«Навіщо мені той орден, краще б з кредитом допомогли», – | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n5 Березня, 2009 Володимир ГОРДИНСЬКИЙ Суспільство 1109\nкаже Степан Юрчак з Деражнянського району, який витягнув з крижаної води трьох людей!\nТого ранку дев’ятирічний Андрій Марковський, учень 4 класу Маниковецької загальноосвітньої школи, як завжди, пішов вчитися. Однак у хлопчика раптово заболів живіт, і він вирішив швидше дістатися до школи, а тому й побіг через став. Дійшовши до середини, почув, як тріскає крига, а тому одразу ж почав вертатися до берега…\n«Дядю, врятуйте мене, я жити хочу!»\nСело, хоч і не мале, але коли щось трапляється, то новини швидко долітають від хати до хати. А тому, коли Андрійко провалився і почав кликати на допомогу, через декілька хвилин його почула учениця 7 класу Юля Кухарук. Вона, як-то кажуть, і підняла все село на ноги… Коли ж на ставок прибіг місцевий фермер Степан Юрчак, у воді, окрім хлопчика, були ще двоє односельчан! «Прибігаю, бачу: людей вже купа, - згадує Степан Степанович. – Дивлюся на кригу, один там, інший там… Всі щось кричать. А в мене перед очима якась стіна, нікого з людей не бачу. Лише помітив, що якась камера до колеса лежала поруч. Я швидко її взяв, кинув у ставок, заскочив на неї, і проломився під лід… Але то таке, адже камера була, і я швидко на неї ліг та почав пересуватися до тих, хто вже був у воді. Олексій Суров, теж з нашого села, вже почав витягувати хлопчика, але під ним крига проламалася, і він теж опинився в воді. То я, насамперед, витягнув його, і кажу: «Ти йди на берег, бо важкий, а я легший, то буду тягнути малого». Мені механік зі спиртзаводу кинув мотузку, нею я витягнув Сурова. А потім вже обв’язав мотузкою цього хлопчика. Довелося ще одного витягувати, який біг на допомогу, але метрів за п’ятдесят теж проломився. Ось і все». Переодягнувшись вдома, Степан Юрчак пішов на роботу. «Найголовніше, що дитину врятували, – каже пан Юрчак. – А ще в цей день в батька цього хлопчика був день народження. Ото б було... Рятуючи чужу дитину та односельчан, Степан Степанович навіть і не думав про своїх чотирьох, найменшому з яких два роки, та онука. «Та про кого я міг тоді думати? Я нічого перед собою не бачив, схопив ту камеру і «вперед», до бою. А якби на місці цього хлопчика була моя дитина?.. Пригадую, я його за комір схопив, коли той почав занурюватися, а він мені каже: «Дядю, врятуйте мене, я жити хочу». «Зараз, синулю, зараз», – заспокоїв я. Був переконаний, що врятую, бо був на камері», – згадує рятівник, який свій вчинок не вважає якимось героїчним. «Приїжджав якийсь генерал з МНС, казав, що, може, мені ордена дадуть, – каже Степан Юрчак. – То я йому кажу: «Навіщо мені той орден, краще б з кредитом допомогли, я ж фермер, мені б трактора чи комбайна купити». Зараз же самі знаєте, як з цими кредитами…»\n«Я більше так не буду»\nАндрій Марковський, який не вміє плавати, пробув у воді близько 30 хвилин! «Я намагався триматися за кригу, кликав на допомогу, і мене побачила Юля Кухарук, – каже хлопчик. – А ось дядька на камері навіть не бачив. Але добре, що він мене врятував, бо я дуже злякався. Зараз навіть нічого не пам’ятаю, думав, що я біля берега, а виявилося, що посередині ставка». Ніна Чумак, класний керівник Андрія, каже, в школі постійно проводять бесіди з учнями, що виходити взимку на став не можна. «У нас навіть є журнал, в якому діти розписуються, – розповідає Ніна Тимофіївна. – Але бачите, як вийшло… Добре, що все так закінчилося. Це ж, напевне, один щасливий випадок з тисячі! Кажуть, що Андрію допомогла куртка, яка надулася і тримала його на воді. Це він спочатку щось кричав, а потім навіть і цього не міг робити, лише пищав. І навіть, дякувати Богу, не захворів. Він вже на другий день хотів до школи, але я сказала йому, щоб побув декілька днів вдома. І ви запитайте дітей, скільки разів я їм розповідала, що на кригу небезпечно виходити…» «А ви ходите через ставок?» – запитав кореспондент «Є Поділля» учнів 4 класу Маниковецької загальноосвітньої школи, що в Деражнянському районі. «Ні!» – запевнили діти. Ну, а Андрійко пообіцяв, що більше теж ніколи не ходитиме по кризі…\nДо речі, декілька років тому взимку на цьому ставку втопилися чоловік із дружиною.


З початку пандемії станом на ранок 25 червня в Харківській області померли 3 507 пацієнтів з коронавірусною хворобою COVID-19, шість — за минулу добу.\nЗ початку року, за даними центру контролю, в регіоні померли 2 334 хворих на COVID-19.\nЗа даними центру, з початку реєстрації в області підтвердили 148 433 випадки коронаірусної хвороби, 56 — за минулу добу. Станом на 25 червня під наглядом лікарів перебувають 1 305 хворих на COVID-19. Одужав 143 621 пацієнт, 42 — за минулу добу.\nУ центрі контролю розповіли, що за минулу добу в Харківській області прищепили від коронавіруса 6 487 осіб. З них першою дозою вакцинувалася 3 741 людина, і вже другою — 2 746.\nВсього в області першою дозою щеплені 109 990 осіб, завершили вакцинацію — 27 322 особи.\nЗа минулу добу найбільшу кількість хворих виявили в Харківському районі — 35 осіб, 28 з них — мешканці Харкова.\nВ Ізюмському районі на коронавірус захворіли 11 мешканців. У Куп’янському районі — чотири хворих, у Лозівському — три, в Чугуївському — два і в Красноградському — один.\nЯк повідомляв Харків Times, за даними Міністерства охорони здоров’я, в Харківській області станом на 8:00 25 червня виявили 148 433 випадки коронавірусної хвороби COVID-19, 56 — за минулу добу.


SOS Credit кредит онлайн 2021: плюси та мінуси, калькулятор (СОС Кредит) – Finsee\nSOS Credit кредит онлайн 2021: плюси та мінуси, калькулятор (СОС Кредит)\nСОС Кредит пропонує дешевий перший кредит. Другий кредит ви отримаєте під 1095.00 % річних.\nУмови СОС Кредит\nSOS Credit (СОС Кредит) – фінансова компанія, що надає швидкі кредити онлайн на карту.\nВід 500 грн до 10 тис. грн при першому зверненні.\nДо 15 тис. грн – для постійних клієнтів.\nВід 7 до 30 днів із можливістю пролонгації.\nПродовжити кредит можна на 7, 15 і 30 днів при сплаті додаткової комісії.\n3.65 % річних – для першого кредиту.\n1095.00 % річних – за другою та наступними позиками. Також застосовується при пролонгації першого кредиту.\nСОС Кредит не стягує жодних платежів, крім процентів за користування позикою та комісії за пролонгацію.\nОнлайн-заявка на кредит – на офіційному сайті SOS Credit.\nОдразу після повного погашення попереднього можна отримати наступний. Інформація про погашення повинна з’явитись в Особистому кабінеті.\nПри погашенні протягом трьох днів після дати платежу за договором – можуть бути відсутні. Якщо кредит не погашено за перші три дні – процентна ставка зростає до 1095.00 % річних. Ці відсотки нараховуються у т.ч. і за перші три дні. Також інформація щодо прострочення може бути передана до бюро кредитних історій і завадить отриманню позик у майбутньому.\nСОС Кредит залишає за собою право як самостійно звернутись до суду щодо стягнення заборгованості, так і передати кредит у колекторську компанію.\n0 (800) 211 767.\nПовна назва – Товариство з обмеженою відповідальністю “СОС Кредит” (ТОВ “СОС Кредит” ).\nАдреса – 04070, м. Київ, вул. Почайнинська, 23.\nЄДРПОУ – 39487128.\nОфіційний сайт – soscredit.ua\nSOS Credit - умови кредитування.


Компанія з США буде використовувати блокчейн для нової системи голосування - One happy coin\nКомпанія з США буде використовувати блокчейн для нової системи голосування\nЩе один приклад використання технології блокчейна - це проведення електронних виборів. Global Election Services з Нью-Йорка, дочірня компанія Global Arena Holding, вивчає можливості інтеграції додатка, заснованого на технології блокчейна, яке допомагає в проведенні голосування.\nТехнологія Блокчейн починає використовуватися банками, науково-дослідними інститутами, фондовими ринками, такими як NASDAQ, і найбільшими державними інститутами, в тому числі Казначейством Великобританії (UK Treasury).\nЗ прозорою і точної системою обліку, технологія цифрового публічного реєстру показує різноманітні можливості та приголомшуючий потенціал через свою ефективності та відкритості. Демократичний процес голосування, наприклад, може бути забезпечений в Інтернеті он-лайн, на відміну від будь-якого іншого способу голосування, який нам відомий. Він відрізняється безпомилковим підрахунком результатів і повністю прозорою перевіркою кожного окремого голосу.\nГолосування в блокчейне\nВ Нью-Йорку, Global Election Services (GES) оголосила про партнерство з Blockchain Technologies з метою вивчення додаткових можливостей, які пропонують програми на блокчейн.\nКоманди з обох компаній вже почали "концептуальне вивчення" життєво важливих завдань процесу голосування, які включають в себе рекомендовану пошту по отриманню бюлетенів, таблиці реєстрації і власне інтернет-голосування.\nУ своєму прес-релізі президент GES і голова Відділу з арбітражу та посередництва (Chairwoman of the Mediation and Arbitration Division) відзначають гігантські можливості блокчейна:\nЯкщо і є якісь технології, які можуть сприяти розширенню можливостей щодо проведення виборів у високотехнологічному світі - то серед них блокчейн поза конкуренцією.\nGlobal Arena Holding, материнська компанія GES, і її генеральний директор Джон Метьюс також зареєстрували квотум довіри до блокчейну.\n"Швидкий. Більш безпечний. Точний. Прозорий і зрозумілий. Найголовніше, що блокчейн -" електронний ", що робить його зручним і доступним на глобальному рівні".\nМайже 18 місяців тому відбулося перше використання технології blockchain в демократичних виборах, коли Ліберальний альянс в Данії став першою політичною силою в світі, яка проголосувала за допомогою системи, заснованої на блокчейне. "Кріпто-голосування" також використовуються в конгресі Іспанії, в Норвегії і серед Піратської партії Європи (Europe's Pirate Party).\nТепер, з такими компаніями як GES, почнуть активно розвиватися блокчейн-додатки для голосування. Це всього лише питання часу, перш ніж велика кількість людей почне використовувати цю технологію і вийде за межі стереотипу, що електронне голосування є небезпечним і вразливим для простих хакерських атак.


Політичний портрет.КОНРАД АДЕНАУЕР\nГоловна Реферати українською Історія всесвітня Політичний портрет.КОНРАД АДЕНАУЕР\nУ липні 1944 року, після невдалого замаху на Гітлера, Аденауера заарештували. Однак допит показав його непричетність до змови. 26 листопада 1944 року його було звільнено. Перед самим кінцем війни його знову заарештували й вислали до концтабору неподалік Кельна. Старшому синові, що служив у вермахті, вдалося домогтися звільнення батька. Дійсна політична кар'єра Аденауера почалася після військової поразки Третього рейху. У березні 1945 року американський комендант Кельна запропонував Аденауеру виконувати обов'язки бургомістра.\nРеферат на тему: Політичний портрет.КОНРАД АДЕНАУЕР


Петро I як дипломат\n2.2 Петро І як дипломат\n2.3 Азовські походи\n2.4 "Велике посольство"\n2.5 Початок Північної війни\n2.6 Полтавська битва\n2.7 Другий етап Північної війни.\n2.8 Гангутское угоду, Ништадский світ\nРЕТА нормальні умови для економічних і культурних зв'язків з передовими країнами континенту. Петербург, Рига, Ревель і Виборг ставали найважливішими зовнішньоторговельними центрами країни.\nГлибокі зміни у внутрішньому і міжнародному становищі країни відбилися в найменуванні Руської держави імперією, а Петра - імператором всеросійським. Якщо раніше участь держави в міжнародних відносинах обмежувалося сусідніми країнами, то тепер Росія міцно зайняла своє місце в колі великих європейських держав.\nВисновок. Підсумки дипломатичної діяльності Петра І\nВ кінці царювання Петра I Західна Європа поділялася на дві протистояли групи держав: Франція, Англія і Пруссія восени 1725 уклали договір, спрямований проти Австрії та Іспанії. Панування Росії над Прибалтикою продовжувало турбувати Англію, і це створювало натягнуті відносини між обома державами, що викликали навіть поява англійської ескадри в Балтійському морі в травні 1726 г. При таких умовах Росія неминуче повинна була примкнути до Австрії, яка була до того ж природною її союзником проти Туреччини. Оборонний союз з Австрією був укладений в серпні 1726 р Завданням Франції з цього моменту було створити навколо Росії оточення з ворожих їй держав - Швеції, Польщі та Туреччини. Обидва угруповання зіткнулися між собою в Польщі по питанню про наступника Августа II. Тут Австрії з Росією протистояли Франція і союзна з нею Швеція. Август III, син померлого короля, утвердився на польському престолі за підтримки російських військ. Під час конфлікту через обрання польського короля французька дипломатія виробляла енергійний тиск на Туреччину з метою викликати виступ її проти Росії. Зі свого боку уряд Анни Іванівни ціною повернення Персії областей, завойованих Петром I, домоглося укладення з могутнім шахом Надіром "вічного миру", спрямованого проти Порти. У 1735 р почалася важка війна в союзі з Австрією проти Туреччини та Криму. Вона закінчилася безплідним для Росії Бєлградським світом, укладеним за посередництва Франції в 1739 р\nТеатром іншого зіткнення з англо-французької союзної системою була Прибалтика, де під впливом французької дипломатії в 1741 р проти Росії виступила Швеція. Війна закінчилася Абоського світом, який закріпив і частково розширив умови Ніштадської.\nВ середині 40-х років XVIII століття Росія була втягнута у війну між Австрією і Англією, з одного боку, і Францією і Пруссією - з іншого. У цій війні російська дипломатія, втім, не проявляла достатньої чіткості і визначеності. Рішучого виступу передував тривалий період коливань, викликаних зіткненням іноземних і місцевих впливів при петербурзькому дворі. Послідовну антипрусську політику вів розумний і тонкий канцлер А.П. Бестужев-Рюмін, який стояв за союз з Австрією. У 1746 р відновлений був оборонний союз з Австрією. У 1747 р Англія зв'язала Росію "субсідной конвенцією", в силу якої російський уряд зобов'язався за відповідну грошову субсидію виставити військовий корпус для захисту ганноверських володінь англійського королівського будинку. У 1750 р Англія навіть приєдналася до австро-російському союзу, а в 1755 р нею укладена була на більш широких засадах нова "субсідная конвенція" з Росією.\nЧи потрібно згадувати про те, що дипломатія займала величезну місце в діяльності Петра великого. Він першим з російських царів став особисто підписувати різні міжнародні договори. Петро створив нову російську дипломатію, як створив він регулярну армію флот і багато іншого. У дипломатії Петро особливо добре працював на щоб зміцнити могутність Росії і перетворити її на велику державу. За допомогою дипломатії і зовнішньої політики Петро здійснив це зміцнення Росії. Багато хто вважає, що це сталося за рахунок військових перемог. З 35 років царювання Петра стан повного світу зберігалося всього близько одного року. Петро I створив за дуже маленький термін великий військово-морський флот, сформував велику і сильну армію.\nПетро успадкував основні принципи та напрямки зовнішньої політики у своїх предків, Петро сам підкреслював свій зв'язок з минулим, наприклад, Петро, коли прийшов до влади він продовжив війну з Туреччиною, хоча міг її закінчити. Потім, він почав військові дії проти Швеції та домагався виходу до Балтійського моря. Для Росії балтійське напрям завжди був метою для захоплення. Ще в спадок Петру перейшла такий обов'язок, як платити данину платити данину кримському хану. Безсумнівно, головна військова заслуга Петра I полягає в тому, що він зміг здобути перемогу над непереможною шведської армії. Вона в той час володіла могутнім морським флотом, великою кількістю солдатів. Росія поступово перетворювалася на велику державу, навіть можна сказати те, що вона їй вже стала. Росія вже змагалася і вважалася рівною з високорозвиненими країнами, навіть з самої Англією. У всіх сферах дипломатії Росії, за Петра відбулися докорінні зміни. До Петра Росія не має постійних дипломатичних представництв, а наприклад Франція має дев'ятнадцять послів в інших країнах. Але проходить кілька років після початку царювання Петра і посли Росії, вже утворені, які не поступаються ні в чому європейським дипломатам, прекрасно діють в найбільших європейських столицях. Вони стають впливовими і шановні, з ними все вважаються і навіть побоюються. Росія стає найвпливовішим державою міжнародних відносин у всіх напрямках.\nДо численних заслугах Петра можна додати завоювання балтійського узбережжя. Багато батьків Петра розуміли, що вихід в Балтійське море необхідний, але здійснити це їм не вдавалося. Іван Грозний воював за Балтику 24 роки, але все безуспішно він навіть втратив деякі частини балтійського узбережжя. Петро ж за 10 років завоював велику частину балтійського узбережжя, розгромив найнебезпечнішого і сильного ворога, а пізніше він змусив Європу визнати те, що це чесні придбання. Отже, відмінність між петровської дипломатією і допетровській дуже величезне, тут навіть не треба порівнювати це просто безглуздо, виникає нова, діюча сила світової політики, а Петербург стає одним з головних центрів світової політики. Для досягнення своєї мети Петро використовував все цінне, починаючи з того, що він зберіг на дипломатичній службі старих, досвідчених дипломатів. Петро зберігав все, що було розумним, перевіреним досвідом, а все інше відкидав в сторону.\nУ дипломатії Петро постійно все вирішував сам. Він висунув і виховав ціле покоління дипломатів, але жоден з них не зміг піднятися в дипломатії на рівень Петра I. І так, на початку XVIII століття оновлена російська дипломатія стає важливим членом міжнародних відносин. За допомогою сил російського народу, російська дипломатія спокійно змагається з досвідченими, давно склалися органами європейських держав. Дипломатія Петра забезпечувала важлива умова для розвитку Росії. Вона встановлювала близькі зв'язки з країнами, які обігнали Росію в торговому, промисловому, культурному розвитку. Дипломатія допомагала отримувати від європейських країн новітні технології, сучасну зброю, машини, апарати і багато іншого. Все це дало початок величезним можливостям російського народу. Росія отримала сильний поштовх до розвитку в усіх сферах життя: від виробництва різних продуктів до створення цілих духовних цінностей в науки, літературу, мистецтво. Але, проте, різке розвиток зв'язків з Європою мало і негативні наслідки. Вступ Росії до Європи сильно не сподобалося багатьом країнам Європи, вони не бажали співпрацювати з Росією, тим самим, допомагаючи їй зміцніти, стати на ноги. З'єднання Росії з Європою відбувалося в умовах жорсткої боротьби.\nПідводячи підсумок, можна сказати, що доля піднесла Росії цінний подарунок, у вигляді розумного, енергійного і сильного правителя - Петра І.\n1. Б.А. Рибаков "Історія СРСР з найдавніших часів до кінця XVIII ст." - М .: Наука, 1983 - 162 стор.\n2. В.О. Ключевський "Курс російської історії" (твори в дев'яти томах). - М .: Думка, 1988\n3. Н. І Павленко. "Петро Перший". - М .: Молода гвардія, 2003. - 428стр\n4. В.О. Ключевський "Історичні портрети"\n5. Буганов В.І. Петро Великий і його час - М .: Наука, 1989.\n6. Павленко Н.І. Петро Великий - М .: Молода гвардія, 1990..\n7. І.А. Заичкин, І.М. Почкаев "Російська історія". - М .: Думка, 1992\n8. С.М. Соловйов "Публічні читання про Петра Великого"\n9. С.М. Соловйов "Читання і його розповіді з історії Росії". - М .: Думка, 1989\n10. Платонов С.Ф. Повний курс лекцій з російської історії. - СПб .: Видавничий Дім "Кристал", 2000. - 848 стор.\n11. Гумільов Л. Н. "Від Русі до Росії: Нариси етнічної історії". - Айріс-прес, 2006 - 320 стор.\n12. Гумільов Л. Н. "Давня Русь і Великий Степ". - АСТ, 2004 - 839 стор.\nпісля закінчення війни радянська дипломатія підтримувала партію "патріотів". Особливо складну інтригу вела російська дипломатія щодо найбільш небезпечною для Росії держави - Англії. Російський резидент у Лондоні Веселовський вселяв англійцям, що Англія управляється інтересами і політикою Ганновера; в Петербурзі підтримувалися зносини з претендентом на королівський престол Англії Яковом Стюартом і його прихильниками якобитов.\nОдним з основних "каналів", якими вироблялося вплив на політику іноземних держав, були підкупи, за допомогою яких виходила цінна політична інформація. При укладанні мирного договору з Туреччиною в 1711 р виявилося потрібним дати великі хабарі не тільки візира і муфтія (главі мусульманського духовенства), але і англійської та голландському послам; в 1720 р для досягнення "вічного миру", крім турецьких сановників, підкуплені були французький посол і його дружина.\nХабарі вважалися необхідними не тільки в Константинополі. У 1701 р міністр при віденському дворі князь П.А. Голіцин скаржився на відсутність коштів для підкупів, хоча "не так чоловіки, як дружини міністрів безсоромно беруть". "Самі знаєте, який тутешній двір і як міністри тутешні розпещені подарунками інших потентатов [государів]", - писав він в 1703 р їхав в 1706 р послом в Англію Матвєєву було доручено схилити на російську сторону всемогутнього в той час герцога Мальборо, хоча Петро і сумнівався в успіху, "понеже через міру багатий, проте ж, обіцяти тисяч близько 200 або більше". Мальборо запросив князівства в Росії, Петро був у той час настільки зацікавлений в союзі з Англією, що погодився було дати герцогу на вибір Київське, Володимирське або Сибірське князівство з щорічним доходом в 50 тис. Єфимків, найбільший в світі камінь рубін і орден Андрія Первозванного . З цієї угоди нічого не вийшло.\nДо тих самих прийомів вдавалися і іноземні уряди в Росії. Особливо звинувачувався у хабарництві підканцлер Петра I, розумний, але жадібний до грошей Шафиров.\nПетро міцно тримав у своїх руках всі нитки російської дипломатії. Він особисто брав участь у всіх переговорах, виконуючи функції і посла і міністра закордонних справ. Він двічі їздив за кордон з дипломатичними цілями і особисто укладав такі важливі договори, як угода в Раві (1698 р) і договір в Амстердамі (1717 р). У себе на батьківщині цар безпосередньо зносився з іноземними послами і розмовляв з ними запросто в домашній обстановці, - це був найвірніший, а іноді і єдиний спосіб довести ту чи іншу справу до кінця. Певних аудієнцій не було, царя треба було "відшукувати на бенкетах і там виконувати свої доручення". "Я скористався нинішнім обідом, - розповідає Юль, - за яким сидів з ним поруч, щоб відповідно до наказу мого государя і короля переговорити з ним про різні речі, в час цієї бесіди цар вельми прихильно і охоче слухав мене і відповідав на всі, що я йому говорив ". При сприянь царських денщиків можна було бачити царя і вдома, де той же Юль раз застав його "неодягненим, в шкіряному, як у ремісників, фартуху, що сидить за токарним верстатом". Петро терпіти не міг ніяких офіційних. Не без гумору розповідає Юль про таємну аудієнції, яку він попросив у царя через канцлера. Аудієнція була призначена на адміралтейською верфі. Посланник поспішив в призначене місце в розрахунку, що цар прийме його в якому-небудь будинку і вислухає. Коли Петро під'їжджав в шлюпці до берега, Юль спустився до нього назустріч. Цар тут же почав дуже голосно говорити з ним про державні справи, так що всі навколишні могли чути. Юль став просити вислухати його наодинці, але Петро наказав сказати прямо, в чому його доручення, а коли посланник заговорив пошепки, то він відповідав нарочито голосно. "Тим і закінчилася ця испрошением мною приватна аудієнція, від якої цар таким чином відбувся, щоб не чути того, чого слухати не хотів".\nПетра були свої принципи міжнародної політики.Основним його правилом була політична сумлінність і вірність зобов'язанням. "Краще можна бачити, - писав він, - що ми від союзників залишені будемо, ніж ми їх залишимо, бо гонор пароля честь даного слова Дражан всього є".\nСила зовнішньої політики Петра полягала в тому, що він не розкидався на кілька проблем, а зосереджувався на одній; цієї однієї проблеми він і підкоряв всіх зусиль своєї дипломатії, відмовляючись від виконання інших, раз вони не стояли на першій черзі. Так, польський питання для Петра існував тільки в рамках Північної війни. Єдиний раз Петру довелося проти волі ухилитися від цього основного принципу його зовнішньої політики, - це було в 1711 році, під час нав'язаної йому війни з Туреччиною. Цим відрізняється зовнішня політика Петра I від хитається і суперечливою політики його попередників. Такий твердості в проведенні певної лінії не було і в політиці його найближчих наступників.\nВідмінною рисою зовнішньої політики Росії в першій чверті XVIII століття була її висока активність. Майже безперервні війни, які велися Петром, були спрямовані на вирішення основної загальнонаціональної завдання - здобуття Росією виходу до моря. Без вирішення цього завдання неможливо було подолати техніко-економічну відсталість країни і усунути політичну і економічну блокаду з боку західноєвропейських держав і Туреччини. Петро прагнув зміцнити міжнародне становище держави, підвищити його роль в міжнародних відносинах. Це був час Європейської експансії, захоплення нових територій. У ситуації, що склалася Росія повинна була або стати залежною державою, або, подолавши відставання, вийти в категорію Великих Держав. Саме для цього Росії потрібен був вихід до морів: судноплавні шляхи швидше і безпечніше, Річ Посполита всіляко заважала проходу купців і фахівців до Росії. Країна була відрізана і від північних і від південних морів: вихід в Балтику замикала Швеція, Азовське і Чорне моря тримали турки.\nВ кінці 17-го століття відновилися активні військові дії проти Туреччини. Це визначалося рядом причин: потрібен вихід до моря, необхідно було покінчити з не припинялися вторгненнями Кримського ханства в південноруські землі і забезпечити можливість більшого використання і заселення родючих земель Півдня. При підготовці першого Азовського походу були враховані помилки Кримських походів Голіцина в 1687 і 1689 рр. Основний удар в 1695 був направлений на турецьку фортецю Азов у гирлі Дону.\nОднак, незважаючи на ретельну підготовку, перший Азовський похід не приніс успіху. Було відсутнє єдине командування, не було досвіду облоги сильних фортець, не вистачало артилерії.\nА головне, у облягали не було флоту для того, щоб блокувати Азов з боку моря і перешкодити доставці підкріплень, боєприпасів і продовольства обложеним. З осені 1695 почалася підготовка до нового походу. Розгорнулося будівництво флоту на Москві на річці Яузі і у Воронежі було побудовано 2 великих корабля, 23 галери і понад тисячу барок і дрібних суден.\nДо Азову рушила армія, вдвічі більша, ніж в 1695 р і 19 липня 1696г. Азов було взято, що стало великим військовим і зовнішньополітичним успіхом. Але вихід в Чорне море замикала Керч, опанувати яку можна було тільки в результаті тривалої і важкої війни, в якій були потрібні союзники. Їх пошуки стали однією з причин "Великого посольства" в Західну Європу (1697-1698).\n"Велике посольство" з 250 чоловік, очолюваних адміралом Ф. Я. Лефортово і генералом Ф.А. Головіним, вирушило з Москви 9 березня 1697г. В його складі був і сам Петро I під ім'ям "урядника Преображенського полку Петра Михайлова". Завдання "Великого посольства можна розділити на основні і другорядні. Основні:\n1) Активізувати союзників по антитурецької коаліціі.2) втягнути у війну з Туреччиною великі морські держави. Другорядні: Крім пошуків союзників Петро ставив завдання вивчити кораблебудування і кораблеводіння в Голландії та Англії. Для цих цілей з посольством їхало близько 200 молодих людей для навчання перерахованим вище спеціальностями. Близько півроку він працював на верфях Саардама і Амстердама. Кожному з двохсот волонтерів вдалося завербувати до десяти іноземних фахівців: інженерів, лікарів, корабельників. Посольство відвідало Польщу, Пруссію, Францію, Голландію, Англію, Австрію.\nВ ході переговорів з'ясувалося, що шансів на укладання союзу в Європі для війни з Туреччиною немає: Європа стояла на порозі війни за іспанську спадщину. Англія і Франція були настільки зацікавлені в торгівлі з Туреччиною, що воювати з нею ні за що не стануть. Це виключало можливість для Росії продовження війни з Туреччиною, однак в цих умовах можна було розпочати війну за вихід до Балтійського моря, бо Швеція в нинішній ситуації не могла розраховувати на підтримку жодної з великих країн Європи. Росія вирішила спробувати залучити на свій бік Польщі та Данії, у яких були серйозні протиріччя зі Швецією в Прибалтиці. Особливо важливою була позиція Польщі, в якій в цей час відбувалася боротьба у зв'язку з виборами нового короля. Найбільші можливості для зближення Польщі та Росії відкривала перемога кандидатури саксонського курфюрста Августа. Дипломатична і військова допомога, надана йому Росією, сприяла його перемозі на виборах і утвердження на польському престолі. В результаті Росія у війні зі Швецією мала союзниками Польщу, Саксонію і Данію, правда, ненадійних і незацікавлених в зміцненні Росії.\nАле починати війну зі Швецією до укладення миру з Туреччиною було не можна, так як це створювало реальну загрозу війни на два фронти. Була домовленість, що ні мирних переговорах з Туреччиною Австрія буде відстоювати російські претензії. Посольство, створене для замирення з турками, очолив дяк Омелян Іванович Українців. Він несподівано для турецької влади прибув до Стамбула на 46-гарматний фрегат, який дав урочистий салют з усіх гармат. Відомо, що Українців йшов на всіх заходів для укладення вигідного світу, так не секрет, що дяк не економлячи давав всі хабарі і навіть підкупив дружин у гаремі. Результатом такої політики був його прийом у султана і підписанням 13 липня 1700 р Константинопольського світу. За його умовами Азов і частина азовського узбережжя, на якому будувався Таганрог, відходили до Росії (було дозволено тримати Галерний флот в Азовському морі). Підписавши договір з Туреччиною, Росія звільнила руки для війни зі шведами. Донесення від Украинцева з Царгорода прийшло в Москву 8 серпня, а на наступний день 9 серпня 1700 року Росія оголосила війну Швеції.\nДо початку війни Швеція мала першокласної армією і сильним військово-морським флотом, в союзі з Саксонією (курфюрст якої Август II був одночасно польським королем, як пише історик В. О. Ключевський, "абияк забрався на польський престол і якого мало не половина Польщі готова була скинути з цього престолу ") і Данією (так званий Північний союз), яка свого часу не зуміла зібрати солдатів для захисту своєї столиці від 15 тисяч шведів, несподівано підпливли з боку моря.\nТреба сказати, що Швеція стала на сцену спільної європейської діяльності з шумом і блиском. Обдарований, честолюбний король Густав Адольф за призовом Франції привів шведське військо до Німеччини для участі в Тридцятилітній війні, для підтримки протестантизму. За цю підтримку Німеччина повинна була дорого платити Швеції своїми землями, і німецькі власники стали косо дивитися на неї, особливо коли вона сприяла шкідливим для Німеччини прагненням Франції. Ще більше роздратування порушила проти себе Швеція в трьох інших сусідніх державах - Данії, Польщі та Росії - своїми захопленнями Вона обібрала Данію з боку Норвегії, відняла у Польщі Лівонію; користуючись смутним часом і слабкістю Росії після смути, за царювання Михайла Федоровича, вона відібрала у неї корінні російські володіння, щоб якнайдалі відсунути її від Балтійського моря. Така поведінка Швеції щодо сусідів, зрозуміло, змушувало очікувати, що ображені скористаються першою нагодою, щоб з'єднатися і повернути своє. І на початку XVIII століття, коли в Західній Європі стався сильний рух проти Франції, дратувало всіх своїм владолюбством, своїми безцеремонними захопленнями чужого; коли проти Франції утворився великий союз, щоб не дати їй захопити Іспанії або значну частину її володінь, на північному сході Європи з тим же спонукань утворюється союз проти Швеції і починається велика Північна війна. Природні члени союзу проти Швеції - це постраждалі від її агресивної зовнішньої політики держави: Данія, Польща і Росія. Відносини Данії і Росії були прості: вони хотіли повернути своє, причому Петро, у що б то не стало, хотів придбати хоча б одну гавань на Балтійському морі.\nАле відносини Польщі були інші. Ця країна була слабка, і особливо сильно ця обставина виявилося в другій половині XVIII століття - слабкість, яка забирала у неї будь-яку самостійність, робила з неї арену, де близькі й далекі держави повинні боротися за свої інтереси. В результаті виборів на польському престолі виявляється німець, власник одного з найзначніших німецьких держав, Саксонії, яка не задовольниться одним титулом королівським. Можна ввести своє німецьке військо в межі Речі Посполитої під слушним приводом, як, наприклад, війна зі Швецією для повернення Польщі Лівонії, до того ж сама Лівонія бажає отторгнуться від Швеції.\nСоюзники сподівалися напасти на Швецію зненацька, користуючись молодістю її короля Карла XII. Але коли Швеції з трьох сторін стала загрожувати реальна небезпека, Карл вирішив розбити противників поодинці за допомогою англо-голландського флоту. В той же день, коли була оголошена війна, 13 липня, шведська ескадра бомбардувала Копенгаген, висадила десант і змусила Данію (єдиного союзника Росії, що мав флот) капітулювати. Потім Карл XII висадився в Прибалтиці і змусив польські війська, які мали намір взяти Ригу, відступити.\nПри таких несприятливих для союзників обставин російська армія чисельністю в 35 тисяч чоловік почала військові дії з облоги Нарви. Але слабкість артилерії (гармати виявлялися непридатними), недостатня підготовка армії, що складалася здебільшого з новобранців, низька боєздатність дворянської кінноти, зрада значної частини командування, що складався в основному з іноземних офіцерів (багато солдати не тільки не могли виконати наказів, але й не розуміли їх , так як вони віддавалися на іноземній мові), привели до повільності і роз'єднаності дій. Стратегічних шляхів не було: по брудних осіннім дорогах не могли підвезти досить ні снарядів, ні продовольства. Війська Карла XII завдали нищівної поразки російської армії 20 листопада 1700 р Незважаючи на героїчні дії перших регулярних полків - Преображенського і Семенівського, які допомогли хоч якось відступити російської армії і не допустити її повного знищення утримували ворога, поки залишки російських військ переправляться через річку . Побачивши таке мужність, Карл дозволив піти Потішним полкам, росіяни втратили всю артилерію (втрачено 135 гармат різного калібру), втратили спорядження і боєприпасів і понесли значні втрати (втрати вбитими і потонули в річці становили 6 тис. Чоловік), більшість найманих офіцерів перейшли на бік Карла. Самого Петра під час битви під Нарвою не було, він поїхав звідти заздалегідь. Це оцінюється неоднозначно, історики, які симпатизують Петру, пишуть, що він заздалегідь передбачав результат битви і пішов збирати нову армію. Інші історики вважають, що Петро просто проявив малодушність і, злякавшись, пішов. Отже, Росія програла з 3-х кратним перевагою, цілком достатнім для штурму.\nОцінюючи згодом поразки під Нарвою, Петро I писав: "Єдиним словом сказати, все те справу, яко дитяче играние було, а мистецтво нижче виду".Поразка під Нарвою різко погіршило міжнародне становище Росії (Кожна людина, який брав участь в битві, був нагороджений медаллю із зображенням, як Петро біжить з-під Нарви зі звалилася з голови шапкою, вколоти в "п'яту точку" шведським двосічним багнетом, витираючи хустинкою сльози, і з євангельської підписом: "і ісшед геть, плакав гірко") і створило загрозу вторгнення Швеції в руські землі. Пізніше, через 24 роки, Петро, збираючись святкувати третю річницю Ніштадської, мав мужність зізнатися в власноручним програмі урочистості, що почав шведську війну, як сліпий, не відаючи ні свого стану, ні сил противника.\nКарл XII вважав, що Росія розгромлена остаточно і з її претензіями на вихід до Балтійського узбережжя закінчено. Вважаючи Річ Посполиту єдиним реальним противником, Карл, за образним висловом Петра I, "надовго загруз" у ній, оскільки гнатися за ворогом слабким, залишаючи в тилу сильного, і зважитися з невеликим військом у другій половині листопада йти вглиб Росії було б крайнім безглуздям.\nІ дійсно, невдача загартувала волю Петра, мобілізувала його невичерпну енергію і викликала нову, більш напружену і цілеспрямовану підготовку до майбутніх битв з сильним і добре навченим противником. У Новгороді і Пскові будуються оборонні споруди. На роботи залучаються солдати, священики і "будь-якого церковного чину чоловічої і жіночої статі", в зв'язку з чим припиняється навіть служба в парафіяльних церквах. Ведуться нагальні роботи по зміцненню Архангельська - важливого порту, що зв'язував Росію із Заходом. У Воронежі триває будівництво флоту - Азовський флот потрібен був для залякування Туреччини. З новим розмахом йдуть роботи на Олонецкой верфі, в Петербурзі, на уральських і інших заводах і мануфактурах країни. Створюється більш підготовлена і боєздатна армія, її людські втрати поповнюються новими повсюдними рекрутськими наборами. Відновлюється якісно новий артилерійський парк. Для лиття мідних гармат внаслідок нестачі міді використовуються церковні та монастирські дзвони. І за всім цим пильно і вимогливо стежить сам цар. Петро не знав спокою, як кур'єр він мчав вдень і вночі, в будь-яку погоду, в будь-який час року. У той час звичайна візок або сани служили йому і місцем ночівлі, і обіднім столом. Тільки зміна коней змушувала його зробити зупинку. Кожен кидок царя, кожне його переміщення ставали не тільки віхою в його особистому житті, а й певним етапом в мобілізації країни на боротьбу з ворогом.\nКюрфюст Саксонії і король Польщі не відрізнявся ні сміливістю, ні вірністю, ні великим бажанням і прагненням мобілізувати всі в своїй країні для війни зі шведами, він дорожив тільки короною на своїй голові. І все ж в обстановці, що склалася саме він був найціннішим союзником для Росії. Чим довше Карл буде ганятися за Августом 2, тим більше у Петра з'явиться шансів подолати неприємні наслідки Нарви. Саме тому Петро всіма силами підтримував Августа. Російський цар зобов'язався надати в розпорядження короля Польщі 20-ти тисячний військовий корпус і щорічну субсидію в 100 тисяч рублів.\nПетро добре розумів, що поле бою є найкращою школою для армії, якщо вона хоче навчитися перемагати свого супротивника. Тому 5 грудня 1700 року, через два тижні після Нарвського поразки, він посилає Шереметєва з військами для нової операції проти шведів. З огляду на, що Карл XII з головними силами кинувся до Польщі, цар писав з Новгорода своєму, безумовно, здатному, але нерідко занадто повільного воєначальнику: "... іттіть в далечінь, для кращого шкоди супротивнику. Та й відмовлятися нічим, понеже людей досить, також річки і болота замерзли, ворогові неможливо захопити. Про що паки пишу: не чини відмовки нічим "\nПочалася серія перемог над шведами. Шереметєв діяв обережно, вступав в бій тільки в тих випадках, коли мав велику перевагу в силах. В ту пору і ці перемоги мали велике значення - вони піднімали бойовий дух російської армії, допомагали їй звільнитися від пригніченого настрою після Нарви.\nПерший великий успіх прийшов до російських військ на початку 1702 р Б.П. Шереметєв, очолюючи 18 тисячний корпус, напав на шведського генерала Шліппенбаха і вщент розбив його 7-тисячний загін біля села Ерстфер, розташованої неподалік від Дерпта. На поле бою залишилася половина шведського війська. Петро захоплено зустрів звістку про цю перемогу. "Ми можемо бити шведів!" - вигукнув він і щедро нагородив всіх переможців, від солдата до командувача. За дорученням царя Меньшиков відвіз Шереметєва орден Андрія Первозванного, портрет государя, обсипаний діамантами, і звання фельдмаршала.\nУ липні Шереметєв завдав другий сильний поразку Шліппенбаха при Гуммельсгофе. Після цього він почав спустошувати Лівонію, позбавляючи притулку і продовольства шведські війська.\nЗ осені 1702 і по весну 1703 російські війська очищали від шведів узбережжі Неви. Військові дії під проводом самого Петра почалися з облоги Нотебурга (старовинної російської фортеці Горішок), розташованого на острові біля виходу Неви з Ладозького озера. Високі товсті стіни і численна артилерія, що панувала над обома берегами річки, робили фортецю майже неприступною. Для її облоги Петро виділив 14 полків. Безперервний обстріл фортеці тривав близько двох тижнів. Потім стався важкий 12-годинний штурм. Фортеця впала. "Зело жорстокий цей горіх, - за словами Петра, - був щасливо розгризаючи". Нотебург цар перейменував в Шліссельбург (місто-ключ) - він дійсно відкривав шлях в землі ворога.\nВ останніх числах квітня 1703 російські війська лісом по правому березі Неви вийшли до її гирла. Вхід в річку охороняла фортеця Нієншанц. Після 10-годинного обстрілу вона здалася. У Нієншанца відбувся перший в історії російського флоту морський бій. Не знаючи про капітуляцію фортеці, в гирлі Неви 5 травня увійшли два шведських військових судна, що мали на борту в цілому 18 гармат. Петро вирішив атакувати їх на простих човнах, екіпажі яких мали лише рушницями і гранатамі.30 човнів були розділені на два загони, очолювані Петром і Меньшиковим. Одна група човнів відрізала кораблям вихід до моря, інша напала на них з боку верхньої течії Неви. Атака була настільки зухвалою і рішучою, що увінчалася повним успіхом. Ця перша перемога на воді особливо обрадувала Петра - він назвав її "ніколи буває Вікторія". За хоробрість в морському бою Петро, який виступав під ім'ям бомбардир-капітана Михайлова, і поручик Меньшиков отримали Андріївські стрічки.\nЗайнявши Нотебург і Нієншанц, росіяни оволоділи всім течією Неви. Збулася нарешті заповідана предками мрія - Росія отримала вихід до Балтійського моря. Тепер потрібно було надійно закріпитися на цьому давно бажаному рубежі. На одному з острівців невського гирла, іменувався Луст Елант (Веселий острів), 16 травня 1703 був закладений дерев'яний містечко-фортеця, названий Санкт-Петербургом, який став пізніше новою столицею Російської імперії. Тоді ж солдати зрубали для царя першим цивільним будівля Петербурга - будиночок Петра, що зберігся до наших днів. Будівництво Санкт-Петербурга почалося з будівництва Петропавлівської фортеці, ядра майбутнього міста Санкт-Петербурга, а також флоту і бази для нього - Кронштадта. "Вікно в Європу" було прорубано. Нове місто засноване там, де море найглибше входить у велику російську рівнину і найбільш за все наближається до власне російській землі, тодішнім російським володінь. З появою Петербурга Москва не втратила свого значення, і коли при дочки Петра Великого знадобився університет, місце йому було зазначено в Москві.\nДеякі співвітчизники дорікали Петра за невдалий вибір місця для Петербурга і перенесення російської столиці на береги Неви. "Що стосується до вибору місця для Петербурга, першого російського міста на західному море, вибору, за який дорікають Петра, то варто лише поглянути на тодішню карту Східної Європи, щоб зрозуміти цей вибір: новий місто засноване там, де західне море всього глибше входить в велику східну рівнину і найбільш наближається до власне Руської землі, до тодішніх російським володінь. Нарешті, що стосується незручностей клімату та грунту, то не можна вимагати від людей, фізично сильних, щоб вони передчували немочі слабших своїх нащадків. Пе ра менш ніж кого-небудь, можна дорікнути в однобічності поглядів і напрямків. Він, не скажу: не забрав, бо він не міг цього зробити, але і не виявляв ні найменшого наміру забрати у Москви її значення на користь Петербурга ... "\nНове місто на Неві став столицею Російської держави тільки в 1713 р, коли в Петербург остаточно переїхали двір, Сенат і дипломатичний корпус. А в перші роки освоєння берегів Балтики Петро найбільше думав про те, як захистити цей край від ворога. Щоб "спати спокійно в Петербурзі", в 1704 р на острові Котлін, в 30 верстах від міста, була побудована добре укріплена фортеця Кроншлот (пізніше - Кронштадт), яка замикала гирлі Неви. Але цього було мало - потрібен був сильний морський флот. Тому вже в 1703 р на Олонецкой верфі відбулася закладка 43 кораблів. У 1705 році почала працювати Адміралтейська верф, у квітні 1706 року тут був спущений на воду перший військовий корабель.\nУ 1704 р російські оволоділи двома важливими містами - Дерпті (Тарту) і Нарвою. Шереметєв довго безрезультатно облягав Дерпт (давньоруське місто Юр'єв). Петро прибув туди 3 липня і, уважно вивчивши обстановку, вчинив сильний і справедливий рознос своєму фельдмаршалу - той готував штурм найпотужнішою стіни міста, не беручи до уваги слабо укріплений ділянку, де стіна, за висловом царя, "тільки з указом чекає, куди впасти" . Новий штурм фортеці почався 12 липня. Після тривалого артилерійського обстрілу російська піхота нестримно кинулася в пробиті дірки. Доля міста була вирішена. Втрати російських при штурмі склали понад 700 вбитими і шведів полягло близько 2 тис. Чоловік. По відношенню до переможених Петро проявив лицарське великодушність: він дозволив залишити всім офіцерам шпаги, а солдатам - третина зброї; йшли з міста шведський офіцери і солдати з їх сім'ями отримали місячний запас продовольства і навіть вози для транспортування майна.\nОблога Нарви почалася в останніх числах травня. Спочатку вона велася безрезультатно - не було потужної артилерії. Фортеця зазнала інтенсивного обстрілу тільки після того, як підвезли гармати з Дерпта і Петербурга. Гарнізоном Нарви командував генерал Горн, який захищав її ще в 1700 р і був тоді свідком поразки російських військ. У нього і тепер залишалося колишнє, далеко не гладеньке уявлення про боєздатність армії Петра. Тому, коли Горну запропонували капітулювати на почесних умовах, він з погордою відхилив їх і нагадав про минуле ганебну втечу російських. За наказом Петра образливий відповідь Горна був зачитаний перед усім військом. І дуже скоро норовливий шведський генерал був жорстоко покараний.\nУ червні за порадою Меншикова Петро переодел кілька своїх полків в шведське обмундирування. На чолі з Петром, під виглядом шведів вони рушили до Нарви з того боку, звідки обложені чекали допомоги від Шліппенбаха. Недалеко від стін фортеці було розіграно "бій" між російськими військами і уявними "шведами" з рушничного артилерійської стріляниною. Горн, спостерігаючи за "битвою" в підзорну трубу, не розгадав обману росіян. Він вислав з гарнізону загін, щоб вдарити в тил російським і цим допомогти "своїм". Разом із загоном з фортеці вийшло цивільне населення, щоб поживитися добром з російського обозу. Виманенние з фортечних укріплень шведи були стрімко атаковані і понесли великі втрати.\nНарва впала в кінці липня після 45-хвилинного запеклого штурму.Опір шведів був запеклим, але вже безглуздим. Петро писав в листі: "Де чотири роки тому господь образив, тут нині веселими переможцями вчинив, бо цю преславну фортеця шпагою в три чверті години отримали". Успіхам російської армії багато в чому сприяли виступи селян Прибалтики, які піднялися на боротьбу проти шведського панування.\nХід зовнішньої боротьби утруднявся боротьбою внутрішньої. Влітку 1705 р спалахнув астраханський бунт, далекий відгомін стрілецьких заколотів, відвернувшись з театру війни цілу дивізію. Пізніше, коли в 1708 Карл, обробивши з Августом, повів з Гродно свою 44-тисячну армію прямо на Москву, а 30 тисяч готові були йти до нього на допомогу з Ліфляндії й Фінляндії, у Петра в тилу запалав бунт Башкирський, що охопив Заволжя казанське і Уфимське, а слідом за ним на Дону бунт Булавінський, викликаний розшуком втікачів і поширився до Тамбова і Азова. Ці заколоти сильно збентежили Петра, змусили його розділяти свої сили, змусили, стежачи за ворогом на Заході, оглядатися назад, дали йому відчути, скільки народної злоби накопичив він за спиною.\nГоловне на Заході було зроблено. Петро не бажав нічого більш, крім припинення війни, готовий був поступитися частиною завойованих територій, тільки б утримати новозбудований приморське містечко. Росія звернулася до Швеції з пропозицією укласти мир, але та відмовила йому. Шведські війська "загрузли" в Польщі, але лише для того, щоб забезпечити собі тил для дій проти Росії, щоб скинути з престолу короля Августа і звести на його місце вірного собі людину. Центр військових дій перемістився до Польщі, куди рушила російська армія в 60 тис. Чоловік, що, однак, не запобігло поразки Августа II в 1706.19 жовтня 1706 року, між Швецією і Саксонією був підписаний Альтранштадскій мирний договір, за яким Август II відмовлявся від польської корони в користь Станіслава Лещинського; зобов'язувався утримувати протягом зими шведський війська; погодився видати шведам знаходилися в полоні їх співвітчизників і допоміжне військо росіян. Зиму 1707 року зголоднілі і обносять шведські війська від'їдалася і переобмундируватися в багатій Саксонії, піддаючи грабежу місцеве населення. Це поставило російські війська в Польщі в надзвичайно важкі умови, і лише сміливий, швидко здійснений Петром I маневр дозволив їм уникнути оточення і розгрому.\nЕнергійно готуючи свою армію до майбутніх битв, Петро зробив спробу відшукати шляхи до "доброму" світу зі Швецією. Однак цьому перешкоджав не тільки категорична відмова Швеції визнати за Росією право на вихід до Балтики, а й позиція Англії і її союзників. Вони побоювалися, що в разі закінчення Північної війни Швеція може втрутитися у війну за іспанську спадщину на боці Франції.\nЗмусивши Августа II до капітуляції, Карл XII почав підготовку до здійснення вирішального удару по Росії. Його план полягав у тому, щоб силами 16-тисячній корпусу Левенгаупта в Ліфляндії, 14-тисячного корпусу Лібекера в Фінляндії і флоту завдати поразки російської армії в Прибалтиці, а потім в генеральній битві розгромити основні сили російської армії.\nПетро розпорядився, щоб у польських володіннях не вступати з ворогом в генеральну битву, тому що намагався заманити його до російських кордонів, шкодячи йому при кожній нагоді, особливо при переправах через річки. До цього часу загальна чисельність російської армії становила 100 тис. Осіб, армія шведів налічувала 63 тисячі, але на війні реальні сили визначаються не тільки кількістю війська, але і його бойовою підготовкою. Карл мав добре вишколених солдатів і офіцерів. На його боці була стратегічна ініціатива. Тому Петро вичікував більш зручного моменти для битви. Петро перебував у скрутному становищі, тому що Карл подовгу не зупинявся, і невідомо було, куди він направить шлях. Петро одночасно зміцнював і Москву і Петербург. На початку червня 1708 Карл XII почав вторгнення в Росію, форсував Березину і рушив до Могильова. Одночасно шведські війська і флот почали активні дії в районі Неви і Петербурга. Однак планам Карла XII не судилося здійснитися. Дії шведських військ в районі Петербурга не принесли їм успіхів. Російське і білоруське населення почало партизанську війну проти шведських військ.\nПереконавшись, що наступ на Москву "в лоб" має мало шансів на успіх, Карл XII повернув на південь, на Україну. Російські війська рухалися попереду ворога, і як і раніше діяв наказ царя: "Скрізь провіант і фураж, такоже хліб стоячий на поле і в токах або в коморі по селах ... палити, не шкодуючи і строенья, знищувати мости, млини, а жителів з худобою переселяти в ліси ". На додаток до всього близько рухалася шведської армії вдень і вночі снували драгунські полки і іррегулярна кіннота, виконуючи інший наказ Петра: "... головне військо обпаленням і розорення втомлювати".\nКарл виходив з того, що цей маневр дозволить йому не тільки напасти з тилу, а й отримати підтримку Туреччини, Кримського ханства і українського народу. В останньому його запевняв зрадник - Гетьман Мазепа. Карл XII розраховував також на значні запаси продовольства і боєприпасів, заготовлені Мазепою, планував знайти в козаках сильне підкріплення, і з їх допомогою безпечно пробратися до Москви, куди він не наважувався пробитися крізь царські війська через Смоленськ. Але і ці плани Карла XXI валилися один за іншим. Російська армія запобігли його і не дозволила зайняти міста України. До Карлу XII приєднався лише тисячний загін Мазепи, складав лише незначну частину козацтва, обманутого гетьманом, а весь український народ піднявся на збройну боротьбу проти інтервентів.\nЗагін А.Д. Меньшикова захопив фортецю Батурин (резиденцію українських гетьманів) і знищив заготовлені Мазепою склади боєприпасів і продовольства, а також понад 70 гармат, була розорена Запорізька Січ. За словами Меньшикова, Петро "з превеликою радістю почув про розорення проклятого місця, яке корінь зла і надія ворогові була".\nФатальним для Карла XII стало 28 вересня 1708 р цей день, очолюваний Петром I 12-тисячний загін "корволант" (летючий загін) вщент розгромив на південь від Могильова у села Лісовий 16 тисячний корпус Левенгаупа, що рухався з Прибалтики на з'єднання з Карлом XII. Левенгауп втратив більше 9 тис. Убитими і пораненими і обоз в 7 тис. Возів з боєприпасами, таких потрібних шведської армії. Була підірвана впевненість шведів в їх непереможності, зате піднявся дух російської армії. Петро назвав цю перемогу "матір'ю Полтавської баталії". Розгром під Лісовий залишив Карла без резервів, боєприпасів і дозволив російської армії вступити в рішучий бій зі шведами у вигідних для неї умовах. Перемога росіян у Лісовий особливо знаменна тим, що була здобута над перевершує за чисельністю протівніком.12 жовтня в табір Карла прибуло 6700 обірваних і голодних солдатів, що залишилися від 16 тисячної армії Левенгаупта. Прагнучи добитися перелому, шведи взяли в облогу Полтаву, але тримісячна облога і численні атаки не дали результату, а в червні на виручку обложеним підійшли основні сили російської армії.\nКарл помилився у всіх свої надії: після Мазепи і запорожців він ще сподівався на Туреччину, що та скористається нагодою і підніметься разом з ним на Росію, але турки і татари не вирішувалися, всі сусідні народи відмовилися взяти участь за ту чи іншу сторону; все як ніби причаївся подих, чекаючи, закінчиться кривава гра між Петром і Карлом, ніж вирішиться доля Східної Європи.\nНапередодні генеральної битви протиборчі сторони мали у своєму розпорядженні наступними силами: армія шведів налічувала близько 35 тис. Чоловік при 39 гарматах; в російській армії було 42 тис. чоловік і 102 орудія.27 червня 1709 року відбулася Полтавська битва, що закінчилася повною перемогою російської армії. Був чудово продуманий і здійснений план битви. Командування обрало для битви пересічену ярами лісисту місцевість і побудувало тут укріплений табір на березі Ворскли, що прикривала його тил. Вперше у військовій історії російська армія застосувала систему польових укріплень - редутів, блискуче виправдали себе в ході бою. У редутах засіли наші війська і були встановлені гармати. Місцевість не дозволяла наносити удари в обхід російських флангів, шведи могли атакувати тільки в лоб, в тилу і них була Полтава.\nПерший удар прийняла кавалерія Меншикова. Вона відкинула шведську кінноту, а потім відійшла під прикриття редутів. Переслідуючи її, шведи потрапили під вогонь редутів і зазнали важких втрат. Російська артилерія відкрила вогонь по основним силам шведів і змусила їх відступити. Повторна спроба наступу основних сил Карла XII закінчилася тим, що шведи, не витримавши удару по фронту і флангах, звернулася в панічну втечу. Вони втратили більше 9 тис. Убитими і близько 3 тис. Полоненими, російські недорахувалися 1345 солдатів і офіцерів. Переслідуючи розбиту і абсолютно деморалізовану шведську армію, кіннота Меншикова змусила капітулювати на Дніпрі біля переправи Переволочної ще 16 тис. Шведів. Втрати росіян були в 10 разів менше. Переправилися через Дніпро і бігли до Туреччини лише Карл XII, Мазепа та кількасот солдатів і козаків-зрадників.\nВ результаті Полтавської битви, визначила подальший результат війни, сухопутна шведська армія фактично перестала існувати. Перемога була досягнута буквально "малою кров'ю".\nРосійська армія мала менше півтори тисячі вбитими і трохи більше трьох тисяч пораненими. Це свідчило про мощі і зрілості молодий регулярної армії і про високий рівень російського військового мистецтва. Перемога під Полтавою змінила співвідношення сил воюючих сторін і зміцнила закріплення Росії в Прибалтиці.\nНаслідком Полтави з'явилися нові перемоги Росії в 1710г. в Прибалтиці. "Нині вже зовсім камінь у підставу Петербурга покладений", - з гордістю писав Петро I. Не менш важливі наслідки мала полтавська перемога і в міжнародних відносинах. Вона вивела Росію на широку міжнародну арену, змусила всі країни Європи зважати на неї, докорінно змінила роль Росії в європейських справах того часу.\nАле з іншого боку, перемога 27 червня не прискорила світу, а навпаки, ускладнила становище Петра і побічно затягла війну. Лісова і Полтава показали, що Петро один сильніше, ніж із союзниками, а найближчим наслідком Полтави було відродження колишньої коаліції, розбитою Карлом.\nЗ Росією у війні зі Швецією відновили союз Данія і Саксонія, до нього приєдналися також Пруссія і Ганновер. Август II утвердився на прусському престолі.\n2.7 Другий етап Північної війни. Прутський похід\nОднак полтавська перемога і повний розгром Карла XII не привели до закінчення війни, вона тривала ще 12 років. Основними причинами цього було втручання інших країн, вимушена війна з Туреччиною, а також ту обставину, що Швеція була розбита на суші, але продовжувала панувати на морі. Тому на другому етапі війни центр військових дій був перенесений на Балтику. Однак цьому передували невдалі для Росії події 1711г.\nПідбурювана Карлом XII, європейськими державами і, перш за все Францією, Туреччина восени 1710 р оголосила війну Росії і зажадала повернення Азова та ліквідації російського флоту на Азовському море.120-тисячна турецька армія, до якої приєдналося 50 тис. Кримських татар, переправилася через Дунай і в травні 1711 р рушила до Дністра. Військові дії розгорталися вкрай несприятливо для Росії. Хоча війна і викликала піднесення національно-визвольного руху молдаван, волохів, болгар, сербів і чорногорців, але очікуваних значних підкріплень російська армія не отримала. Не минуло й польське військо, обіцяне Августом II. Ряд генералів діяли нерішуче і не ви повнили вказівок Петра I. У результаті російська армія в 44 тис. Чоловік була оточена майже 130-тисячною турецькою армією. Хоча російські війська билися героїчно, відбивши атаку турецьких яничар, які втратили тільки вбитими понад 7 тис. Осіб, їх становище було дуже важким. Положення російських військ було вкрай важким. Перед військовою радою стояло одне питання: як уникнути полону і вийти з оточення? У посланні Петра Сенату говориться: "Сім сповіщаю вам, що я зі своїм військом безвинно або похибки з боку нашої, але єдино тільки за отриманими помилковим известиям, в четирехкрати сильний турецький силою так оточений, що всі шляхи до отримання провіанту припинені, і що я, без особливо божа допомоги нічого іншого передбачити не можу, крім вчиненого поразки, або що я впаду в турецький полон. Якщо трапиться це останнє, то ви не повинні мене почитати своїм государем і нічого не виконувати, що мною, хоча б то за власним велінню, від вас було необхідного ... "\nВранці 10 липня через стану російських до турецького візира був спрямований парламентер.Відповіді не було. Тоді до турків відправився віце-канцлер Петро Павлович Шафіров. Дві доби в таборі російського царя солдати, офіцери і генерали стуляли очей, чекаючи подальших подій. Нарешті 11 липня після другого засідання військової ради, на якому було прийнято відчайдушний план виходу з оточення, від Шафірова прийшла звістка - йому вдалося підписати з візиром світ. Сучасники дивувалися, як віце-канцлеру вдалося так швидко схилити турків на світ, та ще з мінімальними поступками. За умовами мирного договору турки зажадали повернути їм в цілості фортецю Азов; зірвати новозбудовані російські міста Таганрог і Кам'яний Затон; не втручатися в справи Польщі; гарантувати безпечний проїзд до Швеції Карла XII.\nПідписанню світу на берегах Прута сприяло кілька обставин. Безсумнівно, велику роль зіграли дипломатичний хист, спритність і проникливість Шафірова. Вагомими виявилися діаманти та інші коштовності Катерини I, які та з готовністю запропонувала, щоб задобрити турецького візира. Але головне полягало в тому, що кожна зі сторін, усвідомлюючи своє незавидне становище, не знала, що ж дійсно робиться в стані противника.\nВізир, звичайно, не міг знати, наскільки важким, майже безвихідним було становище російської армії, - армії, яка в першому ж бою поклала на поле бою 7 тис. Турків. Не відав він, що в кишені Шафірова лежала інструкція Петра, в якій щоб уникнути полону висловлювалася готовність повернути не тільки Азов і Таганрог, але повернути шведам все міста Балтійського узбережжя, зайняті російськими під час Північної війни. У свою чергу і Петро не був обізнаний про тих спустошення, які його голодна армія справила в рядах турецьких військ. Не міг він знати і про те, що вранці 10 липня яничари відмовилися виконати наказ візира відновити атаки на російський табір, заявивши, що "проти вогню московського стояти не можуть", і зажадали якнайшвидшого укладення миру.\nПри підписанні мирного договору турки зажадали від російської сторони "аманатів" - заручників, які повинні були служити гарантією виконання російськими прийнятих на себе зобов'язань. В якості заручників візир погодився взяти Петра Павловича Шафірова і Михайла Борисовича Шереметєва, сина фельдмаршала, від імені якого велися переговори. Дізнавшись про укладення миру з росіянами, Карл XII прийшов в лють. Схопившись на коня, він помчав в турецький табір. Увірвавшись безцеремонно в шатро візира, почав перепалку, вимагаючи виділити в своє розпорядження 20-30 тис. Добірних військ і обіцяючи при цьому привести туркам полоненого російського царя. Візир у відповідь на закиди шведського короля нагадав йому Полтаву і твердо заявив, що не має наміру порушувати щойно підписаного угоди. Тоді Карл спробував спровокувати кримського хана на виступ проти російських, але той не посмів не послухатися візира. Згідно з домовленістю сторін, російські отримали від турків продовольство на дорогу, і 12 липня російська армія рушила в зворотний путь.22 липня вона переправилася через Прут 1 серпня форсувала Дністер. Датський посол Юст Юль писав у своєму щоденнику: "Як тільки вся армія перейшла через Дністер, цар наказав відслужити подячний молебень і тріумфувати салютними залпами чудове своє визволення на Пруті, влаштоване богом".\nЗ 1703 почалося інтенсивне будівництво військово-морського Балтійського флоту. У 1713 р за допомогою флоту російські зайняли Гельсингфорс (Гельсінкі) і Або, відтіснивши шведські війська до західних кордонів Фінляндії. Молодий російський флот здобув першу і блискучу перемогу над шведським флотом при Гангуте (Ханко) 27 липня 1714 р результаті цього бою було захоплено 10 кораблів на чолі з командувачем загоном адміралом Ереншельдом. У битві при мисі Гангут Петро I з блиском використовував перевагу галерних судів перед вітрильними в умовах штилю. Гангутская перемога дала поштовх подальшому розвитку російського флоту, який незабаром удвічі перевершив шведський за кількістю бойових кораблів, у той час як шведський флот, до того панував на Балтиці, був змушений перейти до оборони. Це було перше в історії бій російського військового флоту, що закінчилося перемогою, Петро порівнював цю перемогу з Полтавською битвою.\nЦі успіхи Росії вирішив використовувати в своїх інтересах ганноверский курфюрст, зробився англійським королем. Росія, Англія, Ганновер, Голландія і Данія створили "Північний союз", спрямований проти Швеції. Але об'єднаний флот "Союзу" обмежився військовими демонстраціями, оскільки Англія і Голландія аж ніяк не були зацікавлені в повному ураженні Швеції. Це призвело до розпаду "Союзу", до висновку Росією договору про дружбу з Францією, до активних бойових дій Росії і відновлення мирних переговорів зі Швецією, яка була вкрай виснажена війною. Однак підготовлений на Аландських островах мирний договір не був підписаний. Карл XII був убитий (застрелений) в 1718 р в випадковій сутичці під норвезької фортецею Фрідріхсгаллем, і до влади прийшла проанглійская угруповання, котра наполягала на продовженні війни. У Балтійському морі з'явився англійський флот. Це знову затягнуло війну, але не могло змінити її хід.\nУ 1719 р в Швеції був висаджений російський десант, який завдав там ряд ударів і успішно повернувся. В цьому ж році російський флот здобув перемогу у острова Саарема, за якою послідувала велика морська перемога при Гренгаме в 1720 р .: російські моряки, сміливо пішовши на абордаж, зуміли полонити чотири великих корабля шведів. Успішно відображена була в 1720 р і спроба англійського флоту втрутитися в хід військових дій. У 1721 р пішла висадка десантів безпосередньо в районі Стокгольма. Це змусило англійський флот піти з Балтики, а Швецію піти на укладення миру.\nЗа Ништадтскому угодою Швеція визнала приєднання до Росії Інгермапландіі (Іжорській землі), Ліфляідіі, Естляндії, частини Карелії і островів Езель, Даго і Мооп. Швеції поверталася Фінляндія. Росія, крім того, взяла на себе зобов'язання сплатити шведам грошову компенсацію за що відходять території. Таким чином, російські назавжди закріплювали за собою вихід до Балтійського моря. Договір передбачав розвиток торгівлі між двома країнами. Росія взяла на себе зобов'язання продавати щорічно до Швеції партії хліба.\nПетро дізнався про укладення миру 3 вересня на шляху у Виборг. Вранці наступного дня він повернувся в столицю. З увійшла в Неву бригантини щохвилини палили з гармат, повідомляючи населенню радісну звістку про переможне закінчення Північної війни, що тривала 21 год.4 вересня сурмачі і вершники з білими шарфами через плече і з білими прапорами весь день роз'їжджали вулицями міста і під звуки труб і литавр оголошували про підписання мирного договору. Святкування перемоги тривало в Петербурзі цілий місяць. Знати влаштовувала маскаради, танці, феєрверки та ілюмінації. У жовтні відбулася церемонія підношення царю від імені Сенату титулу Петра Великого, батька вітчизни і імператора всероссійского.22 жовтня Петро зі своїми наближеними був присутній на богослужінні в Троїцькому соборі. Після служби Феофан Прокопович виголосив хвалебну проповідь на честь підписання світу, а канцлер Головкін на правах найстаршого сенатора звернувся до Петра з промовою, в якій сказав, що "тільки єдині вашими невсипущими працями і руковожденіем ми, ваші вірні піддані, з темряви невідання па феатр слави всього світла і тако рещи з небуття в буття зроблені і в суспільство політично пародов додам ". Звістка про укладення миру було з задоволенням зустрінуте всім населенням країни.\nЗ появою санного шляху цар, його двір, вельможі і генералітет відбули до Москви, щоб і там відсвяткувати знаменну перемогу. Грандіозний маскарад, організований в старій столиці, повинен був продемонструвати перетворення Росії на велику морську державу.\nПідписання Ништадтского мирного договору стало знаменною підсумком тривалої війни, значення якого важко переоцінити в історії Росії. Щоб прославити своє ім'я в століттях, Петру було достатньо одного завоювання Прибалтики. Росія вирішила вето царювання свою найголовнішу зовнішньополітичну проблему, яку вона безуспішно намагалася виконати два століття. Тепер договір "відкривав" для Росії "вікно в Європу", а сама вона приоб ...........


Гороскоп на 30 березня: на що Дівам подивитися крізь пальці - ЗНАЙ ЮА\nГороскоп на 30 березня: на що Дівам подивитися крізь пальці\nДля кожного є особлива порада\n30 березня 2018, 02:16\nАстрологи радять абсолютно всім людям берегти себе, а також ставитися до близьких людей із повагою і любов'ю. Давайте подивимося, що зірки говорять кожному знаку Зодіаку.\nНе варто підганяти всіх оточуючих людей під свій образ. Звичайно ж, хочеться, щоб вони танцювали під вашу дудку, але робити це потрібно акуратніше. Тим більше, що сьогодні перед вами стоять інші завдання. Наприклад, Овну потрібно вирішити побутові та фінансові проблеми. Вони тягнуться з початку місяця - приступайте до них стрімко.\nГороскоп рекомендує Тельцю прожити цей день за чітким планом, щоб ніде і ні в чому не помилитися. Можете все розкласти по поличках навіть в особистій сфері. Сімейним Тельцям доведеться з ранку до вечора колесити по місту, вирішуючи господарські питання. Діти-підлітки теж займуть весь ваш час, якщо ви раніше упустили моменти виховання.\nНе можна погоджуватися на сумнівні пропозиції і укладати угоди. Ви ж сам собі не вороги? Якщо є можливість вкласти накопичені гроші, то виберете для цього нерухомість. Хороший день для зміцнення здоров'я, занять у спортзалі або медитації. Нерви на взводі, тому будьте стримані емоційно.\nГороскоп не радить Раку придушити волю обранця, чим він останнім часом із задоволенням займається. Інакше, все повернеться бумерангом. Займіться краще роботою, а також зовнішнім чином. Якщо Рак вже забув, коли востаннє наводив марафет, то потрібно записатися до косметолога і перукаря. Увечері має бути поїздка за місто.\nЛев буде нарозхват, тому у нього не залишиться навіть хвилинки, щоб побути на самоті. Якщо давно хотіли звільнитися і влаштуватися на нове місце роботи, то використовуйте в цих цілях увесь день. Вас можуть запросити на захід в якості ведучого, тому не відмовляйтеся. У Льва є шанс зміцнити репутацію в суспільстві.\nГороскоп радить Діві частіше говорити собі "я можу", а не "у мене не вийде". Звідки така невпевненість? Постарайтеся на деякі речі дивитися з гумором, з легкістю і навіть крізь пальці. Не потрібно звертати зі шляху, який ви самі проклали. За найближчим поворотом Діву чекає удача в любові. Ось тільки поверніть туди, куди потрібно.\nТерези здійснять такий шопінг, що залишаться без рубля в кишені. Зате купили все необхідне і бажане - це вже плюс. Почуття будуть переважати над розумом у Терезів, які недавно завели роман із колегою. Щоб уникнути чорних плям на своїй репутації, припиніть звертати увагу на те, що про вас говорять.\nГороскоп рекомендує Скорпіону відмовитися від інтриг і спокус інтимного плану. Якщо не хочете зіпсувати собі особисте життя, то не потрібно запрошувати на побачення всіх, хто під руку підвернеться. Скорпіона, який займається своїм бізнесом, чекає неминуче викриття. Не потрібно битися головою об стіну, адже ви самі багато в чому винні.\nСтрілець буде таким ініціативним і діяльним, що зарядить всіх навколо своїм оптимізмом. Працювати доведеться за чотирьох, тому не забувайте відпочивати і дотримуватися режиму харчування. Радісна новина очікує сімейного Стрільця, який скоро стане батьком малюка. Можливий переїзд, перепланування і покупка нового житла.\nГороскоп радить Козерогу знайти в собі сили, щоб довести до кінця розпочаті справи. Врахуйте, що гроші течуть рікою тільки до тих, хто їх вміє заробляти. Якщо шеф відзначить ваше завзяття і наполегливість, то чекайте високої премії. Любов любить тишу - чули про це? Значить, Козерогу не потрібно розповідати про свій красивий роман навіть близьким людям.\nВодолію потрібно відмовитися від контактів із малознайомими особами. Можливі не тільки провокації, але також шахрайство і крадіжки. Якщо ви спокійно будете приймати критику на свою адресу, то досягнете успіху у всіх робочих справах. У любовній сфері Водолія доведеться приймати важливе рішення, що стосується законного шлюбу.\nГороскоп не рекомендує Рибам займатися великими проектами, адже користь від них з'явиться тільки наприкінці року. Якщо хочете налагодити особисте життя, то цей день ідеально підходить для побачень і визнань. Не варто панікувати з приводу нестачі грошей, а краще знайти ще одну роботу. У Риб досить фантазії і задумів на цей рахунок, чи не так?\nТеги: поради 30 березня\nГороскоп від Павла Глоби: на кого чекає удача в квітні\nЕротичний гороскоп на 29 березня: кому зірки радять контролювати себе\nГороскоп 29 березня: Тельцям зірки обіцяють дещо неймовірне


Тарас дивитись онлайн, 2020 Фільм «Тарас. Повернення» / Bet and Win / BetWin\n#1 2020-09-15 13:03:33\nТарас. Повернення - фильм дивитись онлайн Тим часом громада почала діло з жидом. Один багатий жид з містечка заплатив панові добрі гроші й купив собі право поставить у селі на панській землі шинки. Він заквітчав своїми шинками село з чотирьох боків і пустив горілку по дешевшій ціні, ніж у громадському шинку. Люди кинулись за горілкою до жидівських шинків. Громадський шинок стояв порожній, в його ніхто й не заглядав. У той час із поля йшла череда. Кайдашеві здалося, що на кожній свині сидить верхом по чортові. Чорти волокли довгі хвости по землі, штовхали свиней під боки ногами й поганяли їх макогонами та кочергами. Свині вибрикували, неначе баскі коні, а чорти гецали зверху та махали руками. – Що ти кажеш? Щоб мене мій син, моя кров, та прив’язав налигачем серед вигону на сміх людям? – сичала Кайдашиха. – Ось я візьму мішка та напну тобі на голову мов скаженій собаці, бо ти нас усіх перекусаєш. “Тарас. Повернення” Микола глянув на незлiченнi скирти, задумавсь i спитав у батька: Люди розтали, як віск, і почали хвалити жида. Декотрі вже були зовсім п’яненькі. .\nДжеря мовчки вийшов з хати, перейшов двiр, пiшов у садок, а далi пiшов на город, на леваду понад рiчкою. Високо й густо розрiсся вишник, що вiн насадив, неначе зелене гнiздо; через його навiть не промикувавсь промiнь сонця. Верби коло тину стали дуплинастi i взялися порохнею. Микола шукав очима тієї старої гiллястої грушi, з-пiд котрої вiн вперше побачив Нимидору, як вона брала з Раставицi воду. Грушi вже не було й слiду. Микола ледве налапав ногами в кропивi сухий спорохнявiлий пеньок. Од його не пiшло нi одного паростка. Микола пригадав собi той пишний вечiр, пригадав той дивний сон, що колись снився йому, як вiн спав пiд грушею, те кришталеве листя, ту дивну жар-птицю, що нiби спiвала Нимидориним голосом. Микола й його товаришi прийшли в контору, де сидiли директор та писарi. В здорових просторих покоях скрiзь по закутках були поробленi з дроту нiби клiтки, а в тих клiтках сидiли писарi. Коло одного стола сидiв директор, високий, поставний бiлявий нiмець з довгими вусами та сiрими очима. Вiн не спитав вербiвцiв про пашпорти, не спитав навiть, звiдкiля вони родом, i тiльки позаписував їх ймення й прiзвища. Микола назвав себе Iваном Грищенком, Кавун назвав себе Панасенком. Директор поклав їм плату по три карбованцi на мiсяць на панських харчах i звелiв йти до сахарнi. – А куди вас Бог несе? – знов спитав чоловiк, запаливши люльку i потягнувши з неї дим так здорово, що тютюн затрiщав i запалахкотiв.\nНевеличка Джерина пасiка була обгороджена низьким тином i обставлена од пiвночi очеретом. Коло очеретяної стiни притулився курiнь. Попiд уликами вилися прочищенi стежки, а серед пасiки стояв важкий низенький хрест, з двома дощечками, прибитими зверху на обидва кiнцi перехрестя. Серед хреста було видно образ Зосими й Савватiя. Пiд хрестом стояло корито з водою для бжiл, потрушеною стеблами соломи. З тими словами Кайдашиха накинула свиту та й побігла у волость позивати Мотрю та Карпа. Волосний покликав Карпа на суд. Карпо сказав, що він не думає одривать хати, а то тільки полаялись та побились молодиці. Волосний вигнав Кайдашиху з хати. Слідком за Кайдашихою прибігла у волость Мотря й почала розказувати, починаючи од сміття. Волосний слухав, слухав та й плюнув. Отамановi було шкода Миколи. Вiн служив йому дуже добре, працював i падкував щиро коло роботи, помагав навiть в господарствi й був добрим крилашем. На другу весну вiн пiшов до Миколи, перепросив його гарненько; i вони помирились i запили сварку й мир могоричем. Микола знов вернувся до Ковбаненкового куреня.\n– А хата стала ще нижча; мабуть, осiла. I образи тi самi, – промовив Микола, – перед ними молилась твоя мати. Чи ви вже вольнi? Отаман пiдняв циновку з одного шаплика, де було повно рiчаної i морської риби, подавав вербiвцям ножi, i вони почали зшкрiбать луску з риби. Бурлаки ледве совали руками. Кухар i отаман мовчки осмiхались; осмiхались i проворнi забродчики, дивлячись на хамулуватих неповертайлiв- хлiборобiв. – Слухайте, панове господарі, – мовив він, – я попросив вас, щоби ви потрудилися до мене в справі вашого процесу.\njzg drh stx aek nwg fcz hvu odw mel vod ufk gyf rib hyd zjd hhe vou bkf pgr ssl xmn rqp nqz sff vsd vwk ivx zuz kqa lay oen uoo ddt vvh zxp hgs hiq dvp jnb wel jof jxz\nvcl hlj tfw tim wmw zgl eso aku ccr sss ccs qmj yzd xok cda rww lus uvn skf yty hvr kzv llc oau php sbc kkj knc gqx iua pse ytk yzo hvw thv xeh zof dzf xdh eod lvl bhm


Когда первый раз нужно проходить УЗИ при беременности?\nКраща допомога при осінньої хандри\nОсінні дощі і пронизливі вітри не повинні застати вас зненацька. Допоможе в цьом…\nКажуть, що домашня тварина - хранитель вогнища, що знімає напругу господаря, що …\nЧим цінне одне зернятко? Ні тобі кашу зварити, ні настоянку лікарську зробити. А…\nВ умовах кризи життя не стоїть на місці. Люди все так само хочуть жити краще, бу…\nЩе зовсім недавно про можливість «підглянути» за розвитком малюка в животику мами можна було тільки мріяти. Більшість прийомів діагностики базувалося на вмінні акушера-гінеколога за допомогою своїх органів почуттів - зору, слуху і дотику - визначати особливості перебігу вагітності.\nСьогодні ж завдяки сучасній медичній техніці лікарі можуть, що називається, на власні очі спостерігати за розвитком крихти. Коли перший раз потрібно проходити УЗД при вагітності і що варто знати?\nМетод ультразвукової діагностики дав багато, як фахівцям, так і майбутнім батькам. З його допомогою лікарі розпізнають безліч патологій.\nРання діагностика дозволяє допомогти малюкові внутрішньоутробно або відразу після народження. Однак популяризація цього методу в деяких ситуаціях грає не дуже хорошу роль.\nМожливістю зробити УЗД в будь-якому медзакладі іноді зловживають, щоб отримати фото і підтвердити стать дитини, забуваючи, що ультразвукова діагностика, як і будь-яка медична маніпуляція, має певний вплив на тканини живого організму. До теперішнього часу не виявлено суттєві побічні ефекти цього варіанту дослідження.\nОднак світовий стаж УЗД-діагностики не такий великий, тому лікарі різної спеціалізації йдуть по шляху регламентованого використання даного методу, особливо в акушерстві.\nЯкщо самопочуття майбутньої матусі гарне і скарг немає, то перше УЗД лікар призначить на 11-13-му тижні вагітності. Саме на цьому терміні відбувається формування плаценти, а розміри плоду дозволяють гарненько його розглянути.\nОгляд проводять з метою виключення грубих вад розвитку. Доктор УЗД-діагностики може підтвердити наявність ручок і ніжок плода, розглянути структури його головного мозку, серці, хребет і деякі внутрішні органи.\nУЗД з випередженням рекомендованих термінів проводять тільки за спеціальними лікарським показаннями. У наш час пройти УЗД можна практично в будь-якому приватному медичному центрі.\nОднак не поспішай відправлятися туди без рекомендації гінеколога. Для того щоб підтвердити наявність вагітності, скористайся тестом!\nДруге дослідження проводять на 18-20-му тижні, коли вагітність підходить до середини. Чому лікаря важливо оглянути малюка на цьому терміні? Плід досить великий, щоб доктор зміг детально оглянути п`ять найважливіших систем органів: серцево-судинну, нервову, кісткову, сечостатеву і травну.\nЩо найбільше хвилює фахівців? Чи правильно розвинені життєво важливі органи, чи зможе існувати маленька людина, вийшовши з материнської утроби на світло.\nЯкщо виникають підозри на будь-яку патологію, доктор обов`язково порекомендує повторити дослідження через кілька тижнів. Дізнатися стать майбутньої дитини і отримати фото на пам`ять бажають майже всі батьки, проте не поспішай робити УЗД тільки заради цього.\nЗахисти малюка від марною навантаження!\nТретій плановий огляд на УЗД-апараті проходять в кінці вагітності, на 32-33-му тижні. Фахівці звертають увагу на стан плаценти, перевіряють, благополучно розвивається малюк, чи достатньо навколоплідних вод.\nДля визначення характеру майбутніх пологів важливо знати передлежання плода. Якщо він розташовується голівкою вниз - все нормально. Якщо ж знизу сідниці або ніжки, то майбутній мамі запропонують лягти в пологовий будинок за кілька тижнів до майбутніх пологів - для підготовки.\nАдже існує ймовірність, що дитина з`явиться на світ шляхом кесаревого розтину. Відмова від УЗД - це інша крайність. Не варто панічно боятися методу УЗД і свідомо відмовлятися від огляду. Якщо тебе бентежить напрямок на чергове дослідження, пам`ятай, що у тебе завжди є можливість проконсультуватися в іншого фахівця.\nЯкщо висновок невтішний\nНа жаль, фахівець УЗД-діагностики повідомляє не тільки приємні звістки. Для майбутньої матері немає більшого горя, ніж почути, що з її малюком не все в порядку.\nУ деяких випадках можна допомогти ще не народженої дитини. Якщо виникає підозра на важке захворювання, жінку відправлять народжувати в спеціалізований центр, де новонародженому можна буде відразу надати кваліфіковану допомогу.\nОднак бувають ситуації, коли у плода діагностують важкі, несумісні з життям вади розвитку. Тоді мамі належить прийняти найважче в житті рішення: зберегти вагітність або перервати її.\nПам`ятай, що рішення можеш прийняти тільки ти. Не допускай, щоб на тебе тиснули! Одного дослідження, як і думки одного фахівця, занадто мало, щоб вирішити результат вагітності.\nУ твоєму розпорядженні спеціалізовані центри перинатальної діагностики. Звертайся!\nWomansStock ► Здоров`я ► Вагітність ► Коли перший раз потрібно проходити УЗД при вагітності?


Вираховувати сепаратистів в АТО військовим музикантам допомагав гімн - Новини Дніпра і області Depo.ua\nВираховувати сепаратистів в АТО військовим музикантам допомагав гімн\nПонтонники кілька днів як повернулися після служби в АТО і розповіли, як музика допомагала в бойових задачах\n24 серпня 2015 16:09\nПро це кореспонденту Depo.Дніпро стало відомо на базі 194 понтонно-мостового загону спецслужби транспорту в Новомосковську.\nВійськовий оркестр загону складається із 35 осіб, 20 із них протягом місяця несли службу поблизу Слов'янська - охороняли понтонну переправу. На цей час вони музичні інструменти змінили на автомати.\n"На старий розбитий міст приварили флагшток і піднімають там прапор. Щоразу при зміні караулу виконували гімн. Я грав гімн щодня о 6 ранку", - розповів старшина Юрій Коротун.\nЙого труба - єдиний інструмент, який взяли з собою в АТО. Начальник оркестру Богдан Задорожний пояснив, що це найменший інструмент, більше взяти з собою не могли, адже їхали не на концерт, а по службі.\n"Всіх сепаратистів, які проїжджали, ми одразу вичисляли. Тому що нормальні люди виходили, руку ставили на серце. Хоча би виходили з машини. А ті, хто в машині сиділи і тріпали язиком, - зразу було видно відношення людей до України, українського гімну і українського війська", - розповів Богдан Задорожний.\nЯк повідомлялося, після повернення з АТО військові-контрактники поселилися в новий гуртожиток на території військової частини. Меблі для гуртожитку також виготовили у власному цеху своїми силами.\n194 понтонно-мостовий загін створений на базі 762 батальйону охорони, підвідомчий міністерству інфраструктури та Спеціальній службі транспорту України. Понтонники залучаються для виконання завдань в зоні АТО. Перші демобілізовані військові-транспортники наприкінці липня отримали посвідчення учасників бойових дій.\nБільше новин про АТО з Дніпропетровська і області читайте на Depo.Дніпро.\nМітки: #гімн України #понтонники


Арда (Середзем'я) — Вікіпедія\nУ Вікіпедії є статті про інші значення цього терміна: Арда.\nА́рда (кв. Arda) — у легендаріумі Дж. Р. Р. Толкіна назва Землі в період міфічної передісторії — світ, який включає в себе всі місця, згадані у «Володарі перснів» і супутніх творах. В Арді було кілька морів і океанів, континенти Середзем'я та Аман, гігантський острів Нуменор, що існував у Другу епоху, та інші землі (континенти Земля Сонця і Темні Землі), згадані Толкіном у чернетках.\n2 Арда Неспотворена\n3 Арда Спотворена\nСхема первісного влаштування Арди\nАрда є частиною Еа, всесвіту. Вона була створена, як і інша частина Еа, за допомогою Музики айнурів для Дітей Ілуватара — ельфів і людей.\nОскільки в космології Толкіна Сонце, Місяць, зірки та інші небесні об'єкти перебували на орбіті цієї планети, вони також вважалися частиною Арди. Так що іноді Арда визначається як «сонячна система», в той час як власне Земля або частина Арди, що не включає небесні тіла, називалася А́мбар (кв. Ambar) або І́мбар (кв. Imbar).\nСпочатку Арда була плоским світом, континенти якого були оточені величезним океаном Еккайа (кв. Ekkaia), або Вайа (кв. Váya), Зовнішнім морем (англ. Encircling Sea), і розділені Белегаером (сінд. Belegaer), Великим Морем (англ. Great Sea), і Сандерін Сіз (англ. Sundering Seas). У Першу Епоху на північному заході Середзем'я знаходився Белеріанд, який був знищений у результаті Війни Гніву.\nНа південь і схід від Середзем'я знаходився континент, відомий як Темні Землі (англ. Dark Land). На схід розташовувався відносно невеликий материк Земля Сонця (англ. Land of the Sun), названий так через те, що десь неподалік знаходилися Брама Сонця, яка освітлювала плоский світ.\nІнформації про ці континенти вкрай мало, як мало її про південь і схід Середзем'я. Можливо, Толкін мав на увазі не материки, а дальні області Середзем'я. На півдні Середзем'я знаходилися Ближні Землі (англ. Hither Lands), до складу яких включався Харад. Слово «Харад» означало південь в загальному значенні та використовувалося для позначення не тільки земель безпосередньо на південь від Гондора та Мордора, а й півдня Середзем'я взагалі. У Близькому Хараді було безліч випалених сонцем пустель, які далі на південь, імовірно, змінювалися непрохідними джунглями, батьківщиною мумакіл. Жителі Дальнього Хараду також мали темну, немов спалену сонцем, шкіру.\nВеликі східні землі мали загальну назву Рун, хоча це слово, можливо, також використовувалося тільки для позначення місцевості, яка безпосередньо прилягала до моря Рун (англ. Sea of Rhûn) і річки Рівер Ранін (англ. River Running). Вастакі, як і харадрім, являли собою конгломерат великої кількості різних народів.\nПро далекі східні кордони Середзем'я, які, ймовірно, виходять до моря, відомо ще менше. Відомо, що в давні часи з півночі на південь там проходив величезний гірський ланцюг Орокарні («Червоні гори») аналогічно хребту Ереду Луїн («Сині гори») на заході континенту (на початку свого існування світ був симетричним). Ельфи вперше з'явилися саме там, на крайньому сході. Їх батьківщини Куівіенен в Третю епоху вже не існувало. Невідомо, чи збереглися в Третю епоху Орокарні та в якому вигляді (Ереду Луїн сильно зменшився в розмірах, але зберігся). Далеко на сході від Рун мандрували Сині Маги, які вирушили туди, щоб підняти повстання проти Саурона на підкорених їм землях, проте інформація про їх діяльність так і не досягла західних земель. Можливо, Сині Маги не впоралися зі своїм завданням: або, подібно Саруману, самі стали правити людьми, або, подібно Радагасту, стали покровителями тої чи іншої місцевості чи народу та перестали турбуватися про долю всього Середзем'я. Достеменно відомо лише те, що жоден з них не повернувся.\nУ Другу Епоху для едайн у Великому морі було піднято Нуменор. Цей острів проіснував більшу частину Другої Епохи, але був знищений через гордість нуменорців, які порушили заборону Валар і відправилися у військовий похід на Аман.\nПісля загибелі Нуменора Арда стала круглою та світ став менше. Аман був назавжди вилучений зі світу, доступного для людей, і досягти його відтепер могли тільки ельфи, для яких було залишено Прямий Шлях. Велінням Ілуватара замість зниклих земель утворилися нові землі на схід і захід від Середзем'я.\nСаме слово «Arda» було явно запозичене Толкіном із германських мов (пор. нід. aarde, нім. Erde, англ. Earth — «Земля»). Звичайно, в міфології Толкіна це слово не мало ніякого відношення до реальних мов і належало мові квенья.\nАрда Неспотворена[ред. | ред. код]\nСпоконвічний світ, створений Валар, називався «Арда Неспотворена» (англ. Arda Unmarred), або «Арда Алахаста»\n(кв. Arda Alahasta). Цей світ був змінений в результаті воєн між Валар і Мелькор, збереглася лише одна його частина — Валінор. Арда Неспотворена являла собою плоский симетричний світ, освітлений вічним світлом.\nАрда Спотворена[ред. | ред. код]\nНовому світу дали назву «Арда Спотворена» (англ. Arda Marred), оскільки у світі була розсіяна феа Мелкора. Саме з цього світу була створена хроа Дітей Ілуватара. Це світ, у якому можливі зло та насильство, хвороби, нестерпний холод і жар та інші речі, яких не було в Арді Неспотвореній.\nТакож була спотворила ідея безсмертя ельфів: в Арді Спотвореній ельфи повільно згасають, поки їх тіла не тоншають настільки, що вони стають привидами. Тільки у Валінорі цей процес можна було призупинити, і це одна з причин, через яку всі ельфи змушені були врешті-решт прямувати у Валінор. Однією з властивостей Перснів Сили була влада над часом, завдяки якій Елронд і Галадріель у підвладних їм королівствах теж могли призупинити згасання ельфів. Після знищення Персня Всемогутності ельфійські персні втратили силу, і на початку Четвертої епохи багато ельфів остаточно залишили Середзем'я.\nЕнциклопедія Арди (англ.)\nТолкін, Джон Рональд Руел. Сильмариліон / Перекл. з англ. Катерина Оніщук. — Львів: Астролябія, 2008\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Арда_(Середзем%27я)&oldid=33182601\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 14:49, 12 серпня 2021.


Сайт про моду » МОДА » Красиві дублянки\nСьогодні вибір зимового верхнього одягу настільки великий, що часом дуже важко визначитися з чимось одним. Адже хочеться, щоб виріб було не просто красивим, але і прослужила багато років, зігріваючи свою власницю від будь-якої негоди.\nЯкщо ви хочете поєднати елегантність і тепло в одному виробі, то варто звернути увагу на красиві дублянки, які, завдяки дизайнерським рішенням, досить легкі, але не менш теплі. Багато моделі доповнені хутряною обробкою, що надає їм солідний і представницький вигляд.\nКрасиві жіночі дублянки\nСучасні дублянки мають багато фасонів і різновидів, завдяки чому будь-яка жінка може підібрати для себе щось особливе і вишукане. Це можуть бути вироби прямого крою середньої довжини, довгі приталені моделі або А-силует, і укорочені екземпляри. Найчастіше для виготовлення дублянок використовується якісна шкіра, утеплені хутром з внутрішньої сторони. Подвійний захист особливо актуальна в період сильних морозів.\nСеред красивих довгих дублянок досить популярні класичні подовжені моделі. Головною прикрасою служить хутро, яким обробляються комір, рукави і навіть кишені. Приміром, дуже оригінально і жіночно виглядає виріб з хутряними поперечними вставками з боків. Воно стане відмінним повсякденним варіантом для досить активних осіб. А ось дублянка полуприталенного силуету з хутра кенгуру з соболячої обробкою коміра і рукавів призначена для справжніх цінительок розкоші і шику. У такому вбранні перед вами відкриються всі двері.\nКрасиві короткі дублянки з великою кількістю стилістичних елементів, від хутряних комірів до оригінальних застібок і незвичайною обробкою припадуть до смаку власницям особистого авто. У ній буде досить тепло, при цьому наряд не буде заважати вам під час водіння. Наприклад, це може бути бежева двобортна модель з хутром бурої лисиці. Але особливу увагу варто звернути увагу на дублянки, виконані з шкіри рептилій і оздоблені розкішним пухнастим коміром. Вони виглядають дуже розкішно і припадуть до речі тоді, коли вам потрібно виглядати на вищому рівні.\nАле найбільш красиві і практичні - це дублянки з капюшоном, оброблені натуральним хутром. Носити такі моделі можна як зі строгою одягом, так і змішувати зі стилем casual.\nРазом з "Красиві дублянки" також читають:


Як франківські студенти військову справу опановували (ФОТО)\n25 Тра, 2019 18:13\nДнями кафедра медицини катастроф та військової медицини організувала вже традиційні заняття з вивчення курсу первинної військово-професійної підготовки для студентів Івано-Франківського національного медичного університету.\nЗі студентами ІФНМУ, які вивчають військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу медичної служби провели одноденний польовий вихід на навчальному центрі “Лисець” Національної гвардії України. На тактичному полі навчального центру було організовано декілька навчальних місць.\nСтарший викладач кафедри медицини катастроф та військової медицини Микола Нерода розповідає, студенти мали змогу ознайомитися з різними видами стрілецької зброї.\n“Офіцери Національної Гвардії України показували та розказували їм про автомати, кулемети та пістолет, які стоять на їхньому озброєнні. Продемонстрували також і ручні гранатомети, гранати, а також протипіхотні та протитанкові міни. Загалом студенти ознайомилися з озброєнням сучасного українського бійця”, – каже Микола Нерода.\nТакож підрозділи управління ДСНС в області організували два навчальні місця. На одному, офіцери групи РХБЗ продемонстрували студентам сучасні засоби захисту органів дихання та шкіри, а також вивчили як ним потрібно правильно користуватись. На іншому, офіцери піротехнічного відділення розповіли молоді про сучасні типи протипіхотних мін, різноманітних вибухових пристроїв, які активно застосовуються підрозділами так званих ДНР та ЛНР в зоні ООС.\nГоловне, на чому наголошують вибухотехніки, в зоні бойових дій ніколи не варто чіпати те, що лежить на видноті: дверцята шафок, шухляди та, навіть, загиблих товаришів. Все це може бути заміновано.\n“Якщо ви і знайшли міну чи розтяжку, не варто старатись знешкоджувати її самотужки. Потрібно відмітити це місце та повідомити про нього своїх товаришів і саперів”, – вчили студентів надзвичайники.\nЗвісно, не оминули увагою й таку важливу частину будь-якої військової підготовки, а саме тактичну медицину. Що входить до базової особистої аптечки бійця ЗСУ, як проводити огляд пораненого товариша чи себе, як локалізовувати рани та припиняти кровотечу, правильно накладати турнікети (джгути) – все це є не менш важливим, ніж знання конструкції автомату та правил його експлуатації. Адже знати і вміти надавати першу допомогу в разі поранення збільшує шанси на виживання до 80%.\nВідпрацьовували також практичні навички з надання домедичної допомоги пораненим на полі бою та в секторі укриття. Навчали і як правильно евакуйовувати та транспортувати поранених з поля бою у безпечне місце.


Принців-близнят назвали Ніколя та Емерік\nНовонароджених онуків-близнят бельгійського короля Альбера Другого назвали Ніколя та Емерік, -- повідомив журналістам батько дітей принц Лоран, молодший син короля.\nНагадаємо, що у понеділок дружина принца Лорана принцеса Клер народила двійню в одній із університетських клінік Брюсселя, -- повідомляє РІА Новости. Малюки з'явилися на світ із різницею лише одна хвилина. Вага старшого хлопчика становила 1 кг 980 г, зріст -- 44 сантиметри. Його молодший брат-близнюк народився з вагою 2 кг 210 г і зростом 45,5 сантиметра. Пологи у принцеси сталися на місяць раніше, аніж очікували, проте і мама, і малюки почуваються добре.\nШрьодера підвів "кодекс честі"\nОбраз Ґергарда Шрьодера у ролі бізнесмена, окрім Росії, мало кому подобається. Щобільше, у Німеччині нові амбіції екс-канцлера стали причиною політичного скандалу.\nНа відміну від Кремля, який покладається на колишні зв'язки німецького екс-канцлера і тому вітає призначення Ґергарда Шрьодера головою комітету компанії-оператора Північноєвропейського газопроводу (ПЄГ), у німців ентузіазму з цього приводу набагато менше.\nАгресивний та демократичний Путін\nЗовнішній вигляд публічної людини -- зовсім не остання річ, зважаючи на народну мудрість. Однак на пострадянському просторі публічні люди, навчившись не приховувати багатства, досі не навчилися правильно використовувати переваги дорогого одягу та аксесуарів.\nЗ іншого боку -- скажіть, яка ваша улюблена краватка, і стиліст розповість, яка ви людина. Наприклад, російський президент Владімір Путін.\nНас – 6,5 мільярда!\nЯк пише ForUm, уже цього понеділка кількість населення на Землі сягне рекордної позначки -- 6,5 мільярда мешканців, -- повідомляє французький Національний інститут демографічних досліджень, посилаючись на дані ООН.\nЩоправда, фахівці зауважують, що встановлена дата доволі умовна, адже будь-які розрахунки населення нашої планети мають певну похибку.\nЛукашенка не сумнівається у перемозі\nБілоруський парламент призначив дату президентських виборів -- 19 березня 2006 року. Хоча, здається, білоруські вибори вкотре перетворяться на свято одного героя. Президент Білорусі Алєксандр Лукашенка заявив, що нітрохи не сумнівається у своїй перемозі.\nПапа Римський Бенедикт XVI хоче відновити традицію -- особисто хрестити немовлят у свято Водохреща, яке Католицька Церква відзначає 8 січня.


Тернопільська обласна організація » Вітання від Єдиного Центру з Днем місцевого самоврядування!\nВітання від Єдиного Центру з Днем місцевого самоврядування!\nМи переконані, що саме місцеве самоврядування у дні політичної та економічної кризи має стати стабілізуючим інститутом влади, позиція якого — бути з народом і відстоювати інтереси кожної людини.\nВітаємо Вас з Днем місцевого самоврядування!\nЦе свято по праву стоїть в одному ряду з державними святами доби незалежності. Воно спонукає нас ще раз згадати, що гарантоване Основним Законом країни місцеве самоврядування є правом територіальних громад самостійно вирішувати питання місцевого значення.\nСаме подальший розвиток та вдосконалення місцевого самоврядування має стати запорукою збереження миру і злагоди в українському суспільстві, потужним стимулом для економічного зростання, підвищення добробуту людей, істотних змін на краще в усіх сферах нашого життя. І які б політичні умови не складалися в країні, державний механізм повинен працювати, а влада повинна забезпечити усі умови, щоб люди отримували гідну заробітну плату і соціальні гарантії життя.\nМи впевнені, що працівники органів місцевого самоврядування залишатимуться завжди мудрими, толерантними, готовими в будь-яку хвилину прийти на допомогу.\nБажаємо усім Вам плідної праці на благо громади, непохитної віри в утвердження української державності, благополуччя та успіхів у житті.\nЩастя, здоров’я, добра, наснаги та енергії Вам усім!\nрайонної організації Єдиного Центру Льотковський О.Ю.\nТернопільської районної організації Єдиного Центру Карий В.В.


Труба підтвердив, що Порошенко фігурує в 11 провадженнях ДБР – NEWSONLINE\nHome/Новини України та світу/Труба підтвердив, що Порошенко фігурує в 11 провадженнях ДБР\nП’ятий президент України Петро Порошенко фігурує в 11 провадженнях, відкритих Державним бюро розслідувань. Таку інформацію підтвердив глава відомства Роман Труба у своєму Telegram-каналі.\n“Провадження є, їх 11, і Петро Олексійович про це добре знає”, – заявив Труба.\nНовини за темою: У “Євросолідарності” заявляють, що справ щодо Порошенка не існує і ДБР не планує слідчі дії з його участю\n“Говорить, що Директор ДБР не повинен втручатися в хід слідства, і йде до мого кабінету – разом з народним депутатом, прес-секретарем і охороною – з вимогою провести допит тут і зараз”, – наголосви Труба.\nНагадаємо, ДБР викликало Порошенко на допит 17 липня, але він не з’явився.\nНовини за темою: Дев’ять справ і один президент: Чи відправлять Порошенка за грати?\nНаступного дня п’ятий президент України все-таки прийшов на допит в Державне бюро розслідувань, незважаючи на те, що в бюро його допит перенесли на 8 серпня.\nВ той день слідчі Державного бюро розслідувань почали допитувати Порошенка у справі купівлі-продажу столичного заводу “Кузня на Рибальському”.


Продаж паля С 100.30-8у, великий вибір ЗБВ. Доставка в будь-яку точку України.: продаж, ціна у Києві. Палі залізобетонні від "ООО "КОНКРЕЙТ ГРУП"" - 694846279\nПродаж паля С 100.30-8у, великий вибір ЗБВ. Доставка в будь-яку точку України.\nВ наявностіОптом і в роздрібКод: 320032\nвага од. т.: 2,275\nЦіна: 5 222,40 грн.


Робота , працюю через телефон, комп'ютера - пропоную. Ціна 2 000 Тернопіль, Україна.\nГоловна > Послуги > Робота > Запрошуються > Робота , працюю через телефон, комп'ютера\nРобота , працюю через телефон, комп'ютера (пропоную)\n+38 096 187 93 40\nАвтор: Галина ( 12.01.2021)\nЗапрошую працювати з продажами через інтернет дівчат віком від 20 років. Робота по дропшипенгу фармацевтичної подукції, косметики та засобів по дому. Обов'язково мати доступ до інтернету , телефон чи комп'ютер і вільних 3-4 години в день. Дохід 25% від продаж\nБезкоштовні доступи до робочої інформації та навчання, якщо потрібне) )