Проза - Арсен Гребенюк - Головний закон - Поетичні майстерні\nВечірня прохолода повільно сильнішала над Волинською землею. Віз скрипів і хитався на вибоїнах заїждженої дороги, заколисуючи старого візника і його супутника, Григіра. Місто Лучеськ було все ближче і ближче, Григір подумки повторював слова, які мав сказати, ступивши за міські мури.\n– А що, правда князь тебе викликав? – перепитав візник, який вже певно призабув вранішню розмову про це.\n– Молодий, та дещо вмію, – похвалився Григір, – раз із міста Лева сюди дійшло.\nСхоже, місто переживало не найкращі часи. Замок наче скеля височів над ще колись білосніжними, а тепер потемнілими будинками. На жаль, Григіра не пустили до замку. Хоч той прибув замінити самого придворного коваля, що недавно зліг від якоїсь хвороби, зараз князь був зайнятий якимись важливими справами з вельможами. Надіючись повернутися завтра, Григір подумав де б переночувати. Корчма, потріскана і з якої лунав п’яний спів, одразу здалася непідходящим місцем. Йдучи вулицею і розглядаючи тутешній занепад, Григір помітив гарий білий будинок, що стояв остронь усіх. Як новий, з розлогою осикою на подвір’ї, схоже, тут і люди жили пристойні. Двері відчинила молода жінка в очіпку.\n– Добридень, пані, – привітався Григір. – Чи можна у вас заночувати? В боргу не лишуся.\n– Можна, чому ж ні. – відповіла господиня і помахом руки запросила всередину.\nГригір здивувався такій швидкій гостинності, але ступив слідом. Всередині було світло і прибрано, тільки потемніла від часу ікона, на якій годі було впізнати образ, чорною плямою різала око. Перекинувшись парою слів, гість і хазяйка розговорилися хто такий Григір, як тут живеться і про все-все-все. Виявилося, живе тут молода вдова.\n– Як же ви сама таку гарну хату тримаєте? – поцікавився Григір.\n– Попрошу то тих, то тих, вони й помагають. – загадково відповіла вона. – Ось краще випийте, спатиметься добре.\nГосподиня поставила дерев’яний кухоль з ромашковим відваром. Гість понюхав його, але краєм ока помітив, що з-за печі виглядають якісь дрібні сушені гриби. Він про всяк випадок вирішив не пити відвару, в запаху якого, крім ромашки, відчувалося щось іще. Він вдав ніби потрохи п’є, та коли хазяйка вийшла до криниці, вилив підозріле вариво у квітник.\nНастала ніч, лігши на лаві, Григір все ніяк не міг заснути. Лишалося непорушно лежати з заплющеними очима. Після короткої дрімоти він зауважив дивну тишу. Її порушив тільки шепіт хазяйки: “Сама поприбираю, геть звідси, рогаті! Сьогодні вас не треба, в мене пожива”. Якісь нечіткі клубки пролетіли оселею і зникли по кутках. Григір кліпнув і задумався чи не наснилося це йому щойно. Бо з ким би вона говорила… Григір закляк від побаченого. Господиня, в самій білій сорочці, висіла над долівкою, перебираючи руками, як у воді. Вона повільно наближалася до гостя і місячний відблиск вихопив з темряви кривий ніж у її руці. Жінка беззвучно вишкірилася. Відьма – здогадався Григір, – от так втрапив!\nКоваль схопився на ноги і жбурнув у відьму перше, що трапилося під руку – порожню миску. Чаклунка вочевидь вже встигла помітити, що той не спить, ухилилася від удару та зареготала.\n– То ти с-с-сміливець? – глузливо просичала вона. – Люблю таких, у вас кров с-с-солодша. Як у мого Петра, що мене покинув!\nВідьма кинулася на Григіра, той відскочив і вдарив її об лаву. З несподіваною силою хазяйка вдарила його по ногах, Григір впав, обоє зчепилися на підлозі. Раптом відьма скрикнула і заклякла, коли хрестик на шиї Григіра торкався її. Полишити її чи битися? Повагавшись, коваль вихопив з її руки кинджал і заплющившись встромив сам не бачив куди. Настала тиша, віддихавшись, Григір встав. Та щось схопило чоловіка за зап’ястя й потягло донизу. Відьма на останньому подиху вчепилася в Григіра. Від її руки до його пробігло моторошне світіння.\n– Відьма вмирає, а відьомство ні… – крізь зуби промовила чаклунка і з цими словами розсипалася на пісок.\nНе стало вибіленої хати, печі, лави, тільки стара перекошена руїна з дірявим дахом. І стара осика скрипіла на подвір’ї, попри тиху безвітряну ніч.\nПро ковалів ходили всілякі чутки, наприклад, що їм вночі прислуговують чорти, нагнітаючи міхи в кузні. Григір і без нечистої сили вже за місяць встиг прославитися своєю майстерністю. Чи точніше надзвичайною удачею – двоє місцевих ковалів, невеликі майстри, але до яких звертався весь Лучеськ, раптом захворіли. Скоро і князь згадав про нього, хотів спершу перевірити, замовив нові завіси на браму. А коли Григір їх виробив, доручив зробити те, для чого і викликав – викувати велику залізну корону, щоб прикрасити нею в’їздну вежу. Однак майстер, що її вішав, зірвався та тільки дивом не розбився, підхоплений товаришами. І то була не єдина дивна подія. Тільки хтось чимось не подобався Григіру, не привітався чи став торгуватися, як у гаданого недоброзичливця починала паморочитися голова і в очах читався непоясненний страх. Далі стало гірше: ночами Григір не міг заснути, все тіло ніби пронизували пекучі іскри. А коли заснути вдавалося, снилися безкінечні блукання темним лісом з кривими деревами, які закривали шлях і душили гіллям, ніби це були довгі кістляві руки. Іноді здавалося ніби в будинку, де він поселився, на мить з’являються темні силуети і лунають тихі поодинокі кроки.\nЯкось Григір ішов вулицею і тут до нього привітався старий мельник, товстий, з довгими козацькими вусами.\n– Що, тяжко, чоловіче? – загадково спитав він. – А не треба було в руїні ночувати, знаєш, що про неї розказують..?\n– Яке твоє діло? – огризнувся коваль і вже намірився піти далі.\nМельник підвівся і поплескав його по плечу.\n– Я ж тут не перший рік живу, подовше за тебе. І чув багато чого. Знаю, тобі відьма силу передала.\nГригір не знав слухати чи тікати, а може врізати надто говіркому лучанину. Але схоже він справді щось знав, якесь шосте чуття це підказувало.\n– То слухай, – продовжив мельник, – кажуть мудрі люди, що на Вальпургієву ніч з усіх околиць злітаються тут відьми і чаклуни в одне місце. Там, за містом, бачиш оту невисоку гору? Гнідавською гіркою її називають. Коли підеш туди і зустрінеш інших відьом, можеш попросити забрати відьомську силу. Тільки знай, не кожного вони слухатимуть...\nГригір ніби отямився від сну. Мельник щез, як його і не було. Але гора прикувала погляд коваля. Може не кожного, але князівського коваля послухають! – вирішив він.\nПеред Вальпургієвою ніччю Григір окольними шляхами, через вулички і сховані між бур’янами стежки, щоб не трапитися на зайві очі, подався до гірки. Завбачливо сховавшись за густою бузиною, він став чекати темряви. В далині засвітилися вікна будинків, перші зорі засяяли на небі, а навколишній степ сколихнув незвичайно гарячий холодний вітер. Григір незчувся як заснув, але за мить, як здалося, прокинувся від гучного вереску. Він схопився на ноги й окинув поглядом краєвид. Знову повіяв вітер і над травою в далині щось швидко пролетіло. Григір побіг слідом, після чого зачаївся за старим одиноким деревом ближче до гори. На свій жах він побачив як з Лучеська і навколишніх земель то там, то там, злітаються примарні тіні, неначе людські силуети з дрижачого повітря. Перехрестившись, Григір рішуче пішов далі.\nНа верхівці гори блимало нечітке світло, немов червоні відблиски, а навколо, як від жару, повітря тремтіло і в цьому вгадувалися ледь видимі постаті. Що ближче підходив Григір, то яснішим ставав багатоголосий сміх і нерозбірлива мова.\n– А хто це до нас прийшов? – пролунало з верхівки. – То не наш!\nКоваль ступив іще крок уперед, з марева враз проступив гурт напівоголених жінок і чоловіків навколо великого багаття. Їхній ватажок, худий панич, сидів по-турецьки на розмальованому загадковими знаками камені. Він дав знак решті спинитися і прискіпливо поглянув на непроханого гостя.\n– Хто ти такий? Чого прийшов? – заговорив він скрипучим голосом.\n– Я Григір, коваль! – вигукнув прибулий, ледве стоячи на ватяних ногах. – Чув, ви можете забрати силу!\n– Силу? Яку силу? – просичала відьма у вінку з гнилого хмизу. – Ми багато яку силу забрати вміємо. – і зареготала.\n– Ану-ану… – придивився панич. – Чи це не той, що вбив вдову з західного кутка?\nВідьми й чаклуни всі як один скорчили хижі гримаси, готові за наказом свого ватажка кинутися на Григіра.\n– Так тобі мабуть мельник сказав. – здогадався головний відьмак.\n– Саме так, ваша величносте. – пролунав улесливий голос товстуна, що тримав тацю з наїдками, і в якому ледве можна було впізнати того самого мельника.\nВідьмак повільно злетів у повітря, перелетів над багаттям і завис перед Григором.\n– Я головний над відьмами і відьмаками в усій окрузі – відьмар. – представився панич. – Але навіть я не вирішую мати тобі чаклунство чи не мати. Знай, що є головний закон – чаклунська сила мусить існувати. Вмирає відьма чи чаклун, отже мусить передати її. Ми навчимо тебе спрямовувати твій новий дар і ти матимеш все, що схочеш: багатство, довголіття, талан у всьому, славу! Станеш найкращим ковалем у цілому світі, коли забажаєш.\nЯк з-під землі поруч з’явилася відьма в одній руці з черепом козла, в інші з чашею духмяного напою.\n– Випий. І ми станемо тебе вчити. Приєднуйся до нас сьогодні.\n– Ні! – навідріз відмовився Григір. – Є закон, буде і лазівка. Я прийшов, щоб позбутись чого я не просив. Не для мене це!\n– Ти звільнишся від своїх мук і видінь, ми ж усі пройшли через це. Ти так вдало прийшов, поглянь! Сили всіх нас у цьому місці, де межа світів тонка, струмуватимуть одна крізь одну, розпалюючи їх на цілий рік. Одразу станеш великим відьмаком, не кожному так щастить. Тільки дай розбурхати ту силу. Інакше доведеться чекати ще рік...\nМіцно стиснувши губи, Григір з-під лоба зиркнув на відьмара. Той зрозумів усе без слів.\n– Будь по твоєму. – озлобився той. – Справді, є один спосіб, але він складний і небезпечний. Можна загасити чаклунську силу, але тільки тому, хто сильніший за пороки, що її живлять. Вона як полум’я на дровах гріхів, щоб горіти, треба підкидати нових. А наш шабаш – то ковальський міх, щоб розбурхати вогонь! Мусить твоя душа до сходу сонця довести, що сильніша за ті пороки. Та цього давно ніхто не може зробити, бо люди грішні як ніколи. Не зможеш – не встигнеш повернутися в тіло і ходити тобі примарою до кінця світу!\nГригір згадав скільки чув моторошних оповідок про примар, чаклунів та іншу нечисть. Щось його рішучість похитнулася, але відступати він не думав.\n– Зазирни у чашу. – скомандував відьмар.\nНедовірливо Григір поглянув до чаші, яку все ще тримала відьма. Чаклунка поглянула слідом, провела посудиною перед лице Григіра й заплющила очі.\n– Бачу, бачу! Страх дрімає в тобі, сковує волю, коли її найбільше треба. Зі страху витікає гнів, палить твій розум, як тліюче вугілля. Не бідний ти, та все тобі мало, жадібність живе в тобі, хапав би все, як пес покинуту здобич. А ще…\n– Досить! – прикрикнув відьмар. – Чув, ковальчику? Мусиш побороти цілих три пороки до сходу сонця. Готовий? Але тільки до світанку, поки влада інших світів сильна. Дороги назад вже не буде.\nГригір стиснув кулаки і різко кивнув.\n– Одна умова, викинь хрестик, не бери марної ноші. Ваш Бог десь далеко, а наш пан тут, серед людей ходить.\nКоваль повагався, але за мить рвучко зняв хрестика та поклав його на камінь. Ватажок всього чаклунського кодла змахнув рукою і враз здійнявся вітер, що почав сікти Григіра колючим піском. Він затулився і незчувся як опинився на кривому вологому корінні.\nНад головою хиталися могутні темні дерева і всю нічну чорноту порушувало тільки яскраве місячне сяйво.\n– Слухай! – пронеслося лісом. – Вийдеш звідси до міста і перше випробування скінчиться. Якщо не боїшся!\nГригір підвівся, він опинився ніби в ущелині, утвореній міцно сплетеним корінням, звідки вела єдина тонка стежина. Коваль навпомацки вибрався звідти на пряму дорогу, що вела до вогнів міста. Озираючись на всі боки, він пройшовся вперед і раптом лісом прокотився крик якогось птаха. За деревами беззвучно прошмигнуло щось масивне і темне. Григір крадькома, ховаючись за кущами, рушив уздовж дороги. Здавалося, небезпека відступила, він випростався, аж тут позаду донісся тупіт. Гілки і стовбури непомітно сплелися в справжні стіни та склепіння, крізь які вже ледве пробивалося світло. Григір дременув уперед, та тупіт не відставав, а дорога на його жах видовжилася і тепер все місто сяяло одиноким вогником. Ховатися було ніде, Григір спіткнувся і впав. Тупіт був усе ближче, Григір виламав гілляку і приготувався битися, але невидимий переслідувач так само віддалився, як і виник. Григір усміхнувся – отже його хочуть лише налякати. Трясучи палицею, він пішов дорогою, що невловимо для ока знову покоротшала.\nВихід був усе ближче і ближче, замість голих стовбурів ліс став казково гарним, де нічні квіти ледь видимо сяяли в мороці. Григір пришвидшив крок, аж тут попереду просто з-під землі піднялася чорна постать. Складена з багна і гілок, вона посунула на Григіра. Той з розмаху вдарив страховисько палицею, але вона лише розбризкала бруд. Істота продовжила поступ, чвакаючи грязюкою і шкірячись розкиданими по всьому тілу пащами з кореневищ і кілків. Григір кинувся убік, страховисько впало в землю і підвелося перед ним. Той стрибнув у інший бік, істота вмить постала перед ним, але бруд з гіллям насправді не могли ніяк завадити. З тріском постать розлетілася на шматки, Григір впав на дорогу. Він як міг обтрусився та побіг до виходу з лісу.\nДорога була недовга, скоро Григір ступив на вулиці околиць Лучеська. Подекуди сновигали поодинокі перехожі, майже всі жителі поснули, загасивши свічі та каганці в будинках.\n– Добре, добре. – пролунав зверхній голос відьмаря. – Ти поборов свій страх, це багато хто може. А чи пройдеш друге випробування? Іди в шинок, там тебе чекає наш друг.\nЗ шинку лунав регіт і чулися звуки гучного застілля. Григір зазирнув у вікно і аж присів з несподіванки. Весь шинок заповнювали справжні чорти. Дрібні, по коліно зростом, і кремезні, під саму стелю, одні майже як люди, інші з потворним рилами, всі вони грали в карти, упивалися горілкою та пивом, деякі курили люльки, дим від яких густим туманом стелився по підлозі. Не схоже, щоб там чекали гостей.\nГригір обережно постукав, після чого зайшов сам. Публіка ніби не помічала коваля, продовжуючи веселитися. Григір сів за стіл у кутку й оглянув відвідувачів. Один дрібний чортик щось захоплено розказував іншим і кивав через плече. Коли він вже почав показувати пальцем, коваль зрозумів – ті ведуть якусь балачку про нього самого. Нечисть кивала в бік Григіра і реготала, то один, то другий рогатий щось додавав і гурт вибухав сміхом. Не знаходячи собі місця, Григір наважився крикнути: “Що смішного там?”. Раптом усі нечисті затихли. Мабуть головний з них, що мав велику лису голову, зневажливо зиркнув на нього.\n– Та це ж Григір. Отой, що я розказував. – глузливо вимовив чорт і всі його підопічні зайшлися реготом. – Видно зовсім погано, коли сюди прийшов.\nГригір стиснув кулаки, напружено думаючи, що відповісти.\n– Ану тихо! – прикрикнув він. – Бо зараз…\nВін хотів було дістати з-за пазухи хрестик, що як казали, відлякує злі сили. Але тут же Григір зблід, адже хрестика не було.\nНевисокий худий чорт вискочив з-за столу і став напоказ ромахувати кулаками.\n– Всі сміливі з хрестом, а ти без нього давай! Що, боїшся? Ану давай!\nВсі присутні схвально закивали й почали переговорюватся один з одним. Чорти розійшлися, утворивши коло. Григір зібрав усю волю в кулак і вийшов на двобій. Противник скакав навколо, б’ючи у повітря, показував який він майстерний боєць. Григір розмахнувся кулаком, та не влучив. Кілька разів він промахувався, чорт схопив зі столу ножа і захихикав, перекладаючи його з руки в руку. Коваль схопив інший ніж, що лежав поблизу, і нечисті ще дуже зареготали. Григір зніяковів, поглянув на ніж – замість нього він стискав копчену ковбасу. Він взявся за поставлену сковорідку, та вона перетворилася на мотузку. Противник аж просльозився зі сміху, скориставшись цим, Григір жбурнув у нього стільчик, накинувся на чорта й почав його душити. Пролунало голосне нявчання – Григір усвідомив, що накинувся на великого чорного кота, а противник стоїть за спиною. Ще удар, нечистий розсіявся димом, а кулак влучив у слизьке рило якогось дідька. Голосні глузування не стихали, здавалося, вже всі жителі міста позбігалися на нього і ось зараз увірвуться до шинку, де побачать як Григіра раз за разом обдурюють.\nКоваль подивився на свої руки, потім на гостей шинку і в нього з’явилася краща думка, ніж битись. Затамувавши гнів, він сів за стіл, мовчки спостерігаючи за чортами. Ще двоє взялися викликати його на бій, але коваль був незворушний.\n– Та ти не мужик! Не по-козацьки! – залунало звідусіль.\nАле крики повільно стихали, а чорти один за одним розтавали в повітрі. Скоро шинок став порожній, каганці самі собою згасли. Григір вийшов на вулицю.\n– Ай молодець. – проскрипів відьмачий голос. – Ну тепер іди на ринок, шукай там чорне шатро.\nНедалеко справді тривав нічний торг. Освітлену смолоскипами площу заповнювали прилавки, що ломилися від товарів. Багато вдягнені люди ходили від одного до другого, а продавці голосно розхвалювали крам. До Григіра підбіг згорблений носатий дідок.\n– А що пане, вперше на Вальпургієвому розпродажі?\n– Що за розпродаж такий? – здивувався Григір.\n– О, подивіться! Тільки в цю ніч все за пів ціни!\n– Так у мене і грошей нема, і спішу.\n– А он не ти згубив? – показав на бруківку дідок.\nБіля чобота лежала блискуча монета, Григір підняв її – це був срібний талер. Дідок зник у натовпі, коваль підкинув монету й хвацько схопив її. Ніч була ще довга і пошуки чорного шатра можна було відкласти. Григір підійшов до прилавку з сорочками. Вишиванки з найтоншого білосніжного полотна, здавалося, самі злегка світилися візерунками. Продавчиня на показ кинула одну сорочку на землю, підняла – на тканині не було ані пилинки. Покупці, вражені цією дивовижею, кинулися розкуповувати сорочки.\n– А й мені дайте! Скільки?! – вигукнув Григір, коли продерся крізь натовп.\n– За талер віддам. – кокетливо поглянувши на нього відповіла продавчиня.\nГригір розплатився, аж тут щось впало поруч і дзенькнуло. Талер лежав на землі, як і вперше. Не гаючи часу, Григір побіг уздовж прилавків, де надиво все коштувало рівно один срібний талер. Скоро він мав за плечима цілий мішок вишуканого одягу, новий пояс, чоботи, чудесні ковальські знаряддя. На вулиці загорілися ще смолоскипи, вихопивши з темряви чорне шатро. Григір рушив туди, але щось було не так. Бруківка, ніби крига в льодохід, пливла під ногами назад і що швидше коваль ішов, то швидше рухалися відшліфовані сотнями лучан камені. Скоро він уже біг, однак не просунувся ні на п’ядь. Вже весь мокрий і захеканий, Григір скинув мішок і чаклунство тієї ж миті щезло. Григір поглянув з чим не так жаль розлучитися, викинув кілька покупок, закинув мішок за плече і знов бруківка поплила. Не лишалося іншого, крім покинути мішок. Григір скинув його та скоро наблизився до шатра.\nВсередині за круглим столом сидів ворожбит, той самий відьомський ватажок з гори. Він криво усміхнувся, ніби втратив щось дорогоцінне.\n– Ну що ж, Григоре. Таки дійшов ти сюди, переборов три пристрасті. Так і бути, піднімайся на найвищу вежу замку, там твоє повернення у тіло. Не барися, бо скоро світає!\nЗраділий, Григір притьмом побіг до замку, дякуючи всім богам і святим, яких тільки знав. Надворі вже сіріло, на далеких хмарах тонкими розжареними рисками виднілися відблиски сонця, поки схованого за обрієм. Брама була відчинена, сторожа дрімала, не чекаючи нікого в таку ранню пору. Григір побіг крутими сходами на верхівку вежі, перечіплявся об високі сходинки, але ні на мить не зупинявся.\nВін вискочив на квадратний майданчик, оточений зубцями, звідки було видно всі навколишні землі, оповиті туманом, сонний Лучеськ і навіть гору. Відчуття захвату й гордості захопило Григіра. Він наче й не бігав і бився всю ніч і здавалося, зараз просто-таки злетить, наповнений новими силами.\nТак! Він поборов те, що не могли стільки відьом і чаклунів. Він, Григір, сильніший за всяке зло. Хай весь світ знає! Хай знає весь Лучеськ і Львів, хай бачить нового героя! Здалося, повіяв теплий ранковий вітер, але ні, це щось теплішало всередині, а потім пекло, розповзаючись по тілу. Григіру перехопило дихання, він похитнувся і впав на коліна. Навколо вежі закрутився вихор туману, з якого долинав регіт і схвальні вигуки. На вежу приземлився відьмар та повільно підійшов до Григіра. Чаклун злісно засміявся.\n– Ти ж забув головний чаклунський закон! – гучно промовив він. – Сила повинна існувати. Я надурив тебе, немає ніякого способу обійти його! Знаєш чому я тоді зупинив відьму? Ти справді мав три пороки, але є ще й четвертий і найсильніший це – гординя. Вже відчуваєш, як сила дужчає, зрощена нею?\nГригір, пересилюючи пекучий жар, що спалахував з кожним рухом, потягнувся до відьмаря схопити його за горло. На відстані на шиї лиходія з’явилися сліди пальців.\n– Так, так! Відчуваєш як це приємно, мстити, вбивати… Коли ти чаклун!\nВідьмар лише вдав наче піддався, він змахнув рукою і порив вітру перекинув Григіра на спину.\n– Покидьки… Я вас всіх...знищу...\n– Молодець. – з азартом мовив відьмар. – Ти вже один із нас. Люблю дивитися як щоразу такі як ти опираються.\n– Я...ніколи не служитиму злу!\n– Злу? – перепитав відьмар. – Чаклунство це не зло, це проста наука. Всі шукають вигоди, тільки дурним вона дається важко, а знавцям чаклунства легко і в їхнє задоволення. Ось як ми. Ставайте, відьми, ставайте чаклуни, в хоровод з нашим гостем! Хай палають наші сили ще рік, сильні як в минулі рази!\nДесь в середині, може з самого серця, зростало відчуття могутності та чогось подібного на голод. Хотілося зареготати, як сонм відьом, і упитися своєю славою. Так, навіщо відмовлятися? Адже виходу і не було? Він ніколи не поборов би сам себе... А коли не сам?\nКоваль побачив, що досі лежить на горі, а поруч його зірваний хрестик. Жар знову запік усе тіло, перетікаючи на всіх навколо, незримо обігнув гору і повернувся у Григіра ще дужчим. Григір схопив хрестик, котрий тепер обдавав нестерпним морозом. Щомиті зле полум’я пронизувало лиходіїв і поверталося в коваля, випалюючи його опір крупиця за крупицею. Неможливо було тікати, не було часу молитися, нікому було допомогти. Хіба що… Григір заплющив очі й промовив “Ні, я не герой, я простий коваль. Боже, дай мені сили вистояти”. На його подив жар став гаснути і відьми й чаклуни з жахом закричали.\n– Не може бути! Сила! Рятуйте силу! – заволав ватажок.\nВсі слуги зла кинулися до Григіра, однак кожен чаклун і відьма, чиї сили були пов’язані на цій горі, відчули як слабнуть. Хрестик поглинав полум’я, обдаючи руку колючим морозом, але Григір вже і не думав її розтискати, хоч вона здавалося стала одним шматком криги. Підкошені раптовою зміною, лиходії попадали, стогнучи й шлючи прокльони, вони повзли за Григіром. Коваль видерся від розгніваного натовпу на розмальований камінь. Відступу не було, кістляві руки вчепилися за його ногу, зуби відьмаря вгризлися в чобіт і Григір, як сильно не тримався, стягувався з каменя все нижче та нижче. Але світанок вже був близько. Перший промінь торкнувся верхівки каменя, тепле сяйво спустилося на гору, а потім всю землю. Чаклуни безсило попадали.\n– Сил...більше...немає. Не встигли… – ледве прошепотів відьмар і разом з іншими почав погрузати в землю.\nСкоро тільки безформні клаптики розпушеної землі лишилися на горі. Григір вдихнув на повні груди, підставив лице під вранішнє проміння і зістрибнув з каменя.\nМісто виглядало світлішим і багатолюднішим. Десь скоро подівся бруд і все менше можна було почути про хвороби, пожежі чи інші лиха. З кузні на перехресті двох вулиць чувся частий дзвін молота. Коли якийсь гість бував у місті, не раз дивувався що за залізні квіти й казкові звірі прикрашають крамниці, а над брамою ніби зависла в повітрі ажурна корона. Іноді хтось казав про Григіра “ну ти чарівник”, але він завжди з посмішкою відповідав: “Та ні, просто роблю свою роботу”.\nДата публікації 2018-04-14 18:42:26


У Дніпрі хвора на COVID-19 жінка народила двійнят-хлопчиків | ВолиньPost\nЇхню 35-річну маму доправили терміново до обласної лікарні Мечникова з Першотравенська. У вагітної жінки був коронавірус - і стан ставав дедалі тяжчим. Через коронавірус у мами малюки в утробі почали страждати від нестачі кисню. Тож медики обласної лікарні підтримали стан вагітної, одразу зробили кесарів розтин. Хлопчики народилися завважки три кілограми та два вісімсот. Нині вони під наглядом неонатологів. Незабаром їм проведуть тестування на COVID-19. Від початку пандемії в обласній лікарні Мечникова народили вже тринадцять жінок у стані коронавірусної хвороби. Водночас завдяки зусиллям лікарів, жоден з цих немовлят на коронавірус не захворів.\n"Загроз для життя дітей немає. Ми будемо робити все можливе, щоб найближчими тижнями мама одужала і з дітьми виписалася. Лікуємо, спостерігаємо. Думаю, все буде добре", - говорить Сергій Риженко, керівник обласної лікарні ім. Мечникова.\nТеги: Дніпро, двійнята, коронавірус, діти\n30 листопад, 2020, 20:00


У Конгресі США порадили Лукашенку, як уникнути міжнародного трибуналу - dt.ua\n27 грудня 2012 в 10:51\nАмериканський політик запропонував президенту Білорусі два виходи з існуючої ситуації: залишити країну і попросити політичного притулку в іншій державі, або ж почати перебудову за прикладом Горбачова.\nРежим президента Білорусі Олександра Лукашенка закінчиться завдяки зусиллям Європи. Про це заявив голова Гельсінкської комісії конгресмен США Крістофер Сміт.\nНа його думку, у Лукашенка є тільки один уникнути міжнародного трибуналу - наслідувати приклад президента Башара Асада, який покинув країну і попросити політичного притулку в іншій державі.\nСміт відзначив, що президент Білорусі дуже нагадує Миколу Чаушеуску, чия секретна поліція була добре відома через свою ефективність і жорстокість. Проте, якщо бути чесним до кінця, то подібні диктатури - явище тимчасове. Вони в'януть, руйнуються зсередини, і їх змінюють інші системи правління. Одні зникають раніше, інші - пізніше», - заявив він.\nВін вважає, що Лукашенко має розпочати перебудову в країні, як це зробив колись Михайло Горбачов у СРСР. «Якщо Лукашенко хотів би залишити після себе якусь спадщину, то він вже зараз повинен був говорити про перебудову і гласність, як це зробив Горбачов. Це ніколи не пізно зробити, незважаючи на всі ті страшні злочини, до яких причетні поплічники його режиму і він сам. Чим більше ми і наші європейські партнери надаємо підтримку білорусам, борцям за свободу, тим коротшими будуть дні режиму Лукашенка», - заявив конгресмен.\n«Ці люди протягом якогось часу здійснювали жахливі злочини. Вони катували людей, садили їх у в'язницю без суду і слідства. Зі своєї охорони вони зробили банду головорізів, що живуть за мафіозним законом. Але все це коли-небудь закінчується. Говорячи про Лукашенка і людей, які його оточують, я сподіваюся, що вони або самі почнуть реформи, або сядуть на літак, як це може зробити Асад в Сирії, і тоді вони закінчать в якій-небудь країні, отримавши там притулок. Я пам'ятаю часи, коли Лукашенко був близьким другом Мілошевича. Так от, Мілошевича більше немає. Я щиро вірю, що колись Білорусь зможе насолодитися усіма благами справжньої демократії», - сказав конгресмен-республіканець.\nНагадаємо, 243 офіційним особам з Білорусі, включаючи Олександра Лукашенка, заборонено в'їзд до Євросоюзу. У ЄС заморожено активи цих же осіб і ще 32 підприємств. Європейські санкції діють проти компаній, що належать наближеним до Лукашенка бізнесменам Юрію Чижу, Володимиру Пефтієву і Анатолію Тарнавському.\nУ січні 2011 року Європарламент ухвалив резолюцію про заборону в'їзду в Європу білоруським чиновникам, суддям та керівникам силових структур, причетним до розгону демонстрації після виборів президента Білорусі 19 грудня. Читайте також:\nЛукашенко пожертвував демократією заради стабільності Євросоюз продовжив санкції проти чиновників Білорусі


Скільки доведеться платити у травні за газ для жителів Хмельниччини - Кам'янець LIVE интернет газета мiста Кам'янець-Подільський | новини | оголошення | факти\nPosted On 17.05.2019 16:09\nТариф на блакитне паливо пішов у «вільне плавання», повідомляє видання LK з посиланням на сайт Є.\nІз 1 травня для кожного регіону України діятиме окремий тариф на постачання газу. Її розмір для мешканців Хмельницької області (крім Шепетівки та Шепетівського району) у травні складає 8 гривень 27 копійок за один кубометр газу. В червні ціна газу буде вже іншою – 8 гривень 65 копійок. Про це повідомив директор газопостачальної компанії ТОВ «Хмельницькгаз збут» Андрій Левицький.\n«Оптова ціна газу, за якою «Нафтогаз» здійснює продаж газу для потреб побутових споживачів, із 1 травня становитиме 5 тисяч 990 гривень за тисячу кубометрів. При цьому кінцева вартість газу мала б становити 8 тисяч 247 гривень за тисячу кубометрів (враховується націнка постачальника, ціна послуги з транспортування та вартість з розподілу газу). Однак, кінцева вартість блакитного палива у платіжках буде різною на всій території України. Така різниця обумовлена рішенням НКРЕКП щодо запровадження для дочірньої компанії НАК «Нафтогаз України» АТ «Укртрансгаз» тарифу на транспортування газу, виходячи із замовленої потужності. Він передбачає, що споживачі газу сплачуватимуть за послуги з транспортування газу газотранспортною системою фіксовану ставку (фактично абонплату) у розмірі 157,19 гривень за тисячу кубометрів (без ПДВ). Ця ставка є складовою кінцевої вартості газу для населення і діє для всіх областей України», – розповів керівник «Хмельницькгаз збут» Андрій Левицький.\nТак, для жителів Хмельниччини тариф «Укртрансгазу» збільшився з 165 гривень за тисячу кубометрів до 188,63 гривень. Водночас, ціна послуги на розподіл для ПАТ «Хмельницькгаз» залишається незмінною вже впродовж трьох років. «Націнку, яку ми робимо – це лише 18 копійок з кубометра, що становить 2,18 відсотків від загальної ціни блакитного палива», - каже Андрій Леонідович.\nЩодо жителів Шепетівки та Шепетівського району вартість газу становитиме у травні 8 гривень 10 копійок за один кубометр газу, а у червні – 8 гривень 48 копійок.\nКлієнти «Хмельницькгаз збуту» повну інформацію щодо нововведення та всіх складових ціни блакитного палива отримають у рахунках за газ та в Особистих кабінетах на сайті kmgaszbut.104.ua.\nДо речі, за інформації Асоціації газового ринку, найдешевшим поки що буде газ у Києві – 7 гривень 81 копійка за один метр кубічний газу. Найбільше заплатять споживачі ТОВ «Газовик», що на Вінниччині – 8 гривень 42 копійки.\nTags: News,\tPolitics,\tFood,\tBusiness,\tWorld,\tКам'янець-Подільський,\tфортеця,\tХмельницькій області,\tНовини Кам'янець-Подільський,\tKamianets


Хмельничани вшанували воїнів-інтернаціоналістів у 30-річчя виведення радянських військ з Афганістану | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n15 Лютого, 2019 Даша ПАСТЕРНАК Суспільство 3087\nУ Хмельницькому вшанували пам'ять воїнів-афганців. Фото: автора\nКілька сотень жителів міста прийшли на мітинг-реквієм до пам’ятника подолянам, які полягли в Афганській війні та локальних війнах на території інших держав.\nСьогодні, 15 лютого, виповнюється 30 років з Дня виведеня радянських військ з Афганістану. Цього ж дня вшановують учасників бойових дій на території інших держав. У Хмельницькому з нагоди річниці провели низку урочистих заходів. У пам’ятних заходах взяли участь небайдужі жителі міста, військові, родини загиблих, активісти.\nРозпочалося вшанування полеглих воїнів-афганців у міському Будинку культури, де дві родини учасників війни в Афганістані отримали ключі від квартири. Звідки учасники колоною під звуки оркестру вирушили до пам’ятника подолянам, полеглим в Афганістані та локальних війнах на територіях інших держав.\nПід мелодії пісень про Афганістан містяни на згадку про полеглих воїнів клали квіти до меморіалу. Пам’ять загиблих під час війни земляків вшанували хвилиною мовчання.\nЧерез Афганістанську війну прошло більше 160 тисяч українських військовослужбовців, 3360 з них загинули\nВійна Афганістані тривала більше 9 років\nДві родини учасників Афганістанської війни отримали нове житло. Фото: khm.gov.ua\nУчасники заходу пройшли маршем від будинку культури до пам'ятника афганцям\nМітинг-реквієм відбувся біля пам’ятника воїнам-афганцям\nХмельницький Афганістан річниця вшанування виведення військ покладання квітів


Одеса визначила чотири "опорні" лікарні для боротьби з коронавірусом\nчетвер, 07 липня 2022, 07:50\nОдеський антикризовий оперативний штаб для боротьби з коронавірусом, який очолили голова Одеської ОДА Максим Куций і бізнесмен Андрій Ставніцер, визначив на засіданні 20 березня чотири клінічні лікарні опорними для боротьби з коронавірусом.\nПро це повідомляє веб-сайт штабу Одеса vs COVID з посиланням на співголову Ставніцера.\n"Опорною" лікарнею визначена обласна... При ній є двоповерховий гуртожиток, в який в якийсь момент переїдуть медики. Оскільки їх треба буде годувати, забезпечувати засобами захисту, давати транспорт. З цих питань старший у штабі Петро Обухов", - зазначив Ставніцер.\nТакож "опорними" визнані Одеська міська інфекційна, Ізмаїльська міська і Чорноморська басейнова лікарня на водному транспорті.\nЗа словами Ставніцера, вже знайшли захисні костюми в Китаї - по 8 $. Будемо закуповувати партіями по 10 тисяч. Знайшли в Китаї також ШВЛ (апарати штучної вентиляції легень - ред.). Потрібен звичайний медичний спирт - для початку хоча б 10 тонн. На все це потрібні гроші. Благодійний фонд "Корпорація монстрів" приймає будь-які пожертвування".\nВ антикризовому штабі вважають першочерговим завданням - захистити лікарів. "Якщо лікарі "посипляться", всі наші ШВЛ можна буде списувати на брухт", - наголосив він.\nЧитайте також: Ємець пропонує спростити реєстрацію дезінфекційних засобів\nУ штабі нагадали, що в Одеській області працюють 176 бригад екстреної допомоги, вони першими візьмуть на себе основний удар. Тому потрібний повний захист: костюм, респіратор, окуляри, бахіли.\nНайближчими днями в антикризовому штабі призначені зустрічі з бізнесменами Одеси для надання меценатської допомоги медикам і соціально незахищеним особам.\nОдеса Лікарня Коронавірус


Намагаючись відповісти на питання, як з'явилася музика, згадуються слова з дитячої пісеньки: «Ти звідки музика в пісеньку потрапила?» Музика відповідає: «Я в струмку по камінцях весело скакала ...» Так, дійсно, можна сказати, що першою музикою і були звуки природи.\nІсторія появи музики вивчається вже давно. Ще в давнину люди намагалися пояснити її походження. Стародавні греки вважали, що музика була послана їм богами. У Біблії зустрічається згадка про коваля Іувале - родоначальнику сучасних музикантів.\nПроте вчені, відповідаючи на питання, звідки з'явилася музика, на основі археологічних досліджень довели, що вона зародилася ще при первісно - общинному ладі.\nУ первісному суспільстві музика не була розвагою. Вона нерозривно була пов'язана з життям і заняттями людей. Жінки колисали своїх малюків, наспівуючи перші колискові. Звуками ріжків пастухи скликали стадо. Мисливці і воїни надихали себе перед битвою.\nГоловною особливістю музики того часу був ритм. Відбиваючи ритм, плескаючи в долоні або притоптуючи, чоловік скоював піснеспіви під час ритуальних обрядів.\nЗвичайно, давня музика була далека від досконалості. Вона не була такою мелодійною, плавною і красивою. Перші люди почали придумувати першу музику, наслідуючи звукам природи. Слухаючи спів птахів, крики тварин, дзюрчання води в струмку, барабанний дріб під час дощу, людина намагалася відтворювати почуту мелодію. Тому перші пісні швидше нагадували звуки навколишнього світу.\nНавчившись витягувати звуки з навколишніх предметів - каменів, дерев'яних, залізних палиць, людина винайшла перші музичні інструменти. Барабани, свистки, ріжки - були прообразами ударних і духових інструментів нашої сучасності.\nellHow.ru » Розваги » Як з'явилася музика?


П'ять найбільш розсудливих жінок за знаком Зодіаку - АСН\nП'ять найбільш розсудливих жінок за знаком Зодіаку\nТерези. Жінка під знаком Терези володіє холодним розумом і логічним мисленням. Вони дуже розважливі і кмітливі. Терези рідко помиляються, так як перед прийняттям рішення ретельно все обмірковують. Представниці цього знаку часто перевершують інших по рівню інтелекту, проте ніколи цього не показують.\nДіва. Жінка Діва - це володарка логічного мислення і аналітичний склад розуму. Вона може бути відмінним порадником і прийти на допомогу навіть в самих безвихідних ситуаціях. Жінка під цим знаком не залежить від думки оточуючих і живе за власними законами.\nКозеріг. Жінка Козеріг є дуже розважливою і приземленою натурою. Вона спирається на здоровий глузд і завжди стоїть на боці практичних інтересів. Вона добре знає, чого хоче, і знаходить шляхи для здійснення задуманого.\nТелець. Жінка Телець є розсудливою особою завдяки своєму розуму і приземленості. Ця жінка наділена природною мудрістю і умінням відрізняти реальне від ілюзій. Телець може дати добру пораду. Її думки завжди практичні, тому вона вміє приймати правильні рішення.\nСкорпіон. Жінка Скорпіон, незважаючи на свою внутрішню пристрасність і емоційність, володіє холодним розумом. Вона вміє приймати зважені рішення, довго думає і аналізує ситуацію, перш ніж діяти. Ця розумна і прониклива натура вміє прораховувати все наперед і з точністю передбачати багато подій.


«Я розумів, що маю обов'язково вижити». У суді щодо масового вбивства на Житомирщині допитали єдиного свідка - newday.org.ua\n«Я розумів, що маю обов’язково вижити». У суді щодо масового вбивства на Житомирщині допитали єдиного свідка\nУ справі щодо вбивства сімох військових 22 травня 2020 року у селищі Новоселиця Житомирської області допитали Вадима Федюніна ㅡ свідка, що вижив. Тоді восьмеро друзів приїхали на відпочинок до озера обвинуваченого Анатолія Захаренка, якого нібито знали понад 15 років, на відпочинок, але вночі сімох із них розстріляли. Тієї ночі загинули Ескендер Османов, Володимир Купріянов, Роман Ханенко, Владислав Мамиченко, Андрій Москалець, Віталій Вульчин, Олександр Білоус.\nЩо розповів свідок?\n«Понад 15 років я їздив на озеро до обвинуваченого. Іноді сам, іноді з друзями, з дівчатами», — каже Вадим Федюнін. Він додає — те, що трапилось досі не вкладається в голові: «Я думав спочатку, що це розіграш».\nПід присягою Федюнін розповів, що 21 травня 2020 року вони з друзями вирішили відпочити на озері та виїхали до селища Новоселиця двома машинами. Безпосередньо Федюнін їхав у машині з Віталієм Вульчиним, Андрієм Москальцем, Олександром Білоусом та Володимиром Купріяном.\nОстанній нібито погано водив машину, тому вони відстали на 15-20 хвилин від другої групи — Романа Ханенка, Ескандера Османова, Владислава Мамиченка. До цього вони всі разом придбали їжу, пляшку горілки та дві пляшки пива.\nЗа словами Федюніна, Ханенко, який приїхав на озеро раніше, зателефонував першій групі і сказав не заїжджати одразу до Анатолія Захаренка, а їхати на інше озеро, яке, за словами свідка, належало саме Ханенку.\n«Це в метрах 150 від першого озера. Але там немає ще інфраструктури. Ми там планували зробити якось реабілітаційний центр для військових», — пояснив Федюнін.\nЗа його словами, вони проїхали повз територію Захаренка, побачили останнього у діловому костюмі та поряд із поліцейським. Як пояснив свідок пізніше — візит правоохоронців був пов’язаний нібито із хабарем, якого від обвинуваченого вимагав начальник місцевого поліцейського відділку за можливість вилову риби. Нібито двічі Захаренко платив йому по 5 000 гривень щомісяця, а на третій — здав його, поліцейського затримали.\nЗа словами Федюніна, орієнтовно о 17:00 Захаренко зателефонував їм і сказав, що вже можна приходити до нього. На території, що належить Захаренку, розповідає свідок, було чотири будівлі: бесідка, будинок власника, гостьовий будинок та сауна, пише hromadske.ua.\nЖодних конфліктів, за словами свідка у компанії не було. Вони рибалили, смажили м’ясо, потім сіли їсти. Пізніше до них приєднався і Захаренко. З ним, каже Федюнін, в них теж не було конфліктів, лише суперечки.\n«Він багато говорить того, чого не знає, і кричить так, що чути у сусіднє село. Тоді він був збуджений, розповідав про те, як здав поліцейського. Ми його підтримали, потиснули руки, типу “молодець”. Один зі спорів був про те, що типу усі грузини мусульмани. Я казав, що, може, лише 20%», — розповів свідок.\nАле, за його словами, ці суперечки швидко завершувалися. Також Федюнін пояснив, що в них було чотири види зброї при собі, і Захаренко мав мисливську рушницю та патронташ, який він постійно носить на собі. Того вечора він, за словами Федюніна, був наповнений патронами. Але, за словами свідка, свою зброю вони сховали, коли зайшлося про розпиття алкогольних напоїв. Також свідок сказав, що того дня Захаренко випив приблизно 300 грамів горілки та курив канабіс.\n«Я хотів дочекатися Москальця, який маринував м’ясо, але потім таки пішов спати. Навпроти мене у кімнаті вже спали Вульчин, Білоус і Мамиченко. У сусідній — Ханенко і Купріянов. Туди ж мали підійти Москалець з Османовим, які ще залишились у бесідці разом із Захаренком», — розповів Федюнін.\nЗа його словами, за хвилин 15-20 він почув постріли із рушниці та голос Захаренка із лайкою. Він почав будити хлопців, але вони перевернулися з боку на бік та не прокидалися.\n«Ханенко відкрив вхідні двері та почав: “Толік, що стал…” і він не встигає договорити. Я чую постріл, видих, він падає. Я повертаю голову, заходить підсудний і каже “Тобі п..а”. І наводить на мене зброю. Я зрозумів, що це вона і є», — сказав свідок.\nТоді, за його словами, Вульчин ринувся до речей, потім схопив Захаренка за зброю. Останній почав тягнути його на себе та застрелив впритул. Потім обвинувачений, за словами свідка, почав виривати зброю у вже вбитого, бігти та скидати патрони на ходу. Свідок вибіг за ним на вулицю, почув, що той підзарядив зброю та різко відстрибнув праворуч.\n«Чую два постріли у мій бік. Проходить 5 секунд і постріли знову. Ще 15 секунд і знову постріли, лайка. Коли я відбіг метрів 100 — все припинилося. Я подумав, що зараз він буде шукати мене, щоб добити, до того ж він мисливець, у нього був тепловізор», — каже свідок.\nВін був переконаний, що вже є двоє загиблих і сподівався, що інші поранені. Тому він побіг у бік селища, аби попросити людей викликати швидку і поліцію. «Таке відбувалось в голові, рахував кроки. Я намагався кожну секунду економити, розумів, що при пораненні час дуже важливий», — сказав Федюнін.\nДорогою він почув ще близько 20 пострілів, але вже зі зброї Білоуса. «Я подумав, що Захаренко може займатися фальсифікацією. Я розумів, що треба тікати швидше і в будь-якому разі залишитися в живих», — пригадує свідок та додає, що біг без взуття, лише у шкарпетках.\nЧоловіку не відчиняли двері, погрожували рушницею. Відчинив двері один чоловік, але зателефонував рідним Захаренка, і ті сказали їхати йому в центр, де нібито мав чекати син обвинуваченого. Але Федюнін розумів, що цього не варто робити.\nТоді він планував розбити вікна в магазині, щоб приїхала поліція, але тоді йому відчинив чоловік на ім’я Сергій, який викликав поліцію та швидку. Потім він нібито побачив, як Захаренко проїздив на своєму автомобілі.\nЗгодом, коли приїхали поліцейські, свідок поїхав на місце злочину з цим же Сергієм і там побачив, як Захаренко спілкувався з поліцейськими, щось їм розповідав і голосно сміявся. Федюнін також зазначив, що Захаренко дійсно гарний мисливець: «Не хочеться хвалити, але він був гарним мисливцем. Перезаряджається за три секунди, специфічно тримає патрони і стріляє добре».\nЗа словами Федюніна, найбільше з Захаренком спілкувався він та Ханенко. Він додав, що свого часу, коли Захаренко був у лікарні, він понад тиждень проживав у нього, охороняючи озеро, а також додав, що того травневого дня подарував йому куртку.\nУсіх загиблих свідок характеризував позитивно. «Це були не друзі мої, а брати. Я з усіма служив, ми познайомилися на війні. Вони всі кияни, ми намагалися триматися разом», — сказав Федюнін.\nЩо каже Захаренко?\nОбвинувачений відмовляється коментувати журналістам справу, лише закликає приходити на засідання, аби все почути самим. Під час судового слухання Захаренко поставив кілька питань свідку та кілька разів зупинявся, «бо хвилювався». Захаренко зазначив, що свідок бреше в контексті того, що він направляв на нього зброю, що він вживав алкоголь та курив канабіс. Під час цього між Захаренком та свідком виникла перепалка.\nАдвокатка обвинуваченого Марина Шолодько зазначає, що свідок Федюнін викривляє події, а її підзахисний, відповідно до експертиз, був адекватним та тверезим у ніч вбивства. Натомість адвокатка наголошує на тому, що у Федюніна не відбирали зразки на виявлення алкоголю та наркотиків у крові.\nТієї ночі загинули Ескендер Османов, Володимир Купріянов, Роман Ханенко, Владислав Мамиченко, Андрій Москалець, Віталій Вульчин, Олександр Білоус.\nЧитайте також: У Малині чоловік вбив знайому, з якою вони випивали


Враження від концерту »luguniv.edu.ua\nВраження від концерту\nВикладачі, студенти та співробітники університету поділилися враженнями від концерту групи Океан Ельзи, який відбувся у Лисичанську.\n9 червня у місті Лисичанськ відбувся концерт відомого українського гурту Океан Ельзи. Ця подія об’єднала шанувальників української музики не тільки з Луганщини, а й з усієї України, й навіть з тимчасово окупованої території.\nЗлива, яка майже не вщухала протягом усього концерту, не завадила справжнім поціновувачам музичного мистецтва насолодитися красою співу фронтмену гурту Святослава Вакарчука.\nВідвідали захід викладачі, співробітники та студенти ЛНУ Тараса Шевченка за підтримки первинної профспілкової організації університету.\nПро свої враження від концерту та емоції, які переповнювали під час поїздки розповіла інженер-програміст Анна Бугаєвська. «На концерті Океану Ельзи я була вдруге. Перебуваючи у Києві, мені пощастило відвідати музичне дійство відомого українського гурту, але потрапити у фан-зону не вдалося. Тому концерт у Лисичанську мені особливо сподобався, оскільки я насолоджувалася музикою неподалік від сцени», ‒ зазначила дівчина.\nДекан факультету природничих наук Н.Ю. Мацай є шанувальницею творчості Океану Ельзи: «Я завжди мріяла відвідати концерт легендарного гурту. Але завжди ставали на заваді певні обставини. Спека, проливний дощ та грози не стали перешкодою й я отримала незабутні враження від експресивного драйву у фан-зоні».\nУ поїздці до Лисичанська взяв участь інженер-програміст Владислав Тєтєрєв. «Про концерт я дізнався напередодні. Хоча я не є палким шанувальником Океану Ельзи, але мені подобається атмосфера подібних заходів. Не вагаючись, я вирішив поїхати на концерт, і не пожалкував про своє рішення. Емоції, що переповнювали мене протягом усього дійства, неможливо описати словами», ‒ говорить юнак.\nСекретар деканату факультету природничих наук Марина Золотухіна згадує: «Я давно хотіла потрапити на концерт, тому поїздка до Лисичанську була для мене дуже бажаною. Про атмосферу на концертах гурту Океан Ельзи я знала, й тому розраховувала отримати позитивні емоції. Дощ та холод дещо засмутили мене, але неймовірна підтримка Святослава Вакарчука, який разом з глядачами потерпав від непогоди, додавала драйву та запам’ятається мені на все життя».\nСтуденти нашого університету також відвідали концерт гурту Океан Ельзи. Марина Чумакова, яка навчається на факультеті української філології та соціальних комунікацій, розповіла про свої емоції після заходу: «У мене виникали певні побоювання з зв’язку з наближенням до лінії фронту. Але все пройшло гарно. Звичайно, ми всі змерзли, довго чекали початку концерту, але неймовірні емоції, надовго залишаться в наших серцях».\nНе залишилась осторонь подій у Лисичанську й секретар факультету української філології та соціальних комунікацій Анастасія Бондар «Найбільше мені запам’яталося спілкування з друзями, їх постійна підтримка під час очікування концерту. Випробування зливою у Лисичанську продемонстрували кожному з нас, що погода не може стати на заваді справжнім шанувальникам гарної української музики», ‒ зазначила дівчина.\nКонцерт гурту Океан Ельзи став знаковою подією для усієї Луганщини та надовго залишиться у пам’яті палких фанатів.


Небо курця - Cigari\nДодому Здоровя і куріння Небо курця\nСтоматологам давно відомо стан, зване небо курця або нікотиновий лейкокератоз неба — поява на небі вогнищ щільного епітелію білого кольору, що чергуються з точками червоного кольору.\nЦе порушення процесу клітинного росту, яке розвивається під дією високих температур і шкідливих компонентів тютюнового диму. В таких умовах клітини слизової не в змозі пройти повноцінний цикл росту і дозрівання, і замість специфічних клітин утворюються кератоциты — щільні рогові клітини.\nКератоз сприяє запалення слинних залоз — вони буквально змушені пробиватися на поверхню уплотнившегося шару. І червоні точки — ні що інше, як запалені слинні залози. Починається нікотиновий кератоз з почервоніння слизової оболонки неба, яке особливого помітно відразу після куріння.\nЗ часом почервоніння стає постійним, розвиваються невеликі вогнища кератозу, згодом зливаються. Хронічне запалення в осередках кератозу призводить до заращению продихів проток, виділення слини зменшується, небо сохне, покривається складками, тріщинами, які виразкуватись, стаючи джерелом хронічної інфекції.\nЛікування неба курця ефективно лише при повній відмові від куріння.\nБронхи і куріння\nпопередня статтяДослідження: відмова від куріння провокується товариством\nнаступна статтяКуріння під час вагітності – як змусити себе кинути


Вінниця і Козятин залишилися в «помаранчевій» зоні - Вінниччина\n18 вересня затвердили рішення про перегляд рівнів епідемічної небезпеки поширення COVID-19. Це рішення прийняли на засіданні Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій. За оновленим поділом Вінниця та Козятин залишилися у «помаранчевій зоні». «Жовтий» рівень прийнято рішення встановити у м. Могилеві-Подільському, м. Хмільнику та районах: Вінницькому, Калинівському, Козятинському, Літинському, Тиврівському, Томашпільському, Хмільницькому. Всі інші міста та райони Вінницької області – в «зеленій» зоні.\nНа сьогодні в області хворіє 1712 осіб, у т.ч. 94 дитини. За останню добу коронавірус вперше виявлено у 55 пацієнтів, з них 36 – у Вінниці. Відтак з початку епідемії на Вінниччині захворіло 5377 людей, одужали 3563, померли – 102. Станом на 21 вересня на стаціонарному лікуванні перебувало 263 дорослих та 4 дітей. А завантаження 19 опорних лікарень становило 51,8%.\nНагадаємо, що МОЗ скасував обов’язковий ПЛР-тест у двох випадках. Тепер, якщо після 14-денної самоізоляції немає жодних симптомів COVID-19, ПЛР-тест не потрібен, повідомив міністр охорони здоров’я Максим Степанов. Крім цього, під час планової госпіталізації ПЛР-тест також не вимагатимуть. Він потрібен тільки в разі, якщо пацієнт має ознаки ГРВІ. Це стосується і дорослих, і дітей.\n← П’яний скалічив й осиротив дітей\nБагаторічний господар «Землі. Садиби…» →


§ 2. Формування парламенту.\nПередумовою представницького характеру парламенту у багатьох випадках виступає порядок його формування.\nЗа загальним правилом, однопалатний парламент і нижня палата двопалатного парламенту формується на прямих виборах. Проте на Кірибаті, Мальдінських і Сейшельських островах, у Сінгапурі, а також у ряді країн Тропічної Африки і басейну Карибського моря частину однопалатного парламенту або нижньої палати двопалатного складають члени, призначувані президентом, або визначені такими за посадою.\nНа окрему згадку заслуговує парламент Норвегії (Сторінг), побудова якого видається унікальною. Будучи сформованим за результатами прямих виборів, він надалі поділяється на дві частини у пропорції три до одного. Кожна з цих частин фактично становить окрему палату.\nПорядок формування верхньої палати, яка нерідко має відому в історії Стародавнього Риму назва сенату, у багатьох країнах відрізняється від прийнятого для нижньої палати. Такий порядок може передбачати (нерідко у різному поєднанні) призначення, членство за власним правом, членство за посадою, прямі або непрямі вибори.\nПризначення членів верхньої палати парламенту, яке трактується як спосіб залучення до здійснення владарювання відставних політиків та державних посадових осіб, передбачене, зокрема, в окремих розвинутих країнах. Так, у Канаді сенаторів призначає безстроково генерал-губернатор за поданням прем’єр-міністра. У Великобританії основу складу палати лордів становлять призначувані монархом за поданням прем’єр-міністра довічні члени. У ФРН союзна рада (Бундесрат) складається з членів урядів суб’єктів федерації, які їх призначають і відкликають. Строк повноважень членів союзної ради не може перевищувати фактичний строк існування урядів, що їх призначили.\nУ Таїланді членів Сенату призначає король зі списку, складеного відбірним комітетом. До складу цього комітету входять чільники конституційного суду, центральної виборчої комісії, спеціальних антикорупційної комісії і комісії з прав людини, генеральний аудитор, а також судді, визначені на загальних зборах верховного і вищого адміністративного судів. Відібрана комісія складає відповідний список у такий спосіб, щоб уможливити представництво в сенаті від різних професійних та інших груп за інтересами. Тим самим, здійснюване палатою представництво має ознаки корпоративного.\nУ більшості монархій, конституціями яких встановлено державно-правові зв’язки з колишньою метрополією – Великобританією, членів верхньої палати призначає губернатор (у Тринідаді і Тобаго та на Фіджі – Президент)\nдаді і Тобаго та на Фіджі — президент) на пропозицію прем'єр-міністра на період здійснення повноважень нижньою палатою. У деяких з цих країн частина таких призначень здійснюється генерал-губернатором або президентом на пропозицію лідера опозиції, що фактично є державною посадовою особою.\nІнститут лідера опозиції як посадової особи вперше було за¬проваджено у Великобританії, де, як зазначалося, визнано по¬діл палати громад на «уряд її (його) величності» і «опозицію її величності». Лідером опозиції законодавчо визначений провід¬ник групи членів нижньої палати, яка фактично репрезентує дру¬гу за кількістю місць у палаті політичну партію. Члени палати, котрі відповідно репрезентують інші «неурядові» партії, стату¬су офіційної опозиції не мають і у зв'язку з цим порівняно обме¬жені у можливостях щодо участі у парламентській роботі.\nВ інших країнах лідера опозиції формально призначає, як правило, генерал-губернатор.\nДо складу верхньої палати парламенту Росії — ради федера¬цій — входять по два представники від кожного суб'єкта феде¬рації: по одному від законодавчого (представницького) і вико¬навчого органів конкретного суб'єкта. За загальним правилом член палати — представник від законодавчого (представниць¬кого) органу — обирається самим цим органом на строк повно¬важень останнього. Член палати — представник від виконавчо¬го органу — призначається вищою посадовою особою суб'єкта федерації (керівником вищого виконавчого органу суб'єкта) на строк повноважень цієї посадової особи.\nУ ряді країн частину членів верхньої палати парламенту (як правило, менше половини) призначають, а усіх або майже усіх інших членів обирають. В Алжирі, Афганістані, Білорусі, Індії, Казахстані, Малайзії, на Мадагаскарі, у Сенегалі, Таджикистані й Узбекистані до складу верхньої палати включені ті члени, ко¬трих призначав президент звичайно на строк повноважень її чле¬нів, обраних на непрямих виборах. У Свазіленді половину скла¬ду верхньої палати призначає монарх, а іншу половину обирає нижня палата парламенту.\nВ Ірландії та Чилі відповідно прем'єр-міністр і президент призначають визначену кількість сенаторів на строк повнова¬жень інших членів верхньої палати, обраних на прямих вибо¬рах. В Італії склад верхньої палати парламенту формується зде¬більшого також за результатами прямих виборів, але президент уповноважений призначати довічно до п'яти сенаторів «з числа громадян, які прославили Батьківщину видатними досягнення¬ми в соціальній, науковій, художній і літературній сферах» (ст. 59 Конституції).\nВід верхньої палати парламенту, склад якої формується шля¬хом призначення, необхідно відрізняти утворювану в деяких му¬сульманських країнах консультативну раду. У Брунеї, Катарі, Омані і Саудівській Аравії така рада, члени якої призначаються монархом, має за призначення консультувати самого монарха, зокрема з питань законотворення. Відповідну раду можна вва¬жати законодорадчим органом, адже монарх виконує роль пер¬винного носія державної влади, включаючи і сферу законотво¬рення.\nПринцип «традиційних консультацій», який покладено в основу ісламської концепції організації і здійснення державної влади, передбачає спілкування володаря (монарха) з «впливо¬вими людьми» з метою з'ясування і врахування різних інтере¬сів. Форма такого спілкування історично визначалась як медж¬ліс. При цьому проведення «традиційних консультацій» по суті заперечує необхідність проведення політичних виборів.\nУ наші дні термін «меджліс» (у різних мовних транскрипці¬ях) використовується в ряді країн як назва парламенту або його нижньої палати. Наприклад, міллі меджліс в Азербайджані, ма-жиліс в Казахстані, меджлісі олі в Таджикистані, меджліс у Туркменістані, олій мажліс в Узбекистані.\nВ окремих країнах існує інститут членства у верхній палаті за власним правом. Такий інститут був поширений в європейсь¬ких монархіях у XIX ст. Протягом століть більшу частину скла¬ду палати лордів у Великобританії спочатку реально, а згодом формально становили так звані спадкові пери, тобто члени цієї палати за власним правом. Однак у 1999 р. спадкове перство бу¬ло скасоване. Сьогодні відповідний інститут зберігся у Бельгії, де членами сенату за власним правом є повнолітні діти монарха.\nВ Італії сенаторами «за правом і довічно» є всі колишні пре¬зиденти. Членами верхньої палати визначено колишніх прези¬дентів також у Парагваї, Таджикистані і Узбекистані.\nУ Лесото до складу сенату, крім призначуваних монархом осіб, входять за власним правом так звані традиційні (фактич¬но племінні) вожді, число яких становить більшість складу па¬лати.\nЗовні схожим на членство у верхній палаті парламенту за власним правом є членство у так званих радах вождів (фактич¬но племенних), існування яких зумовлене особливостями со¬ціально-політичної організації відповідних країн і передбачене у прийнятих тут конституціях (Ботсвана, Вануату, Маршалові Острови, Фіджі). Ці ради звичайно здійснюють консультативні функції, в т. ч. й щодо парламенту і не можуть розглядатися як одна з його палат.\nУ Південно-Африканській Республіці, Чилі й у деяких краї¬нах, що розвиваються, встановлене членство у верхній палаті парламенту за посадою. В усіх відповідних випадках таке член¬ство кількісно обмежене.\nПоширеним порядком є непрямі вибори членів верхньої па¬лати парламенту, котрі характеризуються різними особливос¬тями. В Австрії, Боснії і Герцеговині, Ефіопії, Індії, Пакистані і Південно-Африканській Республіці склад верхньої палати або його більшу частину (в Бельгії, Малайзії і Швейцарії — меншу частину) формують законодавчі органи суб'єктів федерації. Як зазначалось, у такий самий спосіб формується половина складу верхньої палати парламенту в Росії.\nУ Франції для виборів сенаторів у кожному департаменті утворюють колегію, до складу якої входять обрані в його межах члени нижньої палати і члени представницького органу регіону (адміністративно-територіальної одиниці вищого рівня), усі чле¬ни представницького органу самого департаменту, а також де¬легати від представницьких органів відповідних комун (одиниць нижчого рівня).\nВ Афганістані, Білорусі, Габоні, Казахстані, Конго, Маври¬танії, Нідерландах, Сенегалі, Таджикистані й Узбекистані усіх або більшість членів верхньої палати парламенту обирають скли¬кані з цією метою члени місцевих представницьких органів вла¬ди, що функціонують в адміністративно-територіальних одини¬цях різного рівня, або самі такі органи, сформовані в одиницях вищого рівня.\nУ Словенії непрямий характер мають вибори частини чле¬нів державної ради, котрі здійснюють вищі органи (з'їзди) об'єд¬нань громадян, утворених для реалізації групових (корпоратив¬них) інтересів. Іншу частину членів державної ради обирають безпосередньо виборці, об'єднані за такими інтересами у так зва¬ні виборчі курії. Як зазначалося, в Ірландії більшість членів се¬нату обирають на прямих виборах, що проводяться за різними списками, складеними за критеріями професійної та іншої гру¬пової належності кандидатів.\nРізновидом непрямих виборів виступає кооптування (кооп¬тація), коли вже обрані члени палати обирають інших її членів. У такий спосіб заміщується частина місць у верхній палаті пар¬ламенту в Бельгії та Пакистані.\nУ ряді країн передбачено прямі вибори членів верхньої пала¬ти парламенту. Існує закономірність, за якою найбільш широ¬кими повноваженнями серед верхніх палат наділені саме ті, що формуються за результатами прямих виборів.\nДо унітарних держав, де увесь або майже увесь склад верх¬ньої палати формується у відповідний спосіб, віднесені Болівія, Гаїті, Домініканська Республіка, Іспанія, Італія, Колумбія, Лі¬берія, Парагвай, Польща, Румунія, Уругвай, Філіппіни, Чехія, Чилі та Японія.\nУ такій федеративній державі, як Бельгія, більшість сенато¬рів обирають у різній кількості фактично від різних співтова¬риств (регіонів), які визначені суб'єктами федерації. Голосуван¬ня на виборах сенаторів окремо здійснюють виборці, угрупова¬ні з урахуванням мовно-етнічного чинника, що також пов'язано з федеративним державним устроєм.\nОсобливістю прямих виборів до верхньої палати парламен¬ту майже в усіх федеративних державах є обрання рівної кіль¬кості членів від кожного суб'єкта федерації. Така практика була уперше запроваджена у США, де від кожного штату обираєть¬ся по два сенатори.\nВідповідний принцип представництва від суб'єктів федера¬ції і, як правило, федерального округу реалізовано в Мексиці та Швейцарії (по два), Аргентині і Бразилії (по три), а також у Ні¬герії (по п'ять представників). В Австралії від кожного штату обирають по дванадцять сенаторів, а від територій, що статусу штату не мають, — по два.\nУ Болівії, на Гаїті, у Домініканській Республіці, Іспанії, Лі¬берії та Чилі принцип рівного представництва, забезпечуваного за результатами прямих виборів до верхньої палати парламенту, визначений щодо адміністративно-територіальних одиниць ви¬щого рівня. В окремих країнах рівне представництво від адміні¬стративно-територіальних одиниць встановлене на виборах до нижньої палати чи до однопалатного парламенту.\nВажливим є те, що в одній й тій самій державі суб'єкти фе¬дерації або одиниці адміністративно-територіального устрою мо¬жуть бути суттєво відмінними за кількістю виборців, що про¬живають в їх межах. Тому практика формування верхньої пала¬ти парламенту шляхом прямих виборів і за принципом рівного представництва від таких суб'єктів або одиниць фактично при¬зводить до відходу від ідеї рівного виборчого права. За умов фе¬деративної держави це вважається «даниною» прийнятій формі державного устрою і визнанню рівності статусів суб'єктів,\nУ конституції або законодавстві встановлено вимоги, яким мають відповідати кандидати у члени парламенту. Якщо ці ви¬моги пов'язані з прямими або непрямими виборами, то вони є за своїм характером цензами щодо пасивного виборчого права.\nОб'єктивною вимогою до кандидатів у члени парламенту, по¬в'язаною з участю у відповідних виборах, є досягнення визначе¬ного віку (віковий ценз). Такий ценз для кандидатів у члени ниж¬ньої палати зазвичай нижчий, ніж на виборах до верхньої палати того самого парламенту. Водночас у таких європейських країнах, як Бельгія, Ірландія, Словенія та Нідерланди він однаковий.\nУ ряді країн кандидатом у члени парламенту (нижньої па¬лати) може бути громадянин у віці 18 років, який має право го¬лосу на виборах та референдумі: в Європі — це Албанія, Андор¬ра, Данія, Ісландія, Іспанія, Мальта, Молдова, Португалія, Сер¬бія, Словенія, Нідерланди, Норвегія, Угорщина, Фінляндія, ФРН, Чорногорія та Швейцарія (в Австрії - у віці 19 років). В інших країнах віковий ценз щодо пасивного виборчого права на вибо¬рах до однопалатного парламенту або до нижньої палати двопа¬латного становить 21 рік або 25 років (у Румунії та Франції він визначений у 23 роки). Винятком виглядає Туреччина, де вік кандидата у члени парламенту має дорівнювати ЗО рокам.\nСеред країн-колишніх союзних республік у складі СРСР відповідний ценз у Білорусі, Естонії, Латвії та Росії визначено у 21 рік, а в інших, крім Молдови, — у 25 років.\nУ тих випадках, коли вікові цензи для кандидатів у члени різ¬них палат двопалатного парламенту відмінні, на виборах до верх¬ньої палати такий ценз становить ЗО або 35 років. В Італії, Паки¬стані та Чехії членом верхньої палати парламенту може бути об¬раний громадянин, який досягнув 40 років і має право голосу.\nІноді в конституції застерігається вік, досягнення якого умож¬ливлює призначення членом верхньої палати парламенту. В Ка-\nНВДІ встановлено не тільки такий вік (ЗО років), а й вікову межу здійснений повноважень члена верхньої палати: посаду сенато-ра тут можна обіймати до досягнення 75 років.\nОб'єктивний характер також має вимога наявності у канди¬дата в члени парламенту громадянства. У США кандидат у чле-ии палати представників повинен перебувати у статусі громадя¬нина сім років, а кандидат у сенатори — дев'ять років. Серед пострадянських країн певний строк перебування кандидата у громадянстві конституційно передбачений у Вірменії і Казах¬стані. В ряді країн відповідна вимога означає наявність грома¬дянства за народженням.\nПоширеною є вимога проживання кандидата у члени парла¬менту протягом встановленого строку в межах визначеної час¬тини державної території (ценз осілості). Наприклад, у Панамі кандидат у депутати повинен проживати не менше року в ме¬жах виборчого округу, де він балотується. У Гондурасі ценз осі¬лості становить п'ять років проживання кандидата в тій адміні¬стративно-територіальній одиниці, де знаходиться відповідний виборчий округ, а в Еквадорі - три роки. В Білорусі конститу¬ційно зафіксована вимога проживання протягом п'яти років у тій одиниці, де кандидат балотується на виборах до верхньої па¬лати парламенту.\nВ Аргентині, Мексиці і США стосовно виборів членів обох палат парламенту застережене проживання кандидата на тери¬торії суб'єкта федерації, де відбувається його висування, причо¬му в Аргентині і Мексиці він має бути тут народжений або про¬живати не менше двох років і шести місяців відповідно.\nНерідко ценз осілості щодо пасивного виборчого права на виборах членів парламенту сформульовано в конституції у за¬гальній формі. Так, на Філіппінах кандидат у члени нижньої палати парламенту повинен проживати в країні рік, а той, хто балотується на виборах до верхньої палати, - два роки. В Афга¬ністані ценз осілості для кандидатів у члени кожної з палат пар¬ламенту становить десять «останніх» років, у Норвегії та Сінга¬пурі для кандидатів у депутати - десять років, а у Вірменії -нить «останніх» років проживання.\nВ Ісландії, Литві і Словаччині відповідний ценз сформульо-м.. і п. ик и и могу «постійно« проживати, а у Бельгії, Люксембурзі І і І і нації - проживати в країні. Такі формулювання об'єктивно і и и 11. ІІСПҐіхідність їх законодавчої конкретизації.\nПередбачені й інші вимоги до кандидатів у члени парламен¬ту. Зокрема, у Бахрейні, Катарі, Кувейті, на Мальдівських Ост¬ровах та Філіппінах існує ценз грамотності, а на Гаїті член будь-якої палати парламенту повинен мати вищу освіту (в Казахста¬ні, Таїланді і Таджикистані — член верхньої палати). Освітній ценз для кандидатів у депутати конституйований також у Ту¬реччині, хоча тут йдеться про початкову освіту.\nУ мусульманських країнах існує релігійний ценз де фак-то, хоча на Мальдівських Островах на конституційному рів¬ні застережено, що депутат повинен бути мусульманином, а у Пакистані для кандидатів у члени кожної з палат парламенту сформульовано вимогу, за якою для них є обов'язковим «знан¬ня ісламу».\nЯк зазначалося, парламент як представницький орган влади здійснює свою діяльність на постійній основі, що означає, зок¬рема, обрання членів парламенту на визначений строк. Уможлив¬лення оновлення персонального складу парламенту шляхом пе¬ріодичного проведення виборів зумовлює реальність народного представництва. Реальність представництва пов'язана і з відпо¬відним строком, причому можливості переобрання членом пар¬ламенту майже ніколи не обмежуються.\nРазом з тим, на Філіппінах одна | та сама особа може бути обрана членом нижньої палати не більше ніж на три, а членом верхньої палати — на два строки поспіль. У Мексиці передбаче¬на можливість лише одного поспіль переобрання членом кож¬ної з палат парламенту. У Малайзії припускається одне повтор¬не обрання або призначення членом верхньої палати, незалеж¬но від черговості строків.\nСтрок, на який обирають членів однопалатного парламенту чи нижньої палати двопалатного, або строк повноважень парла¬менту чи палати (так званий період легіслатури), у більшості країн визначений в чотири або п'ять років. Такий строк вважа¬ється оптимальним з огляду на професійний характер діяльності представників і пов'язану з цим необхідність наявності відповід¬ного досвіду.\nЗа певний виняток можна вважати нижню палату конгресу США, члени якої обираються на два роки. На такий самий строк обирають частину членів парламенту у Федеративних Штатах Мікронезії. До подібних винятків віднесений і трирічний строк повноважень однопалатного парламенту (Науру, Нова Зеландія і Сальвадор) або нижньої палати двопалатного (Австралія, Мек-с.ика та Філіппіни).\nЗ іншого боку, нижня палата парламенту Ірландії обираєть¬ся на сім років, а строк повноважень нижньої палати у Ліберії і однопалатного парламенту в Марокко становить шість років.\nНа чотири- або п'ятирічний строк звичайно обирають й чле¬нів верхньої палати парламенту. Проте в Малайзії строк повно¬важень верхньої палати становить три роки. На такий самий строк обирають частину членів верхньої палати в Афганіста¬ні. В ряді країн строк повноважень верхньої палати парламенту встановлений у шість, у Бразилії і Чилі — вісім, а у Ліберії та Франції — дев'ять років.\nЗа умов двопалатної побудови парламенту і формування обох палат за результатами прямих або непрямих виборів, стро¬ки повноважень палат у багатьох країнах однакові і дорівнюють чотирьом чи п'яти рокам. Однак строк повноважень верхньої палати може бути більш тривалий, і майже в усіх країнах, де цей строк становить шість, вісім або дев'ять років, вона обирається (переобирається) по частинах.\nТакий порядок можливого оновлення персонального скла¬ду верхньої палати парламенту був уперше запроваджений в США, де кожні два роки обирають третину складу сенату. Ана¬логічний порядок виборів до верхньої палати прийнято в Арген¬тині, на Гаїті, в Індії, Конго, Мавританії, Непалі, Чаді та Чехії.\nНа Мадагаскарі кожні два роки відбуваються вибори поло¬вини членів верхньої палати. В Австралії, Алжирі, Мексиці, Па¬кистані та Японії вибори до верхньої палати проводяться кожні гри роки, і на них обирають половину її складу, у Франції кожні три роки обирають третину, а в Чилі — кожні чотири роки по¬ловину складу верхньої палати.\nБільш складний порядок можливого оновлення персонально¬го складу верхньої палати парламенту встановлений у Бразилії, де кожні чотири роки обирають послідовно третину і дві трети-іін від загальної кількості сенаторів. В Аргентині, крім верхньої палати парламенту, зазначений порядок застосовується щодо нижньої палати (кожні два роки обирається половина її скла¬ду), ;і в Марокко — щодо однопалатного парламенту (кожні три |н)і її третина).\nІ м< >ді принцип часткової ротації персонального складу однієї і ні 'і,п парламенту не пов'язаний з виборами: в Йорданії монарх кожних два роки призначає половину від загальної кількості се¬наторів, а у Таїланді — половину кожних три роки.\nВибори до будь-якої з палат парламенту передбачають од¬наковий для усіх її членів так званий період мандата. Проте цей період об'єктивно не може бути однаковим для тих членів пала¬ти, котрі були обрані на перших виборах після запровадження порядку часткового оновлення персонального складу. З метою вирішення проблеми, що виникає у зв'язку з такою неоднако¬вістю, вдаються до різних засобів. Найчастіше період мандата «первинно» обраних представників визначають або з урахуван¬ням кількості поданих за них голосів, або за жеребом.\nРозглянутий порядок можливого оновлення персонального складу насамперед верхньої палати парламенту слугує забезпе¬ченню наступництва в діяльності не тільки самої палати, а й пар¬ламенту в цілому. Таке наступництво забезпечується також тим, що у більшості країн, де функціонує двопалатний парламент, передбачена можливість розпуску лише його нижньої палати.


Мир переводов :: ## Електронна бібліотека: основні переваги\nЕлектронна бібліотека: основні переваги\n16 Лист 2016, 12:36\nЗадайте собі питання: "Як часто я буваю в бібліотеці?". Швидше за все, ваш відповідь, як і більшості людей, буде: "Ніколи". Нині бібліотеки в основному відвідують студенти, якщо їм треба знайти певний матеріал для екзаменаційної або курсової роботи. А ось просто для приємного проведення часу люди сьогодні майже не відвідують бібліотеки. Сучасними розвагами є похід у ресторан, бар, кафе або на концерт популярного артиста та ін. Але це далеко не означає, що люди більше не читають.\nСучасні технології дають можливість черпати всіляку інформацію, навіть не виходячи зі свого будинку. Приміром, дозволяє знайти необхідну документацію, прочитати художню книгу або спецлітературу і т. п. Слід зазначити, що дана система має величезну кількість переваг.\n"+" електронної бібліотеки:\nОтримання потрібної інформації, незалежно від місця знаходження. Так, у вас є можливість прочитати потрібну літературу або ж знайти необхідний документ в інтернет-кафе, робочому офісі, вдома (тобто скрізь, де є ПК та доступ до глобальної павутини);\nОперативність представлених даних. Використання машинопечатных копій дає можливість взагалі виключити (або ж сильно скоротити) безпосереднє застосування оригінальних документів (рідкісних або цінних) і зберегти їх копії при втраті оригіналу;\nБільш повне і майже безмежне використання цифрової інформації. Електронна бібліотека робить можливим доступ до книг, які є в єдиному екземплярі або в обмеженій кількості, і, як наслідок, не може бути отримана більшістю людей у звичайних бібліотеках (фотоальбоми, зарубіжні видання, рідкісні книги та ін);\nКористуватися електронною бібліотекою можуть люди любейших переваг, професій і віків. Тут є і твори сучасних авторів, і класична література та технічна документація, а також розповіді і казки для маленьких дітей.\nСьогодні завдяки інтернету можна не тільки замовити квитки в кіно, купити меблі, побутову техніку, інструменти, тощо, а також і почитати захоплюючу книгу, яку буде дуже складно або ж взагалі нереально знайти у звичайній бібліотеці.\n<< Авіація в допомогу... Основні переваги... >>\n28.10.2014 19:08 Еффективно способи заробітку в мережі\n24.12.2014 13:09 Електронна бібліотека - популярний аналог традиційної


Авіаквитки онлайн Аль-Айн - Монреаль купити за низькою ціною. Резервування та замовлення квитків на літак Аль-Айн - Монреаль в Києві, Україні | Pilot (Пілот)\nАвіаквитки Аль-Айн - Монреаль\nкупити авіаквиток Аль-Айн - Монреаль можна для своїх родичів і близьких: їм досить прибути в аеропорт і зробити переліт;\nКлючова перевага в бронюванні авіаквитків в тому, що не обов'язково їхати куди-небудь для їх придбання. Ніяких пробок, черг - все легко і швидко. На сайті можна дізнатися докладний розклад рейсів літаків, додаткову інформацію по кожному маршруті та отримати підтримку консультанта. Оформляючи авіаквитки Аль-Айн - Монреаль, ціна на які в інтернеті більш вигідна, ви зможете проконтролювати правильне написання вашого прізвища та інших персональних даних. Важлива і можливість завчасно вибрати місця в літаку (інтернет-реєстрація на рейс починається раніше, ніж в аеропорту).\nУ нас зібрані кращі пропозиції від провідних авіакомпаній, включаючи акції та спеціальні пропозиції. Широка мережа маршрутів на міжнародні напрямки польотів відкриває перед вами всі межі! Замовляйте авіарейси Аль-Айн - Монреаль навіть на складні маршрути: наша система автоматично підбирає стикувальні варіанти від декількох авіакомпаній. Так ви за лічені хвилини виберете найбільш підходящий за вартістю і часу вильоту.\nДля вашої зручності «ПІЛОТ» пропонує все необхідне для організації незабутньої подорожі. Тут можна не тільки оформити документи на переліт Аль-Айн - Монреаль, а й забронювати номер в готелі, придбати страховку. Замовляйте онлайн, економте гроші та час!


Головна > Інформація про Київ > Транспорт Києва > Трамвай у Києві\nКиївський трамвай – це не просто один із видів міського транспорту. Це частка історії нашої країни загалом та Києва зокрема, один із атрибутів старого міста. Другий на території сучасної України (після львівського) та перший у колишній імперії, київський електричний трамвай свого часу став своєрідним порятунком у вирішенні складного транспортного питання Києва.\nСвоєю появою на міських вулицях трамвай зобов’язаний видатному інженеру Аманду Струве. Він підписав контракт з Київською міською Думою, а згодом створив акціонерне «Товариство Київської міської залізниці», яке й розпочало впровадженням трамвая на вулицях міста.\nПояві електричного трамваю у Києві передували інші види транспорту, які сьогодні видаються дивовижними. Це омнібуси, конки, а також паровий трамвай.\nОмнібус (від латинського слова Omnibus – «для всіх») – це візок на кінській тязі, просторий екіпаж із ненакритими верхніми сидіннями. Омнібус як вид транспорту Парижа відомий ще з другої половини ХVII століття, проте саме слово для його означення з’явилось у французькому Нанті у 1826 році. З цього часу в Європі та Америці омнібуси набувають повсюдного використання.\nУ Києві омнібусна лінія почала діяти у 1879 році. Проїзд від Контрактової до Бессарабської площі коштував 7 копійок, назад – 6 копійок. Перевозили київські омнібуси до 20 пасажирів.\nПрацювали вони недовго – приблизно рік. Восени 1880 року у Міській Думі констатували неналежний стан п’яти з семи транспортних засобів, через що їхніх власників притягнули до відповідальності, а сам рух омнібусів заборонили.\nПротягом кількох наступних років киянам доводилось долати відстані пішки або візником, аж поки улітку 1891 року не з’явилась конка.\nКонка була закритим (рідше відкритим) екіпажом, іноді двоповерховим. Вагон рейковою колією тягнула пара коней, керована кучером. Перша у світі рейкова пасажирська служб почала діяти в Уельсі, а в континентальній Європі перші кінні рейкові візки почали діяти з 1828 на чеській залізниці.\nУ Києві перший маршрут конки пролягав між Либідською та Троїцькою площами. У шестиметровому вагоні конки планувалось 16 місць для сидіння та 8 для стояння, але фактично пасажирів завжди було значно більше. Якщо до вище зазначеного додати складний рельєф Києва, неважко зрозуміти, чому коні часто знемагали, вибивалися із сил та гинули. Так, за час існування конки в місті загинуло понад 50 коней. У 1892 році використання конки припинено.\nУ лютому 1892 року відбулася перша спроба використання парового трамвая. Він мав вигляд вагона і ходив по рейках. Але вкотре свою роль зіграв міський рельєф: якщо на прямих ділянках шляху паровий трамвай легко тягнув два переповнені пасажирами вагони, то підйоми ледве долав і з одним. Ось чому великим досягненням міста стала поява електричного трамваю, хоча паровик продовжував ходити з центральної частини міста до Пущі-Водиці аж до 1904 року.\nНа початку травня 1892 року на лінії довжиною 1,5 км стартував рух електричного трамвая у Києві. Маршрут пролягав від Європейської до Поштової площі узвозом, який сьогодні нам відомий під назвою Володимирський. Вже за кілька років трамвай пустили Печерськом, Володимирською та Караваєвською (нині Льва Толстого) вулицями. Також запрацювала трамвайна лінія, яка об’єднала історичні місцевості Лук’янівка та Сирець. У 1896 році трамвай пішов Маріїнсько-Благовіщинською (нині вул. Саксаганського) через Галицьку площу (сьогоднішня площа Перемоги) до Сінної площі (Львівська площа сьогодення). Потім був маршрут, завдяки якому можна було дістатись Політехнічного інституту від Бессарабки; трамвай пустили по вулицям Прорізній, Глибочицькій тощо. До 1910 року в місті було вже 18 трамвайних ліній.\nТодішні лінії трамвая мали від одного до чотирьох трамвайних відрізків. Проїзд одним відрізком коштував 5 копійок, за одночасний проїзд двома платили 8, трьома – 11, чотирма – 14 копійок відповідно. Цікаво, що у тогочасному Києві було також виокремлено декілька приватних трамвайних ліній.\nПід час Першої світової та інших збройних протистоянь у Києві міське трамвайне господарство сильно постраждало та почало відновлюватись тільки у 1922 році.\nУ 60-х в Києві відбувся розквіт будівництва нових трамвайних ліній; воно активно тривало також у 70-ті та 80-ті. Але вже із роками Незалежності настає період масового скорочення трамвайних маршрутів по всьому Києву.\nСьогодні, на жаль, існування цього екологічного та історичного транспорту під загрозою. Наразі у Києві налічується 23 трамвайних маршрути (з них 5 – швидкісні, 12 належать правобережній трамвайній мережі, 11 – лівобережній), хоча історично існувало до 35. Трамвай перебуває в стані занепаду, про що свідчить зношений та застарілий рухомий склад, хоча й відбуваються поодинокі «показові» випадки закупівлі якісних імпортних трамваїв.\nКиївському трамваю присвячені пісні, на його честь існують пам’ятник і музей. Сподіваємось, що із бігом часу та постійним збільшенням кількості автівок не зникне і сам трамвай.\nА ще можна згадати:\nЦе був трамвай на бензиновій тязі, перша лінія якого від Поштової площі до Микільської слобідки виникла ще у 1912 році. Пізніше бензотрамвай поєднав Правий берег Дніпра із лівобережним селом Биківня, фактично з’єднавши території двох губерній – Київської та Чернігівської. Бензотрамвай припинив своє існування за Другої світової.\nЗаснований 1978 року, він став першим у тодішньому Радянському Союзі.


Реабілітація після травми спинного мозку | Український медичний портал\nРеабілітація після травми спинного мозку\nТравма спинного мозку (ТСМ) – це пошкодження спинного мозку від великого потиличного отвору (foramen magnum) до кінського хвоста, яке виникає внаслідок проникаючого поранення чи удару. Порушення функції спинного мозку відбувається в дистальному відділі від травматичного ушкодження.\nЩороку близько 40 мільйонів людей у всьому світі отримують ТСМ. Більшість із них – молоді чоловіки, як правило, у віці від 20 до 35 років, хоча 1% цього населення – діти. У дітей дорожньо-транспортна пригода (ДТП) є найпоширенішою причиною ТСМ. Спортивні травми є причиною найбільшої кількості ушкоджень хребта у дітей шкільного віку. Серед усіх видів спорту найбільш травматичним є футбол. 60-80% травм хребта у дітей трапляються в шийному відділі хребта. Решта 20-40% - грудний та поперековий відділи.\nТравми, як правило, виникають внаслідок флексії, компресії, перенавантаження. Це - "первинне ушкодження", яке виникає внаслідок дії вище згаданих чинників. Реакції організму з метою подолання первинних ушкоджень, таких як крововилив, запалення та виділення різних хімічних речовин, називають вторинними ушкодженнями.\nТравми спинного мозку класифікуються Американською асоціацією травм хребта (ASIA), враховуючи рухові та сенсорні функції.\nASIA – А Повна втрата сенсорної та моторної функції S4-S5.\nASIA – В Порушення чутливості. Руховий дефіцит без втрати чутливості нижче рівня ушкодження.\nASIA – С Порушення моторної функції. Рухова функція збережена нижче рівня ушкодження. Більше половини м’язів нижче цього рівня мають силу 0, 1 або 2 бали.\nASIA – D Порушення рухової функції. Рухова функція збережена нижче рівня ушкодження. Більше половини м’язів нижче цього рівня мають силу вище 3/5.\nASIA – E Сенсорна та моторна функції повністю збережені.\nІснує прямий зв’язок між функціональним статусом, обсягом та рівнем травми. Повна травма означає абсолютну втрату рухових та сенсорних функцій на дистальному рівні ушкодження. Неповна травма – часткове збереження сенсорних і рухових функцій нижче неврологічного рівня та в нижніх крижових сегментах. При такому ураженні очікується збереження глибокої чутливості анального сфінктера та/або поверхневої чутливості. Обсяг ушкодження може не визначатися до кінця шокового періоду. Хоча ознаки, які вказують на кінець цього періоду, є спірними, підвищення рефлексів є позитивним показником.\nТетраплегія – порушення або втрата рухової та/або сенсорної функції внаслідок пошкодження шийних сегментів спинного мозку. Тетраплегія призводить до порушення функцій верхніх та нижніх кінцівок, тулуба і тазових органів. До тетраплегіїї не відносять ушкодження плечового сплетення або периферичних нервів поза хребтовим каналом.\nПараплегія – порушення або втрата рухової та/або сенсорної функції в грудному, поперековому або крижовому (але не шийному) відділах спинного мозку. При параплегії втрачається функція верхніх кінцівок, а функція тулуба, нижніх кінцівок та тазових органів порушується залежно від рівня травми. Термін вживається для позначення травм кінського хвоста та конуса спинного мозку, але не для ушкоджень попереково-крижового сплетення або травми периферичних нервів поза хребтовим каналом.\nНайпоширенішою формою травми спинного мозку в шийному відділі є розрив задньої зв’язки і зміщення хребців. Виникнення неврологічного дефіциту пов’язано з пошкодженням та ішемією сірої речовини. Ішемія виникає внаслідок прямого ушкодження системи кровопостачання. Нейрогенний шок викликаний спазмом судин. Наслідки ТСМ залежать від розміру та локалізації травми.\nНаслідки ТСМ впливають не тільки на функціональний статус, але й спричиняють багато ускладнень: нейрогенні інфекції кишечника й сечовивідних шляхів, ортостатичну гіпотензію, переломи, тромбоз глибоких вен (ТГВ), спастичність, контрактури, легеневі й серцево-судинні ускладнення та депресивні розлади. Ці ускладнення безпосередньо пов'язані з тривалістю та якістю життя пацієнта.\nПроцес лікування та реабілітації після травми є тривалим, дорогим та виснажливим. Лікування пацієнтів триває протягом багатьох років. Воно включає надання першої допомоги та ранні хірургічні втручання, відновлення чутливості, моторних та вегетативних функцій у підгострому періоді, а також тривалу реабілітацію в домашніх умовах.\nКороткострокові та довгострокові функціональні цілі визначаються згідно розрахунків по шкалі ASIA з урахуванням медико-соціального статусу та індивідуального плану реабілітації. Очікувані результати після повної втрати рухової функції в кінці першого року відповідно до рівня травми наведені нижче.\nПацієнти із травмами на рівні С3 та вище потребують штучної вентиляції легень (ШВЛ). При ушкодженні на рівні С4 наявне спонтанне дихання. Такі пацієнти повністю залежні. Інвалідні візки повинні мати високі спинки для опори та ремінь безпеки, який підтримує тулуб у певному положенні та дозволяє здійснювати нахили. Згинання у ліктьових суглобах і дельтоподібних м’язах збережені при ушкодженні на рівні С4, тому пацієнти можуть використовувати ортези на передпліччя для догляду за собою. Статичний ортез на зап'ясті можна використовувати для підтримки фізіологічного положення руки й зап’ястя та зменшення ризику контрактур і деформацій.\nСила м’язів-згиначів передпліччя в ліктьовому суглобі достатня. Вправи для розтяжки та пасивні вправи важливі в гострому періоді для запобігання контрактур. Статичний ортез захищає розгиначі зап'ястя від перенавантаження. Пацієнти можуть користуватися інвалідним візком, що працює на акумуляторі, із модифікацією джойстика, а також можуть користуватися спеціальними рукавицями. Самостійно пацієнти пересуватися не можуть. Більшість потребує допомоги у повсякденному житті.\nАктивної екстензії у променево-зап’ястковому суглобі, а також згинання пальців можна досягнути за допомогою тенодезу. Зазвичай такі пацієнти можуть самостійно харчуватися, доглядати за собою та одягатися. Динамічний ортез для плеча (м’язів задньої групи) допоможе читати книги, їсти, чистити зуби та доглядати за волоссям у випадку слабкості проксимальних груп м’язів та достатньої сили дистальних груп. Можна використовувати ручний інвалідний візок, але для подолання великих відстаней потрібен електронний візок. Чоловіки можуть не потребувати допомоги у разі переривчастої катетеризації.\nЕкстензія в ліктьовому суглобі на рівні С7 і сила м'язів-згиначів пальців на рівні С8 є достатніми. Пацієнти є незалежними під час виконання більшості повсякденних дій та пересуванні. Їм може знадобитися допомога під час одягання. Можна користуватися інвалідними візками або спеціально обладнаними авто.\nПацієнти можуть самостійно виконувати повсякденні дії, дотримуватись правил особистої гігієни, користуючись ручним інвалідним візком. Мета – адаптація пацієнтів із травмами верхньої частини грудної клітки. Пацієнти із травмами нижньої частини грудної клітки потребують амбулаторного нагляду й застосування ортезів для нижніх кінцівок та милиць.\nПацієнти повністю незалежні у повсякденному житті та особистому догляді. Вони можуть знаходитись під амбулаторним наглядом. Для пересування на короткі відстані їм необхідні милиці, на довгі – інвалідні візки.\nПовністю збережена функція колінного суглоба. Частково може виконуватись дорсифлексія гомілково-стопного суглоба. Пацієнти можуть пересуватися за допомогою ліктьових милиць та ортезів гомілково-стопних суглобів. Вони можуть самостійно дотримуватись правил особистої гігієни.\nL5 і нижче\nВони незалежні у всіх видах діяльності.\nРеабілітація на стаціонарному етапі\nЕтап починається з надходження до лікарні та стабілізації стану пацієнта і триває 6-12 тижнів. Метою реабілітації є профілактика ускладнень, які можуть виникнути в майбутньому. Пасивні вправи слід виконувати для попередження контрактур, атрофії м’язів та болю під час госпіталізації у пацієнтів з повною травмою. Надання фізіологічного положення у суглобах запобігає виникненню стриктур та підтримує оптимальний тонус м’язів. Мішки з піском і подушки застосовують при позиціонуванні. Якщо подушки та мішки з піском не забезпечують правильне положення, його можна досягти за допомогою гіпсових пов’язок або інших ортопедичних методів. Для цього в основному використовують ортез гомілковостопного суглоба або статичний ортез.\nНайбільш поширене і важливе ускладнення – це контрактури. Якщо у пацієнта параплегія або тетраплегія, пасивні вправи для розвитку рухів у суглобах нижніх кінцівок на рівні ушкодження запобігають контрактурам і підтримують функціональні можливості. Їх слід виконувати при в’ялому паралічі мінімум 1 раз на день і 2-3 рази на день за наявності спастичності. Вправи для відновлення рухів у плечових суглобах важливі для запобігання болю при всіх рівнях пошкодження. Пасивні вправи слід виконувати для обох верхніх кінцівок при тетраплегії у разі ушкодження на рівні С1-С4. При травмах на рівні С5 та С6 їх слід виконувати для запобігання розвитку контрактур, особливо згинання та супінації ліктьових суглобів.\nВправи для розтягнення м’язів потрібно робити для підтримки ефекту тенодезу в пацієнтів без активного розгинання зап'ястка та пальців. Тонус м’язів знижений у період спинального шоку. У цей час вправи виконувати легше. Спастичність з’являється після закінчення шокового періоду, що негативно впливає на мобільність, повсякденну діяльність та пересування пацієнта. Тяжкість та тип інших ускладнень впливає на спастичність, тому фактори ризику необхідно усунути для її лікування. Ізометричні, активні або активно-пасивні вправи для м’язів тулуба слід робити в ліжку пацієнта за наявності часткових рухів, залежно від рівня травми. Останні дослідження показали, що реабілітація в ранньому періоді відіграє важливу роль для попередження легеневих ускладнень та розвитку сили м’язів.\nПацієнтам з пара- або третраплегіями слід виконувати дихальні вправи з метою попередження легеневих ускладнень (збереження ємності легень). У цей період вправи слід виконувати максимальну кількість разів залежно від толерантності пацієнта до фізичних навантажень. Якщо у відділенні немає фізіотерапевта або недостатньо суміжного медичного персоналу, членам родини пацієнта слід розповісти про важливість та необхідність реабілітації, а також дати інструкції щодо виконання вправ.\nУ пацієнтів з повною параплегією найважливішим є максимальне зміцнення м’язів верхніх кінцівок в гострий період реабілітації. Необхідне навантаження: використання милиць, плавання, електричні велосипеди та ходьба. Наприкінці гострого періоду пацієнт повинен навчитися самостійно переміщуватися в ліжку. Із цією метою слід виконувати активні вправи та вправи з опором для зміцнення м’язів верхньої кінцівки. Вправи з вагою та опором можна застосовувати з гантелями в ліжку залежно від сили м’язів пацієнта. Електрична стимуляція може застосовуватись як альтернатива, якщо виникає надмірна втома після фізичних навантажень. Еластичні пов’язки на плечах зменшують больові відчуття.\nІз метою запобігання пролежнів положення пацієнта слід змінювати кожні 2-3 години. Пролежні найчастіше виникають у крижовій, стегновій ділянках та верхній поверхні п'яти. Згинальна контрактура стегна може виникати внаслідок тривалого перебування на боці та сидіння в інвалідному візку. Напруження м'язів-згиначів можна зменшити за допомогою зміни положення через рівні проміжки часу та пасивних рухів у суглобах у всіх напрямках. Вправи на гомілковостопному суглобі корисні для попередження контрактур стопи, а також для правильного розташування стопи під час перебування в інвалідному візку. Пацієнтів слід залучати до самостійної зміни положення та виконання вправ. Крім того, слід звернути увагу на те, що догляд за шкірою також попереджує утворення пролежнів.\nКорсети використовуються для фіксації та підтримки хребта під час переходу в сидяче положення після закінчення ліжкового режиму. Для лікування переломів грудного та верхнього поперекового відділів застосовуються корсети або пов’язки з пластикового гіпсу. Корсет knight-type буде більш доцільним при переломах нижньої частини хребця L2. Корсети Knight-Taylor обмежують згинання та екстензію тулуба, але не обмежують обертання. Для обмеження рухів у всіх напрямках слід використовувати гіпсові або пластикові корсети.\nОртостатична гіпотензія спостерігається у пацієнтів, які тривалий час перебувають у ліжку. Синкопе може спостерігатися при зміні положення тіла із горизонтального у вертикальне внаслідок зниження артеріального тиску. Корисні поступові підйоми: починати з 45 градусів протягом 30 хв на день. Кут підвищується залежно від стану пацієнта. Коли пацієнти пристосовуються сидіти й стояти, їх можна готувати до ходьби та підтримки рівноваги. Пацієнт повинен знаходитися в сидячому положенні на краю ліжка 3-4 рази на день, якщо він може самостійно сісти. Для цього слід робити вправи для підтримки рівноваги. Самостійне сидіння на краю ліжка є дуже важливим для подальшого користування інвалідним візком. Мета цього реабілітаційного періоду повинна зосереджуватись на здатності пацієнта самостійно сидіти та переміщуватися.\nФункціональні цілі повинні підготувати пацієнта до сидіння в ліжку або інвалідному візку, одягання та пересування. Пацієнти, які здатні сидіти, можуть переходити на інвалідне крісло за допомогою статичних та динамічних вправ на підтримку рівноваги.\nКоляски та милиці використовуються для переміщення з ліжка. Інвалідний візок – найважливіший інструмент пацієнтів із ТСМ для адаптації в суспільстві. Інвалідні візки повинні забезпечувати оптимальну мобільність, захищати цілісність шкіри та підтримувати нормальну анатомічну поставу. Інвалідна коляска з акумулятором підходить для травм верхніх сегментів спинного мозку, тоді як ручне інвалідне крісло є кращим для нижчих відділів. Розміри інвалідного візка, такі як висота, ширина, довжина сидіння, спинки та ін., повинні бути індивідуально підібрані для кожного пацієнта.\nРеабілітація на санаторному етапі\nМетою є відновлення самостійних рухів для пацієнтів із повною і неповною параплегією. Пацієнт повинен проходити 50м без допомоги або з допоміжними засобами для соціальної адаптації. Пацієнти, які ходять самостійно або з частково потребують допомоги, можуть бути самостійними вдома. Такі фактори, як рівень травми, вік, вага, загальний стан здоров’я, мотивація та спастичність впливають на відновлення самостійних рухів. Як правило, пацієнти з травмою Т10 і вище можуть виконувати певні фізичні вправи. Пацієнти з травмами T11-L2 можуть пересуватися по дому (побутова адаптація), а пацієнти з більш дистальними травмами можуть пересуватися по вулиці (соціальна).\nМилиці та ортези допомагають забезпечувати рух. Пацієнти без порушення м’язів тазу можуть ходити з ортезом або милицями без допоміжних засобів. Якщо сила чотириголового м’яза стегна достатня, пацієнти можуть ходити на милицях з опорою на передпліччя та ортезами, не потребуючи інвалідного візка. Пацієнти з повною травмою С8-Т12 можуть пересуватися за допомогою ортезів parawalker як вдома, так і на вулиці. Споживання кисню, витрата енергії та швидкість ходьби можуть суттєво відрізнятися залежно від форми, типу та ваги матеріалу пристроїв, якими користуються пацієнти. Один з них – ортез з реципрокним механізмом (RGO). Для ефективного використання необхідно зменшити зайву вагу пацієнта та підвищити толерантність до аеробних навантажень і м’язову масу. Гібридні пристрої для ходьби поєднують в собі електричну стимуляцію м’язів та ортези, які дозволяють рухатись.\nМета санаторного етапу – це забезпечення максимальної незалежності пацієнта залежно від ступеня інвалідності та інтеграція пацієнта до суспільства.\nКрім того, важливо модифікувати будинок для можливостей пацієнтів із травмою спинного мозку. Ширина дверей повинна бути 81,5 см для інвалідного візка з механічним приводом та 86,5 см для електричних. Висота електричних вимикачів повинна становити 91,5 см. Вдома необхідно забезпечити достатній температурний режим. Дверні ручки повинні бути по типу "важеля", а висота порогу дверей не повинна перешкоджати переміщенню інвалідного візка для пацієнтів із тетраплегією. Не можна, щоб на підлозі знаходились килими. Підлога повинна бути твердою, щоб пацієнт міг пересуватися на інвалідному візку. У ванній кімнаті необхідно встановити спеціальні ручки на стіни. Висота кухонних приладів повинна бути доступною для пацієнта. На вході в будинок повинен бути пандус.\nОднією з важливих особливостей цього періоду є відновлення психологічного та емоційного стану пацієнта. Частота виникнення депресії у пацієнтів становить приблизно 1/3 за перші шість місяців після травми. Депресія є ускладненням, яке потрібно лікувати. Самогубство є найпоширенішою причиною смерті після ТСМ у пацієнтів віком до 55 років. Частота посттравматичного розладу становить 17% і зазвичай виникає в перші 5 років. Консультація з психіатром потрібна у разі появи у пацієнтів депресивних або психотичних проявів.\nТрудова терапія та визначення ролі пацієнта в суспільстві є найважливішими чинниками відновлення психологічного стану. Існують випадки про спроби самогубства через відсутність щоденної активності, депресію, алкогольну залежність та емоційні страждання. Трудова терапія дозволяє пацієнтам із ТСМ бути більш соціальними, використовувати власні здібності для творчих робіт та вирішувати такі психологічні проблеми, як депресія.\nТрудова терапія є важливою частиною реабілітаційного процесу. У розвинених країнах цим займається трудотерапевт в реабілітаційній групі. Такий спеціаліст оцінює можливості пацієнта і розробляє план його професійної діяльності. Трудова терапія планується та проводиться залежно від соціальних та культурних особливостей, рівня освіти, інтересів, цінностей та поведінки до й після травми.