Думки і спостереження з Другої сесії Патріяршого Собору УКЦеркви | Патріархат\nЗапочаткування соборового процесу в Український Католицькій Церкві належить вважати зворотньою точкою у сучасному розвитку нашого християнського життя. Слід мати на увазі, що Патріярший Собор УКЦеркви не вирішує і не перерішує жадної релігійно-церковної проблеми. Собор є виключно дорадчим тілом — форумом на якому обговорюються й проаналізовуються різні релігійно-церковні і мирянські проблеми і в їх заключенні ставляться, як суґестії і пропозиції для розгляду Синоду і коли ці суґестії, пропозиції будуть схвалені на Синоді, тоді вони стають правосильними у їх реалізації. Слід підкреслити, що Собори помісних православних Церков мають відмінні права, бо прийняті рішення й ухвали на Соборі УПЦеркви є рішаючими і зобов’язуючими у житті Церкви. Можна б ставити питання, чому форум Собору має різні права, себто у УПЦеркві є дорадчим для Синодів, а в УПЦеркві вирішальним у житті Церкви. Це також проблема про яку варто говорити і дискутувати. Слід мати на увазі, що всі права, крім Господніх, що є незмінними, є твором людей, це значить можуть бути змінені. Це окрема тема над якою варто застановлятись і думати, але тут бажаємо говорити про другу сесію Патріяршого Собору.\nПатріярший Собор УКЦеркви не був і не може бути паралельним у своїх постановах і рішеннях до Вселенського Собору Ватиканського II, який на свойому форумі прийняв багато рішень і постанов, а що найважливіше впустив троха свіжого повітря у ватиканські лябіринти й усучаснив життєві стандарти Церкви. Так на цьому ж Вселенському Соборі було прийнято нове визначення ролі мирянина, у якому було сказано, що миряни у Христовій Церкві мають не тільки обов’язки, але також і права. Миряни є також відповідальні за долю Церкви. Знаємо, що до Вселенського Собору Ватиканського II миряни були пасивними у Церкві. Ці соборові рішення були зобов’язуючими і для нашої УКЦеркви, на жаль миряни у тому відношенні не відчули жадних змін. Тут на марґінесі можна згадати, що постання зорганізованого мирянського Патріярхального руху базувалось на легальній площині, згідно з постановами Вселенського Собору Ватиканського II і за благословенням св. п. Патріярха Йосифа. На жаль, не всі владики вважали його легальним! До речі, ще і сьогодні є такі, не тільки владики, але священики, які вважають його не легальним, забуваючи, що його легальність визначив Вселенський Собор Ватиканський II.\nСкликання Патріяршого Собору УКЦеркви без найменшого сумніву є кроком уперед у розвитку і рості нашої УКЦеркви. В такій площині слід також розглядати скликання другої сесії Патріяршого Собору. При цьому можна б і треба повторити, що конечно потрібний відмінний ключ підбору учасників собору. Як можна поминати представників мирянських організацій, які краще знають чим живуть миряни за владик. Миряни які можуть багато чого підказати. Як на самому форумі виявилось, що владики не все назначують найкращих представників з мирян, що звичайно відбивається нетворчим дисонансом. Небачити цих проблем, це є тільки втечею від себе самих.\nПри цих вступних заввагах слід підкреслити, що Собор повинен «собирати» всіх, владик, священиків, черниць, ченців і мирян, бо це є одинокий форум на якому всі себе можуть послухати. На жаль деякі діяспорні владики уважають, що собор є не для них…\nДо повищої увертюри слід, перед тим, як почати розповідь про Патріярший Собор, додати, що його друга сесія відбувалась в атмосфері загального зубожіння українського населення. Про те в унісон говорить не тільки місто, а зокрема люди старшого — пенсійного віку, але й село. Ну, що ж, навіть закрадаються тривожні думки, що раз голосніше, що мовляв, колишня неволя була кращою за сучасну свободу; Мовляв, нам з «старшим братом» було краще, бо була не тільки горілка але й ковбаса. На жаль, забулись ті погані часи, де людина була зведена до гвинтика, коли лягала спати не була певна, що її в ночі не збудять і т. д. Здається, і це є нормальним явищем. Пригадаймо собі, як Мойсей провадив свій ізраїльський народ з єгипетської неволі до обіцяної землі і тоді Мойсеєві дорікали, кажучи, що їм було краще жити у єгипетській неволі, як на волі, споживаючи манну, яка їм падала з неба. Це вже часом така людська природа, що вчорашнє пережите, навіть дуже погане, стає іншим, кращим сьогодні. В той соборовий час Москва, до якої декого так приманює, переживала і ще зараз переживає дуже серйозну економічну кризу. Там не падає з неба манна, але є куди гірша ситуація, як в Україні. На форумі Собору УКЦеркви цеї проблеми не відчувалось, хоч на марґінесі про неї згадувалось. Собор жив своїм визначеним трибом життя.\nПатріярший Собор УКЦеркви, його друга сесія розпочалась 23 серпня 1998 р. архиєреською св. Літургією, у катедрі св. Юра, яку відправив Владика Любомир Гузар при співслужінні митрополитів, єпископів і священиків з усіх кінців України і континентів. Змістово-вдумливу проповідь виголосив Владика Любомир, підкреслючи, що без Божої допомоги не будемо могли знайти правильний шлях до розв’язки наших релігійно-церковних питань. Водночас передав вітання для всіх учасників і гостей Собору, як також для всіх присутніх на торжественній Службі Божій від Патріярха Мирослава-Івана. Далі слідував спільний обід для всіх учасників Собору і запрошених гостей.\nТого ж дня, 23 серпня, у після пообідних годинах, у приміщеннях Львівської Політехніки відбулось офіційне відкриття другої сесії Патріяршого Собору УКЦеркви. Спершу Богдан Трояновський зачитав Декрет скликання Патріяршого Собору, а Владика Любомир офіційно відкрив наради Собору, виголосивши глибоко-змістовне Слово, яке справді було короною дальших нарад. Щоби не переповідати думок слова, тому друкуємо його першим по змісті, щоб читачі мали можливість запізнатись з вдумливими думками Владики Любомира. Після цього Владика Любомир передав дальше керування нарадами другої сесії Патріяршого Собору секретареві, протоігуменові Теодозію Янківу, ЧСВВ. Поруч слід підкреслити, що о. Янків був відповідальний за його підготовку та успішне переведення. Отець Янків у свою чергу привітав учасників Собору і попросив до привіту заступника голови Львівської обласної адміністрації Ігоря Держка, архиєпископа Львівської Римо-католицької Церкви митрополита Мар’яна Яворського, голову Українського Патріярхального Світового Об’єднання інженера Василя Колодчина, ректора університету Львівської Політехніки Юрія Рудавського, в імені посадника міста Львова Василя Куйбіди вітав Богдан Стельмах. Також зачитано привітання від архиєпископа /УПЦ МП/ Владики Августина і від Всеукраїнського об’єднання християн. Під час святочного відкриття Собору УКЦеркви співав дитячий хор «Херувими», з церкви св. Онуфрія у Львові (василіянська церква), під диригентурою Олега Жука.\nТого ж дня, у неділю, у вечірних годинах, у храмі Преображення Господнього відбувся концерт релігійної музики, який виконала заслужена капеля «Трембіта». Під час вечора був виконаний Акафіст до Божої Матері. Це справді була музична перлина. Під час його виконання були не тільки делегати, священики, єпископи і митрополити, а також миряни. Справді таке виконання Акафіста було унікальним і всі присутні прослухали із захопленням.\nПерший день соборових нарад, після святочного відкриття, розпочався у понеділок, 24 серпня, що був днем Української Незалежности. Наради все розпочинались молитвою і після цього відбувалось пленарне засідання під час якого одна з митрополій мала свій день, себто їх вибрані делегати виступали з доповідями на визначені теми. Першою була Митрополія УКЦеркви у Польщі під керівництвом Митрополита Івана Мартиняка. На першій сесії до президії запрошено професора з Варшави Степана Козака, який поінформував присутніх про сучасне становище українців католиків у Польщі. У президії крім згаданого С. Козака були митрополит Іван Мартиняк, доповідач о. Богдан Панчак і проф. Михайло Лесів. Вшановано недавно померлого єпископа-ординарія Вроцлавсько-Ґданського Владику Теодора Майковича.\nНа цьому пленарному засіданні виступив з доповіддю о. Богдан Панчак з Люблина, який говорив на тему: «Церква є одна і в ній є ми». Може сам заголовок доповіді не був надто вдалий, бо сьогодні Церква не є одна, а є багато Церков і про них треба говорити, як також ми є Церква і щойно тоді ми є в ній. Коли ж ідеться про її опрацювання, то це було доповідачем зроблено на високому рівні. Слід відмітити, що основною темою другої сесії Собору УКЦеркви була: «Роля і місце мирян в Церкві». Нам не відомо, як підбирались теми, але перша доповідь немала найменьшого відношення з проблемою мирян у Церкві. Доповідач подав дбайливо приготований схолястично-богословський виклад. В дискусії над виголошеною доповіддю брали участь священики і владики. Пленарні засідання тривали до обіду, себто до першої або першої тридцять хвилин дня. Обідова перерва тривала до третьої тридцять після полудня. Слід підкреслити, що організатори добре подбали про харчування для учасників Собору і для цього незатрачувано часу. Делегати і всі учасники собору мали забезпечені: сніданок, обід і вечерю. Треба підкреслити, що дуже добре займались і бездоганно вив’язувались преподобні Сестри ЧСВВ. Обслуга була швидка і бездоганна. Це також мало вплив на цілість собору.\nУ пообідних годинах відбувались дискусійні круглі столи, якими провадили «аніматори», себто призначені згори секретаріятом Собору ведучі, чи керівники круглих столів, які ініціювали, керували і провадили дискусіями. На цих круглих столах, яких було 9, мали обговорюватись проблеми порушені під час доповіді на пленарних засіданнях, а також підготовлений проект пропозицій Собору. Кожний з делегатів був призначений до якогось одного з круглих столів. На форумі цих круглих столів обговорювались не тільки визначені теми, але також обговорювались й інші релігійно-церковні проблеми. З відбутого досвіду, варто б взяти до уваги, що було б куди краще продовжити час пленарних засідань, давши більше часу для дискусій. Навіть можна було обмежити час доповідей, а дати більше часу дискутантам, бо в трьох хвилинах не багато можна сказати. Три хвилинний регламент дискусії не впливав позитивно на рівень Собору. Може було б добре у майбутньому увести корреферати, що могло б оживити рівень дискусій, а виступи дискусій придержувати до теми.\nУ вечірних годинах, себто у понеділок, 24 серпня, що був днем Української Незалежности у храмі Преображення Господнього була відправлена торжественна св. Літургія у якій взяли участь делегати Собору, а після св. Літургії учасники пішли походом під пам’ятник Шевченкові, де покладено квіти, а Владика Любомир Гузар виголосив коротке слово присвячене незалежності України.\nДругий день пленарних нарад належав Канадській Митрополії. Спершу Юрій Підлісний зачитав загальні підсумки дискусій, що відбулись у понеділок на форумах круглих столів. Слід при цьому завважити, що ці підсумки не все віддзеркалювали тематику, яка була обговорювана на круглих столах.\nЗ рамени Канадської Митрополії з доповіддю виступила Павліна Деркач, яка говорила на тему: «Церква і світ». Знову ж слід завважити, що тема не відносилась до мирян. Звичайно доповідачка гарно і молитовно все опрацювала і розказала учасникам собору, яка повинна бути наша молитва і як ми повинні молитись. Знову ж тема не включала проблем Церкви у загальному, а мирян зокрема. Тому про це було підкреслено, що форум Собору виявляється безпроблемним, а скільки цих пекучих проблем є у нашій Церкві. Це питання висловив у дискусії Мирослав Маринович. Без найменшого сумніву відчувався певний брак підготовки до проблем ролі мирян у Церкві. До речі наша УКЦерква не тільки не включила нових питань у тому відношенні, але не прийняла і не застосувала рішень у тому відношенні Вселенського Собору Ватиканьского II. Правдою є, що в дискусіях не відмічувалось гострих кутів, це радше випливало з певної поблажливости, що без сумніву було серйозним недоліком Собору. Зроблене завваження, що мовляв кожний слухач слухає те, що хоче, а не слухає те, що говориться. Може воно справді не так, слухач слухає все, але звертає увагу на те, що його вражає або на те, що слід підкреслити й наголосити. Звичайно найлегше у дискусії висловлювати схвальні думки. Такою дискусія була після другого пленарного засідання.\nУ середу, 26 серпня відбулось третє з черги пленарне засідання на якому презентувала себе Митрополія в США під назвою: «Організація життя мирянських спільнот, рухів». Під час цього пленарного засідання були виголошені три доповіді. Від Філядельфійської Митрополії виступив з доповіддю Леонід Рудницький на тему: «Мирянські організації – цілі і завдання: спроба огляду», від Стемфордської Епархії Рома Гайда, яка доповідала на тему: «Формація і духовність мирян» і від Пермської Епархії Іларіон Кіналь з Пітсбурґу. Перші два доповідачі порушили справді актуальні мирянські питання, а зокрема Л. Рудницький, який сказав про формації мирян їх завдання і перспективи, назвавши існуючі мирянські організації. Рома Гайда говорила про духовну формацію нашої Церкви у загальному, підкреслюючи в тому ролю мирян. Підкреслила наше історичне київське благочесття до якого нам все треба повертатись. Наголосила покликання у нашій Церкві, аскезу та особливе значення св. Літургії у житті мирян. Доповідь Іларіона Кіналя була своєрідним додатком до двох перших, підкреслюючи працю мирян. Трета пленарна сесія дала широкий вахляр мирянських проблем для дискусії.\nУ четвер, 27 серпня 1998 р. на пленарне засідання прибув папський нунцій в Україні архиєпископ Антоніо Франко, який в імені Папи Івана Павла II привітав учасників Собору УКЦеркви, вибачаючись, що не міг бути на його відкритті. До тепер ви розглядали головні богословські і молитовні проблеми, розглядали ролю мирян у Церкві. Сьогодні ми стоїмо перед великим ювілеєм 2000 річчям народження Ісуса Христа. До цього нам треба приготовитись – сказав А. Франко. Сьогодні будете розглядати проблеми сім’ї. Не можна переоцінити цих тем, бо вони є особливо важливі у житті Церкви. На закінчення високий гість Собору Антоніо Франко побажав успіхів у нарадах Собору УКЦеркви.\nПісля цього дальше слідували підсумки з дискусій на круглих столах. На цій сесії була презентована Києво-Галицька Митрополія – Україна. На цьому форумі виступили два доповідачі: Леся Крип’якевич, яка говорила на тему: «Сім’я, яку творить мирянин» і о. Орест Мокрик, який говорив на тему: «Сім’я та її завдання у ділянці християнізації народу», Л. Крип’якевич у своїй широкоаналітичній доповіді, яку опрацьовувала разом з своєю дочкою Іванкою Крип’якевич-Димид, подала сучасну картину української сім’ї в Україні, підкреслюючи при тому, що сьогодні ставляться під сумнів всі правди віри із запереченням існування Бога. Леся подала історичну ретроспективу української сім’ї, нагадуючи як у 1654 р. Павло Алепський, який подорожував по Україні, писав, що в Україні всі жінки і діти вміють читати і знають Божі закони. На жаль сьогодні під тим оглядом ситуація куди гіршою. Вплив тоталітарно-комуністичного режиму не залишився без значення. Доповідачка наводила статистичні дані про поширені розводи і аборти в Україні, які є застрашаючими. В цьому напрямі повинна рішучо діяти і Церква і миряни. У тій самі площині був виступ о. О. Мокрика. Слід підкреслити, що порушені питання у доповіді є найбільш важливими під сучасну пору не тільки для Христової Церкви, але й української держави, українського народу. Після цього відбулась жвава дискусія, але на жаль для цього був обмежений час. Зрештою це тема широка, яку важко вичерпати, вона продовжувалась в дискусії на круглих столах.\nУ вечірних годинах, 27 серпня посадник міста Львова Василь Куйбіда прийняв учасників Патріяршого Собору на чолі з Владикою Любомиром Гузарем у Львівській ратуші. Владика Любомир представив посадникові Василеві Куйбіді учасників Патріяршого Собору та з’ясував, які питання розглядає Собор. Посадник В. Куйбіда у свою чергу подякував Владиці Любомирові за відвідини і теплі слова привіту та в коротких словах представив проблеми міста Львова і запросив присутніх гоститись Божими дарами, які були приготовані для цієї зустрічі. Запримічувалось, що посадник міста В. Куйбіда є діловою людиною з певною візією на майбутнє. Зустріч проходила у дружньо-товариській атмосфері, що було додатком до повности Патріяршого Собору.\nП’ятниця, 28 серпня, на який припадає свято Успіння Пречистої Діви Марії, залишиться незабутньою. На цей день була заповіджена проща до українського манастиря, ченців студитів, який відзначав 100-річчя відновлення Студійського чернецтва в Україні. Це був захмарений день і в дорозі до Унева почав безперебійно падати дощ. Небо вкрилось безпроглядними хмарами. Здавалось, що може з часом дощ перестане, але це були побожні надії. Прочани під парасолями прямували у напрямі до Студитського манастиря. Простора площа перед каплицею в Уневі безперебійно заповнялась прочанами. Дощева і пронизлива погода невщухала. Тільки владики, і священики, які відправляли і співслужили в архиєрейській Службі Божій були під накриттям, що на них не падав дощ, як також хор «Благовість». Треба було подивляти цей народ, який стояв дві з половиною години на дощі, молитовно слухаючи св. Літургії. Це справді була велика посвята паломників цього свята і подивугідна подія. Багато паломників приступило до св. Причастія. Як тільки закінчилась св. Літургія перестав падати дощ. Для делегатів Патріяршого Собору і запрошених гостей, владик і священиків відбувся у Студитській обителі святочний обід, який приготовили преподобні сестри студитки. Все було зроблено акуратно і добре.\nОтець ігумен Святоуспенської Унівської лаври Севастіян Дмитрух привітав присутніх владик, священиків, ченців і черниць, учасників Патріяршого Собору та запрошених гостей. Окремо з гумором привітав Отців чину Василія Великого і подякував, що вони допомогли стати на тверді ноги Студійському Уставу, як також не забув скласти подяку за допомогу Отцям Редемптористам. Владика Юліян Гбур привітав усіх і провів трапезну молитву. Це справді була радісно тепла родинна атмосфера. Отець ігумен Севастіян розказав, як відбудовується манастир і показав присутнім музей з надзвичайно цінними експонатами, іконами, серед яких є одна ікона з XIV століття.\nПовертаючи з Унева до Львова на широкому небосклоні скочувалось райдужне сонце до заходу, а в голові стояло без відповіді питання, чому воно так… У вечірних годинах цього 28 серпня у соборовій залі відбувся для учасників собору і гостей концерт релігійної музики, який виконали ченці ЧСВВ монастиря св. Миколая у Крехові. Це були пісні на сучасну музику, які переплітались з деклямаціями. Під час цього концерту секретар Патріяршого Собору о. протоігумен Теодозій Янків викликав осіб, що були на залі, які в часи переслідування Української Католицької Церкви в Україні подавали допомогу підпільним священикам і владикам, брали участь у акціях протесту в обороні й легалізації УКЦеркви. Після цього Владика Любомир Гузар виступив з окремим словом і вручив кожному медалю. В імені викликаних слово подяки сказав Михайло Хома. Жалко, що серед тих осіб не було прапорного імени в той час, в обороні УКЦеркви Івана Геля.\nВ суботу, 29 серпня відбулась остання робоча сесія під загальною назвою: «Співпраця та співвідношення між ієрархією та мирянами». На цій сесії виступили: Олена Бардаль /Бразилія/, Орися Стефин /Австралія/, Владика Єфрем Кривий з Бразилії і Владика Андрій Сапеляк, з Аргентини, який тепер вже живе в Україні. Цікавим і навіть проблемним виявився виступ О. Стефин, яка підкреслила, що обов’язком усіх є навертати народ до Христової Церкви. Церква не визнає поділу на «ми» і «ви». Кожному з нас є дана власть за Божою волею. Владики і священики не повинні боятись мирян. Миряни є також покликані голосити Божі правди. Священики очікують, щоби миряни практикували християнське життя, творили родини на основі Христової Церкви, брали участь у церковному житті, адміністрації, читали християнську пресу. Але стоїть питання, як створити атмосферу взаємного довір’я? Миряни повинні мати можливість також висловити свої думки. Цей діялог повинні уможливити священики і владики. Чому жінки не можуть нести плащаниці?\nВладика Єфрем Кривий розказав, про сучасну ситуацію нашої УКЦеркви у Бразилії, вказуючи на факт, що в Бразилії є вже трете і четверте покоління, які народились на бразилійській землі. Життя у Бразилії має свою специфіку. Народ держиться нашої Церкви. Як всюди, так і в Бразилії є свої економічні негаразди. В такому дусі говорив Владика Андрій Сапеляк про Аргентину. На жаль наша Церква у Аргентині не була спроможна вислати своїх делегатів на цей Патріярший Собор.\nТакож о. Ярослав Свищук говорив про місійність та екуменізм у служінні Церкві, які нажаль у нашій Церкві є занедбані. Промовець висунув багато цікавих думок і спостережень на цю тему.\nУ заключному підсумковому слові секретар Патріяршого Собору о. протоігумен Теодозій Янків, ЧСВВ сказав, що у соборових нарадах взяло участь 26 владик, 42 настоятелів і представників монаших чинів та згромаджень, 15 ректорів семінарій і духовних інституцій, 97 священиків і мирян і 41 гостей. Також відмічено, що було акредитовано півсотні журналістів.\nНа закінчення Патріяршого Собору Владика Любомир Гузар сказав, що наш соборовий збір не був академічним, але він був життєвим актом нашої Церкви. Ми продискутували широкий матеріял, який треба буде в короткому часі його зібрати і опрацювати,\nДоручити секретаріятові якнайшвидше видати матеріяли Патріяршого Собору.\nПросити Синод, що відбудеться від 1 до 10 вересня ц.р., щоби видав загальне «Звернення» до всіх вірних УКЦеркви, подаючи підсумки другої сесії Патріяршого Собору і звернути увагу мирян на головні питання, які розглядались під час нарад Собору.\nСтворити робочу групу для остаточного опрацювання матеріялів Собору, щоби в грудні подати їх для розгляду Постійного Синоду УКЦеркви, а після того розіслати цей матеріял всім владикам для доопрацювання і доповнення. Після того вони знову стали б предметом для обговорення на форумі Постійного Синоду УКЦеркви, що відбудеться у березні 1999 року. На підставі остаточних документів Патріяршого Собору єпископат УКЦеркви міг видати спільне «Пастирське Послання», яке стало б підсумковим документом другої сесії Патріяршого Собору, а також як норматив для діяння владик, духовенства, монашества і мирян УКЦеркви. Воднораз Владика ще раз наголосив що Патріярший Собор є тільки дорадчим органом глави УКЦеркви. На прохання, щоб учасники подавали тему для наступного Патріяршого Собору, було подано багато різних назв і чимало цікавих, автор цих рядків подав тему: «Самостійний екуменічний діялог УКЦеркви».\nВладика Любомир Гузар подякував учасникам Патріяршого Собору за активну участь, а зокрема за його успішне переведення секретареві о. протоігуменові Теодозію Янківу.\nОкремо подякував господарям університету «Львівської Політехніки», які сприяли відбуттю Патріяршого Собору.\nУ неділю, 30 серпня торжественною Службою Божою, яку служив Митрополит Стефан Сулик, закінчено другу сесію Патріяршого Собору і розпочато черговий Синод Єпископів УКЦеркви. Під час Служби Божої проповідь виголосив Владика Софрон Мудрий ЧСВВ, який майстерно схопив і представив присутнім перебіг Патріяршого Собору та прийняті пропозиції для розгляду синодальним отцям. Слід завважити, що у св. Літургії крім всіх Владик співслужив папський нунцій архиєп. Антоніо Франко. Після закінчення св. Літургії відбувся святочний обід у Львівський Політехніці, у якому взяли участь крім делегатів, учасників собору і запрошені гості. На закінчення можна сказати: Патріярший Собор не був ідеальним, але якщо б українська держава, український уряд діяв, як діє УКЦерква, то ситуація в Україні напевно була б кращою.\nДальші спостереження у наступному числі.


Співака з Луцька номінували на премію у Росії | ВолиньPost\nСпівака з Луцька номінували на премію у Росії\n30 січень, 2018, 17:30\nЗа щорічну російську премію "ZD Awards" змагалися українські виконавці та Mонатік.\nЛучанин не переміг у жодній номінації, хоча претендував на звання "Тренд року". Натомість російську премію отримав український гурт "Віа Гра" у номінації "ПОП",- повідомляє Конкурент з посиланням на видання intermedia.ru.\nКрім Діми Монатіка, за премію боролися Ані Лорак, Світлана Лобода, гурти "Время и Стекло" та "Гриби".\n"Звукова доріжка" (відома також як ZD Awards) – музична рубрика в газеті "Московський комсомолець", в подальшому – щомісячний хіт-парад під егідою газети, а також щорічна премія в галузі популярної музики за підсумками цього хіт-параду. Схожий конкурс в Україні проводить щороку телеканал М1.\nТеги: музика, MONATIK, російська премія\n1 30 січень, 2018, 17:46\nдоктор 30 січень, 2018, 18:02\nПродажні шкури.За баблом гоняться!!!!\nздиць 30 січень, 2018, 18:43\nчучело у тюбітєйці\n111 30 січень, 2018, 19:03\nПозор волині та луцьку!!!!за мовнатіка\nОго 30 січень, 2018, 19:34\nКоля 31 січень, 2018, 00:19\nта в нас сотні тисяч на заробітки в Росію їздять, давайте і в них будемо польцьом тикати на вулиці. Адже ми самі розмні... тфу\n43 31 січень, 2018, 07:30\nІгноруємо його, хай Путіну ще під...иже\nСергій 31 січень, 2018, 09:12\nТак і потрібно тикати пальцем, раз не хочуть або не вміють працювати нормально, а шукають шабашки\nглядач 31 січень, 2018, 09:12\nТа він не співак, ніколи ним не був, голос слабенький, пісні - ширпотреб, його тягнуть, бо танцює добре, а для шоу на сцені то якраз і підходить, плюс малолєткам зеленим таке подобається, бо розуму багато не треба.\nУ «ПортCity» – останні дні розпродажу*\n30 січень, 2018, 17:50\n30 січень, 2018, 17:37\nАвтопідстава: аферисти працюють за новим планом\n30 січень, 2018, 17:10\nСпів учасників «Голосу країни» довів до сліз MONATIKа. ВІДЕО\n18 березень, 12:50\nХто залишився у команді MONATIKа після перших вокальних боїв на «Голосі країни»\n11 березень, 15:23


Безкоштовні курси програмування для школярів - IT Cluster\nДата: Чт 3 Сер, 2017\nДрузі, Cherkasy IT Cluster з нового навчального року планує запустити новий проект – безкоштовні ІТ курси для школярів (9-12 років). Плануємо це робити у партнерстві та за програмою CodeClub Ukraine. Тому шукаємо волонтерів, які допоможуть нам реалізувати цей проект саме у Черкасах!\nДетальніше про програму CodeClub.\nЦе проект, в межах якого волонтери навчають дітей писати комп’ютерні програми у вільний від уроків час. Заняття відбуваються один раз на тиждень в обраних локаціях і тривають одну годину. У Code Club діти вчаться програмувати, створюючи комп’ютерні ігри, анімацію і веб-сайти. Програма передбачає створення одного проекту за один урок.\nПрограма Code Club має 4 рівні, кожен з яких є складнішим за попередній і складається з набору проектів та завдань. Виконання цих завдань не лише передбачає набуття знань та практичних вмінь, але й стимулює дітей до використання власної уяви в процесі створення креативних проектів. На перших двох рівнях (Terms 1 & 2) дітей навчають основам програмування на базі мови Scratch. Третій рівень (Term 3) присвячено вивченню базових понять HTML and CSS. На четвертому рівні діти знайомляться з мовою Python.\nВолонтерство у Code Club означає, что раз на тиждень ви будете проводити годинні заняття з кодування у обраній локації. Як волонтер Code Club, ви маєте право використовуват для роботи зі школярами надані проектом навчальні програми. На перших двох рівнях (terms) ми навчаємо дітей основ програмування на базі мови Scratch На третьому рівні ми вивчаємо HTML та CSS, а на четвертому займаємося Python.\nЗверніть увагу: щоб бути волонтером Code Club, ви повинні вміти програмувати. На першому рівні (term 1) ми пропонуємо дітям навчитися програмувати на Scratch, але далі рухаємося до більш складних мов – таких, як Python. Також, досвід роботи із дітьми буде великим плюсом.\nДля того, щоб стати волонтером проекту Черкасах, який запускає Cherkasy IT Cluster, заповніть будь-ласка форму і ми з вами обов’язково зв’яжемося для попредньої співбесіди —> https://goo.gl/forms/wMKICbtrxmdNMkr93\nДля запуску проекту в Черкасах локацію вже обрано. Матеріали – готові і будуть доступні, як тілки ви станете офіційним волонтером проекту. Проведення занять розраховано на весь навчальний рік. Від вас – велике бажання та натхнення спробувати себе у якості справжніх менторів майбутнього покоління ІТ-шників!\nПо всіх можливих питаннях – пишіть у месенджер на нашій сторінці у Facebook: https://www.facebook.com/itcluster.ck.ua/\nТоргова місія до Польші: налагодження співпраці та обмін досвідом


26.10.2021 13:39 Читайте по-русски\nЯк відомо, з 21 жовтня 2021 року діють нові правила безпечних подорожей, запроваджені постановою Кабінету Міністрів України\nАТ "Укрзалізниця" з 4 листопада 2021 року відновить курсування поїзда № 67/68 Київ – Варшава, яке припинили торік у березні через карантинні обмеження. Про це повідомляє пресслужба компанії.\nЗазначається, що поїзд відправлятиметься з Києва о 18:48 і до Варшави прибуватиме о 09:02. Із Варшави поїзд відправлятиметься о 17:10 і прибуватиме до Києва об 11:00. У квитках вказано час з урахуванням проведення прикордонного та митного контролю. Придбати квиток можна на сайті "Укрзалізниці" та в касах вокзалів.\nнегативний результат ПЛР-тесту (чинний 72 години) або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, який чинний 72 години (станом на час посадки у поїзд).\nНагадаємо, з 10 жовтня 2021 року "Укрзалізниця" відновила пасажирське залізничне сполучення з Польщею. Наразі компанія здійснює залізничні пасажирські перевезення до п'яти країн: Молдови, Польщі, Словаччини, Угорщини та Австрії.\nЯк повідомляв 5.UA, із 21 жовтня в Україні почали діяти нові правила пасажирських перевезень на час карантину.\nпотяги Україна Польща "Укрзалізниця"


Таблетований аборт » Діагноз\nУ разі настання небажаної вагітності багато жінок звертаються в жіночу консультацію з наміром зробити аборт. Якщо виконується вискоблювання плідного яйця з порожнини матки, ця процедура зазвичай виконується в операційному залі під загальним наркозом. Таке втручання може мати досить небезпечні наслідки: в результаті невдалого аборту жінка може втратити не тільки можливість стати матір'ю, але і навіть власне життя. Це змушує багатьох побоюватися вискоблювання, і вони цікавляться, чи можна зробити аборт таблетками, без оперативного втручання та наркозу. Такий метод переривання вагітності дійсно існує, і він, якщо можна так висловитися, більш щадний для організму.\nЩо являє собою аборт за допомогою таблеток?\nЦей вид штучного переривання вагітності виник зовсім недавно і визнається у понад тридцяти країн світу. ВООЗ вважає таблетований, або медикаментозний аборт найбільш безпечним методом. Судячи по назві можна здогадатися, що аборт проводиться за допомогою прийому лікарських препаратів. Його ефективність становить 95-98%, що в основному залежить від правильної схеми призначення таблеток і терміну вагітності.\nБагатьох пацієнток жіночої консультації одразу ж хвилює питання при ознайомленні з таблетованих абортом, до якого терміну має сенс використовувати його. Такий вид переривання вагітності проводять лише до 6-7 тижні.\nПризначуване ліки має у своєму складі головне діюча речовина - міфепристон - синтетичний гормональний препарат. Потрапляючи в організм, вона блокує дію головного гормону, що зберігає вагітність, - прогестерону. Таким чином, розвиток плодового яйця буде зупинено. На другому етапі медикаментозного аборту таблетки, що містять простагландини (мізопростол), викликають скорочення матки, а значить, відбувається викидень, тобто самостійне видалення ембріона.\nЯк проходить таблетований аборт?\nЖінка, що бажає зробити медикаментозний аборт, відвідує гінеколога та кабінет УЗД для підтвердження діагнозу, постанови терміну вагітності та виключення позаматкової вагітності. Таблетований аборт проводиться за такою схемою:\nУ перший же день їй дають 1-3 таблетки міфепристону (комерційні назви міфегін, мифепрекс, мифолиан). Випивши ліки, пацієнтка залишається в стаціонарі протягом однієї години під наглядом лікарів для моніторингу її самопочуття.\nЧерез 36-48 годин після прийому міфепристону гінеколог оглядає жінку і дає їй мізопростол, з-за якого з'являються кров'янисті виділення. Поспостерігавши за пацієнткою 3-5 годин, її відпускають додому.\nЧерез 10 днів жінці слід відвідати лікаря в третій раз для проведення контрольного УЗД, гінекологічного огляду.\nТаблетований аборт: переваги і недоліки\nЯк бачите, такий вид переривання вагітності приваблює тим, що не вимагає оперативного втручання і можливий на ранніх термінах. До речі, менструальний цикл відновлюється досить швидко - через місяць. Крім того, медикаментозний аборт найменш травматичний, оскільки слизова оболонка матки не пошкоджується.\nОднак розглянутий метод неідеальний. При застосуванні аборту таблетками наслідки для жіночого організму теж виникають. Якщо, приміром, не відбудеться відторгнення плодового яйця, знадобиться міні-аборт (вакуум-аспірація). При вигнання плодового яйця іноді виникає таке сильне маткова кровотеча, що знадобиться медична допомога. До речі, можлива поява неприємних побічних ефектів: блювання, нудота, болі в низу живота, алергічні реакції і підвищення тиску.\nПротипоказаннями до виконання таблетованого аборту є позаматкова вагітність, захворювання нирок, надниркових залоз і печінки, ШЛУНКОВО-кишкового тракту, крові, пухлинні та кістозні процеси в малому тазі, рубець на матці.


Петунія Інгрід F1 Садиба центр (89564): купити насіння поштою в Україні | інтернет-магазин Дім і Сад\nПетунія Інгрід F1 – найновіший гібрид з унікальним відтінком пелюсток. Вони молочно-жовті із помітним коричнюватим жилкуванням, яке розходиться від центру воронки та займає третину бутону. Кущики гіллясті й компактні, до 30-35 см заввишки. Рослину можна висаджувати як на відкриті клумби, так і у горщики, балконні ящики.\nПетунія Інгрід: особливості посадки та догляду\nКультура любить сонячні проміні та регулярні поливи. Для більш охайного вигляду зів'ялі бутони варто зрізати. Вирощують квітку розсадним способом. Насіння сіють у лютому – березні. В окремі стаканчики пересаджують на стадії 2-3 справжніх листочків, на постійне місце висаджують в травні.


ЕТЮД ПО ІСТОРІЇ УКРАЇНСЬКОЇ КОРУПЦІЇ:\nСЛУЖБОВІ ЗЛОВЖИВАННЯ РОМЕНСЬКОГО ПРОТОПОПА МАРТИНА\nШирокознаний літературний герой І. Ільфа і Е. Петрова Остап Ібрагимович Бендер, як відомо, мав у своєму арсеналі чотириста порівняно чесних способів відбирання грошей. Не відомо лише, чи включав він до цього, переліку подібного роду операції з використанням власного службового становища. А мав би, оскільки хабарництво і корупція як явища соціального життя, будучи похідними влади такі ж древні, як і сама влада. Вочевидь, кожен з тих, хто володіє владою, рано чи пізно неминуче стикається з надзвичайно важливою\nморальною дилемою — брати чи не брати?! Від результатів вирішення її й залежить реноме можновладця: чи то як високоморальної особи, чи то як користолюбця і корупціонера.\n«Та чи може слугувати ілюстрацією до характеристики цього споконвічного соціального зла діяльність якогось там провінційного протопопа?» - запитаєте ви. Виявляється, що може, особливо тоді, коли його\nпрізвище Самойлович і він опікується духовними справами своїх парафіян та здійснює нагляд за духовним служінням священнослужителів роменської протопопїї у 70-ті – першій половини 80-х років XVII ст., тобто в часи, коли гетьманску булаву на Лівобережжі утримував його рідний брат Іван Самойлович. Той самий Самойлович, котрого називали одним з хрещених батьків української корупції. Так, принаймні, він виглядає в переважній більшості історичних Евсеїв, присвячених його персоні. Зокрема, відомий український історик другої половини XIX ст.. Микола Костомаров стверджував, що без хабара „не було до гетьмана приступу, хто нічого не дасть, тот нічого не доб’ється”.\nХоча заради справедливості варто сказати, що історикам доведеться ся добряче попрацювати, аби намалювати правдиву картину українського життя в роки гетьманування Самойловича. Адже скинутий з гетьманства в результати старшинської змови, підтриманої російською владою, Іван Самойлович був звинувачений своїми опонентами чи е у всіх можливих смертних гріхах, а сам при цьому так і не отримав змоги їм відповісти. І хто може з впевненістю визначити, скільки в тих звинуваченнях правди, а скільки свідомих інсинуацій. Невідомою для нас залишається ця пропорція й у звинуваченнях роменського духовенства та мирян, висунутих на адресу гетьманового брата, роменського протопопа Мартина Самойловича. Проте величезна кількість підписів під цим документом змушує, якщо не сприйняти всю ту інформацію на віру, то, принаймні, звернути на неї пильну увагу, як на історичну пам’ятку можливих службових зловживань духовної особи, котра відучувала за собою надійну підтримку впливового родича.\nУ своїй чолобитній роменці скаржалися на те, що „колишній протопіп Мартин Самойлів, сподіваючись на підтримку рідного свого брата, колишнього гетьмана Івана Самолова, чинив їм нестерпні образи: безпричинно ґвалтом відбирав пожитки, декого сильною стужею морозив, бив киями, приковував за шиї до стопова, ломав руки і ноги; якщо в кого-небудь щось позичав, то те вже не повертав”. Загалом же висунуті звинувачення були викладені в п’ятдесяти семи пунктах і стосувались як службових зовживань протопопа щодо нижчого духовенства, так і кривд, заподіяних мирянам. “Геройства” протопопа не можуть не дивувати своїми винахідливістю і різноплановістю, проте у переважній більшості все ж мали серійні прояви, що дасть нам змогу не перелічувати всі наведені в документі провини, а зосередити увагу лише на улюблених, і тому “серійних”, “розвагах” молодшого з Самойловичів.\nОдним з найприбутковіших і водночас відносно ненасильницьких способів збагачення для роменського протопопа стала організація збирання з духовенства і мирян коштів, нібито потрібних на піднесення подарунків високим церковним ієрархам – як Української православної церкви, так і вселенським владикам. Так, під час пастирської подорожі Лівобережною Україною чернігівського архієпископа Лазаря Барановича Самойлович наказав священикам роменської єпархії зібрати кожному по десять тарілок грошей. У ході цієї акції з тридцяти трьох парафій та декількох протопопій було зібрано і передано отцю Мартину понад 990 золотих, більша частина яких так і осіла в його кишенях. Трохи менше затребував Самойлович зібрати до приїзду в Ромни східного патріарха Мелетія – всього лише по дві тарілки. Щоправда, ці кошти невідомо яким чином стали власністю отця Мартина вже повністю. А загалом до приїзду зарубіжних ієрархів трохи нижчого, аніж патріарх, рівня – митрополитів, архімандритів й ігуменів, а також настоятелів київських і чернігівських монастирів – роменський протопіп запровадив правило – збирати кожному парафіяльному служителю по півтарілки грошей, не утруднюючи себе запитаннями щодо їх подальшої долі.\nЧималий прибуток отцю Мартину приносили й такі нескладні математичні операції, як збирання на користь вищих церковних ієрархів поборів з пастви, наприклад так званої річної куниці для митрополита по п’ятдесят тарілок грошей, а відсилати до архіпастирської скарбниці всього-на-всього лише трохи більше двадцяти кіп грошей. Аналогічні операції проводилися і з такими на сьогодні вельми екзотичними зборами, як “антимінси” чи “муро”.\nПоліпшили матеріальний добробут Самойловича й урочистості з приводу обрання князя Гедеона Святополка-Четвертинського київським митрополитом. Спочатку він поширив інформацію стосовно наміру новообраного митрополита відвідати зібрав з кожної парафії по тарілці грошей, що загалом склало майже сотню золотих. Згодом протопіп почав збирати кошти, а саме по три копи з парафії, на поїздку зверхника Київської митрополії до Москви. За давньою звичкою зібрані під таким прикриттям 247 золотих залишилися в Ромнах, а точніше – у розпорядженні роменського протопопа.\nОсь такими були методи – згідно з сучасними трактуваннями кримінального права – шахрайської діяльності отця Мартина. Проте, як видно з чолобитно, він не обмежувався лише цим амплуа. В арсеналі Самойловича досить широко були представлені й насильницьки дії, які можна трактувати не інакше, як розбій. Зокрема, роменські обивателі скаржилися на те, що їхній колишній протопіп без будь-якої причини відібрав в отця Філона Ропчинського сто золотих, коня, ліс із дібровою, луки та два садки. В його колеги, отця Матвія Пустовійтвського, він поживився також сотнею золотих, конем, пивним котлом, а крім того, вирубав на свою потребу два ліси, забрав дві копи сіна та ще й протримав його два тижні у в’язниці. Матеріально постраждали від самоправних дій родича гетьмана й інші священики роменської протопопії – Григорій Костянтинівський, Нестір Волковський, Діонісій Будянський, Сампсоній Бобрицький, Михайло Коржавський – хто на двадцять, хто на сорок, а дехто навіть на сто золотих. Щоправда, в чолобитній не містилося інформації стосовно того, як же отцю Мартину вдалося експропріювати ці немалі кошти.\nЗначно конкретніше говорилося в документі про те, які суми отримував впливовий протопіп “за місце”, тобто за надання священикам тієї чи іншої парафії. Так, з отця Полуяна “за Біловодське місце” Самойлович взяв срібний пояс вартістю двадцять тарілок грошей, два коня, світлицю і сундук. А з отця Прокопа за ту саму парафію стягнув “лише” сто золотих. Загалом же, очевидно, залежно від прибутковості того чи іншого “місця”, розцінки протопопа коливалися від шести до двадцяти тарілок грошей.\nХоч отець Мартин був людиною небідною, однак щиро полюбляв брати в борг у своїх колег священиків, при цьому, як правило, “забуваючи” повернути позичене. Через цю властивість його характеру отець См еон не долічився ста п’ятдесяти золотих, отець Родіон – ста, збитки ж інших, варто віддати належне отцю мартину, були дещо меншими.\nЯк людина вчена і, вочевидь, бібліофіл, Самойлович не міг не звертати уваги і на факт наявності в роменських священиків книг, особливо рідкісних і коштовних. Зокрема, отець Павло згодом скаржився на відібрання в нього протопопом “книги польської Зверцадло”.\nНепогано підробляв протопіп і на покаранні винних як священнослужителів, так і мирян .Зокрема, на Глинського священика він наклав штраф у розмірі аж сотні золотих лише за те, що той “не вмів московської грамоти прочитати”. Сварка отця Сильвестра з якимось козаком-компанійцем коштувала йому п’ятдесяти золотих та прикування ланцюгом за шию до стовпа посеред міста. За розлучення оскутенського мешканця Грицька Луценка роменський протопіп взяв собі коня, віз солі, шубу, п’ять осьмачок проса та змусив того півтора року відробляти на свою користь. Викрадення нареченої молодиком з Гаврилівни коштувало його батьку, Івану Опарі, двісті десяти золотих. Позашлюбний зв’язок Грицька Чигиринського (“за то, что жону со сторони понял”) приніс роменському протопопу прибуток у розмірі півкуфи дьогтю, п’яти золотих та двох кафтанів. Розлучивши якусь роменську жительку Гейку з четвертим чоловіком, отець Мартин взимку роздягнуту бив і стягнув з неї на свою користь понад чотириста золотих. За те, що батьки пообіцяли одному парубку видати за нього заміж свою доньку, а видали за другого, отець Мартин забрав у них коней і одежу. Розлучаючи Тимора Сверілку з його першою дружиною, протопіп взяв з нього вісім кіп грошей, з другою – десять тарілок грошей, а з третьою – сто золотих.\nТа не лише цими, так би мовити, примітивними способами здобував собі “шматок хліба” Самойлович. Були в його арсеналі й наваго витонченіші, надзвичайно “елегентні” засоби. Саме до таких, вочевидь, варто віднести “надзвичайну гостинність” роменського протопопа. Так, згідно з інформацією, яка містилась у чолобитній, отець Мартин дуже полюбляв частувати роменське духовенство у своїй корчмі. Щоправда, для того, аби залишитися на чолі своєї парафії, хоч-не хоч, а бочку меду потрібно було обов’язково купити. Пити було не обов’язково – можна було й залишити на місці. Парафій то немало було на Роменщині – черговий купець на неї завжди “знайдеться”.\nТривалий час очолюючи нижче парафіяльне духовенство, отець Мартин виробив навіть своєрідний місцевий церемоніал. Так, під час проведення місцевого собору чи з’їзду священики повинні були обов’язково зранку шикуватися зі щедрими хлібами біля воріт протопопської господи, очікуючи, аж поки отець Мартин, піднявшись з ліжка, поснідає, після цього знову відпочине і вже тоді “ощасливить” духовенство своїм виходом на люди. Зашкодити проведенню цієї церемонії не могли ні зимова стужа, ні літня спека.\nПід час об’їздів протопопом роменських парафій його обов’язково мав супровождати почет з числа парафіяльних священиків, котрі приймали його користь дари від місцевих духовних осіб і мирян, а на час проведення обідів пвинни були “стояти біля порогу без шапок і п’яного, неначе служки, караулити, і тільки попові користі: і облає, і поб’є, і кров пустить, і за волосся насмикає...”.\nСкаржились святі отці й на те, що вельми полюбляв протопіп залучати їх до відробітків на свою користь: “Попи були в нього замість прислуги і двірниками, і ворітниками, і конюхами, і візниками, замість гайдуків, підводників, провожатих і тому подібне”. Працювали роменські священики у свого начальника і тому подібне”. Рацювали роменськи священики у свого начальника і винокурами, і пивоварами, і гончарами: “Хто в нього на винокурні вино ситить? Попи. Хто пиво варить в Михайлівні, в Лебедині, в Камишній і в ішних місцях? Попи. Хто горілку міцну камишівську варить? Піп Бобринський та отець Симеон. Кого йому ще послати в Кодак, в Почеп, в Стародуб, в Новгородом, в Погар і в інші міста тютюн продавати? Отця Прокопа, Полуяна чи Родіона. А підводи де взяти? У вкладників, нехай наймуть за церковні гроші, хоч би і по три копи за підводу”.\nА за зроблені йому послуги та виконану роботу розраховуватися отець Мартин зазвичай “криком, лайкою, побиттями, сіпанням за волосся та пролиттям крові. І те за велику втіху йому було...”.\nОсь таким, м’яко кажучи, не вельми привабливим було обличчя українського користолюбця і корупціонера кінця XVII ст. Падіння гетьмана Івана Самойловича в 1686 р. Поклало край і службовим зловживанням його брата. Та чи не з’явилися в отця Мартина послідовники, котрі б користувалися покровительством нового гетьмана? Цілком можливо...\nАвтор - Віктор Горобець,\nІн-ту історії Нац. академії наук України.


Як видаляти вушні пробки |ЯкПросто\nНапевно, кожного з нас мама в дитинстві вчила видаляти з вушного каналу сірку. Залежно від знання особливостей анатомії вуха, ми використовували куточок рушники, сірник, обмотану ваткою і інші підручні предмети, не підозрюючи про те, що наносимо собі більше шкоди, ніж користі. Саме регулярна «чистка» вушного каналу за допомогою ватних паличок та інших пристосувань і призводить до утворення сірчаних пробок.\nНасправді, природний механізм виділення у вушний канал сірчаних і сальних залоз не потребує «механічної» допомоги. Вушна сірка, що служить для змащування і захисту від пилу слухового апарату, постійно оновлюється, виходячи разом з пилом і частками епітелію на вушну раковину (де її і слід видаляти вологою тканиною чи серветкою). Якщо ж ми намагаємося «допомогти» природному механізму, ми мимоволі зскрібає омертвілу шкіру зі стінок вушного каналу. Саме епітелій, посилено змішуючись із сіркою протягом довгого часу, і призводить до утворення сірчаних пробок.\nЩо слід робити, якщо сірчана пробка вже з’явилася, і ускладнює слух? Способів кілька, і кожен має свої переваги.\nЗвичайно, найпростішим і безпечним способом видаляти вушні пробки є візит до лікаря. Спеціаліст позбавить вас від проблеми значно ефективніше і швидше, ніж ви зробите це самі.\nЗакопування спеціальними засобами або перекисом водню.\nДосить простий спосіб — ви можете використовувати його без будь-яких спеціальних навичок. За допомогою піпетки по черзі закопуйте в кожне вухо перекис водню, або спеціальний засіб (наприклад, А-Церумен), видаляючи утворювала піну. Процедуру слід повторювати протягом 6-8 днів, двічі, вранці і ввечері.\nВидаляти сірчані пробки прогріванням слід за допомогою грілки або гарячого компресу. Під впливом тепла пробка буде розм’якшуватися, і виходити з вушного каналу.


Історії революційного кохання | Український інтерес\nІсторії революційного кохання\nТри роки минуло від Революції Гідності. Три роки відтоді, коли вирішувалася доля країни, коли мільйони людей творили нову історію нашої держави. І в той же час створювалися неймовірні історії кохання. Майдан об’єднував не лише однодумців, він сполучував серця.\n«Український інтерес» знайшов сім’ї революціонерів, які розповіли, що ж поєднало їхні серця під час тих буремних подій та чим вони живуть сьогодні.\n«Коли я побачила очі пораненого Сергія, зрозуміла, що ніколи його не покину»\nМар’яна на Майдані була від самого початку. Пішла волонтером на кухню. Родом дівчина із Закарпаття, але на той час уже проживала і працювала у Києві на одному з телеканалів. Сергій – з Миколаєва, на Майдані пішов в охорону – суть справи добре розумів, бо до того три роки працював у МВС України. Дівчина розповідає, що відразу помітила Сергія, адже, за її словами, він вирізнявся серед інших своєю серйозністю та зосередженістю. Та ніяких залицянь не було – кожен займався своєю справою.\nЩозустрічі вони зближувалися і пізнавали один одного краще. Обоє приєдналися до 38-ї сотні. З тривогою Мар’яна згадує події 18 лютого. Під час штурму Сергій з дерев’яним щитом, разом із побратимами тримав оборону стели. Тоді гранатою йому розірвало руку. Він потрапив до Будинку профспілок, де отримав першу допомогу, а за декілька хвилин споруда почала горіти. Дівчини тоді на Майдані не було. Про поранення Сергія дізналася від друзів. Хлопець пережив декілька операцій – весь час Мар’яна була поруч. Збирала кошти на лікування у соцмережах, шукала лікарів. Тоді зрозуміла, що ніколи його не покине. «Коли я побачила очі пораненого Сергія, зрозуміла, що ніколи його не покину».\nДівчина згадує, ще до стрілянини на Грушевського Сергій сказав, що з нею він би одружився. Та то були лише розмови, не пропозиція. Вже після тих жахливих подій, влітку 2014 року, хлопець запропонував руку і серце. «Ми у нього на квартирі готували вечерю, і він просто сказав: «Може ми одружимося?». Я погодилася, згадує дівчина.\nВесілля відсвяткували рік по тому. Гучного гуляння не було – без білої сукні, без святкового торта, без пафосу – головне, що удвох. Через поранення Сергій не зміг вступити до Нацгвардії та поїхати на фронт. Зараз Сергій працює оператором. Попри важкі поранення правої руки, вона робоча. Нею і знімає на камеру. Разом з дружиною завжди допомагають своїм друзям із Майдану, які воюють на Сході.\nМар’яна та Сергій на Майдані були підтримкою один одному. Фото: із власних архівів героїв публікації\nВесілля закохані відсвяткували через рік після Революції. Фото: із власних архівів героїв публікації\n«Наше весілля – це останній світлий спогад з Майдану»\nДанило та Христина були знайомі з дитинства, а зустрічатися почали за півтора року до Майдану. Під час Революції були цілковито залучені в роботу Самооборони – працювали в штабі, на складі, в інфоцентрі. Дівчина згадує, що одружитися вони планували влітку, і було надзвичайно неочікувано, коли коханий запропонував одружитися на Майдані. Христина в той час була на іспитах у Львові і, почувши пропозицію, подумала, що Данило так жартує. Посміхаючись, сказала у відповідь: «Так, звісно, і покличемо всю Самооборону з нами святкувати!». Але наступного дня зрозуміла, що ніяких жартів – хлопець уже знайшов священника для вінчання.\nПланували одружитися першого лютого, та через буремні події, які сталися на Водохреще, настрою не було, до того ж обоє захворіли через люті морози. Тоді вирішили святкувати 15 лютого – на Стрітення. Весь Майдан розділяв радість разом із молодятами. «Основний спогад того дня – це безліч усмішок і всі довкола такі щасливі. Хоч трошки відволіклися від тієї ситуації. Я дуже рада, що нашим святом трохи підняла настрій на Майдані – тоді люди були змучені, в жалобі, не бачили світлого розвитку подій. Наше весілля – це останній світлий спогад з Майдану», – розповідає Христина.\nСьогодні закохані живуть у Львові. Данило – на строковій службі, Христина працює графічним дизайнером. Підтримують дружні стосунки з побратимами із Майдану.\n«Кажуть, що ми багато втратили на Майдані, а я кажу, що ми багато чого надбали і започаткували там».\nДанило та Христина святкували весілля разом з усім Майданом. Фото: із власних архівів героїв публікації\nЗараз закохані повернулися жити до Львова. Фото: із власних архівів героїв публікації\n«Усі ключові моменти в наших стосунках неодноразово збігалися з важливими подіями революції»\nНаталка та Мирослав познайомилися на Михайлівській площі відразу після побиття студентів. Дівчина принесла теплий одяг і їжу. Зустріла колегу, який познайомив її з Мирославом. Вони одразу сподобались один одному, тому хлопець узяв номер телефону в нової знайомої. За декілька днів почали переписуватися.\nПереживати ті буремні будні удвох їм було легше, але водночас і дуже важко. Вони розділяли і радість, і тривогу разом. Знали, що завжди підтримають один одного. А важко, бо сам за себе так не переживаєш, як за когось. Коли просто стежиш за трансляціями і знаєш, що коханий там – на барикадах – і ти ніяк не можеш йому допомогти.\nДівчина згадує, як на перше побачення подарувала Мирославу шапку – він на Майдані ходив у старій. Тепер у них традиція – на кожну річницю Наталка дарує чоловікові теплу шапку. Перше побачення також запам’яталося поваленням пам’ятника Леніна. «Я зрозуміла, що це якийсь знак. І потім ключові моменти в наших стосунках неодноразово збігалися з важливими подіями революції», – розповідає Наталя.\nЧерез місць після цих подій Мирослав освідчився. Це сталося на Різдво. «Я готувала вечерю на кухні, він зайшов, присів на одне коліно і подарував обручку, на якій було вигравірувано «Разом і до кінця». Я одразу погодилась», – згадує дівчина.\nЗаяву на шлюб подали 18 лютого. Після цього Мирослав поїхав на Майдан – саме тоді, коли там з’явилися снайпери.\nОдружилися 22 березня у вузькому колі друзів, а менш як за місяць чоловік пішов добровольцем у Нацгвардію. Сьогодні закохані пишаються, що змогли пройти через усі ті випробування разом. Наталка – у декретній відпустці, Мирослав працює. Виховують синочка Ореста, якому скоро буде 9 місяців. Регулярно пара переказує кошти волонтерам та допомагає речами переселенцям. Зізнаються, що спочатку було трохи важко переходити від «революційних» стосунків до звичайного побуту, але разом вони досягли сімейного затишку. Напевно, в цьому і є запорука шлюбу – розуміння, що для всього потрібні зусилля.\n«Люди часто засмучуються і зневірюються, адже хочуть швидкого результату. А так не буває, щоб щось відбулось в один день і все докорінно змінилось – насправді треба докласти багато зусиль. Так само з революцією – це лише початок. Це поштовх – далі треба разом змінюватись і змінювати країну», – переконана Наталя.\nНаталка та Мирослав відразу сподобалися один одному. Фото: із власних архівів героїв публікації\nЗараз щаслива пара виховує синочка Ореста. Фото: із власних архівів героїв публікації


Тост для подруги — поздоровлення в прозі — Классный подарок\nЛюба подруго! Є чудовий жіночий тост!Шлях плачуть ті, кому ми не дісталися!І здохнуть ті, хто нас не захотів!\nДо цього хочу додати, що нехай радіють ті кому ми дісталися і кого ми самі захотіли! Так давайте ж вип’ємо за що ніколи не помилятися при виборі!\nЛюба моя подруга, бажаю тобі, щоб твоє життя була схожа на курорт. Нехай у ній буде море щастя, чиста, як повітря, любов, гори успіхів у кар’єрі і безліч сонячних днів, а хмари негараздів хай обходять тебе стороною! З днем народження!\nМила моя подруга, бажаю тобі постійних походів у салони краси SPA, в фітнес центри та по магазинах, в ресторани і кіно… загалом, всього тобі від чого дівчата отримують задоволення. Але для цього без грошей не обійтися, тому бажаю тобі, в проміжках між релаксом, побудувати відмінну кар’єру! З Днем народження тебе!


Сторінка 2 з 193, Курси для керівників та курси для підвищення кваліфікації 2019/2020\nСторінка 2 з 193, Курси для керівників та курси для підвищення кваліфікації\nкурс 16-30 (з 2888). Курси. Знайди всю інформацію про школу і зв'яжись з приймальною комісією в 3 кліки!\nКампус Денне навчання 2 тижні Червень 2020 США Сан-Хосе\nСтворіть компанію всього за два тижні - Кремнієва долина! У цій інтенсивній програмі запуску ви будете створювати стартап з нуля за допомогою експертів Silicon Valley, включаючи інвесторів, ВК, підприємців, керівників компаній тощо. Кульмінація програми відбудеться ночами, де ви покажете свій продукт колегії експертних суддів перед живою аудиторією.\nКампус Заочне навчання 2 місяці Листопад 2019 Іспанія Барселона Лас-Пальмас-де-Гран-Канарія + 1 більше\nКампус Заочне навчання 110 години Листопад 2019 Іспанія Барселона\nКампус Заочне навчання 2 місяці інформація Іспанія Барселона\nКампус Заочне навчання 4 місяці інформація Іспанія Барселона\nКомбіновано: онлайн і кампус Заочне навчання 6 місяці Відкритий конкурс Росія Москва\nВ курсі R820 «Стратегія» обговорюються основні стадії стратегічного процесу: стратегічний аналіз, стратегічний вибір і реалізація стратегії, а також найбільш важливі аспекти стратегій сучасних організацій, що дозволяють їм домагатися конкурентних переваг.\nКурс «Управління маркетингом і фінансами»\nУ сучасних умовах ведення бізнесу маркетинг виходить на перший план - від ефективності маркетингової активності компанії залежить її фінансове благополуччя. При цьому, однією з основ ефективного маркетингового процесу є вміння прогнозувати фінансові ризики, будувати стратегії на підставі сигналів, що надходять із зовнішнього оточення з урахуванням специфіки Вашої організації.\nПрограма MBA з управління персоналом допомагає керівникам HR-відділів структурувати вже наявні знання, проаналізувати практику роботи, а також розглядає питання діджіталізаціі, інноваційні технології рекрутингу та інші актуальні теми.\nКомбіновано: онлайн і кампус Заочне навчання 6 місяці інформація Росія Москва\nМІМ ЛІНК представляє новітній дистанційний курс німецької Академії управління та економіки AFW (AFW Wirtschaftsakademie Bad Harzburg GmbH) «Управління проектами» ( «Projektmanager / in»). Це - один з перших сучасних німецьких курсів, присвячених проектному менеджменту. Його популярність постійно зростає серед німецьких і російських компаній і приватних осіб. Завдяки компактності, унікальному побудови за формою, змістом і актуальності теми курс визнаний одним з кращих курсів Німеччини в області менеджменту.\nКомбіновано: онлайн і кампус Заочне навчання 4 місяці Відкритий конкурс Росія Москва\nКурс «Системне управління організацією» - практичний інструмент формування навичок системного мислення в бізнесі і вдосконалення управління в організаціях.\nКомбіновано: онлайн і кампус Заочне навчання 6 - 12 місяці інформація Росія Москва\nПрофесійна перепідготовка за курсом "Ефективний менеджер" вже стала ключем до успіху для багатьох керівників вищої та середньої ланки з компаній різної галузевої спрямованості.\nОнлайн Денне навчання Заочне навчання 6 тижні інформація Нідерланди Нідерланди Інтернет + 1 більше\nУ світі, що все більше керується даними, дані та його використання не завжди є все, що треба. Цей курс спрямований на вирішення критичного недоліку будь-яких відповідних даних у багатьох сферах, де необхідно прийняти комплексні рішення. У цьому курсі ви познайомитеся з найсучаснішими методами експертних оцінок, зокрема з класичною моделлю (КМ) або методом Кука, який, можливо, є найсуворішим методом для виконання структуризованого експертного рішення.


За минулу добу у 55 прикарпатців підтвердили COVID-19: одна людина померла\nСтаном на ранок, 3 липня, у Системі моніторингу поширення епідемії коронавірусу повідомляють про нові випадки захворювання на Прикарпатті.\nЗокрема, в області вже 2 544 лабораторно підтверджених випадків захворювання - 55 нових за добу, пише Фіртка.\nНаразі в області є 6 857 підозр на коронавірусну хворобу. Загалом хворіють 1 333 (+54) прикарпатці.\nЗ початку епідемії в області померли 103 людини. За офіційними даними за минулу добу зафіксовано один летальний випадок.\nКрім того, одужало 1108 прикарпатців.\nВ Україні за добу виявлено 876 нових випадків COVID-19, загальна кількість хворих становить 46 763 особи.\nНагадаємо, на Прикарпатті посилили карантинні обмеження.


Захворювання хребта, на жаль, не таке вже рідкісне явище. На болі в спині кожна людина хоч раз у житті, але скаржився. І якщо на легкі больові відчуття багато хто не звертають уваги, то посилення їх інтенсивності змушує людину шукати причину того, що відбувається. Для діагностики захворювань хребта нерідко призначають МРТ або КТ хребта.\nПоказаннями до проведення одного або відразу двох досліджень є:\nБолі в будь-якій частині спини.\nПідозра на пухлину або грижу.\nПорушення кровообігу, проблеми з лімфатичною системою в районі хребта.\nМагнітно-резонансна томографія. Що це?\nЛюдина на 70% складається з води, тобто має атоми водню. Під дією електромагнітних хвиль вони змінюються. Це властивість і дозволяє фотографувати певну ділянку тіла за допомогою МРТ. Потім цю «фотографію» обробляє комп'ютера.\nОбстеження відбувається наступним чином: людину кладуть на стіл, який відправляється всередину апарату, де знаходиться пристрій для «зйомки». Процедура триває від 25 хвилин до години.\nПри обстеженні на тілі не повинно бути металевих предметів. Якщо у хворого всередині є металеві або електронні пристрої (наприклад кардіостимулятор), то МРТ протипоказано.\nОбстеження показує будь-які проблеми з хребтом. Але особливо корисно його проведення для діагностики міжхребцевої грижі.\nГотуватися заздалегідь до процедури не потрібно. Якщо застосовується контрастну речовину, обстеження робиться натще.\nКТ (комп'ютерна томографія) - обстеження за допомогою проміння Рентгена. Але його кардинальна відмінність від стандартної процедури в тому, що при КТ виходить об'ємне тривимірне зображення, що дозволяє лікарю побачити більш детальну картину того, що відбувається.\nЗа допомогою цього методу дослідження можна виявити самий початок захворювання хребта, побачити в якому стані тканини, хребетні диски і т.д. Навіть ранню стадію раку можна виявити шляхом такого дослідження.\nЯк роблять КТ\nОбстеження проводиться за допомогою спеціального апарату - томографа. Він складається з столу, на який лягає досліджуваний і закритого купола, в якому і знаходиться установка для рентгена.\nСтіл з пацієнтом відправляється всередину апарату. Джерело рентгенівських променів і стіл з пацієнтом постійно рухаються під час дослідження, тому хребет знімається з різних ракурсів. Потім всі отримані знімки відправляються на комп'ютер, де піддаються обробці і перетворюються в об'ємне і докладне зображення.\nЯкісні фотографії можуть бути тільки якщо пацієнт не буде рухатися під час обстеження. Тому часто застосовується фіксація щоб уникнути випадкових рухів.\nВ даний час комп'ютерну томографію роблять двома способами: без використання і з використанням контрастної речовини. У першому випадку весь процес займає всього три хвилини, у другому дослідження може затягнутися до 25 хвилин.\nЗа допомогою обстеження можна виявити багато проблем з хребтом:\nЯкщо робиться звичайна томографія, без застосування контрастної речовини, то готуватися спеціально немає необхідності. А ось комп'ютерна томографія з використанням контрасту вимагає дотримання певних умов. Підготовка має свої особливості в залежності від того, який відділ хребта буде схильний до дослідження.\nПри обстеженні шийного відділу останній прийом їжі повинен бути не пізніше, ніж за шість годин до початку. За годину до обстеження можна випити води.\nПеред томографією грудного і поперекового відділу за добу припиняють прийом продуктів, що викликають газоутворення і здуття кишечника: квасоля, горох, капуста, свіжий хліб, молоко та інше. Рекомендується зробити клізму для очищення кишечника.\nПлюси і мінуси досліджень\nЩоб відповісти на питання про те, що краще: МРТ або КТ, необхідно виявити позитивні і негативні сторони цих способів обстеження.\nПозитивні сторони МРТ:\nМожливість ретельно оглянути хребет і виявити всі проблеми.\nМожна робити необмежену кількість разів.\nНедоліком можна вважати хіба що тривалість процедури і її високу вартість.\nЗ плюсів КТ можна назвати:\nМожливість побачити навіть глубоколежащие тканини і виявити захворювання на ранній стадії.\nВеликим мінусом є те, що все-таки відбувається опромінення, тому робити КТ часто і при великій площі обстеження не рекомендується.\nЩо краще: МРТ або КТ\nОднозначної відповіді на це питання не існує. Обидва дослідження потрібні для отримання чіткої картини і в деяких випадках доповнюють один одного. МРТ вважається безпечним, тому його можна робити частіше. Це дає можливість стежити за динамікою захворювання. Однак, дуже висока вартість не дозволяє більшості людей проходити цю процедуру, крім як при гострій необхідності.\nЗазвичай, лікар призначає той чи інший спосіб обстеження, а іноді і обидва, в залежності від того, які є показання. Часом обидва способи дають однакову картину, іноді щось видно на МРТ, а щось на КТ.\nТак, комп'ютерна томографія краща при дослідженні кісткової тканини, забезпечуючи ретельний, пошарове огляд. З її допомогою виявляються відкладення солей, кровотечі, оцінюється стан нервових закінчень.\nМагнітно-резонансне дослідження показує стан хрящів, прилеглих м'яких тканин, лімфатичних вузлів.\nОднак, якщо виникає необхідність обстежити не один відділ, а весь хребет цілком, безумовно, слід віддати перевагу магнітно-резонансної томографії, щоб не наражати на організм сильному опроміненню.


Форум «Всі разом!» об’єднав активістів Полтави - Рух Реформації\nФорум «Всі разом!» об’єднав активістів Полтави\nФорум «Всі разом!» об’єднав активістів…\nУ Полтаві 20-21 квітня пройшов довгоочікуваний Форум «Всі разом!». Цей захід відбувся за підтримки церков та громадських організацій Полтавщини. Участь у ньому взяли релігійні діячі різних конфесій, громадські активісти, медійники, підприємці, діячі культури, представники органів влади різних рівнів.\nУ рамках Національної кампанії розвитку лідерів і управлінців для суспільних і державних перетворень рух «Всі разом!» організував і провів Форум у Полтаві. Це вже восьме місто, в якому збираються найактивніші громадяни, яких об’єднує бачення християнських перетворень в Україні. Вони готові створити професійне та експертне підґрунтя для обговорення і реалізації бачення майбутнього розвитку країни на християнських цінностях.\nФорум тривав два дні. Кожний відкривався спільною молитвою, співом та вітальним словом особливого гостя. З вітальним словом до учасників звернувся Михайло Роман, єпископ Церков християн віри євангельської Полтавської області. Він наголосив на важливості внутрішньої підготовки та постійного самовдосконалення, підвищенні рівня духовності на шляху доручення до перетворень в громаді. Тільки внутрішньо реформована та духовна особистість може служити своєму місту.\nВсі учасники впродовж двох днів вивчали суспільні процеси та тенденції, виклики та загрози перед християнською спільнотою країни, напрацьовували спільні рішення та стратегію попередження і подолання регіональних проблем у царині інституту сім’ї, освіти, політики, громадянському секторі, культурі.\nНайкраща команда промовців та експертів виступила перед поважною аудиторією учасників.\nРуслан Кухарчук, голова громадянського руху «Всі разом!», президент Асоціації журналістів «Новомедіа» говорив на тему «Адвокація цінностей та стратегія змін». Він розповів про захист християнської спадщини та завдання, які стоять перед віруючими громадянами в світлі суспільних викликів.\nСпікер презентував алгоритм і інфраструктуру змін. Осмислити і сформулювати суть новацій, зібрати однодумців, скласти план дій і розпочати, — такою є дорожня карта для реалізації бажаних перетворень будь-де. Серед іншого, спікер розказав про сімейну політику в державі у світлі Плану Кабінету Міністрів по захисту прав людини до 2020 року. Руслан Кухарчук розкрив стратегію національних просімейних кампаній в Україні. Передав методологію проведення вуличних сімейних фестивалів у містах. Особливо зацікавила учасників проблематика внутрішньої та зовнішньої комунікації у викладенні спікера.\nМаксим Слободян, депутат Фастівської міської ради, поділився власною стратегією та місією походу у владу. Служіння Богу і людям — такою повинна бути мотивація депутата. Пан Максим звітував про те, що зміг зробити для міста та своїх виборців, перебуваючи на посаді. Він звернув увагу учасників форуму на персональну відповідальність християн за розвиток власних громад. Агентами найкращих змін в суспільстві можуть і повинні стати кваліфіковані, мотивовані і благочестиві люди.\nІгор Плохой, депутат Вилківської об’єднаної територіальної громади, говорив про віруючих людей у владі і політиці. Зокрема, про етичні принципи і високий професіоналізм. «Куди не поглянь — всюди в Україні відбуваються суспільні тектонічні зрушення, вибухають бурхливі події, протікають глибинні соціальні процеси, складовими яких є: війна, економічні реформи, антикорупційна боротьба, відродження національної свідомості та самоідентифікації, децентралізація тощо. Яка роль Церкви та християн у цих процесах? Віруючі повинні перейти в якісно новий стан з об’єктності до суб’єктності», — наголосив спікер.\nОксана Горяєва, директор приватної загальноосвітньої школи «Початок мудрості» на Форумі говорила про розвиток приватної освіти на сучасному етапі, соціальне замовлення для шкіл з християнським світоглядом. Пані Оксана розкривала покроковий алгоритм заснування навчального закладу, нормативне забезпечення, кадрові питання, отримання ліцензії.\nІгор Галенко, головний режисер, заслужений працівник культури України, поділився з учасниками тим, як підготувати і провести вуличний сімейний захід. Спікер показав методологію професійної та якісної підготовки вуличного заходу. Корисним для всіх присутніх стало спільне для всіх учасників обговорення і пропозиції до наповнення фестивальної частини просімейного заходу.\nОлександр Храпач, голова організації «Місія милосердя та справедливості», проаналізував регіональні можливості впливу місцевої громади на стан сім’ї та батьківства. Зокрема, презентував проект Школи подружнього життя як інструмент роботи з дітьми, молоддю та подружніми парами за підтримки обласної державної адміністрації.\nВ’ячеслав Бєлов, голова правління Полтавської обласної благодійної організації «Спілка самаритян» під час свого виступу розкрив проблематику взаємодії громадянського сектору з державною владою. А також на прикладі своєї організації презентував практичний кейс співробітництва. Спікер акцентував увагу присутніх на персональній зацікавленості та представництві кожного віруючого в якості агента змін свого оточення.\nОлена Хачатрян, голова Благодійного фонду «Сім’я», поділилася багаторічним досвідом організації та проведення міжнародних та загальноміських проектів. Останньою ініціативою, яку вже підхопили декілька міст України, став дитячий фестиваль «City work». Про різні форми культурологічних ініціатив говорила пані Олена під час свого виступу.\nЮрій Меншиков, учасник: «Форум надихнув. Дуже інформативний. Розширює світогляд. Цікаво було зустрітися з людьми, які генерують позитивні зрушення в українському суспільстві».\nСергій Удовенко, учасник: «Вперше я почув і побачив, як можна поєднати християнський світогляд з дієвими інструментами впливу на всі сфери суспільного життя».\nФорум «Всі разом!» поклав початок плідної співпраці з полтавськими активістами.\nНагадаємо, що подібні Форуми відбулися вже в Черкасах, Одесі, Києві, Харкові, Запоріжжі, Сєвєродонецьку та Тернополі.\nФотозвіт про подію можна подивитися за посиланням: https://goo.gl/dLwR4o.


Оцінка стану вживаного транспортного засобу: На що звернути увагу?\nОцінка стану використовуваного транспортного засобу: На що звернути увагу?\nБагато водіїв віддають перевагу не новим автомобілям, а вже тим, які були у використанні. Такий попит не випадковий, адже машини колишнього використання за ціною набагато доступніші, ніж нові іномарки. Викуп старих авто здійснюють багато компаній, причому на вигідних умовах.\nПерш ніж купувати авто, яке Вам сподобалось, необхідно оцінити його стан. Як це зробити, запитаєте ви? Все дуже просто: ви можете прислухатися до працюючого двигуна, придивитися на фарбування кузова або відігнути гумки ущільнювачів. Але оптимальніше все-таки звернутися за допомогою до фахівців СТО. І краще, якщо це буде та станція, якій ви довіряєте, а не та, яку пропонує продавець.\nПісля перевірки автомобіля працівники СТО повинні з’ясувати наступне:\nМожливі дефекти (подряпини, іржа, вм’ятини). Не варто відразу ж відмовлятися від машини, якщо була заміна дверей або крила. Старі автомобілі рідко бувають без пошкоджень.\nСтан двигуна, гальм, підвіски. Старий автомобіль може мати неполадки. Ви повинні вирішити, чи вартий ремонт ваших капіталовкладень.\nОцінка старого автомобіля становить близько 0,1% від суми угоди. Існують різні варіанти оплати. Наприклад, якщо продавець запевняє, що машина не потрапляла в аварію, а на СТО вам говорять зворотне, то за послугу повинен заплатити продавець. Якщо результати перевірки позитивні, то суму вносите Ви. Для того щоб не було непорозумінь, подібні нюанси потрібно обговорювати заздалегідь.\nНа які нюанси звернути увагу?\nПісля того як Вам сподобалася певна модель, не варто відразу відправлятися на СТО.\nСпершу потрібно звернути увагу на деякі фактори:\nКількість власників машини. Вас має насторожити те, що колишніх господарів більше в два рази, ніж вік самого авто.\nНаявність наклейок, різних обважень, а також пропалених сидінь і заляпаної стелі. Це говорить про те, що колишній господар ставився до транспортного засобу неналежним чином.\nВік автовласника. Більшу довіру викликає 35-річний чоловік, який має хороший водійський стаж, ніж молодий 25-річний водій, стаж водіння якого становить не більше 7 років.\nОцінивши свій автомобіль за всіма правилами, Ви напевно не прогадаєте в покупці. А придбаний транспортний засіб прослужить Вам достатньо довго.


Roadster spada codatronca monza | "Строим Дом" - Строительство и ремонт домов под ключ\nСтроительный портал » Новости партнеров » Roadster spada codatronca monza\nRoadster Spada Codatronca Monza — Італійський унікум. Провідний дизайнер італійської компанії Spadaconcept на Top Marques Monaco 2011 Шоу, що пройшов на трасі Autodromo Nazionale представив свою чергову розробку — ексклюзивний sport — car Spada Codatronca Monza, дизайн якого був реалізований ще в квітні 2011 року і до теперішнього часу допрацьовувався. Безпосереднім створенням займалася організація Spadavetturesport за замовленням Aznom. Габаритні розміри Monza 4759х1942х1130 мм, колісна база — 2686 мм. У комплекті з виконаними з полегшеного металу 12 — спиць дисками Oz діаметром 19 дюймів йдуть шини Pirelli P Zero Corsa 285/35 спереду і 345/35 ззаду.\nПосилені гальма Brembo з дисками 380/355 мм і 8/4 супортами забезпечують хороший контроль поведінки автомобіля на великих швидкостях. Шасі родстера виконано з алюмінію, покритого углеволоконное пластиком. Підвіска має режим гнучкого регулювання. Позначку 100 км / год Roadster Spada Codatronca Monza долає за 3.0 секунди.\nЦьому сприяє узятий у Corvette Z06 LS7 двигун V-8 об'ємом 7011 кубічних сантиметрів, потужністю 720 к.с. при крутному моменті 950 Нм (4200 об / хв) і двома турбінами послідовного упорскування SFI. При цьому маса автомобіля всього лише 1180 кг, що дозволяє домогтися максимальної позначки 335 км / ч. При русі HD — камери ведуть запис і передають інформацію для подальшого аналізування.\nВнутрішньою обробкою Spada Codatronca Monza ательє Aznom зайнялося самостійно. За словами керування причиною співпраці з дизайнером Spadaconcept став його величезний досвід в роботі з багатьма світовими брендами і оригінальність підходу при створенні нових машин.\nКомпакт volkswagen cross coupe Gumpert tornante: суперкар — «відкриття» Chevrolet colorado вражає широтою\n« Придбання дизельного палива\nЯк відкрити акумулятор »


Valve звільнила творця Artifact і 13 осіб з команди розробників - Blogchain\nBy Степан Лютий on Бер 11, 2019 Бер 11, 2019\nЗавдяки системі монетизації Artifact загарбала багато негативних відгуків від гравців. Через два тижні гра втратила 80% користувачів, а тепер онлайн не перевищує 600 осіб. Такий розклад розчарував босів Valve, і компанія звільнила геймдизайнера проекту.\nРічард Гарфілд, творець Magic: The Gathering, був головним розробником Artifact, але не перебував у штаті і працював за контрактом разом з Three Donkeys. У коментарі для Artibuff розробник сказав, що не здивувався повідомленню про звільнення. Запуск гри виявився проблемним, а після справи тільки погіршувалися. До того ж після релізу Valve вимагала швидких рішень, а розмір команди уповільнював процес, так і слова Three Donkeys втратили значимість.\nПеред відходом Гарфілда Valve звільнила 13 осіб, але точно невідомо, з якого відділу вони були. Можливо, що разом з геймдизайнером компанія відмовилася від розробників з команди Artifact, які також були частиною контракту. До того ж офіційний акаунт проекту мовчить з 22 грудня 2018 року, а після виходу патча 28 січня Valve грає в мовчанку. За іншою інформацією, це були розробники з команди VR.\nЖурналіст Аrtibuff припустив, що нові карти і оновлення вийдуть пізніше, ніж планувалося. Якщо Valve дійсно звільнила розробників з Three Donkeys, то компанії доведеться збирати нову команду. До того ж геймерам не варто розраховувати на обіцяний турнір з Artifact, адже за останній місяць онлайн насилу долає позначку в тисячу гравців.\nЧитайте також Xiaomi випустила вбивцю комарів за $22


Організація та характеристика командної роботи на ТК«Буковель». / сторінка 20\nАмериканські менеджери до управління командами мають наступний підхід. Але для них , можна сказати, половина роботи виконана, оскільки, йдеться про управління самокерованими командами, які потребують лише професійного і делікатного підходу. Команди фактично представлені самі собі та можуть бути досить ефективними та продуктивними, однак, щоб досягти успіху потребують особливого типу зовнішнього керівництва. В процесі роботи багато компаній створюють такі команди, фактично незалежні, лиш до певної міри керовані зовні. Дослідження показують, що 79% компаній зі списку «Fortune 1000» і 81% виробничих організацій використовують подібні автономні команди. Поширення їх використання примушує активно досліджувати та вивчати найкращі методи створення таких команд для того, щоб збільшити їх продуктивність та ефективність. Ні політика невтручання, ні різні системи мотивації не являються обов’язковими елементами стилю його роботи. Найкращого результату можна досягти завдяки доведенню до ідеального стану лише один елемент – управління зв’язками між командою та організацією. Управління самокерованими командами потребує особливого підходу від зовнішніх керівників і може бути описане за допомогою таких базових функцій: встановлення контактів, розвідка, переконання, наділення повноваженнями [31,с.38-39].\nВстановлення контактів. Керівники повинні постійно спілкуватися зі своєю командою і організацією в цілому, для того щоб вибудувати систему взаємовідносин. Успіх залежить від таких алгоритмів:\n- Соціальна і політична обізнаність. В одній із американських компаній керівник надав команді ступінь свободи, несумісний з неформальною політикою компанії. Він був вражений різким запереченням цього кроку колег по компанії і був навіть звинувачений у неефективному контролі команди. Тому важливо розуміти внутрішньо організаційну атмосферу, писані і неписані правила.\n- Побудова довіри в команді. Керівникові завжди необхідно розуміти важливість побудови хороших відносин зі своїми командами, аж до отримання статусу «свій». Враховуючи, що він проводить мало часу з командою, його далеко не завжди приймають автоматично.\n- Піклування про членів команди. Керівники часто приймають особисті проблеми членів команди як перешкоди в досягненні цілей, в той час як необхідно бачити і в цьому можливість для покращення і встановлення відносин з людьми. Вирішивши деякі особисті проблеми членів команди, можна отримати відданого командного гравця.\n1) Пошук інформації. Інформацію можна використовувати для впливу на прийняття рішень в команді, особливо, коли необхідно переконати людей прийняти до уваги більш широкі організаційні аспекти. Керівник, який отримує резервну інформацію значно ефективніше відстоює інтереси своєї команди, а ті в свою чергу розуміють значимість фігури керівника, який може швидше домовитись з вищим керівництвом.\n2) Діагностика поведінки членів групи. Через те, що керівник може відповідати за роботу одночасно кількох команд, він рідко присутній, коли в команді відбувається дещо критичне. Нейтралізовувати нестачу інформації доводиться і проблеми які виникають – заднім числом, хоч часто це зробити вже не можливо.\n3) Систематичний аналіз проблем. За перших ознак проблеми найкращі керівники одразу ж скрупульозно досліджують ситуацію. Вони починають активно опитувати членів команди, щоб зібрати повну інформацію та визначити суть проблеми, потім шукають додаткову інформацію. Таким чином вони можуть з точністю оцінити перспективи і аргументовано порекомендувати шляхи її вирішення.\n- Зовнішня підтримка. Часто команди потребують допомоги організації і забезпечення цієї підтримки – завдання керівника. Наприклад, команда в одній компанії стикнулась з проблемою з приводу обладнання, на це керівник, по-перше, використав їх ідеї для вдосконалення цього обладнання, по-друге, звернувся до інших команд за додатковою інформацією. Отриманий матеріал дозволив вирішити проблему.\n- Влиття в команду.


Експансія під час «холери»: як турецькі цементники захоплюють український ринок | СтопКор - корупція, хабарництво, компромат, останні новини\nЕкспансія під час «холери»: як турецькі цементники захоплюють український ринок\n2020-й став роком серйозних викликів як для України, так і для всього світу. Коронавірусний локдаун боляче вдарив по багатьох світових ринках, підштовхуючи уряди країн до кардинальних рішень. Європейські держави на тлі коронакризи підтримують дотаціями не тільки своїх громадян, а й цілі галузі власної економіки.\nВ умовах кризи кожна держава прагне зберегти свою економіку. Коли споживчий попит та споживання товарів падає, вихід один - захоплювати нові ринки збуту. Якщо криза глобальна, це робити непросто, тому потужні економіки часто обирають шлях експансії на більш слабкі та незахищені ринки. Саме такі ризики в умовах коронокризи постали перед цілою галуззю української економіки - виробництвом цементу.\nВиробництво цементу в Україні — це високотехнологічна сфера, яка створює 5 тисяч робочих місць, які створюють ще 15 000 у суміжних сферах. Щороку вона поповнює бюджет податками на мільярди гривень та вже залучила в Україну понад 2 мільярди євро прямих інвестицій.\nМаючи повну підтримку з боку держави, турецькі виробники отримують конкуренту перевагу та, демпінгуючи, впевнено захоплюють вітчизняний ринок. У 2017 році Туреччина поставила до України 400 тисяч тонн цементу. У 2018-му - трохи більше, 450. У 2019-му цей показник сягнув вже 720 тисяч тонн. І лише за 11 місяців 2020-го ця цифра вже перевалила за 1 мільйон тонн.\nЧим це загрожує українській економіці?\nСьогодні обсягів продукції, яку виробляють українські підприємства, цілком достатньо, аби на 100 відсотків задовольнити потреби внутрішнього будівельного ринку і навіть забезпечити експорт до країн Європи.\nЗбільшення турецького імпорту дорівнює скороченню українського виробництва та робочих місць. Як у таких умовах захищають свої ринки європейські країни? Інструмент, який дозволений правилами міжнародної світової торгівлі, - це антидемпінг. І саме його необхідно застосовувати на державному рівні проти турецької експансії.\nГостроти питанню надає й наближення підписання угоди про зону вільної торгівлі між Україною та Туреччиною. Чи зможе наша держава відстояти свої економічні інтереси? Дискусії на цю тему не вщухають, тому чекайте на продовження цієї теми!\nНа Полтавщині правоохоронці викрили «схему» отримання хабарів з боржників за виконавчими провадженнями\nекономіка імпорт цементу останні новини України\nНа Кіровоградщині правоохоронці припинили злочинну діяльність групи осіб, яких підозрюють у вимаганні ДБР перевіряє факт масового побиття в’язнів у «Північній виправній колонії № 90»


Як вибрати панчохи?| Znayka.Org.Ua\nЯк вибрати панчохи?\nЦікаво, що спочатку панчохи були лише привілеєм чоловіків. Тобто, приблизно до ХVІ століття їх носили лише чоловіки. Трохи пізніше жінка забрала у чоловіка і це право. Оскільки зрозуміла – панчохи не тільки зручно, але і дуже красиво. Чоловіки ж від панчіх відмовилися. Хоча якщо останні носили їх як верхній одяг, то жінки – як нижню білизну. Панчохи перетворилися на справді інтимну частину гардеробу. Та таку, що, наприклад, у Саудівській Аравії їх навіть деякий час забороняли ввозити в країну під загрозою смертної кари. Араби вважають, що панчохи розбещують. Звичайно, не все так сумно, але в чомусь араби і праві – панчохи роблять жінку нестерпно привабливою і бажаною.\nВ Європі ж по-справжньому популярними панчохи стали не більш ста років тому – лише в тридцятих роках ХХ століття. В той час почали випускати перші панчохи з нейлону, хоч і коштували дорого. Лише в п’ятдесятих роках панчохи стали доступні більшості жінок.\nПанчішна промисловість постійно розвивалася і в кінці п’ятдесятих років з’явився новий матеріал – еластичний «спандекс». Завдяки лайкри такі панчохи стали ще більш щільно облягати ногу, підвищуючи комфорт. Поява синтетичних матеріалів сприяло розвитку панчішного виробництва.\nХоча протягом багатьох років за панчіх можна було визначити соціальну приналежність жінки. Шелковы панчохи, шалено дорогі, залишалися прерогативою леді з вищого суспільства, а панчохи зі звичайного трикотажу випускалися для «звичайних» жінок.\nЙдемо за панчохами\nЗараз на полицях магазинів можна зустріти безліч різновидів панчіх, тому жінкам іноді не просто зробити вибір. Хоча зараз і немає потреби акцентувати увагу на підв’язках і підтяжках, оскільки ці аксесуари зараз вже не потрібні, адже для виробництва сучасних панчоху застосовується спеціальний шар силікону, який дозволяє панчохам не тільки щільно облягати ногу, але й утримуватися на ній без спеціальних пристосувань. У той же час, для окремих видів панчоху необхідний пояс, але про це нижче.\nНа що потрібно звернути увагу при виборі панчіх?\nЗапах. Не соромтеся понюхати панчохи. Якщо Ви купуєте їх у солідному магазині, продавці навряд чи подивляться на Вас з подивом. Панчохи мають приємний запах і стійкий аромат ароматів? Значить, вони зроблені в Італії. Саме там розташовуються справжні фабрики по виробництву панчоху. Технологія виготовлення цього елемента нижньої білизни передбачає наділення запахом всієї продукції. До того ж, віддушки – недешеві задоволення, а тому «кустарне» виробництво панчіх не може собі їх дозволити. Тому запам’ятайте перше правило вибору – лише фірмові панчохи мають сильний, стійкий, але в теж час приємний запах.\nШов. Виділяється лише два типи швів – круглий і плоский. Щоб побачити її потрібно всього лише розтягнути частина панчох на долоні.\nЯкщо шов круглий – значить це неякісна дешева модель. А ось у дорогих і якісних моделей шов буде плоским.\nКрім того, цілий шов доставить чимало неприємностей жінці – він буде натирати ніжну шкіру ніжок (особливо внутрішній поверхні берда), залишаючи на ній сліди, а також буде чітко видно під облягає одягом.\nЗавдяки особливій технології в’язки плоский шов при розтягуванні практично повністю зрівняється з поверхнею панчіх, які також можна носити під облягає одягом.\n«Den». Цей показник вказує на щільність панчоху. Панчохи від 6 до 15 den найбільш тонкі. Вони підійдуть для шкарпетки в літні дні. Також їх можна одягати на вечірки і в гості. Панчохи щільністю в 20-40 den – це вже демісезонні. Їх носять восени або ранньою весною.\nНа що ще звернути увагу. Перед купівлею дізнайтеся складу панчоху. Чим більше в них лайкри – тим краще. Лайкра – еластична нитка здатна перетворити панчохи в другу шкіру ніг, чого так хочуть жінки.\nЯкщо Ви хочете придбати дійсно якісні, надійні, красиві панчохи – віддавайте перевагу тільки відомим торговим маркам. Нехай вони будуть трохи дорожче, зате якісніше і зручніше.\nНе варто нехтувати розміром панчіх, думаючи, що їх можна розтягнути. Якими б еластичними вони не були, проте розміри придумані не просто так. Малі за розміром панчохи не утягнуть ногу, а просто порвуть на п’яті. Якщо панчохи великі – то вони будуть братися некрасивими, відразливими складками та й ще постійно сповзати.\nЖінкам з повними ногами необхідно відмовити від панчохи в сітку і з малюнком – вони тільки додадуть ніг додаткової повноти.\nЯк підібрати розмір панчіх\nПо-перше на кожній упаковці намальована спеціальна таблиця, яка допоможе жінкам вибрати правильний розмір. Горизонтальна лінія таблиці – це вага, вертикальна – зростання. На перетині ліній, які відповідають параметрам, вказаний потрібний розмір. Він позначається літерами XS-S-M-L-XL або цифрами 1-2-3-4-5-6 (перша і останні дві цифри у продажу можна зустріти дуже рідко).\nXS – це дуже маленький, S – маленький, M – середній, L – великий, XL – дуже великий\nПо-друге розмір панчіх можна визначити по їх довжині від п’яти і розміром ноги. Довжина маркується літерами S (short – трохи вище коліна), М (medium – середні (вище коліна на 8-10 см) і L (long – до середини стегна). Розмір ноги визначається цифрами від 8,5 до 13. При виборі по таким параметрам варто особливу увагу приділяти особливостям жіночої фігури, особливо худобу або повноту ніг.\nПо-третє. Якщо панчохи необхідно носити в медичних цілях, тоді метод підбору буде дещо відрізнятися. При виборі панчіх з компресійного трикотажу потрібно знати точну вагу і зріст жінки.\nТаблиця для визначення розміру\nРозмір Вага, кг\nS 45 – 52\nM 52 – 62\nML 62 – 72\nL 72 – 84\nXL – XL 84 – 105\nXXL – XL 105 – і вище\nІснують правила вибору панчіх за кольором. Це також дуже важливий параметр, тому що неправильно підібраний колір може не тільки зіпсувати враження про жінку і її смаку, але і зіпсувати красу її ніг.\nБілі. Такі панчохи повнять, вони розкриють всі недоліки ніг, а тому їх рекомендується носити жінкам з ідеальними стрункими ніжками. Та й взагалі – такі панчохи варто носити лише нареченій. Чи медсестри. Хоча останній, щоб уникнути вульгарних і вульгарних порівнянь, краще все-таки віддати перевагу прозорим панчохам.\nТілесні. Такий колір нейтральний. Він підходить до будь ніг. Єдине – стрункі ніжки будуть практично ідеальними, а вигляд повних не змінитися. Панчохи тілесного кольору або кольору легкої засмаги слід носити з одягом теплих або пастельних тонів.\nДимчасто-сірі. Ці панчохи універсальні, вони здатні приховати недоліки ніг. Такі панчохи будуть ідеальними для повних ніг, оскільки зроблять їх візуально стрункішою і витонченіше.\nЧорні. Найменш сексуальні панчохи. Тонкі ніжки стануть в них ще тонше, а в повних будуть видні абсолютно всі вади.\nПрозоро-чорні. Найбільш сексуальні. Краще всього підходять жінкам з довгими й стрункими ніжками. Цей колір у багато разів збільшить всі достоїнства і красу жіночих ніг.\nУзори і малюнки. Досить популярні панчохи з візерунками і кольоровими малюнками. Їх воліють романтичні натури. Однак такі панчохи можна надягати тільки на романтичні побачення – на роботу або світські заходи краще одягти більш строгі моделі.\nОдягаємо панчохи правильно\nПанчохи чи не самий сексуальний елемент жіночого гардероба, однак, їх потрібно вміти не тільки вибирати, але і носити. Це не так складно, як може здатися на перший погляд, але і не так просто, щоб пропустити цей розділ.\nПравило перше. Панчохи – це нижня білизна. Ніхто і ніколи не повинен знати, що одягнене на жінці – панчохи або колготки. Чоловік може здогадуватися, що це панчохи, але ніколи не давайте йому можливість переконатися в цьому.\nКрізь одяг не повинні проступати ні щільний край панчіх (не кажучи вже про те, щоб його було видно з-під спідниці), ні пояс для панчіх (якщо він надітий на жінці). Саме тому з панчохами не рекомендується носити надмірно облягаючий одяг. Якщо ж щось визирає з-під одягу – це вже вульгарно. Такі фокуси собі може дозволити юна дівчина, з-під джинсів якої, видно край трусиків. Доросла жінка, справжня леді повинна бути обачна і ніхто ніколи не повинен бачити ні краю її білизни, що визирає з-під верхнього одягу. А пояс для панчіх і самі панчохи – це нижня білизна. Тому перед виходом з дому сядьте на стілець перед дзеркалом і переконайтеся, що край панчіх не видно з-під спідниці, коли ви сидите.\nПравило друге. Колір панчіх необхідно поєднувати з кольором взуття. Прозорі панчохи є універсальними. Їх можна носити з будь взуттям. Саме такі панчохи необхідно одягати, якщо у Вас відкрита взуття.\nЧорні панчохи підійдуть для серйозних заходів. На дружні домашні вечірки можна надіти панчохи з візерунками і навіть блискітками. (Знову звертаємо увагу на колір взуття – зі світлою взуттям ніколи не надягайте темні панчохи).\nПанчохи повинні бути як мінімум одного тону з спідницею або платтям, а в ідеалі – хоча б трохи світліше, але ні в якому разі не темніше. Завжди вдалим вибором будуть панчохи тілесного або кремового кольору. Чорні ж панчохи слід носити тільки з чорним одягом.\nЯкщо Ви ходите на роботу в панчохах, то відмовтеся від текстурних, яскравих, розмальованих і непрозорих. Тільки – чорні або тілесні!\nПравило третє. Збираючись на якусь зустріч або захід, добре обдумайте, яку верхній одяг Ви збираєтеся надіти. І вже після цього обирайте – панчохи або колготки. Адже якщо у Вас буде облягаючий або міні-наряд, тоді краще все-таки надіти колготки. Якщо ж хочете надіти панчохи, тоді для спідниць і суконь довжиною до коліна підійдуть щільні панчохи. Якщо ж одяг нижче коліна, то непрозорі панчохи зроблять Ваші ноги візуально коротше, тому в таких випадках віддавайте перевагу прозорим панчохам.\nЗбираєтеся на побачення з коханим чоловіком? Тоді відкидайте колготки в бік і надягайте панчохи. І неодмінно з поясом. Цей аксесуар чи не сексуальніше самих панчоху. Тим більше, сучасний пояс для панчіх відкриває всі найбільш бажані чоловіком частини жіночого тіла.\nУ теж час, сучасні жінки в більшості своїй навіть не мають уявлення, як правильно вибирати пояс. Ця інтимна частина жіночого туалету найчастіше продається окремо і лише в окремих випадках – в комплекті з іншим білизною. Розглянемо прості правила вибору цього елемента жіночої нижньої білизни.\n1. Пояс повинен гармоніювати з рештою нижньою білизною та іншими деталями жіночого туалету.\n2. Пояс для панчіх зобов’язаний підкреслити красу Вашої фігури.\n3. Якщо тканина пояси і мереживний візерунок відрізняються, то це не має кидатися в очі.\n4. Колір пояси для панчіх не обов’язково повинен бути точно такого ж кольору, як і трусики, але зобов’язаний поєднуватися з відтінком. Поєднання різних кольорів буде говорити про огидне смак жінки.\n5. Також всі деталі повинні відповідати кольору сукні.\n6. З поясом для панчіх краще всього одягати трусики-танга або трусики-стрінги.\nПісля того, як пояс для панчіх підібраний, а відповідно вибрані і трусики і панчохи, то надіньте всю цю красу на себе і переконайтеся, що почуваєте себе зручно і комфортно. Якщо ж відчувається хоча б мінімальний дискомфорт, то задумайтеся – а як будете почувати себе, якщо побудете в цьому білизні тривалий час. Чи Не зашкодить це Вашої самовпевненості і розкутості?\nВпевнені, що наші рекомендації допоможуть Вам підібрати ідеальні панчохи, які зроблять Ваші ніжки ще більш стрункими і красивими, а укупі з правильно підібраним поясом для панчіх і іншим нижньою білизною – додадуть Вам додаткову впевненість і зроблять в очах чоловіків бажаними королевами.\nЯк утеплити квартиру на зиму? З гумором – про серйозне Центральне опалення часто не встигає за кліматом, і осінні заморозки швидко захоплюють будинки і квартири […]\nДизайн інтер’єру. Чому люди роблять вибір на користь штучного каменю? За останні 10 років технології виробництва штучного каменю значно покращилися. Своєю якістю він не […]\nКвартира-студія: як створити зручний простір? Цунамі перепланувань типових квартир на квартири-студії, масштабне і планомірне поєднання кухні з їдальнею, […]


Шестеро студентів львівських університетів отримають по сто тисяч гривень премій за найкращі результати ЗНО - Дивись.info\nШестеро студентів львівських університетів отримають по сто тисяч гривень премій за найкращі результати ЗНО\n1 листопада 2021, 17:48\nВ Україні по сто тисяч гривень премії отримають тридцять студентів за найкращі результати зовнішнього незалежного оцінювання.\nСеред них шестеро навчаються у Львівських вишах.\nПро це 1 листопада повідомила пані секретар Комітету Верховної Ради з питань освіти, науки та інновацій, депутатка Наталія Піпа.\n«Цього року 35 студентів набрали понад 792 балів. 30 обрали навчання в українських закладах вищої освіти. Вони отримають такі премії. 5 студентів обрали іноземні ЗВО. Відповідно, вони премій не отримають», - написала вона у Facebook.\nСеред тридцяти кращих є шестеро студентів львівських університетів:\nУкраїнський католицький університет UCuniversity: Софія Книшоїд, Володимир Кузьма, Святослав Лушней, Матвій Притула;\nНУ «Львівська Політехніка» - Христина Близнюк;\nЛьвівський національний університет імені Івана Франка - Владислав Куцик.\n«Постанову про Премії ВРУ ми ухвалили у січні цього року. А сьогодні на Комітеті вирішили, що будемо ініціювати збільшення кількості студентів, які будуть отримувати такі щорічні премії - до 50 осіб. Держава повинна стимулювати наших учнів і студентів - навчатися в Україні», - додала Наталія Піпа.


20 Бер 2018 о 13:44\nКошти виділять на відновлення робочих місць підприємців\nКошти виділять на відновлення робочих місць підприємців, які постраждали у пожежі.\nСьогодні зібралася позачергова сесія Чернівецької міської ради. Першим питанням депутати розглянули надання матеріальної допомоги тим підприємцям, які постраждали внаслідок пожежі на Калинівському ринку.\nДепутати вирішили підготувати положення про надання матеріальної допомоги на відновлення робочих місць. Орієнтовно: за 27 квадратних метрів – 150 тис. грн.\nЧитайте ще: Як виглядають сьогодні килимові ряди на Калинівському ринку\nДо четверга, 22 березня, адміністрація Калинівського ринку повинна підготувати положення про надання такої допомоги підприємцям. Тоді сесія зможе за нього проголосувати, а люди, відповідно, отримати якомога швидше гроші.\nОкрім того, під час сесії міської ради 22 березня 2018 року міські депутати проголосують за звернення до Кабінету Міністрів, аби Уряд допоміг відшкодувати підприємцям збитки за знищений товар. Постраждалі ж, у свою чергу, повинні до цього часу зібрати всі документи щодо втрат, до яких призвела пожежа.\nВам буде цікаво: З`явилося відео перших хвилин загорання на Калинівському ринку