МСП в Україні: як відобразити реаль... by USAIDLEV 1373 views\nСтатистичні показники розвитку сект... by Інститут економіч... 546 views\nМоніторинг змін у законодавстві, що... by USAIDLEV 1003 views\nСтратегія розвитку МСП Херсонської ... by USAIDLEV 651 views\nСтратегія розвитку малого та середн... by USAIDLEV 619 views\nБіла книга: Політика розвитку малог... by USAIDLEV 4467 views\n1. Державна підтримка малого та середнього бізнесу Спеціальний звіт Київ, 2015\n2. 2 Коротке резюме опитування: • На думку керівників промислових підприємств, основними інструментами державної підтримки бізнесу є створення інформаційного ресурсу щодо правил та умов ведення бізнесу (69%), дерегуляція (59%) та розвиток електронного адміністрування (43,6%). • Більшість опитаних (59,4%) вказує на необхідність створення пільгових умов для окремих галузей економіки, зокрема для сільського господарства, військово-оборонного комплексу та легкої промисловості. • Разом з цим, 9,6% представників промислових підприємств виступають проти пільг будь- яким галузям, а решта опитаних не мають визначеної позиції з цього питання. • Оцінка діяльності органів державної влади є низькою та становить в середньому 1,5 бали (1 – негативна оцінка, 3 – позитивна оцінка). • Малі підприємства порівняно з підприємствами інших розмірів більше потребують спрощення доступу до державних закупівель та державних гарантій за кредитами. • Серед великого та середнього бізнесу частка тих, хто наголошує на необхідності пільгових умов для окремих галузей промисловості більша (61,8% та 60,8% відповідно), ніж серед малого (50,9%). • Великі підприємства оцінюють діяльність державних органів переважно негативно, в той час як серед середнього бізнесу дещо більше позитивних оцінок. Інформація про опитування Спеціальна частина опитування «Ділова думка підприємств», проведеного у другому кварталі 2015 року, стосувалася питань державної підтримки та оцінки діяльності державних органів. Було опитано 329 промислових підприємств 10 регіонів України1 , що представляють різні галузі промисловості: важка промисловість, машинобудування, виробництво будівельних матеріалів, харчова промисловість, легка промисловість та інші. Вибірка включає 114 малих підприємств (де працює до 50 працівників), 124 середні підприємства (51-250 працівників) та 79 великих підприємств (більш, ніж 251 працівник). Державна підтримка бізнесу На думку опитаних підприємців, основними напрямами державної політики для підтримки бізнесу мають бути інформування, дерегуляція та розвиток електронного адміністрування. Так, найважливішими інструментами у зазначеній сфері, згідно з думкою керівників промислових підприємств, є створення інформаційного ресурсу про правила і умови ведення бізнесу та про зміни законодавства (69% опитаних), зменшення кількості документів, необхідних для ведення підприємницької діяльності (59%) та переведення адміністративних послуг в електронний вигляд (43,6%). На важливості державної допомоги з кредитами (державних гарантій та державної допомоги у покритті ставок за кредитами) наголосили 36,4% і 22,8% респондентів відповідно, а на спрощенні доступу для малих 1 Зокрема, в опитуванні 2-го кварталу 2015 року взяли участь підприємства Вінницької, Івано-Франківської, Львівської, Одеської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Хмельницької областей та м. Києва.\n3. 3 підприємств до державних закупівель – 34,5%. Залучення до державно-приватного партнерства потребує лише 10,1% опитаних підприємств. Таким чином, підприємства відходять від патерналістських поглядів на роль держави, все більше потребуючи звільнення від державного втручання у власні справи. В той час як створення загального інформаційного ресурсу про правила ведення бізнесу та дерегуляція однаковою мірою пріоритетні для підприємств різних розмірів, розвиток електронного адміністрування є важливішим для великого та середнього бізнесу (51,9 та 39,5% відповідно). Малі підприємства більшою мірою потребують спрощення доступу до державних закупівель та державних гарантій за кредитами (по 44,7%), тобто залишаються більш залежними від державної політики у фінансовій сфері. На важливості спрощення доступу малих підприємств до державних закупівель також наголошує 38,7% середніх підприємств. Дещо меншою мірою ніж для малого бізнесу, але все ж важливим інструментом державної підтримки для великих підприємств є державні гарантії за кредитами (41,8% опитаних). Рис. 1. Оцінка важливості інструментів державної підтримки\n4. 4 Пільгові умови для певних галузей? На необхідності пільгових умов для окремих галузей промисловості наголосили 59,4% опитаних підприємств, при цьому серед великого та середнього бізнесу частка тих, хто дотримується зазначеної точки зору більша (61,8% та 60,8% відповідно), ніж серед малого (50,9%). Цікаво, що 31% опитаних менеджерів не визначилися з відповіддю, і лише 9,6% вважають, що пільги не потрібні. Найбільш пріоритетними в плані пільг є сільське господарство (54,3% опитаних), військово-промисловий комплекс (46% опитаних) та легка промисловість (39,5%). Вибір агропромислового сектора як сфери, що потребує спеціальних умов значною мірою збігається з політикою держави у цьому питанні. Малі, середні та великі підприємства Рис. 2. Необхідність пільгових умов для окремих галузей (в т.ч. за розміром підприємств)\n5. 5 переважно однаковою мірою відзначають важливість преференцій для сільського господарства та легкої промисловості. Разом з тим, лише для 25,8% малих підприємств військово-промисловий комплекс є пріоритетним в плані пільгових умов, на відміну від груп великого та середнього бізнесу, для яких відповідні частки становлять 43,5% та 49,1%. Оцінка діяльності державних органів Орієнтація підприємств на зменшення державного втручання в справи бізнесу, через реформи дерегуляції та переведення адміністрування в електронну форму, супроводжується низькою оцінкою діяльності державних органів. Так, більше половини опитаних менеджерів негативно оцінили діяльність митної та фіскальної служб (55,9% та 54,1% відповідно). Також, 48,8% підприємців негативно оцінили діяльність Державної регуляторної служби України, 48,2% - Міністерства економічного розвитку та торгівлі України. Позитивні оцінки зазначеним державним органам дали менше 10% опитаних (найменше – Міністерству економічного розвитку та торгівлі України – лише 4,5% підприємств). Загалом, оцінка діяльності кожного органу є низькою та становить в середньому 1,5 бали, де 1 – негативна оцінка, 3 – позитивна оцінка. Рис. 3. Оцінка діяльності державних органів\n6. 6 Переважно негативно діяльність органів влади оцінили великі підприємства (понад 50% незадоволених роботою кожного органу), при цьому найбільше невдоволених діяльністю митної (63,6% опитаних) та фіскальної (58,8%) служб. Більш поміркованими виявилися малі підприємства, даючи здебільшого нейтральні оцінки органам державної влади (за виключенням Державної фіскальної служби: її роботу негативно оцінили 50% менеджерів малих підприємств). Незважаючи на негативні оцінки діяльності органів влади, частка середніх підприємств, які оцінили їх роботу позитивно, є вищою порівняно з підприємствами інших розмірів. Так, 20,5% середніх підприємств задоволені діяльністю Державної митної служби, по 15% – діяльністю регуляторної та фіскальної служб, тоді як серед малих та великих підприємств позитивні оцінки відповідним органам дали менше 10% опитаних. Звіт було підготовано Інститутом економічних досліджень та політичних консультацій в рамках програми USAID «Лідерство в економічному врядуванні» (ЛЕВ) Автори: Вікторія Беспалько, Ірина Федець, Оксана Кузяків


РОЗДІЛ 1. Теоретико-методологічні основи організації та управління комерційною діяльністю\n1.1. Сутність комерційних операцій в торгівлі. Канали розподілу в торгівлі\n1.2. Основні форми реалізації комерційної діяльності в торгівлі\n1.3. Етапи та умови укладання комерційних угод\nРОЗДІЛ 2. Організація комерційної діяльності на підприємстві ТОВ «Сімферопольська цукеркова фабрика». Характеристика внутрішньої торгівлі та зовнішньоторговельних операцій підприємства\n2.1. Організаційно-економічна характеристика ТОВ «СКФ» ... ....\n2.2. 2.2. Аналіз і контроль комерційних відносин підприємства\n2.3. 2.3. Планування зовнішньоторговельної діяльності ТОВ «СКФ» ... ..\nСьогодні велика частина економічного обороту в Україні формується за рахунок комерційних, торгових операцій. Зміст управління у комерційній діяльності, особливо в торгівлі, представляє безумовний інтерес для майбутніх фахівців-менеджерів, економістів, маркетологів.\nПредметом пізнання в курсовій роботі виступає предмет операційного менеджменту.\nГоловна мета - визначити зміст управління комерційною діяльністю на прикладі конкретного підприємства, відомого в місті підприємства ТОВ «Сімферопольська цукеркова фабрика».\nДля досягнення поставленої в роботі мети передбачається вирішити такі основні завдання:\n- Привести теоретико-методологічні основи організації та управління комерційною діяльністю. Визначити сутність комерційних операцій в торгівлі. Охарактеризувати основні форми реалізації комерційної діяльності, описати етапи і умови укладання комерційних угод;\n- Оцінити організацію комерційної діяльності на підприємстві ТОВ «Сімферопольська цукеркова фабрика». Дати загальну організаційно-економічну характеристику ТОВ «СКФ». Виконати аналіз комерційної діяльності підприємства. Оцінити планування реалізації зовнішньоторговельної діяльності ТОВ «СКФ»;\nІнформаційною базою в роботі є праці вітчизняних і зарубіжних вчених, практиків і теоретиків економіки, менеджменту, маркетингу; матеріали діяльності підприємства, його фінансової і бухгалтерської звітності, аналітичні матеріали зовнішньоекономічної служби ТОВ «СКФ».\nТорговельна діяльність, комерція - це ініціативна, самостійна діяльність юридичних осіб і громадян щодо здійснення купівлі-продажу товарів народного споживання з метою отримання прибутку [22, с.12].\nТоргова діяльність може здійснюватися у сферах роздрібної та оптової торгівлі, а також у торговельно-виробничій сфері (громадському харчуванні).\nУ широкому сенсі під торговельною діяльністю (торгівлею, комерцією) розуміється будь-яка економічна діяльність узагалі, а всі підприємства та організації, що діють у торгівлі (оптової і роздрібної), промисловості, транспорті, сільському господарстві, будівництві та інших галузях економіки, записуються в єдиному торговельному реєстрі . Це й зрозуміло, адже виробник завжди є і продавцем (торговцем) [27, с.25].\nУ більш вузькому сенсі під "торгівлею" розуміється купівля товарів та їх перепродаж без внесення в них істотних матеріальних змін [23, с.26]. На відміну від цього, для власне виробничої діяльності характерним є саме внесення змін у природні об'єкти з метою одержання кінцевого продукту, придатного для задоволення потреб людини.\nРозрізняють зовнішню та внутрішню торгівлю [11, с.43].\nЗовнішня торгівля являє собою обмін товарами між далеко розташованими один від одного країнами і регіонами з використанням повітряних, морських шляхів або сухопутних доріг.\nВнутрішня торгівля являє собою сукупність торгових операцій, здійснюваних у межах однієї держави. У будь-якому випадку торгівля полягає в купівлі товарів у виробників і їх продажу з метою надання матеріальних благ споживачам у такому вигляді, в такий час і в такому місці, які відповідають їхнім потребам.\nВ економічному обороті торгівля виконує посередницьку роль. Проте її функції не обмежуються лише матеріальним поширенням продукції. У кінцевому рахунку, торгівля стимулює виробництво і задає йому певний напрямок. Вона є невід'ємним елементом структури ринкової економіки і робить істотний, якщо не вирішальний, вплив на її ефективність [8, с.17].\nЕкономічні функції, реально виконуються торговцем, полягають в тому, що комерсанти, перебуваючи між виробниками і споживачами, роблять послуги і тим, і іншим.\nКомерсанти надають послуги виробникам, звільняючи їх від необхідності вступати у відносини з величезною масою споживачів. Шляхом створення запасів товарів вони забезпечують синхронізацію ритму виробництва та ритму споживання, схильних до різночасних сезонних коливань. Завдяки їм грошові доходи виробників стають більш регулярними і не залежать від затримок у збуті продукції споживачам [8, с.19].\nКомерсанти розширюють можливості виробництва щодо задоволення запитів споживачів. Вони створюють умови для того, щоб матеріальні блага, вироблені в масовому порядку безліччю підприємств, розкиданих ні великій території, стали доступними споживачам і гаком кількості і якості, у такому місці і в такий час, які зручні для останніх. Ця функція припускає виконання низки операцій, таких, як складання і дроблення партій, транспортування і зберігання, формування асортименту і викладка товару.\nКанали розподілу товарів. Внутрішню торгівлю називають також розподілом. Спеціалізація торгових підприємств не означає, що виробники повинні повністю покладатися на комерсантів у збуті своєї продукції. Будь-яке промислове підприємство проводить власну торговельну політику. Це передбачає знання ринку (або можливостей збуту) і використання належних засобів для того, щоб забезпечити такий обсяг продажів, який відповідав би обсягом виробництва. Одним з таких засобів є вибір посередників, або, іншими словами, каналів розподілу.\nМетою господарської діяльності будь-якого виробника є продаж товарів кінцевому споживачеві, що дозволяє повернути вкладені у виробництво кошти отримати прибуток. Схема просування товару від виробника до кінцевого споживача може бути представлена рис.1.1. [4, с.47]\nРис. 1.1. Схема просування товару\nУ той же час існує велика різноманітність різних каналів розподілу (просування, збуту, реалізації) продукції. Вони включають проходження товарів через торгових посередників, оптових і роздрібних торговців, безпосереднє доведення товару до кінцевого споживача (прямі зв'язки). Можуть використовуватися варіанти просування товарів з участю проміжних ланок або без них. Це залежить від того, чи зважиться виробник сам взяти на себе ризик щодо організації збуту своєї продукції; від можливості (або неможливості) мати торговий персонал свого підприємства і забезпечувати йому необхідну і постійне завантаження; від знання кон'юнктури ринку і уміння швидко реагувати на її зміни; від популярності й авторитетності виробника тощо [8, с.19].\nКанали реалізації продукції дуже гнучкі, швидко пристосовуються до змін у всіх сферах суспільного виробництва, зазнають часті організаційні перебудови. Системи збуту розрізняються не тільки в залежності від галузей, але й неоднакові всередині кожної з них. Відмінності в каналах реалізації виникають навіть усередині одного підприємства по окремих товарах, що пояснюється специфікою продукції.\nНа малюнках 1.2 та 1.3. зображені основні канали реалізації споживчих товарів і товарів виробничого призначення.\nУ загальному випадку виробник може зробити вибір з п'яти систем каналів збуту [16, с.45]:\n- Виробник може продавати товари безпосередньо споживачам через власну збутову організацію, як за наявності мережі регіональних базових складів, так і без неї;\n- Виробник може продавати свої товари споживачам через агентів (брокерів, комісіонерів, агентів виробника або агентів по збуту);\n- Виробник може продавати свою продукцію оптовим торговцям, які збувають її споживачам;\n- Виробник може використовувати систему розподілу, що складається з каналів різних рівнів;\n- Виробник може використовувати так званий змішаний канал розподілу.\nОптовий філія підприємства-виробника\nАгенти або брокери\nРис. 1.2. Канали реалізації споживчих товарів\nНе існує єдиного і надійного каналу збуту продукції. Вибір варіантів визначається наступними цілями [16, с.49]:\n- Забезпечити надійний збут;\n- Максимально знизити витрати на послуги посередників;\n- Досягти своєчасної доставки товарів на ринок;\n- Швидкопсувного - в найкоротший термін, модного - до сезону).\nОптові філії підприємства-виробника\nОптові фірми дистриб'ютори\nРис. 1.3. Канали реалізації товарів виробничого призначення\nПісля того як виробник визначив, який варіант системи збуту підходить йому більше за все, він повинен вибрати, яким методом він буде збувати свої товари. Існують два методи. При першому він буде користуватися у кожному географічному районі ринку одним або кількома збутовими органами на свій розсуд. Це - вибірковий метод. При другому методі він буде продавати товар всім діючим на даному ринку торговим посередникам, які виявлять зацікавленість. Це - суцільний підхід [16, с.52].\nРозглянемо основні варіанти реалізації комерційної діяльності в тих формах, які вироблені й успішно застосовуються на сьогоднішній день.\nТорговельне посередництво. Торговельне посередництво - досить широке поняття і включає в себе значне коло послуг, які можуть бути надані як окремо, так і все відразу. Це такі послуги [20, с.66]:\n- Пошук контрагента (по продукції, ціною і т.д.);\n- Підготовка і здійснення угоди (оформлення необхідних документів);\n- Кредитування сторін і надання гарантій оплати товару покупцем (делькредере);\n- Здійснення транспортно-експедиційних операцій;\n- Виконання митних формальностей (за зовнішньоекономічними операціями);\n- Проведення рекламних та інших заходів щодо просування товару на ринку;\n- Здійснення технічного обслуговування;\nПосередницька операція - це господарська операція суб'єкта підприємницької діяльності, який виступає в ролі комісіонера у договорі комісії, консигнатора у консигнаційному договорі або повіреного у договорі доручення, за винятком довірчих операцій. В Україні до посередництва відносять три види угод [20, с.67]:\n- За договором комісії;\n- За договором консигнації;\n- За договором доручення.\nПрава та обов'язки посередників визначаються в договорах з їх довірителями. При цьому основна умова, що лежить в основі поділу посередницьких договорів, полягає в тому, чи має право посередник підписувати угоди з третіми особами, за чий рахунок і від чийого імені він може це робити.\nУ залежності від обсягу наданих їм повноважень розрізняють чотири види посередників [26, с.53]:\n- Посередники, які не мають права підписувати угоди з третіми особами (агенти-представники, брокери, маклери);\n- Посередники, що підписують угоди з третіми особами від імені і за рахунок довірителя (агенти-повірені, торговельні агенти);\n- Посередники, що підписують угоди з третіми особами від свого імені, але за рахунок довірителя (комісіонери, консигнанти);\n- Посередники, що підписують угоди з третіми особами від свого імені і за свій рахунок (дистриб'ютори, дилери).\nЗа їх місцем на ринку посередники поділяються також на простих і ексклюзивних.\nУ країнах англо-американської системи права (США, Великобританія та ін) всі договори з посередниками називаються агентськими угодами, а сторони "агентом" і "принципалом". У світовій практиці широкого поширення набули типові форми агентських угод (договорів), розроблені окремими фірмами, а також міжнародними організаціями. Так, наприклад, Міжнародна Торгова Палата склала спеціальне Керівництво з укладання агентських договорів. Сьогодні в розвинених країнах Заходу існує велика мережа посередників. Так, у США налічується понад 240 тис. посередників, у Франції - 42 тис., у Німеччині - понад 100 тис. [6, с.59]\nПосередницька діяльність може здійснюватися як у сфері оптової, так і роздрібної торгівлі. Існує досить широкий спектр посередницьких організацій. Відмінності між ними, як уже зазначалося, стосуються, перш за все, виконуваних ними функцій, розміщення на ринку, а також набору послуг, що надаються, товарної спеціалізації, орієнтації на певні категорії споживачів.\nРізноманіття посередників і форм посередницької діяльності створює ефективну конкурентне середовище, що в кінцевому підсумку визначає орієнтацію виробництва на інтереси споживачів.\nОптова торгівля є найважливішою частиною системи розподілу і призначена для оптової поставки товарів на ринок. Оптовий ринок представлений [6, с.22]:\n- Підприємствами, що закуповують товари для їх подальшої переробки;\n- Торговими посередниками, які придбавають товари для їх перепродажу з метою отримання прибутку;\n- Державними установами, що здійснюють закупівлі з метою забезпечення виконання своїх функцій.\nПідприємство-виробник набуває матеріально-технічні ресурси для виробництва, а також реалізує готову продукцію шляхом оптової торгівлі у формі вільної купівлі-продажу.\nДля виробників існує три форми оптової торгівлі [6, с.23]:\n- За прямими договорами із споживачами;\n- За договорами з посередниками (у тому числі через біржу);\n- Через власні торгові фірми.\nОптовий торговець закуповує товари у виробників, а потім перепродує їх роздрібним торговцям. Таким чином, оптовий торговець виступає в ролі посередника, не контактуючи безпосередньо зі споживачами.\nОптовий торговець купує товари у великих кількостях, усуваючи тим самим незручності, що випливають з територіальної розкиданості підприємств, що виробляють ту чи іншу продукцію. Потім він дробить його на дрібні партії і перепродує роздрібним торговцям в міру того, як товар розходиться серед покупців. З цієї причини йому доводиться створювати значні товарні запаси, і складування товарів є одним з характерних аспектів діяльності оптовика. Своє матеріальне втілення цей аспект діяльності знаходить у вигляді складу - приміщення, в якому товари, що надходять з заводів, розміщуються, діляться на партії, маркуються, упаковуються і тільки після цього поставляються в магазини роздрібної торгівлі. Оптовий торговець зобов'язаний поставляти роздрібним торговцям товари в тому вигляді, який відповідає їхнім запитам. Це значить, що він повинен робити дроблення товарів на партії, формувати асортимент і забезпечувати доставку продукції.\nТаким чином, оптовики істотно полегшують процес торгівлі, так як, працюючи з оптовими торговцями, власникові магазину не обов'язково містити великі складські приміщення з великим асортиментом товару, і свої торгові площі він може повністю використовувати для створення зручних для покупця торгових точок [6, с. 25].\nОдним із способів організації оптової торгівлі є проведення торгових ярмарків і виставок [6, с.29].\nЯрмарок - це великий, періодично діючий і відкритий ринок товарів широкого вжитку та / або обладнання, що збирається регулярно в одних і тих же місцях, в певну пору року і встановлений термін для демонстрації зразків товарів та укладання комерційних угод.\nВиставка - це комерційний захід, що з'єднує виставку досягнень в одній або декількох галузях науки і техніки з укладанням комерційних угод за виставленими зразками. За способом і термінів проведення виставки бувають короткостроковими, постійними, пересувними, торговими тижнями і т.д.\nЯрмарки і виставки проводяться також з метою реклами підприємствами нових видів продукції і формування попиту на них.\nРоздрібна торгівля. Роздрібна торгівля являє собою діяльність з продажу товарів кінцевому споживачеві для його особистого використання [19, с.58].\nОскільки в роздрібній торгівлі, яка замикає ланцюг розподілу продукції, здійснюється продаж безпосередньо споживачам, це зазвичай означає наявність спеціальних місць продажу, доступних для населення, в яких викладаються товари і здійснюються безпосередні контакти з покупцями. Такі місця отримали назву торгових точок.\nРоздрібна торгівля може бути [19, с.59]:\n- Стаціонарна (магазини, торгові центри);\n- Дрібнороздрібна (кіоски, намети, торгові автомати);\n- Пересувна (торгівля з автомобілів, візків, лотків і т. д.).\nТрадиційно роздрібна торгівля здійснюється через магазини. Існують два основні методи магазинної торгівлі. Це традиційна торгівля, або торгівля з прилавку, і торгівля з відкритим доступом до товару.\nУ торгівлі з відкритим доступом до товару використовуються наступні методи [19, с.61]:\n- Попередній відбір, при якому акт купівлі починається з самостійного вибору і закінчується за сприяння продавця;\n- Вільний відбір, при якому на відміну від попереднього відбору, де виставляється лише один зразок кожного товару, все виставляються товари призначаються для продажу;\nСамообслуговування є завершенням методу продажу з відкритим доступом. Це система продажу без продавця. Покупець вибирає, бере з полиці і сам несе товари до каси, розташованої біля виходу з магазина, де він розплачується за всі свої покупки.\nМагазини самообслуговування ділять на [26, с.35]:\n- Мінімаркети, торгова площа яких становить менше 120 кв. м і в яких продаються майже виключно продовольчі товари;\n- Універсами, площа яких становить від 120 до 400 кв. м і які торгують переважно продовольчими товарами, але мають невеликий відділ непродовольчих товарів;\n- Супермаркети, площа яких становить від 400 до 2,5 тис. кв. м, торгують усілякими продовольчими товарами і розташовують асортиментом ходових товарів загального призначення;\n- Гіпермаркети, торгова площа яких понад 2,5 тис. кв. м, мають дуже широкий асортимент продовольчих товарів і товарів загального призначення.\nВ основі торгівлі за системою самообслуговування лежить безпосередній контакт покупця з товаром без посередництва продавця. Однак коли асортимент товарів на зчитує кілька тисяч найменувань, виникає необхідність у допомозі покупцеві у виборі товару, що здійснюється у вигляді так званого мерчандайзингу.\nМерчандайзинг - це обладнання торгового залу, розстановка полиць і розміщення, викладка на них товарів таким чином, щоб сприяти реалізації продукції. Товар, який покупець бачить на полиці в першому ряду, отримав назву фейсинга [26, с.37].\nШироке поширення отримали також торгові центри. Торговий центр - це група торгових підприємств, спланованих, побудованих, що знаходяться у володінні і керованих як єдине ціле, відповідних за своїм місцезнаходженням, величині і типу магазинів обслуговується ними торгової зони і надають у межах території можливості для стоянки автомобілів у прямій відповідності з типами і розмірами входять до неї магазинів [18, с.221].\nВ даний час широкого поширення набули методи позамагазинної торгівлі, до яких відносяться відправка товарів поштою (посилкової торгівля), особистий продаж, виїзна та виносна торгівля, торгівля на ринках [18, с.229].\nУ розвинених капіталістичних країнах останнім часом отримала широке розповсюдження посилкової торгівля, або торгівля під замовлення. Така форма "шопінгу" вигідна, зручна для споживача, заощаджує його час. У Японії, наприклад, на відміну від звичайної торгівлі, яка переживає спад, система замовлень товарів по телефону і доставка їх поштою завойовує все більше покупців, на яких впливає реклама по радіо і телебаченню. Радіо не може, звичайно, уявити товар зримо, але якщо про його якість говорить відома людина, звучить знайомий слухачам голос - реакція на передачу позитивна. Ще в 70-і роки японські фірми посилкової торгівлі, об'єднавшись з газетними видавництвами і телевізійними компаніями, проголосили загальний девіз: "Наші ціни нижче, а якщо ви недостатньо задоволені, то просто поверніть товар". Лише 1% проданих таким чином товарів відсилається назад, тоді як рекламуються по інших каналах - 3-5%, За каталогах для пересилання поштою в Країні висхідного сонця замовляється близько 46% товарів, по рекламних вкладках в газетах - 25%, під впливом телереклами - 5%, радіо - 1,8%. Сьогодні понад 200 фірм посилкової торгівлі входять в Японську асоціацію прямого маркетингу [8, с.156].\nПублічний (або персональна) продаж здійснюється торговими агентами чи комівояжерами шляхом особистого контакту з кінцевим споживачем прямо у нього вдома або за місцем роботи. Особиста продаж може бути досить ефективною. Проте вона має ряд недоліків, серед яких дорожнеча, неможливість охоплення великої аудиторії, нав'язливість [8, с.159].\nВиїзна і виносна торгівля здійснюється з автомобілів, візків, лотків, розкладок, столів і т.д. Цей один з найдавніших способів торгівлі, що відрізняється своєю простотою та дешевизною, сьогодні використовується як дрібними ринковими торговцями, так і великими компаніями [8, с.161].\nВ Україні широкого поширення набула ринкова торгівля. Сьогодні ринки, окрім своєї основної функції служити місцем реалізації сільгосппродукції, виробленої в особистому підсобному господарстві, виконують ще й функцію своєрідного розсіяного супермаркету. Крім традиційних сільськогосподарських з'явилися також речові й продовольчі ринки. Власниками торгових точок на подібних ринках є, як правило, фізичні особи [24, с.224].\nЮридичні особи на роздрібну торгівлю на ринках особливо не розмінюються (занадто клопітно і малорентабельне), а обмежуються закупівлею і доставкою продукції, реалізуючи її зі складу дрібним і середнім оптом. Торговець, який працює на ринку, сам оплачує вартість торгового місця і несе всі витрати, пов'язані із забезпеченням своєї роботи. Він же самостійно формує асортимент і піклується про доставку. Як правило, торговець працює через одну або декілька оптових баз-складів, на кожному з яких, в сою чергу, пропонується продукція, що поставляється декількома або однією оптовими фірмами. Оплата здійснюється відразу ж і за готівку. Для постійних клієнтів можливий відпуск товару в кредит або на реалізацію. У цьому випадку фірмою встановлюються граничні роздрібні ціни, що обмежує свободу торговця у встановленні ціни.\n1.3. Основні етапи і умови укладання комерційних угод\nКомерційні угоди укладаються на основі Цивільного кодексу України, Положень "Про поставки продукції виробничо-технічного призначення" та "Про поставки товарів народного споживання", Угоди про загальні умови поставок товарів між організаціями держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав від 20марта 1992 р., Закону " Про зовнішньоекономічну діяльність ", Міжнародних правил тлумачення торгових термінів - ІНКОТЕРМС, інших законодавчих актів, що діють сьогодні в Україні [24, с.226].\nПроцес здійснення комерційних угод складається з наступних етапів [19, с.93]:\n- Пошук товару (оферти, замовлення і т.д.);\n- Укладання договору (переддоговірні переговори, підписання договору, додаткові угоди і тд.); «Здійснення розрахунків;\n- Транспортування (у тому числі експедиторські послуги);\n- Зберігання (при необхідності);\nНа різних етапах здійснення комерційної угоди оформляються різні комерційні документи, що виконують свої специфічні функції. Ці документи оформляються на спеціальних бланках і містять певні реквізити в залежності від функцій документа.\nВсі комерційні документи можна класифікований на [22, с.48]:\n- Оперативні (договір, документи по підготовці товару до відвантаження);\n- Товаросупровідні (розрахункові: комерційний рахунок, рахунок-фактура; з якості: сертифікат якості, відвантажувальних специфікація і т. д.; за кількістю пакувальний лист, комплектувальні відомості; товарно-транспортні накладні);\n- Товаророзпорядчі (коносамент, варант);\n- Сповіщають (повідомлення про відвантаження і т.д.);\n- Митні (для зовнішньоекономічних угод - вантажна митна декларація, книжка МДП, міжнародна митна декларація);\n- Страхові (поліс);\n- Приймально-здавальні (комерційний акт, акти експертизи і т.д.).\nУкладенню угоди передує етап пошуку або пропозиції товару. Одним із способів пропозиції товару є посилка потенційному контрагенту комерційної пропозиції - оферти (від англ. - Пропонувати, пропозиція). Оферта містить всі основні умови майбутньої угоди: найменування товару, кількість, якість, ціну, уело-% вия поставки і т.д. Оферта може бути твердою і вільною.\nТверда оферта - це пропозиція на продаж певного товару, надіслане продавцем (оферентом) одному можливому покупцеві, із зазначенням терміну дії оферти, тобто часу, протягом якого оферент вважає себе зв'язаним умовами, перерахованими в оферті [15, с.19].\nВільна оферта не містить вказівки на строк її дії і, отже, не зобов'язує продавця дотримуватися умов, що містяться в оферті, протягом будь-якого періоду [15, с.23].\nЯкщо покупець бажає придбати будь-які товари, то, вибравши можливого контрагента (з довідника, каталогу і т.д.), він посилає на його адресу запит з метою отримати докладну інформацію про товари, а також умови та строки поставки. Як правило, відповіддю на такий запит є висилка оферти,\nПокупець, який попередньо знайомий з умовами поставок з особистих бесід або попередніх переговорів, може відразу направити продавцю замовлення, який містить прохання покупця відвантажити йому на певних умовах товар.\nОсновою комерційних правових відносин є договір (купівлі-продажу, поставки, міни тощо). У загальному випадку, комерційний договір - це угода двох або більше сторін про встановлення обов'язку продавця передати певний товар у власність покупця і зобов'язання покупця прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму, або взаємні зобов'язання сторін виконати умови товарообмінної угоди [14, с. 56].\nЗгідно з Цивільним кодексом, він може бути укладений в усній, простій письмовій або нотаріальній формі. При цьому він укладається шляхом складання одного документа, підписаного сторонами. У тексті договору умови його формулюються гранично чітко, конкретно, що відображає всі особливості відносин, що складаються між сторонами. Договір є єдиним документом, що визначає права та обов'язки сторін. Договір підписується уповноваженою на те посадовою особою і засвідчується печаткою. Основною структурною особливістю комерційного договору є його поділ на загальну і особливу частини. Загальна частина залишається незмінною для всіх варіантів взаємовідносин продавця з покупцями продукції. Особлива частина описує ті моменти, які виникають в процесі відносин з конкретним покупцем. Вартість договору визначається ціною товару на складі продавця. Згідно із законодавством при оплаті за поставку продукції на території України застосовується виключно національна грошова одиниця - гривня [27, с.10].\nЗагальні витрати покупця складаються з ціни товару на складі продавця, вартості перевезення до обраної} пункту, вартості оплати митних процедур (для зовнішньоекономічних угод) і страхування майнових інтересів (при необхідності). Вартість перевезення до вказаного пункту призначення, вартість проведення митних процедур та страхуванні оплачується покупцем за фактичними витратами в національній валюті України. Названі суми включаються окремими позиціями в виставляється покупцеві рахунок на оплату. Платіж за товар здійснюється на підставі цього фінансового документа. Платежі здійснюються шляхом банківського переказу, авізованого банком покупця (який визнається банком продавця) чеком або іншим способом, вказані у договорі. Термін оплати встановлюється в банківських днями з моменту отримання покупцем фінансового документа на передоплату. Протягом цього часу ціна товару залишається незмінною. У разі затримки надходження грошей на рахунок продавця понад нормативних термінів проходження грошових коштів він зберігає за собою право змінити ціну на нову, на момент зарахування цих коштів на його рахунок. При цьому за продавцем зберігається законне право регресом виставити претензії за збитки банку, винному за затримку перекладу [21, с.56].\nДоговором може бути передбачено, що ціни на товар можуть коригуватися виходячи з існуючих на момент відвантаження товару, що повинно узгоджуватися сторонами по телексу, факсу, листами або іншим чином. При укладенні договору сторони можуть домовитися про відстрочення або розстрочення платежу або поставки товарів. Така відстрочка в розрахунках між контрагентами отримала назву комерційного (фірмового, товарного) кредиту.\nКомерційний кредит - це угода, що передбачає відстрочення кінцевого розрахунку за передані (поставлені) товари на певний термін і під відсоток. Комерційний кредит може також бути наданий покупцем продавцю у формі авансу [21, с.112].\nУмови поставки вибираються сторонами спільно на основі типових положень Міжнародних правил тлумачення торгових термінів - ІНКОТЕРМС, прийнятих Міжнародною Торговою Палатою в редакції 1990 року і обов'язкових для застосування в Україні [21, с.227].\nТерміни поставки, як правило, вказуються в специфіки ні і, що є додатком до договору і складової невід'ємну його частину. У специфікації до договору зазначаються також конкретні технічні умови на кожний вид товару.\nСпецифікація - це перелік пропонованих або товарів, що поставляються з зазначенням кількості по кожному сорту, марки, артикулу і в необхідних випадках цін і якісних показників. Специфікації можуть також додаватися до товаросупровідних (відвантажувальні специфікація) і фінансовим (рахунок-специфікація) документами [21, с.229].\nПриймання товару покупцем за кількістю та якістю здійснюється на підставі Інструкцій Держарбітражу СРСР П-6 і П-7, оскільки ці документи використовуються до цих пір. Ці документи достатні для арбітражного розгляду, проте сторони вправі послатися на будь-який інший документ, їм відомий і регламентує розглянуту процедуру.\nТоварно-транспортний документ виписується на бланку встановленої форми, так, наприклад, при залізничній відправці це - залізнична накладна, а при відправці автомобільним транспортом - товарно-транспортна накладна.\nУ разі виявлення недостачі або псування товару при перевезеннях вантажів по залізниці складається комерційний акт.\nКомерційний акт є підставою для матеріальної відповідальності залізниць, відправників та пред'явлення претензій. Складається він не тільки у випадку псування вантажу, але також при переборі провізних платежів і т.д. Комерційний акт виписується на бланках визначеної форми для видачі вантажу одержувачу в день виявлення несправності. Якщо акт складається на станції відправлення або прикордонної станції, то він слідує з вантажем до станції призначення, а відмітка про складання акта робиться на зворотному боці накладної і дорожньої відомості. Комерційний акт повинен містити лише фактичні дані: точний опис вантажу і несправності, обставини, при яких було виявлено несправність, відомості про вагонах та пломби [25, с.94].\nРахунок-фактура виписується на бланку, аналогічному бланку, на якому виписується рахунок на оплату. При цьому в позиціях "транспортні витрати", "митні про але дурепи" вказуються фактично понесені продавцем витрати, і у випадку, якщо покупець залишається винен, то він провадить доплату, а якщо повинен залишається продавець, то він робить повернення різниці.\nОдним з документів, які супроводжують товар на всіх етапах, є документ, що підтверджує якість продукції. Сертифікат якості - один з найбільш поширених супровідних документів, що засвідчує якість товару, що поставляється. Сертифікат якості містить показники якості і технічні характеристики, передбачені договором. Видається зазвичай підприємством-виробником або експортером. На вимогу покупця продавець представляє такий сертифікат, виданий нейтральною стороною. Сертифікат якості складається у кількох примірниках, з яких зазвичай один слід з вантажем, інший пред'являється разом з рахунком та іншими документами для оплати [25, с.96].\nВисновки по першому розділу роботи\nУ процесі дослідження теоретико-методологічних основ організації і управління комерційною діяльністю зроблені наступні висновки та узагальнення згідно основним смисловим розділам першого розділу курсової роботи.\n1. Комерція - це ініціативна, самостійна діяльність юридичних осіб і громадян щодо здійснення купівлі-продажу товарів народного споживання з метою отримання прибутку. У свою чергу під "торгівлею" розуміється купівля товарів та їх перепродаж без внесення в них істотних матеріальних змін. В економічному обороті торгівля виконує посередницьку роль. Проте її функції не обмежуються лише матеріальним поширенням продукції. У кінцевому рахунку, торгівля стимулює виробництво і задає йому певний напрямок. Комерсанти розширюють можливості виробництва щодо задоволення запитів споживачів. Вони створюють умови для того, щоб матеріальні блага, вироблені в масовому порядку безліччю підприємств, розкиданих ні великій території, стали доступними споживачам і гаком кількості і якості, у такому місці і в такий час, які зручні для останніх. Розрізняють зовнішню та внутрішню торгівлю. Для реалізації товарів виробник може зробити вибір з п'яти систем каналів збуту.\n2. Основні варіанти реалізації комерційної діяльності в тих формах, які вироблені й успішно застосовуються на сьогоднішній день це: торговельне посередництво, оптова торгівля (одним із способів організації оптової торгівлі є проведення торгових ярмарків і виставок), роздрібна торгівля (діяльність з продажу товарів кінцевому споживачеві для його особистого використання). В даний час широкого поширення набули методи позамагазинної торгівлі, до яких відносяться відправка товарів поштою (посилкової торгівля), особистий продаж, виїзна та виносна торгівля, торгівля на ринках.\n3. Комерційні угоди укладаються на основі Цивільного кодексу України, Положень "Про поставки продукції виробничо-технічного призначення" та "Про поставки товарів народного споживання", Угоди про загальні умови поставок товарів між організаціями держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав від 20марта 1992 р., Закону " Про зовнішньоекономічну діяльність ", Міжнародних правил тлумачення торгових термінів - ІНКОТЕРМС, інших законодавчих актів, що діють сьогодні в Україну.\nПроцес здійснення комерційних угод складається з наступних етапів: 1) пошук товару (оферти, замовлення і т.д.); 2) укладення договору (переддоговірні переговори, підписання договору, додаткові угоди і тд.); 3) здійснення розрахунків; транспортування (у тому числі експедиторські послуги); 4) зберігання (при необхідності); 5) здача-приймання.\nОсновою комерційних правових відносин є договір (купівлі-продажу, поставки, міни тощо). Комерційний договір - це угода двох або більше сторін про встановлення обов'язку продавця передати певний товар у власність покупця і зобов'язання покупця прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму, або взаємні зобов'язання сторін виконати умови товарообмінної угоди.\nВ останні роки торгівля неможлива без сертифіката якості, це найбільш поширений супровідний документ, що засвідчує якість товару, що поставляється.\n2.1. Організаційно-економічна характеристика ТОВ «СКФ»\nДосліджуваний у роботі підприємство це відома всім жителям Сімферополя і Криму «Сімферопольська кондитерська фабрика», розташована в м. Сімферополі за адресою вул. Севастопольська 39. За формою власності це підприємство приватне, правова форма-товариство з обмеженою відповідальністю. Підприємство зареєстроване як юридична особа, дата реєстрації 31.08.2004, номер запису 1882102000000292.\nБудівництво фабрики було здійснено реконструкція фабрики в 1968 -1969 рр.., В такому вигляді основні виробничі цехи існують до сьогоднішнього дня. У квітні 1992 р. фабрика перейшла на орендну форму власності.\nВідповідно до закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996г. № 290/96-ВР, наказом Фонду майна АРК № 1901 від 25.11.1996г. і рішенням загальних зборів організації орендарів, орендне підприємство «Сімферопольська кондитерська фабрика», в ході приватизації, було перетворено у відкрите акціонерне товариство. У вересні 1996 р. у зв'язку з різким спадом виробництва два цехи об'єднані в один - кондитерський. 31 жовтня 2001 ВАТ «Сімферопольська кондитерська фабрика» стала одним із засновників ЗАТ «Сімферопольська цукеркова фабрика».\nЗагальну характеристику сучасного підприємства «Сімферопольська кондитерська фабрика» можна позначити наступними організаційними особливостями.\nТОВ «Сімферопольська кондитерська фабрика» розташовується в м. Сімферополь вул. Севастопольська, 39. За фабрикою закріплений земельну ділянку площею 2.7542 га в тимчасове користування і прилеглу ділянку 0,5279 га для санітарного обслуговування. Територія підприємства обгороджена по периметру парканом, вільна від забудов територія озеленена, є мусороплощадка. Розміри елементів схеми генерального плану території фабрики (ширина проїздів, розміри між будівлями і спорудами) прийняті по СНиП. На території фабрики знаходяться виробничий корпус, котельня, компресорна, ремонтно-механічна та столярна майстерня, пральня, тарний цех, складські приміщення, гараж, адміністративний будинок. Все обладнання та апарати для виробництва кондитерських виробів виготовлені на підприємствах виробничого машинобудування Україні, Білорусії. Росії. Німеччини, Польщі.\nЗгідно з положеннями статуту ТОВ «СКФ» товариство створене як унітарна підприємство для здійснення підприємницької діяльності з метою одержання прибутку (частина 1.1. Загальних положень Статуту ТОВ «СКФ»).\nПредметом діяльності підприємства на сьогоднішній день визначені наступні напрямки діяльності (частина 2 положень Статуту ТОВ «СКФ»):\n- Виробництво сухарів, печива, пирогів у тривалим терміном зберігання;\n- Виробництво како, шоколаду, і шоколадних виробів;\n- Виробництва хліба та хлібобулочних виробів;\n- Торгово-посередницька та комерційна діяльність, оптова і роздрібна торгівля продовольчими товарами і хлібобулочними виробами, комісійна торгівля.\nВсього в статуті підприємства (частина 2.2 положень Статуту ТОВ «СКФ») перераховано 20 різних напрямів діяльності, які може здійснювати підприємство на законних підставах та ліцензійних угодах. Підприємство має право на здійснення зовнішньоекономічної діяльності в порядку встановленому чинним законодавством України, включаючи освіту СП, товариств за участю іноземних партнерів, господарських товариств на території України та інших країн.\nВідносини юридичної особи ТОВ «СКФ» з іншими підприємствами в усіх сферах господарювання здійснюються на підставі договорів (контрактів) (частина 2.4 положень Статуту ТОВ «СКФ»).\nВищим органом Підприємства виступає учасник (творець), який має право приймати рішення з усіх питань діяльності підприємства (частина 4.1 положень Статуту ТОВ «СКФ»).\nОсновним напрямком діяльності підприємства виступає виробництво кондитерських виробів.\nРеалізується виробнича діяльність підприємства певної організаційно-виробничою структурою. У додатку до дипломної роботи є ще рис.2.1. (Додатки А), який відображає склад виробничих та адміністративних служб ТОВ «СКФ».\nСклад служб підприємства згідно організаційній структурі ТОВ «СКФ» наступний (всього 18 служб): основний виробничий кондитерський цех; відділ маркетингу; зовнішньоекономічний відділ; відділ збуту; відділ постачання; бухгалтерія; лабораторія, санітарно-побутова служба; склад готової продукції; склад сировини; автогрупа; тарний ділянку; механічний цех, механічна майстерня; електричний цех; юридична служба; служба безпеки; відділ зі зв'язків з громадськістю.\nТака організаційна структура в практиці менеджменту характеризується як лінійно-функціональна структура, вона включає в себе спеціальні підрозділи при лінійних керівниках, які допомагають їм виконувати завдання організації в цілому. Переваги даної структури полягають у тому, що має місце більш глибока підготовка рішень і планів, пов'язаних зі спеціалізацією працівників, також має місце звільнення головного менеджера від глибокого аналізу проблем і високий відсоток залучення консультантів та експертів. Недоліками даної організаційної структури можна назвати надмірно розвинену систему взаємодії по вертикалі, а саме: підпорядкування по ієрархії управління, тобто тенденція до надмірної централізації.\nЗвернемося до аналізу економічної діяльності підприємства з 2004 року. Інформаційними джерелами для аналізу послужать Баланси та Звіти про фінансові результати за 2005-2006 роки (Додаток Б).\nЗа час існування підприємства його майно було направлено в основний капітал і необоротні активи. Проаналізуємо склад і структуру майна підприємства, показники економічної діяльності. У таблиці 2.1. дамо характеристику власних коштів підприємства на кінець кожного звітного періоду\nАналіз власних ресурсів ТОВ «СКФ»\nЗа даними таблиці 2.1. можемо відзначити, що у підприємства протягом останніх періодів незмінною залишається сума статутного капіталу в розмірі 24 тис.грн. За аналізовані періоди непокритий збиток складає велику частину власних коштів підприємства, зростання непокритого збитку в порівнянні з 2004 роком склав 2317%, що в абсолютному вираженні складає 5128,8 тис.грн. За рахунок зростання непокритого збитку сума власних коштів підприємства змінюється в такій же пропорції зменшення власних коштів у порівнянні з 2004 роком становить 2708%. Проаналізуємо залучені кошти підприємства (довгострокових залучених коштів підприємство не має) за ті ж періоди (табл.2.2).\nАналіз залучених коштів ТОВ «СКФ»\nЗалучені фінансові ресурси\nАналіз залучених коштів свідчить, що загальна сума їх в період за три роки зросла на 13277,7 тис.грн. або більш ніж в 5,5 разів у порівнянні з 2004 роком. При цьому в структурі залучених коштів найбільшу частку займають короткострокові кредити банків (середня вага даного виду коштів за останні два роки становив 69,75%), на другому місці за часткою в залучених засобах знаходиться кредиторська заборгованість за товари і послуги, у 2004 році цей вид заборгованості в структурі залучених коштів складав 70,02% (це значення в останні два роки значно зменшилася і структурний вага - середнє значення за 2005-2006 роки дорівнює 25,3%). Поточні зобов'язання в залучених коштах на третьому місці, при цьому вони представлені в 2004 році 6,41% або 181,1 тис.грн., У 2005 році 3,44% або 308,1 тис.грн., В 2006 році 2, 44% або 393,5 тис.грн. Інші поточні зобов'язання порівнянні з такою групою залучених коштів, що кошти в розрахунках.\nЗагальний висновок - підприємство нарощує кошти за рахунок залучених коштів (з яких головними джерелами поповнення служать короткострокові кредити банків та кредиторська заборгованість за товари і послуги).\nРис.2.2. Структура залучених коштів підприємства,%\nРозглянемо політику формування оборотних і необоротних ресурсів підприємства за аналізовані періоди (таблиця 2.3).\nОсновні напрямки використання коштів підприємства\nРазом необоротних засобів\nЧастка в майні\nДосліджуючи дані таблиці 2.3. можна зробити висновок, що більша частина майна підприємства представлена оборотними активами. На частку оборотних коштів припадає в середньому 96,9%, частка основних засобів підприємства неухильно росте (на кінець 2006 року питома вага необоротних активів у майні підприємства склав 4,1% проти 1,3% у 2004 році). У цілому зростання активів підприємства за 2006 рік порівняно з 2004 роком склав 7878,9 тис.грн. або 400,9%. Дане зростання можна порівняти із зростанням оборотних активів, на кінець 2006 року їх абсолютне значення перевищило показник 2004 року на 7485,4 тис. грн., Що в процентному вираженні становить 389,65%. Структурно оборотні активи представлені такими найважливішими для діяльності підприємства групами коштів (показник 2006 року), як виробничі запаси (28,63%), товари (10,27%), дебіторська заборгованість за товари (41,49%), дебіторська заборгованість за розрахунками (19,05%), грошові кошти (0,74%), інші оборотні активи (0,04%). Оборотні кошти здебільшого сформовані у вигляді дебіторської заборгованості по товарах, послугах, на другому місці заборгованість за розрахунками, в найменшій мірі в структурі оборотних засобів представлені грошові кошти.\nБезумовний інтерес у діяльності будь-якого господарюючого суб'єкта викликають показники ефективності діяльності підприємства, такі як дохід, прибуток, рентабельність. Аналіз фінансових результатів діяльності підприємства, це перш за все аналіз валового доходу, фінансових результатів (прибутку) від звичайної діяльності, фінансових результатів (прибутку) до оподаткування і нарешті, чистого прибутку. Розглянемо зміну доходу та фінансових результатів підприємства у звітних періодах в абсолютних і відносних величинах, використовуючи в якості інформаційної бази форму № 2 «Звіт про фінансові результати» (Додаток Б). Аналітичні дані розмістимо в таблиці 2.4.\nАналіз динаміки доходів і прибутку підприємства за 2004-2006 роки\n2006 до 2004\nТабличні дані свідчать про позитивні значеннях виручки від реалізації та валового прибутку, інші фінансові результати підприємства класифікуються як збиток. Таким чином, ми має місце з відсутністю економічного ефективності діяльності підприємства.\n2.2. Аналіз і контроль комерційних відносин підприємства\nНа ТОВ «СКФ» здійснюється зовнішня і внутрішня торгівля продукцією власного виробництва, причому поділ з даних видів комерційної діяльності здійснюється в співвідношенні 1 до 5 на користь реалізації продукції підприємства на внутрішньому ринку. Уявімо дані двох останніх років за обсягами реалізації на внутрішньому і зарубіжних ринках по підприємству СКФ (таблиця 2.5.).\nРозподіл обсягів реалізації продукції на внутрішньому та зовнішніх ринках (2005-2006 рік)\nРазом загальний обсяг реалізації продукції, тис.грн.\nОбсяг реалізації продукції на внутрішньому ринку, тис.грн.\nОбсяг реалізації продукції на зовнішньому ринку, тис.грн\nОцінюючи дані таблиці 2.5. Можемо зробити загальний висновок про те, що реалізація продукції підприємства на внутрішньому ринку має велике стратегічне значення для підприємства. Проілюструємо розподіл реалізації продукції підприємства по внутрішній і зовнішній торгівлі з використанням графічного методу (рис.2.3).\nРис.2.3. Відображення розподілу реалізації продукції підприємства на внутрішньому і зовнішніх ринках, тис.грн.\nПроаналізуємо реалізацію продукції підприємства на внутрішньому і зовнішніх ринках з урахуванням таких видів комерції, як оптова, роздрібна торгівля та дистриб'юторські відносини (табл. 2.6.).\nЗалежно від способу реалізації (оптова, роздрібна, дистрибуція)\nЗа допомогою малюнків 2.4-2 продемонструємо розподіл реалізації продукції підприємства по роках на внутрішньому ринку, зовнішньому і в загальному підсумку за формами (оптова, роздрібна та дистриб'юція).\nРис.2.4. Характеристика реалізації продукції підприємства за формами торгівлі з урахуванням загального підсумку в 2005 році, тис.грн.\nРис.2.5. Характеристика реалізації продукції підприємства за формами торгівлі з урахуванням загального підсумку в 2006 році, тис.грн.\nРис.2 .. 6. Характеристика реалізації продукції підприємства за формами торгівлі на внутрішньому ринку в 2005-2006 роках, тис.грн.\nЗа даними малюнка 2.6. ми можемо бачити, що в розподілі реалізації за формами торгівлі лідируючі позиції і високий темп приросту має оптова торгівля, на другому місці роздрібна торгівля, а на третьому дистриб'юторські відносини.\nАналогічним чином відобразимо обсяги реалізації продукції підприємства за формами торгівлі на зовнішньому ринку в 2005-2006 роках (рис.2.7.)\nРис.2.7. Характеристика реалізації продукції підприємства за формами торгівлі на зовнішньому ринку в 2005-2006 роках, тис.грн.\nЗа даними малюнка 2.7. очевидно, що в розподілі реалізації за формами торгівлі лідируючі позиції і високий темп приросту має також оптова торгівля, роздрібна торгівля на зовнішньому ринку не здійснюється, а дистриб'юторські відносини наближаються за обсягами до роздрібного обороту.\nУ цілому за підсумком лідируючі обсяги в комерційній діяльності належать оптової торгівлі.\nУправління комерційними відносинами передбачає також аналіз і контроль виконання реалізації за договірними зобов'язаннями в розрізі основних споживачів-контрагентів (таблиця 2.7).\nАналіз виконання договірних зобов'язань з відвантаження продукції за звітний місяць (березень 2007 р.), тис грн.\nПлан постачання за договором, тис.грн.\n= SUM (ABOVE) 410\nВідсоток виконання договірних зобов'язань розраховується розподілом різниці між плановим обсягом відвантаження за договірними зобов'язаннями (ОПпл) і його недовиконанням (ОПн) на плановий обсяг (ОПпл):\nКд.о. = 0,95 або 95%\nЗ таблиці. 2.7. очевидно, що за звітний місяць недопоставлено продукції за договорами на суму 20 тис.грн., або на 5%.\nНедопоставка продукції негативно впливає не тільки на підсумки діяльності підприємств, але і на роботу торгових організацій, підприємств-суміжників, транспортних організацій і т.д. При аналізі реалізації особливу увагу слід звертати на виконання зобов'язань по держзамовленню, кооперованих поставках і з експорту продукції.\n2.3. Планування зовнішньоторговельної діяльності ТОВ «СКФ»\nДіяльність підприємства щодо здійснення зовнішньої торгівлі (зовнішньоекономічної діяльності) регламентується положеннями статуту (7 розділ Статуту ТОВ «СКФ»):\n- Здійснюючи зовнішньоекономічну діяльність, ТОВ вступає у відносини з різного роду організаціями, підприємствами та іншими юридичними і фізичними особами закордонних країн відповідно до цілей і предметом діяльності ТОВ;\n- В процесі здійснення зовнішньоекономічної діяльності ТОВ користується повним обсягом прав юридичної особи відповідно до чинного законодавствами чинним статутом;\n- ТОВ у встановленому законодавством порядку самостійно здійснює операції з експорту та імпорту товарів (робіт, послуг) на основі валютного самофінансування, використовуючи отримані кошти в іноземній валюті на розвиток матеріально-технічної та соціальної сфер підприємства;\n- ТОВ може відкривати за межами України свої представництва, філії та виробничі підрозділи, утримання яких здійснюється за рахунок ТОВ.\nНа кожний календарний рік (помісячно) складаються план заходів щодо зовнішньоторговельної діяльності, який затверджується Директором ТОВ «СКФ». Цей план містить п'ять основних розділів, це звітна дата (місяць), три базових партнера (сумарне і натуральне вираження поставок), заходи щодо безпосереднього здійснення даної діяльності (витрати по відправці вантажу до відповідних країн).\nРозглянемо план експортних поставок у 2007 році. За основними партнерам і звітними даними інформація про поставки ТОВ «СКФ» представлена таблицею 2.8.\nЗагальна сума експортних поставок за планом передбачає реалізацію 525 тонн продукції підприємства на суму 3968,5 тис.грн. У Росію за планом передбачається відправити продукції на 100 тонн на суму 870 тис.грн., До Молдови план передбачає поставку 260 тонн на суму 1704 тис.грн., А до Грузії 165 тонн на суму 1394,5 тис.грн. Лідером в експортній політиці підприємства виступає Молдова. У часовому розрізі найбільший обсяг поставок у цілому планується на лютий, квітень і грудень місяць (60 тонн і 494 тис.грн.).\nДинаміку планових поставок за основним партнерам підприємства представимо на рис. 2.8.\nРис.2.8. Планові постачання партнерам (2007 рік), тонн / тис.грн.\nПри плануванні експортних поставок здійснюються плани і щодо заходів, пов'язаних з безпосередньою реалізацією зовнішньоекономічних зв'язків (оформлення ВМД, Оформлення сертифіката походження, розрахунок митних платежів, фітосанітарних сертифікатів), розрахунок транспортних витрат і витрат на відрядження.\nУ 2007 році дані заходи виражаються наступними цифрами витрат на здійснення зовнішньоекономічної діяльності (табл.2.9.).\nПлан заходів щодо здійснення із зовнішньоекономічної діяльності в розрізі експортних поставок\nКрім перерахованих вище витрат по країнах-контрагентам мають місце також витрати, пов'язані з переоформленням облікової картки - 150 грн., ПРОДЕКСПО 2007 (виставка) - 3500 грн., Витрати на сертифікацію товару - 30000 грн. та членські внески в Торгово-Промислової Палати Криму - 800 грн. Разом загальна сума супутніх планових витрат 34450 грн.\nЗагальну структуру планових витрат на здійснення експортних поставок охарактеризуємо даними таблиці 2.10.\nСтруктура планових витрат на здійснення ЗЕД (експорт)\nПитома вага в загальній сумі витрат,%\nПереоформлення облікової картки\n= SUM (ABOVE) 100580\n= SUM (ABOVE) * 100 \_ # "0,00%" 100%\nНа ріс.2.10. представимо структуру загальних планових витрат на здійснення ЗЕД (експорт).\nРіс.2.10. Структура загальних планових витрат на здійснення ЗЕД (експорт)\nТаким чином, при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності, пов'язаної з експортними поставками в країни-контрагенти загальна сума витрат склала 100,58 тис.грн. При цьому найбільшу питому вагу в загальній плановій сумі витрат займають витрати на участь у ПРОДЕКСПО 2007 (29,83%), на другому місці сума витрат, пов'язана зі здійсненням митних платежів (25,25%), а на третьому місці витрати, пов'язані з сертифікацією товарів для експорту (18,69). Мінімальні значення в структурі витрат займають витрати, пов'язані з оформленням ВМД, або вантажно-транспортних документів (0,15) і витрати, пов'язані із здійсненням відряджень у країни-контрагенти (0,8%).\nПерейдемо до аналізу планів підприємства з імпорту. Ці дані представимо в таблиці 2.11. Імпортні поставки дозволяють підприємству закуповувати сировину та комплектуючі для здійснення виробничої діяльності. В якості країн - партнерів підприємства по даному напрямку реалізації ЗЕД виступають Росія, Білорусія і Молдова.\nАналіз змісту планових імпортних поставок\n= SUM (ABOVE) 75\n= SUM (ABOVE) 450\n= SUM (ABOVE) 177\n= SUM (ABOVE) 493\n= SUM (ABOVE) 327\n= SUM (ABOVE) 1298\nЗагальна сума планових поставок по імпорту передбачає отримання 327 тонн сировини і матеріалів для виробничої діяльності підприємства на суму 1298 тис.грн. Загальна сума поставок з Росії за планом становить 75 тонн на суму 450 тис.грн., План поставок з Білорусії передбачає отримання 177 тонн на суму 493 тис.грн., А з Молдавії планується отримати сировини і матеріалів у вигляді 75 тонн на суму 375 тис . грн. Лідером імпортних поставок для підприємства виступає Білорусія. У тимчасовому розрізі найбільший обсяг імпортних поставок планується на січень і листопад місяці відповідно (62 тонни та 49 тонн). На малюнку 2.11. представимо загальну суму планованих імпортних поставок по країнам-партнерам.\nРіс.2.11. Загальна сума планованих імпортних поставок по країнах-партнерам\nУ порівнянні з планованими по експорту обсягами імпорт значно поступається за обсягами у натуральному і грошовому виразі (рис.2.12.).\nРис. 2.12. Порівняння обсягів імпорту та експорту за планом\nЗагальну структуру планових витрат на здійснення імпортних поставок охарактеризуємо даними таблиці 2.12.\nСтруктура планових витрат на здійснення ЗЕД (імпорт)\nМитні платежі та збори\nЗагальна сума планових витрат на здійснення імпортних постачань складає 83,81 тис.грн. При цьому в структурі даних витрат перше місце займають транспортні витрати 58.863 тис.грн. (70,35%), на другому місці митні платежі і мита 12,326 грн. (14,71%), на третьому місці 9,952 тис.грн. (11,87%) (рис.2.13.).\nРис. 2.13. Структура планових витрат на здійснення імпортних поставок,%\nПорівняння витрат показує, що сума планових витрат на експортну діяльність = SUM (ABOVE) 100580 грн., А на здійснення імпортних поставок 83810 грн, тобто на експортну діяльність в 1,2 рази витрати вище (рис.2.14.).\nРис.2.14. Співвідношення загальних планових витрат на експорт та імпорт\n1. Досліджуваний у роботі підприємство «Сімферопольська кондитерська фабрика», розташована за адресою вул. Севастопольська 39. За формою власності це підприємство приватне, правова форма товариство з обмеженою відповідальністю. У 2004 році ЗАТ «Сімферопольська цукеркова фабрика» перетворена в ТОВ «Сімферопольська кондитерська фабрика» (скорочена назва ТОВ «СКФ»). Згідно організаційній структурі ТОВ «СКФ» має 18 різних служб, які обслуговують виробничу діяльність підприємства. У своїй політиці підприємство нарощує оборотні кошти за рахунок залучених коштів, з яких головними джерелами поповнення служать короткострокові кредити банків та кредиторська заборгованість за товари і послуги. Мають місце позитивні значення виручки від реалізації та валового прибутку, інші фінансові результати підприємства класифікуються як збиток. Таким чином, ми має місце відсутність головного показника економічного ефективності діяльності підприємства - рентабельності виробничої діяльності.\n2. На ТОВ «СКФ» здійснюється зовнішня і внутрішня торгівля продукцією власного виробництва, причому поділ з даних видів комерційної діяльності здійснюється в співвідношенні 1 до 5 на користь реалізації продукції підприємства на внутрішньому ринку. У розподілі реалізації за формами торгівлі лідируючі позиції і високий темп приросту має оптова торгівля, на другому місці роздрібна торгівля, а на третьому дистриб'юторські відносини. Роздрібна торгівля на зовнішньому ринку не здійснюється, а дистриб'юторські відносини наближаються за обсягами до роздрібного обороту. За звітний місяць березень 2007 недопоставлено продукції за договорами на суму 20 тис.грн., Або на 5%.\nНедопоставка продукції негативно впливає не тільки на підсумки діяльності підприємств, але і на роботу торгових організацій, підприємств-суміжників, транспортних організацій.\nНа кожний календарний рік на досліджуваному підприємстві (помісячно) складаються план заходів щодо зовнішньоторговельної діяльності, який затверджується Директором ТОВ «СКФ». Цей план містить п'ять основних розділів, це звітна дата (місяць), три базових партнера (сумарне і натуральне вираження поставок), заходи щодо безпосереднього здійснення даної діяльності (витрати по відправці вантажу до відповідних країн). У здійсненні зовнішньоекономічної діяльності підприємство орієнтується на партнерів з Росії, Молдови і Грузії і Білорусію.\nАналіз планових витрат підприємства в 2007 році показав, що найбільшу питому вагу в загальній плановій сумі витрат на експортну діяльність займають витрати на участь у ПРОДЕКСПО 2007 (29,83%), на другому місці сума витрат, пов'язана зі здійсненням митних платежів (25,25 %), а на третьому місці витрати, пов'язані з сертифікацією товарів для експорту (18,69). Мінімальні значення в структурі витрат займають витрати, пов'язані з оформленням ВМД, або вантажно-транспортних документів (0,15) і витрати, пов'язані із здійсненням відряджень у країни-контрагенти (0,8%).\nІмпортні поставки дозволяють підприємству закуповувати сировину та комплектуючі для здійснення виробничої діяльності. В якості країн - партнерів підприємства по даному напрямку реалізації ЗЕД виступають Росія, Білорусія і Молдова. Загальна сума планових витрат на здійснення імпортних поставок у 2007 році становить 83,81 тис.грн. При цьому в структурі даних витрат перше місце займають транспортні витрати 58.863 тис.грн. (70,35%), на другому місці митні платежі і мита 12,326 грн. (14,71%), на третьому місці 9,952 тис.грн. (11,87%). Сума планових витрат на експортну діяльність = SUM (ABOVE) 100580 грн., А на здійснення імпортних поставок 83810 грн, тобто на експортну діяльність в 1,2 рази витрати вище.\nПланування зовнішньоторговельної діяльності дозволяє підприємству визначити розмір портфеля замовлень для організації виробництва на експорт і розрахувати суми видатків за даною діяльності в цілому.\nЗгідно з основними структурним розділами роботи мною зроблені наступні висновки та узагальнення, внесено пропозиції.\n1. У процесі дослідження теоретико-методологічних основ організації і управління комерційною діяльністю визначені наступні особливості даного процесу.\nКомерція - це ініціативна, самостійна діяльність юридичних осіб і громадян щодо здійснення купівлі-продажу товарів народного споживання з метою отримання прибутку. У свою чергу під "торгівлею" розуміється купівля товарів та їх перепродаж без внесення в них істотних матеріальних змін. В економічному обороті торгівля виконує посередницьку роль. Проте її функції не обмежуються лише матеріальним поширенням продукції. У кінцевому рахунку, торгівля стимулює виробництво і задає йому певний напрямок. Комерсанти розширюють можливості виробництва щодо задоволення запитів споживачів. Вони створюють умови для того, щоб матеріальні блага, вироблені в масовому порядку безліччю підприємств, розкиданих ні великій території, стали доступними споживачам і гаком кількості і якості, у такому місці і в такий час, які зручні для останніх. Розрізняють зовнішню та внутрішню торгівлю. Для реалізації товарів виробник може зробити вибір з п'яти систем каналів збуту.\nОсновні варіанти реалізації комерційної діяльності в тих формах, які вироблені й успішно застосовуються на сьогоднішній день це: торговельне посередництво, оптова торгівля (одним із способів організації оптової торгівлі є проведення торгових ярмарків і виставок), роздрібна торгівля (діяльність з продажу товарів кінцевому споживачеві для його особистого використання). В даний час широкого поширення набули методи позамагазинної торгівлі, до яких відносяться відправка товарів поштою (посилкової торгівля), особистий продаж, виїзна та виносна торгівля, торгівля на ринках.\nКомерційні угоди укладаються на основі Цивільного кодексу України, Положень "Про поставки продукції виробничо-технічного призначення" та "Про поставки товарів народного споживання", Угоди про загальні умови поставок товарів між організаціями держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав від 20марта 1992 р., Закону " Про зовнішньоекономічну діяльність ", Міжнародних правил тлумачення торгових термінів - ІНКОТЕРМС, інших законодавчих актів, що діють сьогодні в Україну.\n2. Аналітична частина роботи дозволила зробити наступні висновки щодо об'єкта дослідження.\nДосліджуваний у роботі підприємство «Сімферопольська кондитерська фабрика», розташована за адресою вул. Севастопольська 39. За формою власності це підприємство приватне, правова форма товариство з обмеженою відповідальністю. У 2004 році ЗАТ «Сімферопольська цукеркова фабрика» перетворена в ТОВ «Сімферопольська кондитерська фабрика» (скорочена назва ТОВ «СКФ»). Мають місце позитивні значення виручки від реалізації та валового прибутку, інші фінансові результати підприємства класифікуються як збиток. Таким чином, ми має місце відсутність головного показника економічного ефективності діяльності підприємства - рентабельності виробничої діяльності.\nНа ТОВ «СКФ» здійснюється зовнішня і внутрішня торгівля продукцією власного виробництва, причому поділ з даних видів комерційної діяльності здійснюється в співвідношенні 1 до 5 на користь реалізації продукції підприємства на внутрішньому ринку. У розподілі реалізації за формами торгівлі лідируючі позиції і високий темп приросту має оптова торгівля, на другому місці роздрібна торгівля, а на третьому дистриб'юторські відносини. Роздрібна торгівля на зовнішньому ринку не здійснюється, а дистриб'юторські відносини наближаються за обсягами до роздрібного обороту. За звітний місяць березень 2007 недопоставлено продукції за договорами на суму 20 тис.грн., Або на 5%.\n1. Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" № 959-ХΙΙ від 16.04.91. із змінами і доповненнями.\n2. Положення про державне регулювання цін (тарифів) на продукцію виробничо-технічного призначення, товари народного споживання, роботи і послуги монопольних утворень: Утв. Постановою КМУ від 22.02.95 р. № 135 / / Зібрання постанов Уряд Україні.-1995 .- № 5.-С.115-117.\n3. Положення про індикативні ціни на товари при здійсненні суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності України експортно-імпортних операцій: Утв. Указом Президента України від 18 листопада 1994 р. N ° 691/94 / / Бізнес-1994 .- № 47 (102) .- 29 листопада.\n4. Бланк І А Торговий менеджмент. - К.: УФІМБ, 1997. - 408с.\n5. Герчикова І.М. Міжнародне комерційне справа: Підручник для вузів. - М.: Банки і біржі, ЮНИТИ, 1996\n6. Даненбург В., Монкріф Р., Тейлор В. Основи оптової торгівлі. Практич. курс: Пер. з англ. - СПб.: Нева-Ладога, 1993. - 430 с.\n7. Деніел Джон Д., Радеба Лі X. Міжнародний бізнес: зовнішнє середовище і ділові операції / Пер. з англ. - 6-е вид. - М.: Справа, 1998. - 784с.;\n8. Джоунс Г. Торговий бізнес: Як організувати і управляти: Пер. з-англ. - М.: Инфра-М, 1996. - 304 с.\n9. Єрмолович Л.Л., Аналіз господарської діяльності підприємства. - Мінськ: БГЕУ, 2001, 402 с.\n10. Ільїн А.І. Управління підприємством. - Мінськ: Вишейшая школа, 1997 .- 275 с.\n11. Кріє А., Жалле Ж. Внутрішня торгівля: Пер. з фр. - М Видавнича група "Прогрес", 1993. - 192 с.\n12. Кройтор В.А. Захист прав споживача. - Харків: Біз-Єс-інформ, 1996. - 320 с.\n13. Костоглодов Д.Д. Розподільча логістика .- М.: Експертне бюро, 1997 .- 315 с.\n14. Комерційний договір: Від укладення до виконання / Укл. Л.П. Дашков - М.: Маркетинг, 1997. - 324 с.\n15. Ліпсіц І.В. Комерційне ціноутворення: Підручник .- К.: Видавництво БЕК, 1997 .- 353 с.\n16. Морган Р. Мистецтво продавати: Як стати професіоналом: Пер. з англ. - М.: Консеко, 1994. - 146 с.\n17. Миколаєва М А Сертифікація споживчих товарів. - М.: Економіка, 1995. - 224 с.\n18. Памбухчиянц В.К. Організація, технологія і проектування торговельних підприємств: Учеб. - 2-е вид. - М.: Маркетинг, 1998.-320\n19. Панкратов Ф.Г., Серьогіна Т.К. Комерційна діяльність. -М.: Прогрес, 1996 .- 286 с.\n20. Порядінскій В.М., Великий М.Д. Підприємництво в торгівлі або як вести торговельну справу. - К.: Укрінформ, 1993.-168 с.\n21. Правила торгівлі: Зб-к норматив, документів / Укл. В.А. Кройтор. - Харків: Бізнес-інформ, 1996. - 172 с.\n22. Романов А.Н., Лукасевич І.Я. Оцінка комерційної діяльності підприємництва (досвід зарубіжних корпорацій) .- М.: Фінанси і статистика, 1993 .- 96 с.\n23. Садеков А.А., Полонський А.Н. Економіка торговельного підприємства .- Донецьк, 1997.\n24. Селезньов В.В., Основи ринкової економіки України, - К: АСК, 2002.\n25. Томашпільський С. Ціноутворення в торгівлі-Х.: Фактор, 1999.-62С.\n26. Ушакова Н.М., Кукурудза Л.О., Головачук Т.І., Олійник СІ. Економічна стратегія діяльності торгового підприємства в умовах ринкової економіки .- К.: УкрІНТЕІ, 1993.-44 с.\n27. Хавронюк М.І., Мельник М.І. Законодавство про торгівлю. Настільна книга продавця та покупця: У 3-х частинах. - К.: Бліц-інформ, 1997. - 4.1 - 752 с.\n28. Економіка торговельного підприємства / Під ред. Гребнева.-М.: Економіка, 1996 .- 384 с.


Суспільство | NNS - Національна служба новин - Results from #480\nВідкриття кордонів: як у ЄС змінюють правила для туристів-іноземців\nОстанніми днями стрічки новин рясніють повідомленнями про "відкриття кордонів" між Україною та сусідніми державами, пише Європейська правда, передає NNS.\nВитратьте всього 1 годину на день на ці 5 речей і ваше життя зміниться\nВи закінчуєте роботу о 6 годин вечора, а лягаєте спати о 12 ночі. Як ви проводите цей час? Своїми порадами ділиться мільярдер Джек Ма.\nУ 26 черниць виявили коронавірус: новий спалах у Києві\nУ Києві стався спалах COVID-19 у жіночому монастирі УПЦ МП на Подолі. Коронавірус виявлено у 26 черниць, монастир закрито на дезінфекцію і карантин. Про це NNS повідомляє з посиланням на УНІАН.\nАвтофіксація порушень на дорогах: за 8 хвилин роботи – 262 випадки перевищення швидкості\nУ Києві після запуску камер автофіксації правопорушень уже зафіксовано 262 випадки перевищення швидкості. Про це NNS повідомляє з посиланням на Інтерфакс Україна.\nКількість випадків коронавірусу в Україні на 1 червня\nЗа даними ЦГЗ, станом на 9:00 01 червня в Україні 24012 лабораторно підтверджених випадків COVID-19, з них 718 летальних, 9690 пацієнтів одужало. За добу зафіксовано 340 нових випадків. Про це NNS повідомляє з посиланням на офіційну сторінку МОЗ України у Фейсбуці.\nСьогодні, 1 червня Україна переходить на наступний, третій, етап ослаблення карантину, а отже – скасовано чергові обмеження. Які заборони знято, і які обмеження залишаються? Про це NNS повідомляє з посиланням на УНІАН.\nНа могилі сина екс-президента України Віктора Януковича встановили сигналізацію. Про це NNS повідомляє з посиланням на aspi.com.ua, який посилається на «Експрес газету». Російські журналісти поспілкувалися з доглядачем цвинтаря Денис Федотов.\nУ Мінську та інших містах Білорусі в неділю, 31 травня, проходять масові пікети на підтримку опозиційних кандидатів у президенти країни, повідомляє Радіо Свобода, передає NNS.\nМитрополит Почаївський Володимир, який є вікарієм Київської митрополії УПЦ МП та намісником Почаївської лаври, виступив від імені монастиря з підтримкою заяви Синоду Православної церкви Молдови Московського патріархату від 19 травня, в якій владу Молдови звинуватили в змові із засновником компанії Microsoft Біллом Гейтсом, передає Главком, інформує NNS.\nВ небо над окупованим Кримом запустили український прапор (відео)\nХліб нового врожаю може подорожчати\nУкрзалізниця скасовує посадку і продаж квитків на декількох станціях\nРосіяни оприлюднили зміст розмови Лукашенка з Путіним\nЛукашенко хоче поговорити з Путіним, бо протести "загроза не тільки Білорусі"


Пароль Windows створений розробниками для безпеки і збереження конфіденційної інформації. Якщо ви забули пароль Windows або не можете скористатися паролем, оскільки закінчився термін його дії, то увійти в систему ви можете тільки після видалення пароля.\n1. Зайдіть до системи під назвою адміністратора і вилучіть пароль. Для цього перезавантажте комп 'ютер, після чого двічі наберіть комбінацію клавіш CTRL + ALT + DELETE. Введіть ім 'я користувача, який має повноваження адміністратора. Можливо замість імені в полі "Ім 'я користувача" потрібно ввести слово "Адміністратор", поле "Пароль" залиште порожнім і натисніть "OK".\n2. Клацніть лівою кнопкою миші на кнопці "Пуск" у рядку стану. Виберіть "Виконати". У вікні, що з 'явилося, наберіть control userpasswords2 і натисніть кнопку "OK". Перейдіть на вкладку "Користувачі", клацніть на ім 'я облікового запису, чий пароль ви хочете видалити, а потім клацніть у полі "Зміна пароля". У діалоговому вікні "Зміна пароля" пропишіть новий пароль у полі "Новий пароль", потім натисніть кнопку "OK". Перезавантажте комп 'ютер і увійдіть в систему під новим паролем. Запишіть пароль на паперовому носії інформації та зберігайте у місці, недоступному для сторонніх.\n3. Користуючись дискетою (диском) для вилучення пароля, можна також зайти в систему без пароля. Для цього перезавантажте комп 'ютер, у полі "Ім' я користувача" введіть ім 'я того користувача, чий пароль забутий і натисніть "OK". У повідомленні "Забули пароль?", що з 'явилося, введіть пароль і натисніть "Використовувати диск скидання пароля". Таким чином, запуститься майстер вилучення паролів.\n4. У вікні "Майстер видалення паролів" натисніть "Далі", вставте диск (дискету) для видалення пароля і знову натисніть "Далі". У полі "Уведіть новий пароль" введіть новий пароль і ще раз напишіть новий пароль для підтвердження. У полі "Уведіть підказку нового пароля" введіть підказку та натисніть "Далі". У новому вікні клацніть "Готово" і увійдіть до системи Windows.\n5. Якщо ваші дії не мали успіху, перевстановіть операційну систему Windows. Для перевстановлення ОС краще зверніться до фахівця.


Єдина в Литві людина, в колекції в якої - всі найвищі державні посади\nВільнюс, 13 липня 2001 — Протягом півтора тижня подолавши всі процедури формування, в четвер дванадцятий уряд Литви одержав повноваження. Його сформовано спільним зусиллям фракцій соціал-демократів і соціал-лібералів. Від пропозиції президента Адамкуса парламентові ствердити на посаду голови уряду кандидатуру Альгірдаса Бразаускаса до ствердження програми минуло ледве 10 днів. За програму нового уряду проголосував 81 член Сейму (в парламенті 141 депутат). Новий прем’єр і 13 міністрів присягнули. В новому кабінеті 3 жінки, які зайняли посади міністрів фінансів, культури, соціальної охорони і праці. Це скоріше уряд спеціалістів ніж партійний – лише 4 міністри є членами Нового союзу (Соціал-лібералів) чи партії соціал-демократів. Відтепер кабінет міністрів Литви прямуватиме в бік соціально-орієнтованої ринкової економіки - настільки, наскільки дозволятимуть державні фінанси. Узагальнений план дій має бути приготовлено протягом 3 місяців. Від попереднього уряду, який сформували фракції лібералів і соціал-лібералів, теперішній уряд на чолі з Бразаускасом успадкував державний борг в розмірі понад 3 млрд. доларів США і рівень безробіття понад 13%.\nПерейнявши кермо уряду, 68-річний Альгірдас Бразаускас повернувся до того ж кабінету, з якого його прогнали майже 12 років тому озброєні люди. Навесні 1990 року будинок ЦК майже на півтора років зайняло окупаційне радянське військо. За радянських часів в теперішньому будинку уряду знаходився ЦК компартії Литви, а Бразаускас був першим секретарем. В четвер він звернув увагу, що протягом отих років кабінет анітрохи не змінився. “До речі, добре ми будували тоді. Ті самі стіни, той самий стіл, лише крісло інше – дуже гарне”, відзначив Бразаускас, колишній випускник Каунаського політехнічного інституту (тепер – Каунаський технічний університет). Ставши прем’єром, Бразаускас є єдиною в Литві людиною, яка займала всі найвищі державні посади. Він вже був міністром, заступником прем’єрміністра, головою парламенту наприкінці 1992 – напочатку 1993 років, потім президентом держави.\nТимчасовий прем’єр-міністр Еугєніюс Гянтвілас, який очолював уряд протягом 3 тижнів, віддаючи крісло Бразаускасу, не потаював, що збирається повернутися до цього кабінету. Після відставки голови уряду Роландаса Паксаса Гянтвілас, колишній мер порту Клайпеда, стає дедалі популярнішим діячем в союзі лібералів Литви. Фракція лібералів в Сеймі проголосила себе опозиційною фракцією, проте її лідер Роландас Паксас обіцяв протягом 100 днів не критикувати уряд.


Коронавірус підкрадається до України? В "Борисполі" терміново перевіряють людей - ЗНАЙ ЮА\n27 січня, 07:26\nУ Борисполі вже перевіряють пасажирів з Китаю.\nГоловна задача — не допустити проникнення вірусу на територію країни. Рейс Санья - Бориспіль. Пасажирам перевіряють температуру.\nПеревірка температури пасажирів у Борисполі (скріншот з відео очевидців)\nУ разі, якщо у людини є зовнішні ознаки захворювання на ГРВІ, прикордонники будуть радити їм звернутися до лікарів. В особливих випадках таких пацієнтів будуть терміново надсилати до фахівців. Спеціальний огляд проводитимуть і для тварин, які ввозяться в Україну.\nЕпідеміолог заходить на борт літака і опитує екіпаж. Згодом, за допомогою інфрачервоного термометра перевіряє кожного з пасажирів рейсу, які прибули з Китаю – щоби перевірити, чи вони не інфіковані коронавірусом.\nЯкщо раптом вони виявляли людину з підвищеною температурою, то вона, 4 ряди до неї та 4 після, будуть забирати до медичної служби на обстеження.\nТеги: Коронавірус з Китаю коронавірус вірус Китай Київ Бориспіль перевірка


Яка рентгенологічна картина типового ушкодження Галеацці?\nИ конкурсе «Живая картина».\nКлассическая картина мира рубежа XIX - XX веков. Ее внутренние противоречия.\nЯкі існують методи лікування цього ушкодження?\nЯкі середні терміни лікування і реабілітаційні заходи щодо відновлення працездатності?\nДо приймального відділення лікарні доставлений хворий П., 23 роки зі скаргами на біль у правому передпліччі, порушення функції кінцівки.\nПід час роботи на ділянку передпліччя упав вантаж до 10 кг.\nОб'єктивно: припухлість, болючість, гематома в середній третині передпліччя.\nНа рентгенограмі правого передпліччя відзначається косий поперечний перелом променевої кістки в середній третині зі зміщенням відламків по ширині і довжині.\nВказати механізм перелому і виставити діагноз.\nТехніка інтрамедулярного остеосинтезу.\nСередні терміни іммобілізації і відновлення працездатності в даному випадку.\nГоспіталізований хворий К., 35 років, зі скаргами на біль у лівому передпліччі, наявність рани на передпліччі та кровотечу.\nОб'єктивно: пов'язка промокла кров'ю, на тильній поверхні передпліччя є рана розмірами 2х4 см, у рані видно кісткові відламки. Функція кінцівки обмежена через біль.\nНа рентгенограмі відзначаєтьсяподвійний перелом променевої кістки і перелом ліктьової кістки в середній третині зі зміщенням відламків по ширині і довжині.\nПерша медична допомога при даному пошкодженні.\nЯкий вид остеосинтезу застосовують при відкритих переломах?\nЯкі можливі ускладнення при відкритих діафізарних переломах кісток передпліччя?\nПОШКОДЖЕННЯ В ДІЛЯНЦІ ЗАП'ЯСТКА І\nХворий К., 28 років, скаржиться на біль у правому променево-зап'ястковому суглобі.\nДва тижні тому упав з упором на кисть у положенні розгинання. Лікувався амбулаторно з приводу розтягнення зв'язкового апарату, але біль не зник.\nПри огляді відзначається помірна припухлість у ділянці анатомічної табакерки. При пальпації і при осьовому навантаженні першого пальця різка болючість. Рухи в ділянці правого променево-зап'ясткового суглоба обмежені через біль, особливо розгинання кисті.\nНа рентгенограмі й у прямої проекції в середній третині човноподібної кістки простежується лінія просвітлення в поперечному напрямку.\nВстановлено діагноз – поперечний перелом середньої третини човноподібної кістки правої кисті.


Основні ідеї філософії Канта — Людина\nОсновні ідеї філософії Канта\nДля німецької класичної філософії — Кант підірвав аргументи на користь раціональної теології, природної релігії. Вольф найбільш постарався, щоб продемонструвати, що розум сумісний з релігійною вірою. Реймарус вважав, що істинна тільки віра. Кант показав, що раціональна релігія — теж нісенітниця. Він звільнив філософську думку від залежності від теології. Для всієї просвітницької філософії Нового часу має значення. Відкинув космологічне доказ буття Бога, яке деїзм найбільш любив. Дискредитував деїзм. Створив передумови для матеріалістичного заперечення всякої релігії взагалі.\nВисновок: наукове знання про предметах трансцендентальних ідей неможливо. Питання було: чи можлива метафізика як наука?\nНаукове знання про предметності ідей неможливо. Ні душі, ні про світ як цілому, ні про Бога. Ідеї ці не мають конститутивного застосування. Не можна конституювати, обґрунтувати реальність існування тих чи інших об’єктів.\nЧому людська думка так працює над тим, щоб розвивати ці ідеї? Ідеї мають регулятивне застосування. Мета — «вносити, наскільки можливо, єдність у приватні правила».\nГоран: методологічне значення цих ідей, входить в регулятивне розуміння. Щоб пізнання не зупинялося ніде, щоб не ставило собі абсолютних меж, щоб теоретична думка ніколи не завмирала.\nКант про світ феноменів\nСвіт феноменів створений свідомістю. Тому суб’єктивний ідеалізм не-берклианского типу. У Берклі — примітивний суб’єктивний ідеалізм. У Канта все набагато складніше. Щоб охарактеризувати специфіку свого філософського вчення, Кант використовує поняття номенів поряд з поняттям феноменів.\nТрансцендентальна діалектика Канта\nРозглядає функції розуму, не розуму. Кант чітко розрізняє розум і розум. Розум — вища пізнавальна здатність. Будь-яке пізнання починається з чуттєвого споглядання, потім Кант розглядає мислення, потім розум. Вище розуму нічого немає.\nРаціональна психологія стверджує існування душі як раціональної духовної субстанції, що дає життя тілу. Кант розглядає аргументи на користь. Мисляча істота не можна мислити понятійно як суб’єкт. Отже, це субстанція. Кант говорить, що це паралогизм.\nДжерело: Основні ідеї філософії Канта\nРаціоналістична філософія XIX століття\nФілософія марксизму. Філософські ідеї К. Маркса та Ф. Енгельса .\nЕнгельса якщо соціальна філософія марксизму творіння головним чином маркса.\nЛ. С. Вечір «державна кадрова політика і державна служба. практикум\n3. Співвідношення економіки, політики і права: Економіка-це сукупність


ᐉ Настільні ігри 【РОЗВИВАЮЧІ】 в Україні ➤➤ Ціни від 75.00 грн ❤ Купити дитячу розвиваючу настолку в Одесі\nРозвиваючі дитячі настільні ігри\nAlley Cat Games Arial Bombat Game Cosmodrome Games Crowd Games Dojoy FeelIndigo GAGA Games Geekach Gigamic GRANNA Hasbro Hobby World IGAMES Lavka Games Libellud Lord Of Boards Magellan Matagot Mattel Muravey Games Pegasus Spiele Proton Games Ravensburger Tactic Woodcat Zvezda Ігромаг Бельвіль Бумажные стрелы ИнтерХіт Нова Ера Правильные Игры Стиль жизни Фабрика Игр Эврикус Экивоки Экономикус\nабстракт античність бій блеф варгейм вбивство чи тайна весела вечірка вікторина війскова головоломка / пазл гра в слова дедукція дитяча доповнення дослідження економіка за твором, фільмом, грою забудова території зомбі карткова квест кооперативні кубики мафія містобудування міфологія морська на дії / спритність на пам'ять навколишнє середовище освітня перегони перемови політика пригода ренесанс рольова середньовіччя тварини творча у реальному часі фантастика фентезі фермерство хоррор\nаукціон / ставки балансування предметами бонуси в кінці гри вибір одночасної дії вибування гравців випробуй вдачу вирішення конфліктів картами відстеження руху візьми це візьми та зроби впізнавання паттерна / шаблону голосування дедукція драфт запам'ятовування збір сета збір хабарів квадратна сітка кидай / крути та ходи кидок кубиків командна гра контракти контроль територій / впливу кооперативна гра легасі менеджмент руки модульна карта обмеження комунікації оповідь отримання дії очки дій папір і олівець перегони переривання побудова маршрутів / мереж події порядок ходу: прогресивний приховане пересування приховані ролі різні властивості у гравців різний сетап розміщення робочих розміщення тайлів рольовий відіграш рух від точки до точки рух по зонам рух по сітці соло / пасьянс споруда зв'язків споруда паттерна торгівля у реальному часі шестикутна сітка\nAlexandr Ushan Annick Lobet Antoine Bauza Artem Lis Dmitry Kibkalo Elan Lee Elizabeth Hargrave Fabien Bleuze Joshua Buergel Konstantin Seleznev Martin Wallace Matt Leacock Matthew Inman Maureen Hiron Mikko Koivusalo Nikolay Pegasov Rob Sparks Shingo Fujita Shotaro Nakashima Timofey Bokarev Uwe Rosenberg Yves Hirschfeld Jean-Louis Roubira Stefano Castelli Ignacy Trzewiczek Artem Zubov Cynthia Jabar Frederic Vuagnat Marsha J. Falco Erwan Morin Masatoshi Todokoro Olga Yakimuk Timur Kadirov Sergey Kuznetsov Pavel Atamanchuk Maxim Istomin Adrian Adamescu Daryl Andrews Sergey Machin Dmitry Knorre Fréderic Moyersoen Johannes Sich Oleksandr Nevskiy Trevor Benjamin David Thompson Martin Nedergaard Andersen Brent Povis Jacques Zeimet Shanon Lyon Marisa Pena Colt Tipton-Johnson Alfred Mosher Butts Marie Fort Wilfried Fort Evgeny Nikitin Inka Brand Markus Brand Ralph Querfurth Fedor Korzhenkov Gaëtan Beaujannot Alain Rivollet Jens-Peter Schliemann Bernhard Weber Miranda Evarts Cédric Millet Ignacio Sánchez Usera Nick Bentley Dominic Crapuchettes Ben Goldman Brian O'Neill Hagen Temeryazev Jean-Baptiste Fremaux Paul-Adrien Tournier Thomas Luzurier Jean-François Rochas Nicolas Bourgoin Johan Benvenuto Ephraim Hertzano Peter-Paul Joopen Grégory Grard Jordan Sorenson Manfred Burggraf Julien Sentis Justin Oh Kamil Ciesla Alexis Allard Anton Yankovsky Max J. Kobbert Denis Martynets Dmitro Kozlov Jakub Poczety Przemyslaw Rymer Alex Randolph Damir Khusnatdinov Andrey Kolupaev Jonathan Bittner Andrew Cedotal Eduardo García Martín Charles Chevallier Laurent Escoffier Evgeniy Kolodin Damir Husnatdinov Oleksandr Tykhenko Kevin Kim Blaise Muller Mirko Marchesi Dominique Ehrhard David G. Royffe Adrián Jiménez Pascual Karol Borsuk Luca Borsa Laurent Levi\nЗнайдено: 147 тов.\nХіт Каркассон. Нове видання\nНастільні ігри – це не просто розваги. Для дитини, яка пізнає світ вони стають помічниками та дозволяють розвивати масу позитивних якостей і істотно розширити кругозір. Це навички, які життєво потрібні кожній людині:\nрозвиток усного рахунку і математичних операцій;\nрозширення словникового запасу і читання;\nтренування пам'яті, спостережливості, концентрації уваги, стратегічного мислення, реакції;\nрозширення комунікативних здібностей і навички вибору адекватної моделі поведінки.\nЗбираючись купити настолку з максимальним розвиваючим ефектом, варто звернути увагу механіці, які дає можливість використовувати власну фантазію. Можливість доповнювати ігрову реальність розвиває креативність і образне мислення.\nУ магазині «Gameland» (Одеса) знайдуться настільні ігри найкращих форматів з проробленою розвиваючою механікою. Замовити їх можна через сайт з доставкою по Україні.\nВиди настільних розвиваючих ігор\nВікторини припускають демонстрацію ерудиції. Це, наприклад, «Еволюція» «Соображаріум», «Хоба».\nЛогічні ігри й головоломки розвиваючі навички абстрактного мислення і реакції. Самим поширеними прикладами таких розваг є шахи, логічні кубики, нарди й карткові ігри, що вимагають розрахунку. Сюди ж можна віднести сучасні настолки, типу «Вулик» чи «Промалюнки».\nОкремим підвидом, який удосконалює логічне мислення, спостережливість і кмітливість, є хороша настільна детективна гра. Окрім легендарної «Мафії», можна замовити адаптовані варіанти для дітей і дорослих: «Нерозкрита справа Шерлока Холмса», «Детектив клуб» та ін.\nСтратегії ставлять своєю метою побудувати сильне суспільство, будь то місто або ціла цивілізація, використовуючи поєднання військових, політичних, економічних методів і можливості науково-технічного прогресу. Прикладами стратегій є представлені в нашому каталозі «Епохи» чи «Підкорення Марса».\nТематичними підвидами стратегій є військові та економічні ігри:\nвійськова гра – моделює історичні битви тієї або іншої епохи або вільних військових стратегій на різних ландшафтах. Розвиває здібності до планування та вміння правильно розподіляти ресурси для вирішення поставленого завдання;\nекономічна – вчить основам макроекономіки й системам обміну, математичним навичкам, фінансовому плануванню.\nТакі основні жанри сучасних розвиваючих настільних ігор.\nДе купити настолку в подарунок\nВи можете замовити будь-яку вподобану гру на сайті, обравши з широкого асортименту розваг і розвиваючих для дівчаток і хлопчиків різного віку, а також для дорослих і усієї сім'ї.\nУ Gameland широко представлені виконані в різних жанрах і механіках настолки, а також популярні серії та доповнення за доступною вартістю.\nНаш магазин і власне видавництво настільних ігор «Нова Епоха» знаходиться в Одесі, звідки ми й відправляємо посилки у будь-який регіон України. Безкоштовно – при замовленні на суму від 800 грн. Користуйтеся промокодами та дисконтними пропозиціями в розділі «Дисконт».


Масаж стоп, як відомо, відіграє важливу роль при змінах постави. «Гомункулус стопи» – це точна проекція тіла на стопах, при цьому на підошвах проектується задня частина тіла, на тилу – передня; внутрішні краї стоп відповідають хребетному стовбуру.\nДля усунення причин захворювання або функціонального стимулювання проводиться повний масаж стоп, але з акцентом на уражене кільце тіла. Підошви стоп – це «точки місця контакту» життя, і не просто контакт з землею – це контакт із навколишнім середовищем. От чому найпершим і природним масажем рефлекторних зон ніг є хода або біг босоніж. На рефлекторних зонах стоп еволюційно «закодовані» у підкірці і корі головного мозку рефлекси відповідних органів.\nОднак найефективнішим і природним масажем рефлекторних зон стоп є хода босоніж по землі або в квартирі в ящику з піском і з галькою або дрібним щебенем.\nYou are here:Книга»Консервативна терапія захворювань ПНС»Масаж»Масаж стоп


Лицарські ордени: як воїни-ченці впливали на долі держав - Версії | новини та розслідування\nЛицарські ордени: як воїни-ченці впливали на долі держав\n29/06/2017 0 24\nДуховно-лицарські ордени на карті середньовічної Європи.\nОрден святої Марії Тевтонської був затверджений Папою Інокентієм III у 1198 році і номінально підпорядковувався Ватикану та імператору Священної Римської Імперії. Але дуже швидко тевтонці придбали такий вплив, що отримали можливість самостійно визначати свою внутрішню і зовнішню політику.\nНа думку деяких дослідників під час хрестових походів у Святу землю Тевтонський орден не виявив особливого героїзму. Дисципліна серед тевтонців залишала бажати кращого, тому орден досить рано повернувся до Європи. А після того, як султан Бейбарс взяв штурмом фортецю Монфор у Верхній Галілеї, тевтонці остаточно влаштувалися у Венеції. На початку XIV століття тевтонці щільно осіли в Пруссії і звернули свій погляд на схід. Офіційною причиною військової експансії стала боротьба проти язичницьких прибалтійських племен і насадження католицтва в тих землях. Але насправді причини були куди більш прозаїчні – орден намагався створити свою суверенну державу.\nПросуваючись на схід війська ордена зіткнулися з двома потужними державами, що не поспішали визнавати владу братів-лицарів. Польща на той момент стала серйозним політичним гравцем в регіоні під керівництвом короля Владислава Локотки. А сусідня Литва була об’єднана амбітним князем Гедеміном. У 1315 Гедемін і Владислав вирішили боротися проти тевтонської експансії спільно і уклали союз. Почалася тривала серія воєн, яка закінчиться тільки через століття, коли німецькі лицарі зазнали остаточної поразки в Грюнвальдській битві. Паралельно з війною на сході, намітився сильний розкол між Тевтонським орденом і Ватиканом. Справа в тому, що накопичуючи могутність, орден поступово виходив з-під впливу Папської курії, набуваючи повну незалежність. Магістри ордена перестали зважати на призначенням папських єпископів і могли легко ігнорувати накази з Ватикану.\nТа й сам Папський престол був тоді надто слабкий, адже Папа сидів у Авіньйоні і повністю залежав від французьких королів. Скориставшись цим, Тевтонський орден набуває фактичний суверенітет і починає вести самостійну міжнародну політику. До речі, одним із доказів наявності суверенітету є той факт, що Перший Торунський мир, укладений після Грюнвальдської битви, був підписаний Тевтонським орденом самостійно, без візування Папою або імператором. Проте, ряд військових поразок від литовців і поляків сильно похитнув позиції ордена і в підсумку привів до його ліквідації як самостійної держави в 1525 році.\nОкремо варто сказати про Лівонський орден, який, хоч і був частиною Тевтонського, але має власну історію. Він був утворений в 1237 році на базі розгромленого язичниками Ордена мечоносців.\nОтримавши право вважати Лівонський орден своїм відділенням, тевтонці отримали в своє володіння і його землі на території сучасних Латвії та Естонії. Поступово лівонці стали досить могутньою організацією, яка могла собі дозволити викупити у датського короля Вальдемара IV ціле Естляндське грецогство і міста Ревель (Таллінн) і Нарву. Більш того, Ливонское відділення не брало участі в Грюнвальдській битві, так що пережило самих тевтонців. Побоюючись російської експансії орден уклав союз зі старими ворогами – Литвою. Але в 1558 році Іван Грозний розбив ливонскі війська і захопив більшу частину їх земель в Прибалтиці. Орден було ліквідовано.\nДіяльність Тевтонського та Лівонського орденів докорінно змінила життя прибалтійський племен і багато в чому заклала основи для існування і кордонів сучасних Латвії та Естонії.\nЯкщо тевтонці часто вступали в конфлікт з Ватиканом, то лицарі Мальтійського ордена (госпітальєри) завжди були вірною караючої рукою Папи Римського. Тому суверенітет у мальтійців був не тільки фактичним, а й юридичним. Для визначення правової природи ордена Папою Тієм VII була скликана спеціальна комісія кардиналів, яка постановила, що Мальтійський орден підпорядковується тільки Папському престолу, і незалежний від будь-якої світської влади.\nЦе автоматично робило землі, що належать ордену, окремою державою, зі своєю Конституцією, владою і укладом. Навіть зараз територія ордена, яка, правда, звузилася, до декількох будівель в Римі, визнається Італією суверенною державою, з якою встановлені дипломатичні відносини. Але ж раніше земель у ордена була набагато більше. І це не тільки Мальта і Родос, а й володіння на території сучасної Лівії, острови в Карибському морі та безліч фортець в Святій землі.\nДеякі історики вважають, що Ватикан розглядав Мальтійський орден, як буфер між сходом і заходом. Будь-який султан або шейх, що задумав напасти на християнський світ з моря, незмінно опинявся у володіннях ордена. А воювати госпітальєри вміли. Складно сказати, як склалася б історія земель на півдні Європи, якби Мальтійський орден не стояв на їх варті.\nКласичні духовно-лицарські ордени – це суто західноєвропейське католицьке явище, і на території сучасної України ніхто ніколи таких орденів незасновував. Але не варто забувати, що будь-який такий орден – це по суті справи просто об’єднання воїнів. Найчастіше в брати-лицарі йшли молодші сини дворянських сімей, безземельні лицарі, позбавлені спадщини та інші молоді чоловіки, для яких меч виявлявся єдиним знаряддям праці. Об’єднання таких людей під одним прапором – неминучий для європейської держави історичний процес, який трохи в іншій формі почався і в Україні, вилившись в створення Запорізької Січі. Але це, так би мовити, вже зовсім інша історія.