба бортів. Іржа. <...> Ілюмінатори засновані павутинням.\nВ одному місці Віталій, впритул приставши до борту і взявши це махинище на абордаж, звелів Тоні хапатися й лізти вгору, на палубу. Вона мить роздумувала, потім міцно вхопилась рукою за гарячий, напечений сонцем ілюмінатор, — цей теж був заснований павутинням! — а далі допомогло їй якесь іржаве, нестерпно розпечене скоб’я, і не встиг Віталик дати їй пораду, як вона була вже на палубі.\nНевдовзі з’явилася із-за борту і солома Віталієвого чубчика та худенькі плечі в самій майці. Почуття гостре, нервово-лоскотне охопило Тоню. Хотілось сміятись, кричати, галасувати так, щоб всі почули! їхній крейсер. Двоє їх, двоє закоханих, на великому військовому судні. Ніколи, звичайно ж, не було на цьому військовому судні закоханої пари, щоб отак — він і вона. Лунали тут суворі команди, накази, радіопозивні, номери, шифри — все службове, суворе, владне. А тепер їм скорилося це тисячотонне сталеве громаддя, на сталевій арені могутніх рудо-іржавих палуб владарює сміх, їхня любов!\nТримаючи одне одного за руки, вони зазирають у пробоїни, в моторошну глибінь темних трюмів, де вода блищить маслянисте, почувається, що важка вона там, застояна, з нафтою чи соляркою.\nЙдуть, неквапом оглядають кубрики, ці гарячі металеві клітки, в яких жили колись люди, жили, як у сейфах.\nТоня вже студить на руки, вони починають щеміти від ізоляційного скла, що й тут по палубі всюди валяється купами, а в салоні аж за шию сиплеться блискучими скалками із прорваної обшивки. Це ж тут, в салоні, сиділи командири, бесідували, щось вирішували. <...> Все порвано, порубано, обдерто.\nСуднові, здається, не буде краю. Не з берега, тільки тут, зблизька, можна впевнитись, яке це воно величезне. Ідеш крізь його залізні буреломи, спускаєшся то нижче, то вище („то знову гарматні відсіки... а то шлюп-балки!”), потрапляєш у якісь глухі закутки, залізні закапелки, в напівтемряву, то знову перед тобою грає сонцем іржава сталева стіна, який-небудь камбуз, або клюз, або відсік, серед яких Віталик тільки й може зорієнтуватись.\n...І раптом з напівтемряви напис:\n...затопление открывать только при фактическом пожаре”.\nЩо це означає? Як це розуміти? Таємниче, мов ієрогліфи! А хтось це ж писав, когось це стосувалось, для когось цей напис, може, важив безмежно багато. <...> А це що таке: „Боевой четыре...” Вся вона, ця іржава сталева гора, повна загадок, таємниць, умовних знаків, яких навіть Віталикові не розгадати.\nІ раптом Віталій застиг, закам’янів, задивлений кудись у море, і Тоні здалося, що він зблід, що на обличчі йому відбився жах. Тоня теж глянула в той бік і серед темряви непокійливих хвиль побачили... маленький чорний каючок!.. Помилки бути не могло: та маленька смоляно-чорна посудинка, що її в першу мить Тоня й не впізнанії без вітрильця, то ж їхній був човник, їхній баркасик, що його тепер вітер тихо, ледь помітно, але безповоротно відгонив у море. Далі й далі від них — у відкрите море!.. <...>\nЗвечоріло, зірки проступили на небі, а десь у степу теж, мов зірки, спалахнули крізь імлу вогники. А вони сидять, мов сироти, позіщулювались в затишку бойової рубки, їм холодно — залізо судна після денної спеки дивовижно швидко нахолонуло. Тоня, наплакавшись, схилилась Віталикові головою на коліна і, здається, заснула, змучена переживаннями, а Віталій не зводить очей з берега, намагається розібратись в усьому, що сталось. Може, таки треба мало плигати за борт і кинутись вплав за човном уздогін? А коли він, мало не зірвавшись, в одну мить скотився зі щогли й ринувся був до борту, сама ж Тоня схопила його за руку:\nНе смій! Не доженеш! Утонеш!\nІ таки ж правда: тут і майстер-розрядник з плавби навряд чи б догнав. Згодом лише якось жалібно запитала:\n- Як же це ти, Віталику? Чому ж ти не прив’язав?\nНіч зоряна, видна, в такі ночі співає степ. Десь і зараз далеко з берега ніби чується пісня — ні, тільки вчувається. Коники сюркочуть — ні, тільки обман слуху. <...>\n<...> Мовби змужнілим поглядом Віталій оглядає зараз себе, обдумує знову і знову, як це скоїлось і як закінчиться. Невже це і\nвсе, що він встиг у житті? Невже де похмуре, як привид минувшини, судно стане залізним саркофагом для них? <...> Про людину кажуть, що вона велетень, бог, гігант. А ти ось тут не можеш зрушити з місця купу залізного брухту, не можеш викресати іскру вогню, не владен відвести від своєї Тоні удар. <...> Він чує, як вона дихає, як поворухнулася. Сіла, підібравши ноги.\nЗгадують Дніпро, радгосп, батьків.\nБуде, буде й там горя. <...> Поїхали купатись і втонули — ось що про них подумають у радгоспі. Згадалось Тоні, як позаторік на Свято врожаю поїхали колективно з Центральної до моря купатись,— на Третій відділок поїхали, там найкращий пляж, і один молодий комбайнер, далеко запливши, втонув. Шукали його до ночі, так і не знайшли. Через кілька днів труп його вже у відкритому морі прикордонницький катер підібрав — обличчя нема, очей нема — чайки повикльовували, тільки по татуюванню на руці і впізнали. „Щурко”, — було витатуйовано там. <...>\nНебо — все небо стугонить рівно, владно, величаво. Піднявшись десь із далеких аеродромів, на рівні зірок ідуть могутні машини, гіганти стратегічної авіації.\nМожливо, на полігон, а можливо, скинути свій вантаж якраз над затокою, бо й сама ця затока є тільки часткою полігона, його водяною дільницею, а судно це для того й залишено тут, щоб його бомбили, щоб по ньому влучати. Вже бомбили, і ще бомбитимуть — бомбитимуть, доки не розбомблять, доки не буде виконана вся військова програма! <...>\nПритулившись одне до одного, вони мовчки дивились, як над світом поступово виднішає, зірки тануть в попелястому небі.\nВід довгого стояння, від того, що сонце, пригріваючи вже, їх п’янило, здалося їм, що судно пливе. Але то тільки хвилі плили, обтікали, омиваючи його борти, і котились далі, а судно стояло на місці. Рухалась планета, рухалось сонце в небі, рухались води своїми вічними валами, а воно стояло між хвиль іржаво, тупо, непорушне.\nТак уявно пливтиме це судно цілий день, коли сонце ще дужче п’янитиме їх, і палуба знов розпечеться, і вся ця залізна гора пашітиме на них своїм іржавим вогнем. Потім знову зайде ніч, десь за тисячі верст льотчики надіватимуть шоломофони та парашути, рушатимуть до своїх бомбардувальників, і розмов буде між ними про те, що зоряне море бомбити важко... А ці двійко, що на судні, забравшись на бак, сидітимуть на своєму залізному острові, ждучи нічного удару, сидітимуть, мовчазно зіщулені, мов останні діти землі, мов сироти людства.\nПисьменника Олеся Гончара завжди цікавив внутрішній світ звичайних людей, які прагнуть знайти гармонію у своїх душах одночасно із налагодженням гармонії в тому світі, який їх оточує, тому персонажі його творів постають зазвичай не велетнями, не героями, а звичайними людьми — беззахисними дітьми матері-природи, зі своїми радощами, проблемами, мріями, любов’ю... І як усе живе, вони часто опиняються під загрозою цивілізаційних процесів. Новелу „Залізний острів” — одну з частин роману „Тронка” (1963) — називають ще твором-засторогою, тому що у ній йдеться про те, як юні закохані Тоня й Віталик через свою легковажність опиняються на військовому кораблі, який служить полігоном для нічних бомбардувань. „Ніколи, звичайно ж, не було на цьому військовому судні закоханої пари, щоб отак — він і вона”, і їм, звичайно ж, лестить така обставина, і навкруг — така краса: море, сонце, а „на сталевій арені могутніх рудо-іржавих палуб” владарює їхній сміх і їхня любов, тож вони не помічають, як баркасик, на якому вони сюди дісталися, відв’язався, і тепер шлях до повернення на берег відрізано. Що чекає на них попереду? Зайде ніч, десь за тисячі верст льотчики надінуть шоломофони, парашути й вирушать до своїх бомбардувальників, а ці двійко, „сидітимуть на своєму залізному острові, ждучи нічного удару... мов останні діти землі, мов сироти людства”. Але вони не впадають у відчай, а будь-що намагаються віднайти шлях до спасіння. Врешті-решт Віталик знайшов спосіб за допомогою скельця добути вогню, запалив одяг, цей сигнал помітили на полігоні і вислали за ними катер (про це розповідається у новелі „Тронка”). Тоня й Віталик довго потім не могли згадувати про цю пригоду без внутрішнього здригання. Але головне, що вони вийшли з цієї ситуації переможцями, не втративши ані своєї людської гідності, ані своїх почуттів.


Меморіал замість Арки: Вятрович озвучив цікаву пропозицію для киян\nсубота, 3 червень 2017, 12:18\nГлава Інституту національної пам'яті України Володимир В'ятрович виступив з пропозицією встановити в Києві Меморіал українських героїв.\nЗа словами Вятровича, скульптура могла б замінити арку Дружби народів, повідомляють Патріоти України.\n- Поки немає ніяких рішень з цього питання. Наша ідея - це, власне, пагорб над Дніпром, на місці, де є суперечлива веселка або ж ярмо, як її ще називають. Це було б оптимальним рішенням для створення і розміщення там національного пантеону, - каже В'ятрович.\nЗа його словами, питанням установки меморіалу вже займається спеціальний комітет.\n- Суть у тому, що цей Меморіал українських героїв ми пропонуємо зробити власне українським національним пантеоном, тобто місцем, де б вшановували всіх тих людей, які найбільше зробили для того, щоб Україна відбулася як держава, - додав В'ятрович.


Корнієнко: Санкції США проти Коломойського — сигнал про те, що з ним не варто мати справу — DSnews.ua\nКорнієнко: Санкції США проти Коломойського — сигнал про те, що з ним не варто мати справу\nСанкції США проти українського бізнесмена Ігоря Коломойського є сигналом всім, кому важливі відносини з Вашінгоном, що з олігархом не бажано мати справу\nп’ятниця, 05 березня 2021, 21:25\nПро це заявив заступник глави фракції "Слуга народу" Олександр Корнієнко в коментарі "Радіо Свобода", передає "ДС"\n"США сьогодні фактично показали, що не хочуть бачити Коломойського та членів його родини і повʼязаних осіб у своїй країні. Разом із тим дали знати всім, для кого важливі відносини зі США, що з Коломойським небажано мати справу", — cказав нардеп.\nЗа його словами, незалежно від того, як розвиватимуться події з американськими санкціями, розслідування справ, повʼязаних із Коломойським, в Україні триватиме.\nВажливо: Посадити трьох друзів. Чи здасть Зеленський Коломойського?\nЯк повідомляла "ДС", США запровадили санкції проти українського бізнесмена Ігоря Коломойського і його сімʼї у звʼязку зі звинуваченнями в корупції.\nВ Офісі президента відреагували на рішення Держдепу США про запровадження санкцій проти опального бізнесмена Ігоря Коломойського, зазначивши, що Україна вдячна кожному партнеру за підтримку на шляху деолігархізації.


Курси валют в м. Сутиски на сьогодні\nКурси валют в м. Сутиски\nКращі валютні курси в м. Сутиски на сьогодні. Виберіть найвигідніший готівковий курс обміну валюти в місті в онлайн режимі.\nБанки, в яких можна обміняти валюту в м. Сутиски\nДо уваги наших читачів пропонуються офіційні курси валют всіх банків в м. Сутиски. За допомогою нашого сайту ви дізнаєтеся, який банк пропонує кращі умови купівлі або продажу валюти на сьогоднішній день. Тут представлені дані про готівкові курси валют в банках, які відкрили свої відділення в місті.\nНа цій сторінці ви дізнаєтеся все комерційні курси банків в м. Сутиски та зможете вибрати кращий курс. Наш сервіс аналізу і порівняння банківських курсів гривні дозволяє купити або продати валюту за доступною ціною. Крім того, ви можете подивитися архів курсів, динаміку зміни за тиждень, місяць або рік.\nАналітики нашого сайту щодня до 10 години оновлюють дані, тому інформація завжди актуальна. Джерело даних - офіційні сайти банків. Звертаємо вашу увагу, що банки можуть змінювати курси валют протягом дня, тому перед відвідуванням банку краще уточнити точний курс валют по телефону. Для пошуку контактних даних банку скористайтеся нашим довідником відділень в м. Сутиски.


Мета: ознайомити учнів із драмою «Украдене щастя» І. Франка; розвивати зв'язне мовлення, пам'ять, навички аналізу й синтезу прочитаного; виховувати патріотизм, повагу до історичного минулого, до звичаїв і традицій українського народу, творчості І. Франка, прищеплювати інтерес до наслідків власної праці.\nОбладнання: текст драми І. Франка «Украдене щастя», підручники, портрет письменника, фільм «Украдене щастя», презентації учнів.\nДослідження драми «Украдене щастя» І. Франка\nМета: ознайомити учнів із драмою «Украдене щастя» І. Франка; розвивати зв’язне мовлення, пам’ять, навички аналізу й синтезу прочитаного; виховувати патріотизм, повагу до історичного минулого, до звичаїв і традицій українського народу, творчості І. Франка, прищеплювати інтерес до наслідків власної праці.\n«Я мало знаю у світі творів, написаних\nз такою простотою й правдивістю,\nяк «Украдене щастя».\nІван Франко по праву займає особливе місце в українській літературі. Він відомий за межами України не тільки як поет, письменник, драматург, але й літературознавець, фольклорист, історик, перекладач. Із щедрої Франкової криниці черпають творчу наснагу нові покоління письменників, живописців, композиторів.\nВ історії українського театру І.Я. Франко відомий не лише як автор семи великих драматичних творів, п’яти одноактівок («Послідній крейцер», «Будна черга 27», «Майстер черняк», «Кам’яна душа», «Суд святого Миколая», але і як відомий дослідник історії українського театру та драматургії (близько двадцяти публікацій). Та, переживши сам у житті тричі («Тричі мені являлася любов») любовну драму, Франко залишив глибоко ліричну п’єсу «Украдене щастя», яка і нині є окрасою репертуарів багатьох театрів України (і не тільки України).\n«Украдене щастя» – це найдовершеніша драма з сільського життя І. Франка, написана в 1893 році. Для її написання драматург скористався джерелом народних пісень. 1878 року знайома Франка Михайлина Рошкевич записала в селі Лолин Долинського повіту нову пісню «Про шандаря» від селянки Явдохи Чигур і передала її письменникові. Зацікавившись піснею, він потім сам чимало зібрав таких пісень про тяжке життя жінок і написав спеціальне дослідження про жіночу недолю.\nВперше надруковано в журналі «Зоря», 1894, № 9, с. 202 – 207; № 10, с. 225 – 227; № 11, с. 250 – 252; № 12, с. 276 – 280. Того ж року п’єса вийшла окремим виданням у Львові. У текст другого окремого видання (Львів, 1901) автором внесено ряд виправлень змістового та стилістичного характеру, кілька реплік зроблено більш лаконічними. За життя І. Франка було здійснено й третє видання (Київ, 1909), але даних про участь у ньому автора немає.\nДраму написано на конкурс, що був оголошений Львівським крайовим відділом 18 березня 1891 р. і мав тривати до кінця вересня того ж року. І. Франко подав п’єсу вчасно, але термін конкурсу жюрі продовжило. Осип Маковей згадує, що спочатку драма мала назву «Жандарм». Цензура не дозволила «виставляти на позорище такої важної в суспільності людини, як жандарм», і драма пішла на сцені після того, як автор замінив жандарма поштарем. Жандарм з’являється лише в останній дії, щоб арештувати Миколу. Франко одержав лише третю премію. Комісія боялася викликати обурення громадськості. П’єсу, хоч і покалічену, глядач зустрів з ентузіазмом. Це відзначила преса. «Кур’єр львівський» так оцінив постановку п’єси на сцені Львівського театру у листопаді 1893 року: «П’єса Франка, хоч і її скасував комітет і потім поліційна цензура, зробила могутнє враження. І ми сміливо можемо твердити, що в українській драматичній літературі вона займе видатне місце. Про це можна судити з того прийому, який вона мала серед громадськості…»\nП’єсою «Украдене щастя» Іван Франко вказує трудящим, де криється причина їхньої трагедії. Тож недаремно австрійська цензура не допускала її до постановки в такому вигляді, в якому її написав автор. І тому не випадково перший варіант п’ятиактної драми мав назву «Жандарм», проте, щоб уникнути конфлікту з цензурою, оскільки зачіпалося життя урядової особи, драматург змушений був дати п’єсі інший заголовок. Нова назва чіткіше відбивала ідейний пафос драми, адже щастя було вкрадене не тільки в селянина Миколи Задорожного, а і в його дружини та її коханого – жандарма Михайла Гурмана.\nУкрадене щастя. Чому така назва? Щастя украдено у всіх трьох – і в Анни, і в Михайла, і в Миколи. Щастя тут і не було. Брати украли його у Анни й Михайла. Михайло вкрав щастя у Миколи, а тогочасне життя суспільство вкрало щастя у всіх трьох. Тобто, у центрі п’єси – тема людського щастя, яке виростає у своєрідний художній образ, який є провідним, наскрізним.\nПерсонажі драми є жертвами світу гноблення й безправності, стихійно протестують проти нього. Головний винуватець трагедії – тогочасний суспільний лад, що украв щастя в народу, знедолив його.\nЗа жанром «Украдене щастя» — соціально-психологічна драма, сюжет якої являє собою традиційний «любовний трикутник»: Михайло Гурман – Анна – Микола Задорожний. Традиційна форма любовного трикутника є чисто умовною; на перший план висунуто не особисті почуття, а важливі моральні та соціальні проблеми.\nНа фольклорно-побутовому матеріалі Франко створив соціально-психологічну драму трагічного змісту. Психологічні колізії, внутрішнє життя персонажів, їх душевні переживання усвідомлюються через складну суспільну опосередкованість, розкриваються через категорії соціального характеру, набувають високого гуманістичного звучання. Жанр драми вимагає від драматурга високої професійної майстерності. Анна, Микола, Михайло, самі того не бажаючи, стали жертвами боротьби за спадщину. Отже, основа конфлікту – соціальна. Конфлікт реалізується через вчинки, думки, прагнення персонажів. Таким чином, драма «Украдене щастя» – соціально-психологічна.\nОсновний сюжет у п’єсі розгортається між трьома центральними персонажами: Анною, яку брати підступно віддають за нелюбого чоловіка, Михайлом, коханим Анни, якого взяли у солдати, та Миколою, чоловіком Анни, який щиро любить її, але не може сподіватися на взаємність. Обкрадений у своєму щасті, обдурений долею і людьми кожен із персонажів проходить свій страдницький шлях. Скупі й жорстокі брати, щоб не дати Анні посагу за допомогою війта віддали її коханого, Михайла Гурмана в солдати. Потім вони підробили листа, ніби Михайло загинув на війні, і силою видали Анну заміж за бідного чоловіка з далекого села – Миколу Задорожного. Після повернення з цісарської армії Михайло стає жандармом, випадково зустрічається з Анною. Вона намагається повернути своє украдене щастя. Микола, боронячи своє родинне щастя, у пориві гніву й обурення убиває Гурмана.\nУ центрі сюжету – Анна – жінка. Так склалася в трикутник доля трьох героїв.\nХарактер конфлікту: гострий соціально-психологічний конфлікт, який розгортається динамічно, навально. Етапами розвитку конфлікту є:\n- зав’язка – одруження Анни з Миколою, три роки їхнього подружнього життя;\n- розвиток дії – повернення Михайла з війська, арешт Миколи, зрада Анни;\n- кульмінація – смерть Михайла від руки Миколи;\n- розв’язка – Михайло не звинувачує Миколу, щоб не залишити Анну самотньою.\nДля художнього втілення проблематики драматург скористався невичерпним джерелом українських народних пісень. І. Франко порушує у драмі соціальні, загальнолюдські та морально-етичні проблеми:\nщастя і кохання;\nвірності і зради;\nлюдської гідності і честі;\nжінки в суспільстві;\nвлади людини над людиною;\nвзаємодії індивідуальної свободи і патріархальної моралі;\nвлади чоловіка над жінкою;\nправа та обов’язку.\nЯк великий художник-реаліст, Франко не мав потреби віддавати перевагу комусь із своїх персонажів. З однаковою любов’ю і сповненим болю співчуттям він малює і образ Анни, і образи Миколи Задорожного та Михайла Гурмана, бо всі вони – представники народу, життя яких нещадно поламали важкі суспільні умови того часу.\nВ образі Миколи Задорожного Франко змалював галицького селянина-трудівника у типових побутових і суспільно-правових обставинах тодішньої дійсності. З розвитком подій Задорожний закономірно виходить на передній план, набуває глибокого соціального узагальнення. Усвідомлюючи свою правоту, Задорожний вступає у нерівну боротьбу зі своїм мучителем-жандармом. Франко підкреслив у своєму персонажі зростання свідомості й людської гідності. Це добрий, працьовитий чоловiк. Змолоду, поневiряючись у наймах, вiн врештi-решт зумiв придбати невелике господарство, яке дiсталося йому кривавими мозолями. Сподiвався, що одруження з Анною, яку вiн дуже кохав, дасть йому щастя. I вже пiсля одруження зрозумiв, що серце його молодоï, красивоï дружини йому не належить. Але вiн ще не знає, що Анна кохає iншого. Михайло, прагнучи вiльно зустрiчатися з Анною, яку вiн дуже кохав, несправедливо звинувачує Миколу у вбивствi корчмаря й заарештовує його. Повернувшись iз тюрми, Микола дiзнається про невiрнiсть дружини, але, кохаючи ïï, не насмiлюється одверто висловити своï докори. Починає пити. Та не такими терплячими i розсудливими були сусiди. Вони насмiхаються з Миколи i пiдбурюють його проти Анни й Михайла. Доведений до вiдчаю безсоромною поведiнкою Михайла, Микола вбиває його сокирою.\nЦентральний персонаж драми – Анна. Це добра, вродлива, розумна жiнка. Життя ïï повне тривог i хвилювань. Але завдяки силi волi вона вмiє стримувати своï почуття, ховаючи ïх на самому днi свого серця. Ще до одруження у життi Анни сталася трагедiя: прагнучи отримати частку спадщини Анни, брати силомiць вiддали ïï замiж за нелюба Миколу, який згодився одружитися з Анною без посагу. Вони переконали Анну, що ïï коханий Михайло загинув. Минули роки. Тихо й спокiйно живе Анна з чоловiком. Сусiдка вважає, що сiм’я Анни i Миколи – найщасливiша в селi.\nАле якось до села, де жили Анна з Миколою, прибув жандарм. Це i був коханий Анни Михайло Гурман, якому вона присягалася у вiрностi. Тепер жінка зрозумiла, як жорстоко, пiдло вчинили ïï рiднi брати. «Одурили, ошукали, мов кота в мiшку продали», – каже обурено Анна. Вона починає розумiти, що життя ïï понiвечене, що в неï назавжди вкрадено щастя. Жiнка розумiє, що не можна зараз повернути втраченого: вона дружина iншого i мусить бути вiрною своєму чоловiковi. Але розумiє й те, що не в змозi стримати свого кохання, що вона жити не може без Михайла. Анна «все готова вiддати йому, кинути в болото, коли вiн того схоче! Навiть свою душу, честь жiночу, свою добру славу». Потрапивши у жорстокi пута нелюдських обставин, якi ïй несила розiрвати, Анна повнiстю вiддала себе своєму коханню. У душi ïï стався психологiчний злам, ïï не лякають уже людськi пересуди, не криється вона й вiд свого чоловiка Миколи, одверто говорячи, що нiколи не кохала його, сподiваючись, що зустрiч з коханим поверне ïй втрачене, що житимуть вони з Михайлом довго й щасливо. Але трагiчна смерть Михайла вирвала в неï цю надiю.\nМихайло Гурман – не менш трагiчний образ драми. Вiн син бiдноï вдови, якого нечесним шляхом вiдправили в армiю. До служби в армiï й жандармерiï вiн був чесним, працьовитим парубком. Казарма i вiйськова служба зробили його жорстоким i безсердечним, а служба в жандармерiï довершила формування його характеру. Вiн став жорстоким, безсердечним. Незмiнною й палкою залишилася лише його любов до Анни, яка не померла з роками, i яку вiн хоче будь-що повернути. «Се любов була моïм одиноким, найдорожчим скарбом, вона могла б з мене зробити доброго, порядного чоловiка. А ти, Миколо, до спiлки з тими нелюдами вкрав менi те одиноке щастя», – каже вiн Миколi. Зустрiвшись з Анною, Михайло намагається повернути своє вкрадене щастя, йде напролом, не боячись поговорiв, нi законiв Божих чи людських, що й призвело до його загибелi. Але в Михайла залишилися ще краплi людяностi й благородства: вбивство, скоєне Миколою, вiн видає за самогубство. Вiн прощає Миколi й говорить, що сам собi заподiяв смерть.\nВажко однозначно назвати позитивні й негативні образи п’єси. Бо кожен з цих персонажів протестує і бореться за своє щастя, на яке він має право; але всі вони самотні у своїй боротьбі, не розуміють, що помиляються, вбачаючи один в одному ворога. Ніхто з персонажів драми не вийшов із боротьби щасливим. Трагедія, що відбулася в хаті Задорожних, вразила всіх селян, змусила їх замислитись над питанням: «Хто тому винен? Хто украв щастя цих людей?»\nТаким чином, доля усіх персонажів драми трагiчна. Причина соціальна – це несправедливий суспiльний лад.\nПісля нескінченних цензурних удосконалень 15 листопада 1893 року постановку п’єси Франка на сцені театру товариства «Руська бесіда» здійснив Кость Підвисоцький, який і виконав роль Миколи Задорожного. Анну грала Антоніна Осиповичева, а Михайла Гурмана, поштаря – Степан Янович (батько Леся Курбаса). Про величезний успіх драми свідчить той факт, що на другій виставі глядачі влаштували авторові бурхливу овацію, а молодь піднесла йому на сцені лавровий вінок. Виставі були присвячені численні статті. До кінця 1893 року п’єсу, окрім Львова, було поставлено ще у дванадцяти містах Галичини.\nНа початку лютого 1904 року за режисурою Івана Карпенка-Карого драму було вперше поставлено у Києві в приміщенні театру «Бергоньє» в першій редакції Франка. Ролі виконували: Микола – Карпенко-Карий, Анна – Любов Ліницька, Михайло – Микола Садовський.\n1924 року за однойменною драмою Івана Франка чеський композитор Владімір Амброс написав оперу «Украдене щастя».\n1952 року п’єсу було вперше екранізовано Ісааком Шмаруком.\n1984 року за п’єсою було знято український художній фільм режисера Юрія Ткаченка на студії «Укртелефільм».\nТакож у 2004 році було знято телесеріал – сучасну версію однойменної п’єси І. Франка. Чотирьохсерійна стрічка українського режисера Андрія Дончика вийшла на телеекрани у листопаді 2004 року. Саундтрек до фільму створив Святослав Вакарчук — лідер українського гурту «Океан Ельзи».\nЗроблені плакати-схеми лідери груп закріплюють на дошці. Учням дається 5 хвилин на складання узагальнюючої таблиці «Що я знаю про драму «Украдене щастя» І. Франка».\n«Украдене щастя» І. Франка для мене – це…\nУявіть себе режисерами, яким потрібно екранізувати драму «Украдене щастя» І. Франка. Доберіть сучасних акторів, які б змогли найповніше розкрити неперевершені характери персонажів драми.\nСеред культурно-громадських і політичних діячів слов’янства останньої чверті ХІХ століття І. Франкові належить одне з найпочесніших місць. З величезної спадщини митця найбільшою цінністю є його художня творчість, яка в яскравих, барвистих картинах відбила ідеї, прагнення і почуття цілого покоління українського народу.\nДрама «Украдене щастя» – один із найкращих творів І.Я. Франка, перлина української класичної драматургії. Їй судилася невмируща слава: ось уже друге столiття не сходить вона зi сцени провiдних театрiв не тiльки Украïни, а й усього свiту.\nБілоштан Я.П. Літературна і сценічна історія п’єс Івана Франка / Я.П. Білоштан // Дослідження творчості Івана Франка. – Київ: Вид-во АН УРСР, 1956. – Вип. 1. – С. 119-158.\nКоваль А. Елементи дослідницької роботи на уроці літератури: Драма Івана Франка «Украдене щастя» // Дивослово: Українська мова та література в навчальних закладах. – К., 2006. – № 9. – С. 42-44.\nМатющенко А. Літературна класика крізь екранну призму сучасності // Дивослово: Українська мова та література в навчальних закладах. – К., 2012. – № 9. – С. 48-50.\nМіщенко О.І. Іван Франко: докладний переказ і аналіз творів, зразки творчих робіт: поезії «Перехресні стежки», «Украдене щастя» / Олена Іванівна Міщенко. – К.: Генеза, 2011. – 190 с.\nМороз Н.О. І. Франко. Семінарій. – К.: Вища школа, 1966. – 398 с.\nНегоденко Т. Украдене щастя І. Франка та О. Рошкевич (на матеріалі соціально-психологічної драми «Украдене щастя» // Літературознавчі студії: збірник наукових праць / Київ. Нац. ун-т ім. Тараса Шевченка, Ін-т філол. – Київ, 2002. – Вип. 2. – С. 214-216.\nПрацьовитий В. Мала драматургія Івана Франка / Українське літературознавство. – 2008. – Вип. 70. – С. 193-210.\nТо хто ж украв щастя? / Підготувала Людмила Гуренко // Українська газета плюс. – 2008. – № 29(169).\nФранко І. Украдене щастя. – Харків: Фоліо, 2012. – 649 с.\nХудаш Л.С. Вивчення творчості І.Я. Франка в школі. – К.: Рад. шк., 1962. – 196 с.\nЧопик Р.Б. Слідами «Украденого щастя» // Літературний Львів. – 1994. – № 20. – С. 8-9.


Зеленський та Штайнмаєр обговорили Північний потік-2 і Донбас | Freezmi News\nЗеленський та Штайнмаєр обговорили Північний потік-2 і Донбас\nПрезидент Володимир Зеленський зустрівся з німецьким президентом Франком-Вальтером Штайнмаєром. Зустріч відбулася в Києві в рамках візиту німецького лідера, повідомляє прес-служба Українського президента.\n“Запуск Північного потоку-2 означає суттєву ескалацію загроз для України і Європи. Україні важливо отримати чіткий міжнародно-правовий механізм, який гарантує безпеку“, – сказав Зеленський.\n“Україна очікує, що за підсумками парламентських виборів у Німеччині буде сформована коаліція, яка сприятиме українсько-німецьким стосункам і підтримці європейської перспективи для нашої країни”, – сказав Зеленський.\n“Розраховуємо на подальшу дієву підтримку ФРН. Ми дуже цінуємо посередницькі зусилля Берліна в межах нормандського формату”, – підкреслив Зеленський.\nТакож Зеленський заявляв, що Німеччина не зможе всидіти на двох стільцях у відносинах з Україною та Росією, адже “відстань між цими стільцями збільшується”.\nЕкс-гравець збірної України прокоментував невиклик Малиновського в національну команду\nДуже серйозна травма: лікар назвав терміни відновлення зіркового форварда “Шахтаря”


Mio Sweet Home Hotel - Бодрум - Hotels.com\nГотель в місті Бодрум, що пропонує ресторан та бар/лаундж\n3 613 UAHЗакреслена ціна – це стандартна ціна помешкання на нашому сайті, визначена і надана самим помешканням. 2 529 UAH\nGündogan, Kaptanoglu Sk. No:10, Бодрум, 48400, Mugla, Туреччина\nПляж Гюндоган — 4 хв пішки\nПляж Кучукбук — 30 хв пішки\nПляж Туркбуку — 4,5 км\nПристань Ялікавак — 7,5 км\nПляж Ялікавак — 7,8 км\nПляж Гьолкой — 8,1 км\nЧотиримісний номер, 2 спальні, з видом на море\nВітряні мельниці Ялікавак — 8,5 км\nKüdür Halk Plajı — 11,1 км\nGümüşkaya Plajı — 12,4 км\nКультурно-навчальний центр «Dibeklihan» — 12,8 км\nАквапарк «Bodrum Dedeman» — 14,4 км\nБодрум (BJV-Мілас) — 54 хв автомобілем\nБодрум (BXN-Імсік) — 53 хв автомобілем\nРозкладачки доступні за 250 TRY за добу.\nMio Sweet Home Hotel: які заходи чистоти і гігієни впроваджено в помешканні?\nMio Sweet Home Hotel пропонує паркування на території?\nMio Sweet Home Hotel дозволяє перебування з домашніми тваринами?\nО котрій годині Mio Sweet Home Hotel починає реєстрацію та виселення?\nПочаток реєстрації: 12:00; кінець реєстрації: 12:30. Час виселення: 12:30. Доступні безконтактна реєстрація і безконтактний виїзд.\nMio Sweet Home Hotel пропонує ресторан? Чи є ресторани поблизу?\nТак, тут є ресторан. Поблизу є такі ресторани, як Midyeci Şehmus Usta'nın Yeri (8 хв. пішки), Reana (9 хв. пішки) та Terzi Mustafa'nin Yeri (10 хв. пішки).\nMio Sweet Home Hotel: чим можна зайнятися в самому помешканні або неподалік?\nMio Sweet Home Hotel пропонує сад.\nEmre, 2 -денна мандрівка, 23 лип., 2021\nEsra, 3 -денна мандрівка, 8 серп., 2019


Розділ 3. Аналіз фінансового стану підприємства за зарубіжними методиками\n3.1. Апробація зарубіжних методик аналізу фінансового стану підприємства\n3.2. Співставлення результатів аналізу фінансового стану підприємства за національними і зарубіжними методиками\n3.3. Напрями зближення національних і зарубіжних методик аналізу фінансового стану підприємства\n«Погоджено» Завідувач кафедри бухгалтерського обліку і аудиту ______ к.е.н., проф. Верига Ю. А. «_______» _____________ 20____р. «Затверджую» Науковий керівник ________________________ (вчене звання, посада, ПІБ) «____» ___________ 20___р.\nна тему«Інформаційні системи і технології в обліку та аудиті товарних операцій»\nРозділ 1. Теоретичні основи застосування інформаційних систем і технологій в обліку та аудиті товарних операцій\n1.1. Суть і значення інформаційних систем і технологій в обліку та аудиті товарних операцій\n1.2. Можливості сучасних інформаційних систем і технологій в обліку та аудиті товарних операцій\nРозділ 2. Інформаційні системи і технології в обліку товарних операцій\n2.1. Порядок створення довідників для обліку товарних операцій\n2.2. Документальне забезпечення обліку товарних операцій\nРозділ 3. Інформаційні системи і технології в аудиті товарних операцій\n3.1. Організація аудиту товарних операцій\n3.2. Методика аудиту товарних операцій\n3.3. Порядок складання підсумкових документів за результатами аудиту\nна тему«Особливості обліку і аналізу природоохоронної діяльності підприємства»\nРозділ 1. Теоретичні основи обліку і аналізу природоохоронної діяльності підприємства\n1.1. Суть і значення природоохоронної діяльності підприємства\n1.2. Значення та завдання обліку і аналізу природоохоронної діяльності підприємства\nРозділ 2. Особливості обліку природоохоронної діяльності підприємства\n2.1. Документальне забезпечення обліку природоохоронної діяльності підприємства\n2.2. Синтетичний та аналітичний облік природоохоронної діяльності підприємства\n2.3. Проблеми і напрями удосконалення обліку природоохоронної діяльності підприємства\nРозділ 3. Особливості аналізу природоохоронної діяльності підприємства\n3.1. Аналіз динаміки, складу та структури витрат, пов’язаних з природоохоронною діяльністю підприємства\n3.2. Аналіз показників ефективності природоохоронної діяльності підприємства\nна тему«Бухгалтерський облік припинення діяльності та оцінка ймовірності банкрутства підприємства»


Особливості дизайну інтер’єру 2018: тенденції та тренди\nВідкрите планування створює відчуття просторого і світлого приміщення, що особливо важливо у житлі з невеликою площею.\nСучасний дизайн інтер’єру має свої особливості, які неодмінно повинен знати кожен домовласник ще на етапі планування будь-яких ремонтних або будівельних робіт.\nМодні тенденції в оформленні інтер’єру спрямовані не тільки на естетичну складову, але і на те, щоб зробити життя домочадців простішим і комфортабельним. Якщо вас цікавить дизайн інтер’єра в Києві, то рекомендуємо відвідати сайт http://www.private-design.com.ua/ вже зараз.\nБезсумнівним трендом в дизайні інтер’єрів 2018 по праву можна назвати використання концептуальних дизайнерських меблів, що дозволяє підкреслити індивідуальний характер будь-якого приміщення. Меблеві салони пропонують увазі покупців предмети інтер’єру, що поєднують контрастні текстури та кольори, це дозволяє втілити в інтер’єрі сміливі і одночасно оригінальні ідеї, що відображають індивідуальність домочадців.\nСьогодні все більше дизайнерів віддають перевагу відкритому плануванні кухні і вітальні не тільки в приватних будинках, але і у квартирах. Проте навіть в рамках об’єднаного простору присутні елементи для візуального розділення функціональних зон. Для цього, як правило, використовується меблі, освітлювальні прилади або обробка стін в контрастному кольорі.\nТаке відкрите планування створює відчуття просторого і дуже світлого приміщення, що особливо важливо у житлі з невеликою площею. Крім того серед актуальних трендів в оформленні інтер’єрів уваги заслуговує використання монохромної колірної гами в різних варіаціях, з наявністю глянцевих або дзеркальних акцентів.\nПрагнення до створення просторих приміщень забезпечило особливу популярність таким стильовим напрямкам як мінімалізм, лофт, ар-деко, хай-тек і еко-стиль. Примітно, що при оформленні сучасних інтер’єрів в більшості випадків використовуються елементи з різних стилів, завдяки чому вдається отримати гарний дизайн і створити затишну атмосферу в домі при мінімумі зусиль.\nОбзор маски для лица Effaclar от La Roche-Posay\nСтрижка "Боб": самые модные варианты\nЯк змусити чоловіка допомагати? Читаєм\nКороткая стрижка. Окраска волос. Стилист-колорист Маргарита Сонова Читаєм\nПрезентація перукаря-візажиста Наталіі Дьолог салон NAOMI Ужгород Читаєм


4 Травня 2017, 21:34 | Медицина\nАртроз суглобів – це переважно вікове захворювання, яке вражає суглоби (викликаючи їх деформацію) людей у віці понад 45 років.\nОднак ця хвороба зустрічається і в більш молодому віці, частіше у жінок, ніж у чоловіків, передає Ukr.Media.\n– сильні больові відчуття в суглобі або суглобах;\n– зниження рухливості суглобів.\nВажливо розуміти, що відсутність своєчасного лікування може призвести до повної втрати рухливості уражених цим захворюванням суглобів. Справа в тому, що деформація хряща при артрозі полягає не тільки в його руйнуванні в "потрібних місцях, але і в розростанні туди, де йому не місце, в результаті чого рухливість суглоба стає неможливою.\nСеред основних причин виникнення артрозу виділяють:\n– ожиріння (зайва вага);\n– операції або травми суглобів.\nЛікування артрозу: правила, які необхідно дотримувати\nНа жаль, звернути процес деформації хрящів суглобів не можна. Складність лікування артрозу полягає в тому, що засобу, яке могло б одночасно відновлювати зруйновані "корисні" ділянки хряща і одночасно перешкоджати розростання "шкідливих" просто не існує.\nЄдине, що можна зробити у випадку артрозу суглобів – запобігти подальші дегенеративні зміни. І в цьому головними засобами є правильне харчування, грамотно підібрані кваліфікованим фахівцем вправи, а також повна відмова від шкідливих звичок.\nЩо стосується харчування при артрозі, необхідно розуміти, що раціон харчування має бути збалансованим: не можна допускати брак вітамінів, жирів, вуглеводів, білків або мікроелементів.\nЩо можна їсти при артрозі суглобів, а що не можна\nПри артрозі суглобів не можна вживати наступні продукти:\n– цукор і утримуючі його продукти;\n– сіль (по можливості обмежити до 8 грам в день або виключити зовсім);\n– жирне м'ясо і сири, незбиране молоко;\n– копченості, соління;\n– мінеральну воду з великим вмістом солі;\n– сосиски, ковбасу;\n– смажені продукти;\n– свіжий хліб.\nЩо обов'язково їсти при артрозі суглобів?\n– желе (без барвників та ароматизаторів!);\n– продукти, що містять вітаміни і мікроелементи (свіжі фрукти і овочі, риба, печінка, яєчний жовток, морепродукти, боби, банани, гречка, овес, авокадо, брокколі і т. д.).\nВажливо знати, що правильне харчування при артрозі суглобів полягає не лише у вживанні одних продуктів і виключення з раціону інших. Артроз суглобів обмежує також способи, які можна використовувати для приготування продуктів: їх ні в якому разі не можна смажити, тобто допускається тільки варена або, що ще краще, приготована на пару їжа.\nВраховуючи вищенаведені рекомендації, Ви можете вибрати улюблені продукти і скомпонувати з них страви за власним смаком. Головне, щоб вони не були гарячими, солодкими, занадто жирними або солоними. Крім цього, можете спробувати запропоновані нами рецепти смачних страв, які не погіршать артроз суглобів.\nРецепт № 1 – Холодець\nНа приготування традиційного холодцю потрібно багато часу і, незважаючи на те, що саме це блюдо рекомендують включити в свій раціон хворим на артроз суглобів, багато хто просто не знаходять вільного часу на його приготування. Якщо Ви належите до таких людей, представляємо Вашій увазі рецепт більш швидкого у приготуванні і незвичайного холодцю – з рибою і томатами.\n– рибне філе (наприклад, судака, коропа і т. д.) – 400 грам;\n– желатин – 10 пластин;\n– томатний сік – 1 склянка;\n– перець-горошок – 6 шт.;\n– сік лимона – ст. л.;\n– оцет – 1 ст. л;\n– сіль (пам'ятайте про обмеження!).\n– прянощі можна додавати за смаком.\n1. Желатин залийте водою.\n2. У глибоку сковороду налийте 0,5 л води, киньте очищений і нарізану великими кільцями цибулю, сік лимона і прянощі. Дайте воді закипіти.\n3. Після закипання додайте в сковороду філе риби, варити протягом 10 хвилин.\n4. Коли філе охолоне, подрібніть його (наріжте кубиками або розірвіть на шматочки).\n5. Проціджений рибний бульйон влити в каструлю, додати томатний сік і оцет, додати спеції і підігріти (не кип'ятити).\n6. Желатин підігріти так, щоб він розчинився, а потім додати його до бульйону.\n7. Отриманий томатний бульйон налити на дно форми для холодцю і залишити в холодильник для застигання.\n8. На застиглу основу викласти подрібнене філе риби, залити залишками бульйону і відправити в холодильник для повного застигання.\nНезвичайний, смачний і корисний холодець готовий!\nРецепт № 2 – Креветки з овочами на пару\n– креветки – 500 грам;\n– цибулина – 1 шт.;\n– часник – приблизно 3 зубчики (можна менше);\n– оливкова олія (нерафінована, будь-яке рослинне масло, які Ви вживаєте, повинно бути нерафінованою) – 3 ст. л.;\n– зелень петрушки – 1 ст. л.;\n– спеції і прянощі за смаком.\nПроцес приготування (до речі, він гранично простий):\n1. Очищені креветки змішати з часником, орегано і спеціями.\n2. Вилити столову ложку оливкової олії на креветки.\n3. Нарізати півкільцями цибулю і перець.\n4. Змастіть маслом форму, викладіть на неї овочі, зверху додайте креветки.\n5. Накрийте форму фольгою і відправте варитися на пару 15 хвилин.\n6. Перед подачею прикрасьте страву зеленню і, при необхідності, полийте залишками масла.\nСмачно, швидко і корисно!\nОскільки артроз суглобів дозволяє (і навіть вимагає) їсти м'ясо, Ви з легкістю можете приготувати, наприклад, нежирну свинину чи яловичину на парі як окрему страву, так і з картоплею. Благо, якщо у Вас є пароварка або мультиварка, поле для фантазії практично не обмежено.\nПравильне харчування допоможе не тільки зробити лікування артрозу суглобів більш ефективним, але і поліпшить Ваше загальний стан здоров'я. Не забувайте про те, що краще всього раціон харчування зможе підібрати кваліфікований лікар-дієтолог!\nХарчування Захворювання Дієта Здоров'я Лікарі


Дефолт та зупинка економіки? Чи буде в Україні новий локдаун, чого чекати. novynar.info\nПо 10 тис.доларів кожному? Що таке економічний паспорт і хто його отримає Яка лялечка: майже оголена Оля Полякова розійшлась на сцені у прозорому вбранні, фанати зомліли Обвал гривні? Фахівці попередили про значне коливання валют в кінці грудня Широко розсунула ніжки: майже оголена Тіна Кароль показала справжній рай холостяків\nЛокдаун. Фото: скріншот YouTube-відео\nПрем'єр-міністр повідомив, що в Україні не мають наміру вводити локдаун та зупиняти економіку\nВ Україні з величезною швидкістю поширюється коронавірусна інфекція, а кількість хворих б'є всі рекорди, проте в уряді не мають наміру вводити повний локдаун, але закликають всіх до масової вакцинації. Інформацією ділиться Економічна правда.\nДенис Шмигаль зазначає, що навіть у "червоній" карантинній зоні громадські заклади можуть працювати у звичному режимі, але з однією умовою, що всі працівники та відвідувачі вакциновані. В уряді не мають наміру вводити повний локдаун і вже тим більше зупиняти економіку. Але президент зазначає, що українці повинні бути вакциновані.\nПрем'єр-міністр повідомляє, що наша країна опинилася віч-на-віч з найбільшими викликами під час пандемії. У країні величезна кількість важких випадків захворювання і госпіталізацій. П'ять регіонів вже опинилися у "червоній" карантинній зоні та ще кілька областей можуть поповнити цю п'ятірку.\nЛікарі не справляються і пандемію неможливо зупинити. Єдине, що можна зробити для зниження кількості хворих — це всім вакцинуватися.\nКрім того, Денис Шмигаль нагадав, що в Україні з 21 жовтня стартують нові правила для перевезення пасажирів. Всі міжобласні будуть дозволені лише в тому випадку, якщо у пасажирів є сертифікат, в якому вказана вакцинація або ж мають при собі негативний тест. Нововведення торкнуться залізничного, авіаційного транспорту та автобусів.\nОпубліковано: 24.10 10:00\nТеги: вакцинація прем'єр-міністр локдаун


За чотири дні вода забрала життя восьми тернополян - Новини України\nЗа чотири дні вода забрала життя восьми тернополян\nНа Тернопіллі продовжується купальний сезон. Але разом із позитивними емоціями і можливістю гарно провести час на березі водойми, зросла небезпека виникнення трагедій на воді. Так сталося, що в області залишилилось лише одне облаштоване для купання місце – «Дальній пляж» на Тернопільському ставі (ред. «Погляд»), у решті водойм офіційно не дозволено купатися.\nАле спека бере своє: люди не зважають на таблички «Купатися заборонено». Більшість нещасних випадків стається на невеликих ставках, озерах та в інших місцях, що не призначені для купання. Щороку рятувальники інформують населення про правила поведінки на воді, закликають не відпускати дітей на річки та озера без нагляду, не купатися у нетверезому стані та відвідувати лише пляжі, що спеціально відведені для купання.\nЩоправда, з року в рік літо все одно забирає чимало життів. Так, в 2011-му жертвами води стали 33 чол. (з них 5 дітей), що вдвічі більше, ніж за аналогічний період минулого року. В період з п’ятниці по неділю потонуло шестеро чоловік, з яких двоє хлопчаків 9-ти та 12-ти років.\nВ той час коли готувався цей матеріал «Погляду» стало відомо, що в понеділок, 11 липня знову втопилося двоє чоловік – в с. Петрики Тернопільського району та с. Мушкатівка Борщівського району.\nПрес-служба УМНС України в Тернопільській області нагадує декілька нескладних для виконання правил поведінки на водоймах:\nне лізьте у воду в незнайомому для вас місці, уникайте води із швидкою течією, не заходьте у воду напідпитку, ніколи не плавайте наодинці, особливо якщо не впевнені у своїх силах;\nкупаючись на “дикому пляжі” чи у незнайомому місці – не пірнайте з берега, гірки, дерева; у воду слід входити неспішно, обережно пробуючи дно ногою; купатися краще там, де є рятувальні служби;\nособливо слідкуйте за дітьми: їхня поведінка у воді не передбачувана; до плавок потрібно прикріпляти шпильку, якщо далеко від берега судома зведе руку чи ногу, укол шпилькою допоможе відновити еластичність м’язів;\nутримуйтеся від далеких запливів: переохолодження – головна причина трагічних випадків. На рівнинних річках є багато ям і вирів. Вони підступно зустрічаються біля піщаних кос, під берегом, де особливо полюбляють купатися діти.\nБудьте дуже обережні під час відпочинку на воді, щоб він був для Вас і Ваших дітей безпечним, весь час суворо дотримуйтеся порад рятувальників!