Дети? Хорошо или плохо... И как быть? О абортах - Страница 37\nВы просматриваете тему Дети? Хорошо или плохо... И как быть? О абортах в подразделе Отношения, Любовь и Романтика, который находится в форуме Человеческие взаимоотношения; Сообщение от aneisha в тім то й справа, що ЛИШЕ жінка має право робити вибір.\nСтраница 37 из 79 Первая ... 27 35 36 37 38 39 47 ... Последняя\nПоказано с 361 по 370 из 784.\nв тім то й справа, що ЛИШЕ жінка має право робити вибір. Ніхто не має права його оскаржувати, яким би він не був. і тим більше ніхто не має права судити її за те, який вона зробила вибір.\nКодна людина сама вирішує, як їй зробити в тій, чи іншій ситуації.А другі люди лише можуть замислюватися над діями цієї людини. А судити буде Бог за правильно прийняте чи не правильно прийняте рішення. Але для вас же Бог - не авторитет? Ви самі собі господиня. Так, я розумію?\nабсолютно правильно розумієте. для мене авторитет лише той, кого можна бачити, щупати, відчувати, чути і тп. жива істота, карочє.\nТобто, ви - свого рода, - бог для самої себе, так?\nя сама собі царь, бог і управдом. якшо ви це маєте на увазі. всі свої проблеми і спріні питання я вирішую самотужки, не покладаючись на плече ближнього свого. тим паче, на плече чогось ефімерного і неіснуючого в принципі.\nЧи Вас шось не задовольняє?\nі на що покладаєтесь Ви?\nТеорія матеріалізму мені знайома,бажаю успіху.\nЯ вам не суддя. Головне - щоб вас не здогнало велииииииииике розачарування в своїй життєвій позиції. (в чому я не впевнена)\nЯ - на Бога вже декілька років, до того - на себе, як і ви зараз.Нема нічого нового під сонцем.\nна запитання ви принципово не відповідаєте?\nчи це така медота насолоджуватись життям без темних кольорів - бажати успіху тим, кому ви його насправді не бажаєте?\nЯ випадково нажала "опублікувати", а потім редагувала. А ви завжди поспішаєте з висновками?\nRegen, о, ви знаєте, людина це і є бог. іноді злий, іноді добрий, іноді сентиментальний! але у мене є лише я, в Анейші є лише вона і т.п. Навіть при наявності батьків, друзів, коханого остаточне слово, стосовно рішення яке стосується мене належатиме мені. і коли я залишусь одна (а це, за теорією ймовірності може трапитися з будь-ким) у мене як і раніше буду я. людина всесильна. але в рамках власного життя. якажете, здоров"я бла бла бла... то можна подумать, що християни не хворіють? тіки по вашому це називається випробуванння, а по нормальному "факін шіт хепенс". і ти або вилазиш з цього, або не витлазиш. коротше, у вас так во само, тіки інша термінологія. але ви дуже не хочете визнавати, що у вас так само. і ви тупо никаєтеся від траблів (падумаєш, декому в армії служить ніззя, інші голосувать не ходять...релігія типу не разрішає) а це паралізує суспільство як організм. та ну да, нашо воно вам, у вас є бог.\naneisha, дітки, када людина визнає себе богом для себе, то перша ознака єресі.є готовимся до спалення на вогнищі, священного аутодаффе... кстаті, які тоді християни добрі були, якіки тушок піджарили...інквізітори - несуни священой власті...бггг\nі про аборти: і правда, кому вирішувати як не жінці? ви мене дивуєте! може ви маєте право вирішувати чуже життя?\nRegen, хто вам сказав шо я або Анейша бажає людям зла? поясніть будь-ласка!\nзнаєте як говорять? треба за собою слідкувати. це я до того, щоби не робити поспішних висновків і не судити по собі.\nз чого ви взяли шо я усім навкруги бажаю зла?\nзапитання друге. Ви хочете вірити, що на мене набіжить розчарування, чи вірите в те, що всі, хто не з вами і проти вас заслуговують на нещастя і розчарування?\nнастпуне до прикладу. є в мене одне знайоме створіння - спільних з Вами поглядів. всіх навкруги любить. на словах. але бажання влади, непоступність і схильність до провокування конфліктів там огого які. за принципом: всі люди як люди, одна я багіня. люди ж, навколо не є прибічниками еного світосприйняття, але про те, щоб дозволити собі те, шо дозволяє собі ця людина і думки не мають. це така собі зверхність "просветльонного".\nнікелер, ага, я еретичка, яких ще пошукать хахаха. пам"ятаєш рекламу "І все таки він існує". і тут так. підверну ратицю, скажуть - бозя накав. за шо? то є питання. А інквізиція - то таки да. добрі люди, нічо не скажеш.\nпитання лише в тому, шо фактично право на життя середньовічні забирали за начебто нечистоту помислів. нинішні те ж саме за те ж саме забирають теоретично. справи, помисли і теде і тепе в розрахунок ніхто не бере.\nДівчатка, по- перше, часи інквізіції минули, а насильно "мил не будешь" - це я стосовно Бога.По-друге, щодо зла, перечитайте ще раз пост. Конкретика, типу:"ви, такі сякі, бажаєте людям зла" була? По-третє: нікуди ми не никаємось, а живемо життям суспільства: і голосуємо, і проводимо соціальну роботу, і хто хоче- в лави армії йде. У вас про віруючих людей якесь середньовічне уявлення. Аneisha,я дійсно вірю в те, що вас постигне розчарування у вірності "своїх ідеалів". Але це - ваш вибір і шлях, і я поважаю його. Людина не зомбі, і Бог створив кожного з свободою вибору. Хотілося б, щов ви змінили своє ставлення до життя, але, я ще раз наголошуюю - це тільки ваш вибір.


5 реальних причин, чому ти не худнеш | Женский портал\n5 реальних причин, чому ти не худнеш\nТи перекидала все дієти і будь-які способи скинути вагу, але зайві кілограми все не йдуть? Можливо, на це є свої причини.\nСхуднути і скинути вагу хочуть майже всі дівчата. Навіть якщо вони стрункі, як Кейт Мосс в розпал її кар’єри. Однак, якщо ти все ще гориш бажанням схуднути, а кілограми все не йдуть, то можливо, всьому виною, ці 6 причин.\nБанальна причина, яка стара, як світ. Коли ти починаєш нервувати або розбудовуєшся, то починаєш банально заїдати свій стрес. Ми настійно рекомендуємо тобі відмовитися від цієї звички так як вона не несе нічого корисного.\nЗайва вага захищає\nТак, звучить абсурдно, але вже не один раз психологи і дієтологи доводили зв’язок між зайвою вагою і страхом чогось. Найчастіше – це комплекси і боязнь дорослому житті. Грубо кажучи, виходить замкнуте коло: у тебе комплекси і боязнь світу через зайвої ваги і твій організм підсвідомо намагається захистити тебе таким чином.\nНі, слухати батьків це добре і правильно, але давай будемо чесними, не завжди. Доїдати все без залишку, тому що «залишаєш в тарілці своє здоров’я» або «чоловік буде лисим» зовсім не обов’язково. Та й що поганого в лисих чоловіків?\nЯкщо ми вже знаємо, що широка кістка це міф, то ген ожиріння, на жаль, немає. Тут вся справа в твоєму обміні речовин і швидкості ліпідного обміну в організмі. Якщо з цими двома факторами все погано, то про стрункість мріяти складно. Але можна.\nЇжа, особливо, солодка – це радість. Тому, якщо ти часто любиш багато цукерці чи тортика, що не обмежуєш себе в цьому, то можливо, справа в цьому. Тому варто знайти причини порадіти, щоб не заїдати свою смуток.\nРекомендую источник где можно прочитать как увеличить или уменьшить размер алиментов.\nЗакуски для пікніка: 4 варіанти для перекусу, поки чекаєш шашлик\n5 компонентів крему, які вирішать всі проблеми


У лабіринтах минулого знаходимо сьогодення\nЗНО-2020. У майбутнє ̵ без зупинок\nОдним із завдань сучасної шкільної освіти є вміння учня орієнтуватись у величезному потоці інформації, а навчити цьому - головне завдання вчителів історії та правознавства.\nСаме тому, проводячи предметний тиждень, педагоги мали на меті підвищити інтерес учнів до вивчення історії, розширити та поглибити знання та вміння з даного предмету, реалізувати на практиці принципи особистісно орієнтованого підходу до навчання.\nДо початку Тижня в кабінеті історії було підготовлено цікаву добірку історичної літератури, а також організовано експозицію учнівських портфоліо, серед яких кращими стали роботи Рабінер Ольги, Черняка Артема, Мєшкової Тетяни, Шостак Владислави, Катречка Іллі.\nУпродовж тижня пройшло чимало цікавих та змістовних заходів. Серед них - екскурсія до Херсонського краєзнавчого музею, перегляд історичних фільмів у Центрі інформаційного росту гімназії, а також історичні вікторини, ігри, брейн-ринги та батли.\nТак, для учнів 7-х класів, творчим учителем Лебідь О.В., було проведено історично - пізнавальну гру «Мандрівка країною Кліо», мета якої полягала навчити учнів логічно мислити, шукати відповідь на швидкість та чітко формулювати свою думку.\nПоказові уроки в 5-А та 6-А класах, проведені вчителями Коротецьким О.О. та Дишликом В.М., дозволили учням продемонструвати свої знання історичного матеріалу, робити спроби висловлювати власну думку та аналізувати події.\nОсобливий інтерес до пізнання історії рідного краю викликала вікторина «Козацькими стежками», у якій змагалися учні 8-А та 8-Г класів. Найкращих краєзнавців - Ілічка Володимира та Радченка Віктора було нагороджено солодкими призами.\nСеред учнів 11-х класів було проведено інтелектуальну вікторину «Відгадай історичного героя». Команди виявили міцні знання з історії України та показали високий рівень підготовки до майбутнього випробовування ЗНО. Найкращими знавцями виявилися Теслюк Уляна, Краєвий Роман, Арсенович Крістіна.\nКожна людина має своє коріння. Гармонійно розвинену особистість не можна уявити без глибоко усвідомленого почуття національної гідності. Всі ми, наша велика гімназійна родина, живемо в історії, живемо історією нашої Батьківщини, свого краю, свого роду. Людина тільки тоді стає активним членом суспільства, коли знає, хто вона, якого вона роду.\nГолова методичого об’єднання вчителів\nісторії та правознавства Лебідь О.В.


У Міноборони оприлюднили цифри щодо лікування учасників бойових дій | Новинарня\nHome / Війна / У Міноборони оприлюднили цифри щодо лікування учасників бойових дій\nУ Міноборони оприлюднили цифри щодо лікування учасників бойових дій\nЗараз на лікуванні за кордоном перебувають сім військовослужбовців Збройних сил України.\nПро це у вівторок, 17 квітня, на брифінгу в МОУ повідомив начальник лікувально-профілактичного управління Головного військово-медичного управління Віктор Писанко.\n“Всього для проходження лікування та реабілітації [з початку АТО] за кордон було направлено 340 військовослужбовців Збройних сил України. У цьому важливому питанні нам надали допомогу 20 країн світу”, — зазначив майор Писанко.\nНа даний час медичну допомогу в Україні отримали більше 30 тисяч учасників бойових дій, сказав він.\nЗа словами офіцера, щодо питань лікування та реабілітації воїнів Міністерство оборони активно співпрацює з Міністерством охорони здоров’я України.\nЗокрема, відповідно до договору з Національною академією медичних наук у наданні високоспеціалізованої медичної допомоги військовослужбовцям ЗСУ на безоплатній основі задіяні 28 науково-дослідних установ.\nМіністерством охорони здоров’я виділено 30-відсотковий резерв ліжок для лікування поранених військовослужбовців.\n“У державі функціонує 30 госпіталів ветеранів війни, які надають реабілітаційні послуги учасникам АТО. Потужність зазначених закладів дозволяє щорічно надавати медичну і реабілітаційну допомогу близько 150 тисячам осіб”, – сказав Писанко, якого цитує прес-служба МОУ.\nЩоб Фрост жив. Українців закликають допомогти волонтеру-парамедику АТО\nі його дружині, хворим на рак


Ярема розповів про перебіг розслідування розстрілів на Майдані - ZAXID.NET\nЯрема розповів про перебіг розслідування розстрілів на Майдані\nСуспільство — Володимир Пиріг, 10 грудня 201428563\n«Влада не зацікавлена у розслідуванні розстрілів Небесної сотні», - адвокат ZAXID.NET\nОприлюднено нове відео розстрілу на Інститутській ZAXID.NET\nМасові розстріли протестувальників під час «Революції Гідності» здійснювала 21 особа, але затримано лише двох. За його словами, вся «розстрільна команда» була в масках, в балаклавах, її учасники не були пронумерованими, але мали жовті пов'язки на руках.\nПро це в інтерв’ю «Українській правді» заявив генеральний прокурор України Віталій Ярема.\n«Всі ці особи зафіксовані на засобах відеоспостереження, відеокамерах, мобільних телефонах, відеозаписах викладених в Інтернет. Всі зібрані докази долучені до кримінальних проваджень. І сьогодні проведені десятки відповідних експертиз, серед яких є унікальні, які раніше ніколи не робились, як, наприклад, портретографічні», – розповів очільник Генпрокуратури.\nВін уточнив, що розслідувати вбивства майданівців важко ще й тому, що мало доказів.\n«Тому що немає ані зброї, з якої стріляли, немає жодних показів працівників міліції, які б допомагали нам розкривати цей злочин, на превеликий жаль», – констатував генпрокурор.\n«Немає абсолютно ніякої додаткової інформації, окрім тієї, яку отримали слідчі. Проведено приблизно 700 експертиз. Це відтворення місць подій, допити, огляди, відповідні слідчі дії, що базуються на відеозаписах камер відеоспостережень, мобільних телефонів, відеозаписів викладених в мережу Інтернет і т.д. Це дуже важко робити, тому що інших доказів не існувало. Якщо пам’ятаєте, одразу після Майдану почалась анексія Криму. Туди на півострів повтікала більшість із тих, хто був причетний до масових вбивств. 150 працівників «Беркуту» виїхали за межі України на чолі з Кусюком, Мариненком, Коряком, керівники міліції, які керували цими структурами, теж втекли.\nЗалишки підрозділу «Беркут», який зараз називається підрозділом особливого призначення, були відряджені в зону АТО. І розслідувати об’єктивно на першочерговому етапі було дійсно важко», – додав він.\nЗа словами Яреми, зараз найбільше уваги відомство приділяє розслідуванню вбивств на Інститутській, де в лютому було вбито 77 людей. У цій справі затримано трьох екс-«беркутівців», один з яких, командир роти Дмитро Садовник, втік. Обвинувальні акти щодо двох інших, котрі перебувають під вартою, буде скеровано до суду після того, як підозрювані ознайомляться з матеріалами справи.\nЯрема також повідомив, що Садовника було простіше встановити, оскільки в нього відсутні пальці на правій руці. У нього так звана «кукса». Здійснюючи постріли, він клав автомат на руку, на якій відсутні пальці і, стріляв.\n«Тобто його було найпростіше ідентифікувати», – резюмував генпрокурор.\nЩе двох екс-«беркутівців», за словами генпрокурора, ідентифікували за висновками експертів, а решта осіб, які вчиняли злочини, втекли.\nОлег Бахмат 10 грудня 2014, 13:37\nВже декілька років як існує методика іцдентифікації за стилем походки, положенням тіла в тих чи інших побутових та стресових ситуаціях, швидкість реагування на зовнішні подразники (в кожної людини данні показники є унікальними, так саме як відбитки пальців) - тому при бажанні можна ідентифікувати будь якого підозрюванного - було б бажання в тих хто займається "розслідуванням" (((\nВіктор Борківський 10 грудня 2014, 12:24\nЯ не вірю жодному слову Яреми. У людей стріляли бандити Януковича, а не працівники міліції.\nАлексей Павлик 10 грудня 2014, 12:16\nЭто те 20 козлов отпущения, которых надо слить, у которых нет денег, чтобы откупиться. Взяточнику каждый день носят те или инные, за то или инное - лиш бы не трогали.\nСлідство не знайшло ознак расизму у нападі та вбивстві у ромському таборі у Львові\nУ Львові збитий маршруткою пішохід відсудив 56 тис. грн компенсації


Як встановити Касперського на Windows 10 | Комп'ютер\nЯк встановити Касперського на Windows 10\nПривіт адмін! Хочу встановити Касперського на Windows 10, але всі відмовляють, мовляв у нього є якась несумісність з Win 10 і після установки його на ноутбук відбуваються якісь проблеми із завантаженням. Скажіть, це насправді так чи просто конкуренти антивірусної лабораторії Касперського поширюють таку інформацію по мережі.\nПривіт друзі! Так, у мене були проблеми з установкою антивірусу Касперського на попередні (технічні) версії Windows 10, але вже багато разів встановлював останню версію Касперського 16.0 на фінальну Windows 10 і тільки один раз комп’ютер збунтувався і не завантажився після цього. Вийшов я із ситуації просто – завантажився в безпечному режимі і видалив антивірус, потім встановив іншу антивірусну програму (завантажитися в безпечному режимі Windows 10 можна навіть в тому випадку, якщо система не завантажується). Зауважу, що простим способом Касперського неможливо видалити в безпечному режимі, потрібно застосувати одну хитрість і я вам про неї теж розповім.\nПримітка: Продукти лабораторії Касперського добре будуть захищати ваш комп’ютер від вірусів, але не забувайте, що Windows 10 має вбудовану антивірусну програму – Захисник Windows.\nОтже, спочатку встановимо антивірус Касперського на Windows 10, а потім уявімо, що наш комп’ютер не завантажується з-за помилки, і нам доведеться видалити антивірус системи в безпечному режимі.\nЙдемо на офіційний сайт відомої антивірусної програми http://www.kaspersky.ru/home-security\nВибираємо Kaspersky Internet Security 16.0 для PC.\nУ наступному вікні йдемо в самий низ сторінки і тиснемо\nБезкоштовно на 30 днів.\nЗахист для Windows (30 днів)\nІнсталяційний файл антивірусної програми завантажується на комп’ютер.\nЗапускаємо установку від імені адміністратора\nУважно читаємо положення.\nЯкщо у вас немає бажання ділитися з лабораторією Касперського ніякої інформації про виявлених у вас шкідливі програми і тим самим удосконалювати антивірусний продукт, натисніть “Відмовитися”.\nЯкщо у вас вже встановлений браузер Google Chrome, то можете зняти галочку.\nВзяти і встановити.\nПочинається процес установки програми на комп’ютер.\nАктивувати пробну версію програми.\nМожете зареєструвати антивірус, а можете натиснути Пропустити.\nАктивація успішно завершена.\nАнтивірус Касперського встановлений на Windows 10.\nТиснемо на кнопку Відновлення.\nВідбувається завантаження сигнатур шкідливих програм на серверах лабораторії Касперського.\nАнтивірусні бази оновлені. 30 днів Касперський буде захищати наш комп’ютер з Windows 10 безкоштовно.\nКлацаємо на ярлик програми в треї правою мишею і натискаємо “Про програму”\nДивимося версію антивірусу\nНаш комп’ютер надійно захищений від шкідливих програм.\nЯкщо продукт нам сподобається, то ми можемо його купити.\nЩо стосується налаштувань програми, на нашому сайті готується на цю тему докладна стаття, але хочу сказати, що “за замовчуванням” продукт Касперського налаштований оптимально і ви можете нічого не міняти.\nЧитайте нашу наступну статтю – Після установки антивірусу Касперського на комп’ютер з Winows 10 система перестала завантажуватися. Як видалити Касперського з комп’ютера, якщо Windows 10 не завантажується.


17 серпня 2020 - 14:36\nПро це йшлося під час прес-конференції на тему: «Захоплення агропідприємства «Труд-2012», структурного підрозділу «Агроінвест Холдингу», передає кореспондент Agravery.com.\nКерівник ФГ «Труд 2012» додає, що чинити перепони розпочали із самого початку його роботи. Системно надходили телефонні дзвінки із погрозами, що він не зможе працювати, що підприємству не дадуть можливість вивезти зерно.\n«Зерно — це найголовніше. Зерно — це оплата пайовикам, оплата заробітної плати, паливо, матеріали, техніка. Нам декілька разів намагалися чинити перепони при вивезенні зерна люди із автоматами та балаклавами», — зазначив Олександр Водоріз.\nСлід додати, що на ФГ «Труд 2012» працюють 72 особи. Земельний банк господарства складає — 4,5 тис. га. Середня заробітна плата складає 10−11 тис. гривень.\nТОВ «Агроінвест Холдинг» — вертикально інтегрований агропромисловий холдинг, до складу якого входять 5 сільськогосподарських підприємств. Земельний банк складає 22 тис. га, сільськогосподарські угіддя зосереджені в Харківській області. Основна сфера діяльності: виробництво зернових, зернобобових та олійних культур, вирощування, зберігання, торгівля сільськогосподарською продукцією. Профільні культури — кукурудза, соняшник, ячмінь, пшениця, рапс та інші культури.\nТОВ «Агроінвест Холдинг» входить в число сумлінних платників податків Харківської області. Обсяг податкових відрахувань в 2019 році склав понад 8 млн грн. У компанії працює близько 300 чоловік.\nДосягнення «Агроінвест Холдингу» протягом ряду років були відзначені нагородами: «Лідер галузі — 2016» (Leader of the branch), «Лідер року — 2017», «Лідер галузі — 2019».\nТегирейдерство рейдерське захоплення рейдерство в агросекторі агрорейдерство рейдерські напади Агроінвест Холдинг Олег Кияшко Труд 2012 Олександр Водоріз Володимир Басистий Ярослав Смілянський Микола Купрєєва Мелехівське


«Контр-адреналін»: низькочастотний авангард зі швейцарським тріо - Новини - Портал для Музикантів №1 в Україні\n«Контр-адреналін»: низькочастотний авангард зі швейцарським тріо\nЩо таке низькі частоти? Це вулкани, урагани, грім, вибухи, гул радіоактивних двигунів і гігантських машин. Все воно – грандіозне, потужне, дивовижне і вражаюче. Але не людське, не живе і у переважної більшості слухачів викликає моторошні асоціації та страх (легкий чи сильний).\nА тепер уявіть враження, коли в одному концерті одночасно звучатимуть гігантська контрабас-флейта, двохметровий контрабас-саксофон і шестикілограмова “жирна” туба. Саме з таким складом інструментів сьогодні виступить швейцарське «KONTRA-Trio». Їхній концерт відбудеться о 19:30 в «Я Галереї» (вул. Хорива, 49 В).\nАнсамбль «KONTRA-Trio» був організований у 1992 році. Музиканти колективу – це відомі віртуози, які водночас є і композиторами (всі вони пишуть музику для власного тріо): Мадлен Бішоф – контрабас-флейта; Томас К. Мейєр – контрабас-саксофон; Лео Бахманн – контрабас-туба. Зрозуміло, що подібний екстремальний склад гарантує таку ж екстремальну "deep"-музику.\nМадлен Бішоф – унікальна жінка. І не тільки тому, що вона грає на контрабас-флейті, а й тому що пише таку ж унікальну музику. Наприклад, «Celestial Tinctures» – для 49 (!) флейт і «KONTRA-Trio» або «Frozen Eternity» – імпровізаційний концепт для різних інструментів у темній (!) кімнаті. На сьогоднішньому концерті зіграють її твір «Aquarium 17» (2017). Також, прозвучать наступні композиції:\n• «…und auch der Wind wohnt…» (2012) Кармели Цепколенко (*1955, UA)\n• «Tartarelischer Tanz V» (2015) Томаса К. Й. Мейєра (*1961, CH)\n• «Trialogue» (2016) Рафала Запала (*1975 PL)\n• «Downstairs» (2014) Юлії Руфферт (*1988, DE)\n• «Tinguely Machine 2.0» (2010) Катаріни Розенбергер (*1971, CH)\nНезвичне тріо вже бувало раніше в Україні, але тільки одного разу. А саме – на фестивалі «Два дні й дві ночі нової музики» в Одесі у 2011 році. Й спеціально для них вже було написано два твори українських композиторів: «Contre S.» Алли Загайкевич (для «KONTRA-Trio» та електронного запису) і вже згадувана композиція «…und auch der Wind wohnt…» Кармели Цепколенко.\nЦей концерт – дуже цікава та небуденна для Києва подія. Завдяки старанням організаторів (платформа сучасної академічної музики «Kyiv Contemporary Music Days») у Вас є унікальна можливість почути і побачити на власні очі такі рідкісні, навіть ексклюзивні музичні інструменти.\n«Музикант» повсякчас стежить за актуальними подіями: не проґавте можливість пропустити через себе контра-звук «KONTRA-Trio». Відчуйте фізично адреналін цих низьких частот у власному тілі. Враження очікуються сильні та надзвичайні!


Третя світова почнеться у разі перемоги Росії, — Подоляк « Руський Єврей - Українська газета\n« РФ втратила в Україні близько 1000 танків, але має перевагу у військових і техніці, — Пентагон\nЛукашенко створює нове командування біля України, допускає війну »\nТретя світова почнеться у разі перемоги Росії, — Подоляк\nРадник голови ОП Михайло Подоляк заявив, що у разі перемоги РФ почнеться Третя світова, адже російський шовінізм зростатиме\nПро це він сказав у етері телемарафону.\nЗа словами радника голови Офісу президента, Україна митиме достатньо сил для завершення війни, адже спочатку світ спостерігав, чи впаде Київ за 3 чи 7 днів, не допомагав країні. Він зауважив, що якщо ЗСУ не отримають реактивні системи залпового вогню якомога швидше, війна коштуватиме дорожче. А якщо їм нададуть MLRS, то не повторяться такі події, як у Бучі, кількість загиблих українців буде меншою.\n«Вони це мають розуміти, ми це пояснюємо. Але ви розумієте, що якщо людина боїться, емоційно боїться, і якщо вона хоче повернутись до комфорту, в якому жила до війни в Україні, це дуже тяжко», — зазначив Михайло Подоляк.\nРадник голови Офісу президента зауважив, що Україні обов’язково нададуть MLRS, адже Європа пізніше зрозуміє ключову квінтесенцію цієї війни, яка є простою.\n«Якщо Росія не програє, то реваншизм, шовінізм російський будуть тільки набухати. Будуть ставати все більшими та масштабнішими. І війна третя світова, якої вони так бояться, точно буде. Тому що Росія буде нас ненавидіти набагато більше. Бо ми принизили їх. Ми довели, що це не друга армія у світі, що це взагалі якась потолоч. І вони захочуть помститись нам», — наголосив він.\nЗа словами Михайла Подоляка, РФ має достатньо ресурсів і зосередила на Сході України все озброєння й живу силу, набрану під час прихованої мобілізації. Радник офісу президента зазначив, що Росія поставила на кін усе, що в неї було.\n«Вони хочуть забрати хоча б частину нашої території. І тому там йдуть дуже інтенсивні бойові дії. Сьогодні говорити про те, що можна домовитися про якийсь вже договір, юридично, який буде фіксувати підсумки війни, неможливо. Паралельно з цим йде дипломатична робота на рівні політичних радників з точки зору, а які гарантії на після війни», — розповів Михайло Подоляк.\nВін додав, що війна завершиться на умовах України, навіть якщо це станеться не найближчим часом, тому що це ключове питання для Європи.\n«Трансформація Росії почнеться внутрішньо, це вже не питання навіть України. Це питання безпеки Європи та глобальної безпеки. Якщо почнеться трансформація російської політичної системи. А вона може початись тільки якщо Росія програє», — пояснив радник голови Офісу президента.\n27 мая, 2022 | Category: Новини українською, Новости, Россия, Украина


Літній відпочинок у горах разом із сім’єю брата – Road\nЛітній відпочинок у горах разом із сім’єю брата\nAuthor tereshenkoReading 2 minViews 28\nЯ не була у горах дуже давно, останній раз була, мабуть, ще у дитинстві. Цього літа ми з моєю донечкою спланували під час мого відпуску відпочити там, до цього ж я отримала хороший аванс цього місяця і відклала на відпочинок, і заробітну плату дали вчасно. Думали ми поїхати у Карпати, плата там не з дешевих, але ми знайшли хороше місце.\nПроте нещодавно мені повідомив мій брат Іван, що ми можемо приїхати до нього. Вони вже рік разом з жінкою живуть у Закарпатті. Мовляв, що дуже хоче побачитись і хоче нам подарувати відпочинок у них вдома на тиждень.\nЯ насправді була рада такій новині, але було незручно перед ним, та він умовив мене, що це для нього дійсно важливо. Ми зібрались і рушили у дорогу. Усе було добре, але тільки спочатку…\nПриблизно такий був план дня: я прокидалась раніше всіх і зранку завжди було брудно: сміття, посуд та непоправний одяг. Я ж прибирала, бо було неприємно знаходитись у такій обстановці, яка тут була постійно. Брат попросив приготувати поїсти й це потім стало моїм обов’язком на весь «відпочинок». Хоч удень ми з донькою могли прогулятися, сходити на екскурсії, хоча на гору ми так і не підіймались.\nБуло незручно просити допомоги, коли нас прийняли безкоштовно, тому я мовчала.\nЦе було жахливо і приїхала я пригнічена. З Іваном ми так і не провели часу разом, хоча увесь час були в одному домі.\nНа екскурсії жіночка емоційно розповідала про вартість проживання у їхньому містечку і я вирішила оплатити наше перебування у них, поклавши гроші разом з коробкою цукерок під подушкою.\nБрату схоже було дуже соромно і він зателефонував, коли ми приїхали додому і повідомив, що віддасть, але я заперечила йому.\nМи розговорились, згадуючи радісні моменти життя, коли ми були дітьми. І дійшли ми до того, що зрозуміли наскільки стали гіршими, ніж раніше і нам не вистачає любові…\nІ справді було б добре поїхати на базу, яку ми примітили. Було б і економніше і комфортніше.


«Менше спіть!» - проректор луцького вишу до студентів. ФОТО\nЮрій Ричук Луцьк 18 листопада 2018, 14:01\nУ стінах Луцького національного технічного університету відбувся святковий концерт, приурочений до Міжнародного дня студента.\nВедучими заходу були Владислав Літкович та Олена Соловенюк, повідомляють в інформаційному відділі Луцького НТУ.\nПроректор з науково-педагогічної діяльності Валентин Талах у вітальному слові сказав: «Хоча у мене вже вік не студентський, серце починає битися швидше, ніж зазвичай, коли я чую, що наближається День студента. У Ернеста Хемінгуея є чудовий роман «Свято, яке завжди з тобою», ця назва особисто для мене асоціюється з моїм студентським життям».\nВ ЛНТУ відзначили День студента\nФото – інформаційний відділ Луцького НТУ.\n«З чим асоціюється для мене студентство? Не з студентським квитком, не з заліковою книжкою, не з сесіями, не з модулями. Для мене студент – це особливий стан духу і психіки. Так відпочивати і насолоджуватися життям як студент, не може ні один доцент!» – додав Талах.\n«Цінуйте кожну хвилину вашого студентського життя, воно не таке тривале. Менше спіть і насолоджуйтеся цим великим щастям, що вам дароване і батьками, і державою, і вашими заслугами!», - звернувся до присутніх проректор.\nСтуденти факультету екології, туризму та електроінженерії виступили з видовищним танцем про кохання.\nСтуденти факультету комп’ютерних наук та інформаційних технологій зачитали реп.\nБагаторазова переможниця чемпіонатів України та призерка Кубку Республіки Білорусь, студентка факультету бізнесу Юлія Шумик виконала східний танець.\nМузичний дарунок присутнім зробили хлопці з технологічного факультету – виконали на електрогітарах декілька рок-хітів.\nЗуміли поєднати два види мистецтва – поезію та танець, студенти з факультету будівництва та дизайну.\nФакультет обліку фінансів, лінгвістики і права подарував присутнім пісню від дуету «When if not now».\n«Чуттєвий та пристрасний танець виконали студенти машинобудівного факультету» - кажуть у прес-службі ЛНТУ.\nОкрім особливих привітань, на присутніх очікували і веселі конкурси з подарунками, і розіграші сертифікатів.Аби отримати приємні сюрпризи, студентам доводилося змагатися у танцювальній майстерності, підписуватися на організаторів в Інстаграмі.\nКрім того, люди з залу вигадували оригінальні привітання для студентів, а також уявляли себе у ролі ректора Луцького НТУ.\nНасамкінець викладачі університету зробили креативний сюрприз для студентів – просто на сцені виконали танцювальний флешмоб.\nПривітала присутніх зі святом і голова Студентської ради Луцького НТУ Ірина Лисик.\nПопередня новина 18 листопада 2018, 13:32 Макс Кідрук у Луцьку зізнався, що плакав через смерть музиканта-самогубці. ФОТО\nНаступна новина 18 листопада 2018, 15:00 У Луцьку письменники «погралися в хорошого і поганого копа». ФОТО\n30 листопада, 20:54 Луцький університет тепер у «Дії» Ірина Садовник\n7 жовтня, 17:22 На 78% готовий: хід реконструкції спорткомплексу ЛНТУ Ірина Садовник


Роман Уласа Самоука Марія один з найдовершеніших творів про трагічну долю України про голод - реферат\nРоман Уласа Самоука “Марія” – один з найдовершеніших творів про трагічну долю України, про голодомор\nТема: Роман Уласа Самчука “Марія” – один з найдовершеніших творів про трагічну долю України про голодомор.\nМета: Відкрити перед учнями ще одну сторінку правди в літературі та історії на прикладі роману Уласа Самчука “Марія”.\nДопомогти їм правильно усвідомити символізм твору, гостроту проблематики та глибокий психологізм у змалюванні героїв.\nВиховувати в них критичне ставлення до поведінки і і вчинків героїв.\nТекст роману “Марія”\nЯ не тому письменник українського народу, що вмію писати. Я тому письменник, що відчуваю обов’язок перед народом. Бог вложив у мої руки перо. Хай буде дозволено мені використати його для доброго, для потрібного.\nХто він? Що зробив для рідної землі? Як склалася його доля?\nНародився на Волині 20 лютого 1905 р. в знаменитій Дермані, де колись працював друкар Іван Федорович, потім брат Северина Наливайка Дем’ян, поет і книговидавець. Поблизу були Острог, Крем’янець, Почаїв, де складалася своєрідна культурна атмосфера.\nНавчався в гімназії у Крем’янці. Юнаком було взято до польського війська, звідки він дезертирував і опинився в Німеччині. Згодом переїжджає у Прагу – найголовніший український еміграційний центр, вступає до Вільного українського університету, спілкується з інтелектуальним цвітом нації.\nУ роки Великої Вітчизняної війни Улас Самчук приїхав до окупованого Львова, став редактором газети “Волинь”.\nУ повоєнні роки став ініціатором нової літературної організації – Мистецького Управлінського Руху (МУР) 1947 р. переїхав до Торонто і прожив там, працюючи, до кінця своїх днів 9 липня 1987 року.\nТворче надбання письменника.\nДрукуватися почав рано. Перше оповідання “На старих стежках опублікував” у 1926р. Співпрацював з “Літературно-науковим вісником”.\nНайвизначнішим творчим досягненням письменника є роман-тетралогія “Волинь” – гімн великому краєві України – Волині, його самобутнім людям, гімн селянській праці, любові до землі.\nУ 30-х роках вживалися заходи щодо нагородження Уласа Самчука Нобелівською премією за цей роман. Але цього не сталося. Хоча цей твір споріднений з “Селянами” С.Реймонта”. “Селянами” О.Бальзака, навіть з “Тихим Доном” М. Шолохова.\nПісля війни створює трилогію “Ост”, “Чого не гоїть вогонь?” “На твердій землі окремої уваги заслуговує публіцистика Уласа Самоука.\nНайсенсаційнішим з усіх творів Самчука став роман-спалах “Марія”\nЩо це за твір? Чому його так названо?\nНаше завдання сьогодні дати відповідь на це запитання.\nІІІ. Відповідь на запитання.\n- Про що розповідається у цьому романі?\n- Що вам відомо про голод 1933 року?\nСвітову громадськість у 1933 році потрясло нечуване в історії лихоліття, яке спало на голову українського народу – організований сталінсько-більшовицькою системою голодомор, що призвів до кількісного зменшення українців на одну п’яту. Тобто 7,5-8 млн. жертв. Це була перша велика акція етноциду, спрямована проти українського народу.\n- Коли був написаний роман?\nТвір був написаний у тому ж таки 1939 році.\n- Зачитайте, кому присвячено твір?\nМатеріям, що загинули голодною смертю на Україні в роках 1932-1933.\n- З яких трьох частин складається роман?\n“Книга про народження “Марії”\n“Книга дві Марії”\n“Книга про хліб”.\n- Які історичні події охоплено?\nПодії революції 1917 року,\nБоротьба з куркульством.\n- Чи можна сказати, що дія окреслена точними, хронологічними рамками?\n(26258 днів життя Марії, 71 рік 11 місяців)\nІ V . Робота над текстом.\n1. Прочитати початок 1 розділу.\nЩо ви довідалися про дитинство Марії?\nКоли Марії пішов шостий рік, припало на каменоломнях тата, а за два місяці, підточена важкою хворобою, злягла мати і більше не підвелася.\nМарія спочатку жила у тітки Катерини. У 9 р. почала самостійно жити, пішла у найми. Тяжко працювала, але ніколи не жалілася, ще й співала.\nШвидко розквітла Прийшло й кохання. Але Корнія забирають в москалі.\n2.Чому Марія подала рушники Гнатові?\nМарія не кохала Гната. Але він був господарем. А він Корнія чекала листів, та не дочекалася.\n3.Чому помирали Маріїні і Гнатові діти?\nМабуть, тому, що це був шлюб без взаємності, без кохання.\n4.Як вплинули сім років служби государю на Корнія і що змінило його, повернуло в русло звичайного селянського життя?\nКоли Корній повернувся з армії, почав калічити мову, пересипаючи її російськими словами, жорстоко ставився до Марії, але з часом порозумнішав, побачив, всюди, куди не кинь – порожньо. А їсти треба. І почав він ворушитися, працювати. Докупили поле, завели коней, побудували нову простору хату.\n4.Чи догадувалася Марія, хто підпалив її нову хату?\nПочалася російсько-японська війна і Корнія забрали воювати. На Великдень у Марії згоріла хата, коли вона була в церкві.\nМарія догадувалася, що Гнат підпалив її хату, але він клявся, що не робив цього страшного гріха. Хоча в той день він найпізніше прийшов до церкви.\nV . Коментоване читання.\n7 розділ ІІ книги. 2 абзаци.\n“І далі пішли дні рівною довгою чередою...”\n- Чому Корній почував себе як по молитві?\n- Якими поетичними образами змаль ванно красу літньої ночі?\nКорній господар, почесний чоловік у громаді. Він одержує задоволення від праці, задоволення від життя і тому після зустрічі з своїм полем, з сонцем і небом почуває себе, як по молитві.\nКожний схід сонця приносив працю, захід – відпочинок.\nСонце величне і вічне.\nНевтомні видзвони жартівливих сонячних птахів.\nХрусталево-прозорий пахучий воздух. Вітер топче по ланах білі хмаринки, ніби лілеї блакитного велетенського ставу підбавлені легко сонцем.\n6.Якими мріями жила Марія?\nМарія жила мріями про щасливе життя, про лад у родині.\n7.Чому селяни вороже ставилися до більшовицької влади?\nНагаями гнали на робоут, знущалися з них.\n8.Як розумієте рядки “Україна корчиться з голоду” (ст. 143).\n9.Чому Корній не хоче йти в комунію? Чим зворушують його роздуми про життя.\n10.Що ви можете розповісти про дітей Марії? Якою була їх доля?\n11.Як жила родина Марії у дні голоду.\n(уривки з V і VІ розділів ІІІ книги)\n12.У чому виявилася материнська любов Марії, краса душі селянки?\n13.Корній пожалів собаку, але не пожалів сина. – ваші думки з цього приводу.\n14.”Слово має для мертвих і ненароджених. Затямте, ви, сини і дочки великої землі... Затямте принижні, витравлювані голодом, мором! Нема кінця нашому життю. Кажу вам правду велику: краще було Содомові й Гоморі в день страшного осуду, ніж вам, що відреклися й плюнули на матір свою!...”\nНа чому наголошував Гнат у слові до “прийдучого віків”.\nVІ. Читання повних трагізму заключних рядків твору.\n- Яке враження справив на вас твір?\n- Що найбільше схвилювало?\n- Чи можна стверджувати, що доля Марії – це доля всієї України?\nVІІІ. Домашнє завдання. “Доля Марії – це доля всієї України (твір).


Неділя розслабленого » Храм св. Миколая Чудотворця\nХрам св. Миколая Чудотворця Архиєпископа Мир Лікійських м.Перемишляни » Записи проповідей » Неділя розслабленого\nЗаписи проповідей 15-05-2022, 22:36 41\nЧитання апостола та Євангелія цього дня представляють нам дві важливі думки: у Бога немає нічого неможливого і Бог став людиною, щоб не засудити її, а спасти.\nАналізуючи історію людського роду у період Старого Завіту (або до нашої ери) ми часто зустрічаємо описи Божої всемогутності. Хоч Він багатьма був відкинений, зухвало висміяний і зневажений, Господь залишав за собою останнє слово як Творець і Володар Всесвіту. Зокрема, про падіння Вавилону пророк Ісая писав: "Ось день Господній наступає невблаганний; обурення й палкий гнів, щоб обернути землю на пустиню та загладити грішників з неї. Я покараю світ за його злобу, безбожників за їхній злочин. Покладу край гордині пишних, принижу бундючних тиранів"(Іс.13,9;11)\nНемає нічого у світі, що було б Йому непідкорене. І хоч зло надалі поширюється у світі завдяки людині, воно не є всемогутнє. Єдиний, хто може його зупинити, - це Бог. Не тому, що Господь є сильнішим злом, а тому, що Він - Абсолютне Добро, яке існувало раніш від усього і має в собі повноту сили та влади. Чимало людей сумнівалися в цьому і протиставляли себе Богові, опираючись на власні досягнення, хист, силу чи владу. Але цього було недостатньо. Вони часто вмирали з ганьбою, в тяжких тілесних болях і муках. Сила смерті, якою керувалися в житті, зпрацювала на самознищення за принципом бумеранга. Отож, історія вчить, що небезпечно для людини протиставляти себе Богові. Він, хоч і невидимий, зате непереможний. Про зруйнування Ассирії пророк Ісая писав: "Як я задумав, так воно й буде; як я призначив, так і здійсниться. А коли Господь сил призначив, - хто може змінити? Рука його простягнута, хто її відверне?"(Іс.14,24;27).\nГосподь воює зі злом не тільки заради Свого святого Імені, а й задля захисту гідності людини. Саме вона є найважливішою і найціннішою для Нього. Заради неї Він сам став людиною і прийняв несправедливий засуд, померши як злочинець, щоб цією беззахисною, але безконечно палаючою любов'ю торкнутися хворих сердець і дати себе відчути який добрий Господь. Феномен Христа - Богочоловіка єдиний і неповторний. Він досконало виконав волю Отця свого, прийнявши вигляд слуги. Але після смерті відбулося Воскресіння, в якому Ісус прославився як правдивий Бог.\nЯк Бог Він завжди повний слави разом з Отцем і Святим Духом. Він приймає її від ангелів і від вірних людей. Кожне розумне створіння, яке здатне пізнавати Божу красу у світі, хоче співати Йому: "Слава!" І хоч Ісус помер майже дві тисячі років тому, Його ім'я прославляється по всьому світі і так буде тривати до Його другого приходу. Про кого з людей так довго пам'ятають? Кого з людей так прославляють? У кого крім Ісуса так непохитно вірять? У чому ж причина?!\nІсус - правдивий Бог і Спаситель людства. Так, цей назарянин, про якого спочатку мало що знали, виявився не просто сином Йосифа і Марії. Він - Син Божий, що від Бога вийшов. Якщо вірити тому, що змістом життя Бога творити щось нове з любові, то й Син зійшов у світ, щоб дати людству нове життя не від тіла і крові чи тілесного бажання, а від Святого Духа. Це дає право віруючим називатися дітьми Божими, які не залишені, забуті чи відкинені, а завжди в Божій пам'яті.\nМожливо, чимало людей, проходячи попри розслабленого чоловіка, вважали, що Бог залишив його з-під своєї уваги, або й відвернувся за якісь гріхи. Довготривалий досвід життя в хворобі міг по різному впливати на розслабленого. Але він знаходився біля купелі. Це дозволяє нам вважати, що він сам, або ж хтось із близьких йому людей вірили в той час, коли він першим буде опущений в воду і стане здоровим. Той час настав саме тоді, коли чоловік можливо найменше цього сподівався. Творче Боже Слово, ,яким постало все, творить нове створіння. Він лише промовив слово "і відразу видужав той чоловік і взяв своє ложе, й почав ходити"(Ів.5,9). Але у цієї історії є ще продовження. Ісус спочатку зник у натовпі, а згодом зустрів цього чоловіка в храмі, кажучи: "Оце ти видужав, не гріши ж більше, щоб що гірше тобі не сталось"(Ів.5,14). Тими словами Ісус вказує на причину хвороби і застерігає на майбутнє. Так поступає той, хто любить. Бог ніколи і нічого не забуває, у Нього вся історія минулого, теперішнього і майбутнього немов перед очима. Він знає найменшу потребу кожного створіння, насамперед, людини. Господь не лише знає, Він дбає більше, ніж людина сама за себе. Тут важливо розуміти Бога. А для цього інколи недостатньо людського розуму, потрібно ще й Святого Духа. Лише Він відкриває таємниці Божого задуму щодо людини, участі Бога в її спасінні, яке охоплює як дочасний, так і вічний вимір існування. Це складний шлях, але, хто витримає до кінця, той спасеться. Амінь.\nНеділя XІ по Зісланні Святого Духа\nСвяте Богоявлення Господа Бога і Спаса нашого Ісуса Христа


Справді, сьогодні в Почаєві було як колись до війни та до вірусу - СПЖ - Спілка православних журналістів\nПочаївська лавра - затишний оазис для віруючої людини\n«Батюшка, просто сльози на очах, як тут добре, як радісно що наша Церква така сильна! - нестримуючи емоцій вигукнув знайомий з Корця.\nЩе ніколи не зустрічав стільки друзів, знайомих, друзів із соцмереж одночасно і в одному місці. Та й ще, щоб всі були духовно піднесені та радісні. Таке можливо тільки в Лаврі.\n«Батюшка, просто сльози на очах, як тут добре, як радісно що наша Церква така сильна! - нестримуючи емоцій вигукнув знайомий з Корця. Скільки багато людей зібрала Богородиця в своїй обителі?»\nСправді, сьогодні в Почаєві було як колись до війни, до вірусу - велелюдно та святково. Декілька тисяч богомольців зібралися на святкуванні в честь Почаївської ікони Божої Матері. Здавалося, що Небо прийшло на землю, створивши затишний оазис без війни, печалі та хвороби, вірусу та розділення. Все залишилося за межами монастиря, десь далеко, куди не хочеться повертатися. Християни увійшли в радість Господа де була святість , отримали ліки від тілесних та духовних хвороб. Благодать Творця не допустила знегоди в дім чудотворної Почаївської ікони - в святу лавру.\nЛюди молилися до Цариці Небесної перед її іконою як і 345 років тому , коли ченці благали Пречисту захистити обитель від турецької навали. Молилися, щоб в цей непростий для церкви та держави час, Пріснодіва покрила своїм омофором Почаївську обитель та нашу Україну.\nТеги: Богородиця, Ікона, Почаївська лавра, Свято\nУспіння: дві грані однієї урочистості\n28 серпня 2020, 08:39


Конгрес США вкотре береться за імміграційну реформу\n30 квітень, 2010\nПісля схвалення медичної реформи американські законодавці приступають до розгляду чергової - імміграційної. В центрі дебатів - пропозиція легалізувати тих, хто незаконно живе у США. Враховуючи, що кількість нелегалів становить від 11 до 12 мільйонів людей, не дивно, що це питання викликає великі пристрасті. Це проявилось зокрема під час нещодавньої демонстрації у Вашингтоні на підтримку реформи імміграційної системи.\nОдним з учасників демонстрації був Волтер Кастро, який потрапив до США з Сальвадору в семирічному віці. Він належить й до тих, хто підтримував Барака Обаму в його передвиборчій боротьбі - а саме за те, що Обама виступає за імміграційну реформу. Кастро вважає, що близько 12 мільйонів нелегальних мігрантів, які зараз живуть у США, мають отримати можливість стати легальними громадянами.\n«Я хотів би, щоби люди могли легалізуватись, навіть якщо їм доведеться платити податки за минулі роки і усі штрафи», - каже Кастро.\nПроти схвалення відповідних законів виступає багато республіканців. Одним із них є Ден Стейн, який каже:\n«Нам не слід імпортувати величезний клас людей, ознаками якого є бідність, брак освіти і соціальна незахищеність. Програму амністії не слід схвалювати з двох причин: по-перше, вона заохотить інших прибути сюди нелегально. По-друге, через неї тут залишаться ті, які могли би повернутись на батьківщину».\nМатір громадянки США Єсенії Сусідо не має легального статусу і їй загрожує депортація в Мексику. Активістка руху за реформи Єсенія сподівається, що законодавці виконають довголітню обіцянку реформувати закони.\n«Зараз з’явилася унікальна нагода. Не можна чекати довше, бо родини роз’єднаються, людей депортують, і це несправедливо», - вважає Єсенія.\nПотік нелегальних іммігрантів з Мексики до США останнім часом зменшився. Частково це пояснюється рецесією, кращою роботою прикордонників і частішими рейдами поліції на місця праці нелегалів. Втім захисники реформи наголошують, що легалізація незаконних робітників дасть величезний прибуток казні. Елісео Медіна, заступник голови найбільшої у США профспілки робітників-іммігрантів, каже:\n«Підраховано, що коли легалізувати 11 чи 12 мільйонів нелегалів, то це призведе до росту економіки США на півтора трильйона доларів!»\nДженет Кепгарт з вашингтонського Центру вивчення імміграції не погоджується. На її думку, легалізація мільйонної армії незаконних працівників утруднить американцям пошуки роботи:\n«Легалізація 11 мільйонів незаконних робітників запрудить ринок праці. За місця роботи з американцями змагатимуться люди, що порушили закон, працювали тут нелегально, а після цього отримали право на рівних змагатись за роботу з американцями».\nТри роки тому спроба провести імміграційну реформу провалилась попри велелюдні демонстрації по всій країні, влаштовані угрупованнями захисту прав нелегалів. Минулого місяця двоє сенаторів виступили з проектом легалізувати незаконних жителів шляхом сплачення ними податків за минулі роки і відпрацювання якогось часу на громадських роботах.\nАле оскільки в листопаді відбудуться вибори в Конгрес, аналітики передбачають, що цього року реформа не буде схвалена. Проте активісти кажуть, що це не зупинить їх від подальшого чинення тиску на Білий дім і Конгрес.\nІмунітет після хвороби краще захищав від штаму "Дельта", ніж вакцинація, але вакцини надають більш безпечний захист- дослідження CDC (23153)\nДерждеп наказав родинам працівників посольства США виїхати з України (4913)


Дата народження:20 березня 1957, 64 року овен\nМісце народження:Бингхемтон, Нью-Йорк, США\nДосягнення:Відомі роботи Уеджа: "Льодовиковий період" (2002 рік) та "Роботи" (2005 рік).\nКріс Уедж народився 20 березня 1957 року в Бінгемтоні, штат Нью-Йорк. У 1975 році Кріс закінчив школу Фейетвілл-Манліус. Закінчив коледж (англ. State University of New York at Purchase) у 1981 році. Потім отримав ступінь магістра в галузі комп'ютерної графіки та малювання в університеті штату Огайо в Колумбусі. У Нью-Йорку Кріс Уедж навчався в школі мистецтв (SVA, від англ. School of Visual Arts) на Манхеттені.\nУедж є одним із засновників і віце-президентом анімаційної студії Blue Sky Studios, а також власником кінокомпанії WedgeWorks. У SVA Уедж познайомився з Карлосом Салдана, якого запросив у якості художника на роботу Blue Sky Studios. C 1990 року Кріс одружений на Еліс Уедж (англ. Alice Tare Wedge), подружжя має двох дітей.\n21 березня 1999 року в Лос-Анджелесі, Каліфорнія, на 71-ій церемонії нагородження премією "Оскар", зрежисований Крісом Уеджем короткометражний мультфільм "Банні" виграв у категорії "Найкращий анімаційний короткометражний фільм".\nКарлос Салдана разом з Уеджем виступили режисерами анімаційного фільму "Льодовиковий період", що вийшов в 2002 році. Надалі роль режисера взяв на себе Салдана, а Уедж зайняв місце виконавчого продюсера. У січні 2010 року в газеті The New York Times була опублікована стаття про Blue Sky Studios, в якій був відзначений план створення четвертого "Льодовикового періоду", де Уедж знову займе місце режисера, так як Салдана поки зайнятий над іншим мультфільмом Blue Sky Studios — "Ріо". В 2013 році після виходу мультфільму Епік Уедж покинув студію Blue Sky Studios і перейшов на студію Paramount.


Головна → Новини області → ВЯЧЕСЛАВ РУКОМАНОВ ПРИВІТАВ ДІТЛАХІВ З ДНЕМ СВЯТОГО МИКОЛАЯ\nВЯЧЕСЛАВ РУКОМАНОВ ПРИВІТАВ ДІТЛАХІВ З ДНЕМ СВЯТОГО МИКОЛАЯ\n19 грудня всі дітлахи чекають з нетерпінням, адже саме сьогодні кожна дитина знайде під подушкою подарунок від Святого Миколая. Нажаль є діти, обділені батьківською любов’ю та діти з малозабезпечених родин, які можливо не отримали подарунків зранку. Про таких дітей не забувають та дбають представники обласної влади, які сьогодні поспішають до дитячих будинків, будинків сімейного типу, в прийомні сім’ї з подарунками на дитячі свята.\nПрезидент України Віктор Янукович визначив захист прав дитини одним із ключових національних пріоритетів України і зобов’язує усі відповідальні органи влади працювати в інтересах дітей.\nПерший захід, з якого стартують новорічні свята відбувся сьогодні у Миколаївському академічному українському театрі драми та музичної комедії. На свято з усіх куточків області приїхало майже 900 дітлахів.\nПривітати малечу прийшов заступник голови облдержадміністрації Вячеслав Рукоманов, яктй привітав хлопчиків та дівчаток зі святом, побажав всім міцного здоров’я, успіхів у навчанні та наказав бути слухняними. Вячеслав Михайлович розповів дітлахам, що кожен після вистави отримає солодкий подарунок.\nКоментуючи подію, Вячеслав Рукоманов зазначив, що в Миколаївській області успішно виконується доручення Президента України щодо захисту прав дитини. Представники обласної влади роблять все можливе, щоб забезпечити кожній дитині-сироті право на виховання в родинній атмосфері.\nЯк розповів начальник управління по роботі з молоддю департаменту освіти, науки та молоді облдержадміністрації Микола Смоквіна, під час новорічних свят солодкі подарунки отримає більше 700 тисяч дітей, а більше 50 тисяч дітей візьмуть участь у новорічних виставах та святах. Микола Миколайович зазначив, що сьогодні урочисто відкриваються новорічні ялинки у всіх містах та районах області, і головними глядачами цього дійства будуть саме діти.\nХлопці та дівчата, які вперше були у театрі, із захопленням розповідали про свої враження від вистави «Віні-Пух та Новий рік» та смакували солодощі. Саме таке свято дітлахи запам’ятають назавжди.


Як налаштувати мікрофон караоке: як включити, як налаштувати мікрофон для караоке бездротовий, не включається мікрофон караоке, як включити мікрофон караоке блютуз | Ремонт\nЯк налаштувати мікрофон караоке: як включити, як налаштувати мікрофон для караоке бездротовий, не включається мікрофон караоке, як включити мікрофон караоке блютуз\nКараоке — одне з найпоширеніших розваг, яке зустрічається в більшості кафе і ресторанів. Але багато любителів хотіли б мати у себе вдома можливість співати караоке. Це може бути пов’язано як зі стисненням співати при великій кількості чужих людей, так і просто з бажанням розважитися на дозвіллі разом з близькими. Для того щоб це бажання здійснилося, потрібно придбати спеціальний мікрофон, який можна підключити відразу до декількох домашніх пристроїв, які напевно є у квартирі у кожного. Як же правильно підключити мікрофон? Які труднощі можуть виникнути під час процесу у людини, який раніше нічим подібним не займався? Про все це ви дізнаєтесь в даній статті.\nЯк включити бездротовий мікрофон караоке\nПідключаємо до смартфону\nНе включається мікрофон караоке\nВ останні кілька років в продажу з’явилися бездротові мікрофони, які стали більш популярними, ніж їх «провідні» побратими. І це не дивно: з пристроєм, за яким не тягнеться провід, можна легко пересуватися по всій кімнаті, квартирі. Особливо це зручно для тих випадків, коли запрошено багато родичів або друзів. Передавати такий мікрофон з рук в руки також набагато комфортніше. Як же підключити його?\nНе всі розуміють, як взагалі буде працювати такий агрегат. Управління відбувається через блютуз, тому підключити мікрофон можна до будь-якого пристрою, у якого блютуз є. За цим же принципом працює більшість бездротових мишок або навушників. Розглянемо найбільш поширені варіанти.\nБезсумнівно, кращим рішенням стане підключення до телевізора. Це дозволить будь-якому учаснику вечірки легко побачити текст пісні і взяти участь у розвагах. Крім того, на великому екрані читати текст більш комфортно. Для підключення потрібно включити блютуз в меню пристрою, а також сам мікрофон. Переконайтеся, що обидва агрегату правильно працюють і підключені. Після цього потрібно в списку доступних до підключення по блютуз пристроїв знайти потрібне. Зазвичай назва містить у собі марку виробника і конкретну модель. Всю потрібну інформацію легко можна знайти на коробці з-під агрегату.\nТепер, коли з’єднання встановлено, можна спробувати поговорити в прилад і перевірити якість звучання. Якщо все працює, то мікрофон готовий до караоке.\nВАЖЛИВО! Не забудьте, що необхідно завантажити спеціальний додаток, де є великий вибір різних пісень на будь-який смак. З його допомогою ви зможете влаштувати розвага прямо у себе вдома.\nНа багатьох комп’ютерах також є блютуз, але це відноситься більше до більш сучасних моделей. Принципових відмінностей у підключенні немає.\nВаріантом для тих, чиї комп’ютери не підтримують блютуз, стане підключення за допомогою USB-кабелю. Для цього не потрібно ніяких спеціальних навичок або додаткових матеріалів. Спочатку один кабель підключається до самого комп’ютера, а потім до пристрою. Таким чином, ви зможете насолоджуватися караоке не тільки на телевізорі, але і на іншому, не менш зручному, екрані комп’ютера. А завантажити на нього спеціальний додаток буде ще простіше.\nПеревагою власного домашнього караоке є ще й те, що підключити його можна навіть до смартфону. Цей варіант підійде, якщо людина запрошено не занадто багато, або ви взагалі хочете відірватися на самоті.\nСхема підключення абсолютно ідентична будь-який інший. Є також два способи: USB і блютуз. Вибирайте те, що вам здається більш зручним, скачивайте програму і починайте співати.\nНастройка буде проводитися в пункті меню під назвою «Звуки та аудіопристрої». Відшукайте там мікрофон і відрегулюйте гучність. В деяких додатках для караоке є можливість змінювати звук, підключати ефект відлуння і інші забавні ефекти. Якщо все це не потрібно, то можна закінчити настройку тільки рівнем гучності.\nВ деяких випадках можуть виникнути деякі проблеми з підключенням. Навряд чи хтось буде викликати майстра, щоб включити мікрофон для караоке, тому всі проблеми доведеться вирішувати самостійно. Але панікувати не варто. З цим завданням може впоратися будь-який користувач, навіть той, у кого немає глибоких знань в області техніки.\nЩо ж може піти не так під час процесу? Звичайно, найбільш прикрою неприємністю є те, що мікрофон може просто не почати працювати. Дізнаємося, що ж потрібно робити в даній ситуації.\nДля початку варто розібратися в проблемі. Можуть мати місце дві ситуації: або це телевізор/інший пристрій не бачить мікрофон зовсім, або підключення формально сталося, але звук не з’являється. Обидві ці ситуації можна вирішити самостійно, зробивши кілька нескладних операцій. Першим ділом просто запустіть програму. Можливо, щось пішло не так, а перезапуск вирішить проблему.\nІншим варіантом може стати підсилювач сигналу. Його купують у спеціалізованих магазинах.\nВАЖЛИВО! Обов’язково проконсультуйтеся з продавцем щодо того, який саме підсилювач найкраще взяти. Він знає набагато більше про всієї продукції, наданої в магазині, тому ви точно не зробите помилку і не викинете гроші на вітер.\nТакож можна зайти в налаштування і перевірити встановлену гучність звуку. Якщо вона стоїть на мінімумі, то залишається лише перемістити повзунок на потрібне місце.\nТепер ви знаєте, як і до яких пристроїв можна підключити бездротовий мікрофон. Таким чином, можна легко влаштувати караоке у себе вдома і не вирушати в якесь кафе, де найчастіше вдається пробитися на сцену всього пару разів за вечір — великі черги позбавляють вас можливості співати улюблені пісні постійно. Але з домашнім караоке будь-яке свято стане цікавіше і яскравіше, а кожен його учасник відчує себе справжньою зіркою, тримаючи в руках мікрофон. З отриманими після прочитання статті знаннями ви зможете позбутися від будь-яких неполадок, зрідка виникають у роботі програми і підручних пристроїв для домашнього караоке.\n← Як дізнатися герцовку моніторі – найважливіша інформація про герцовке Конденсаторний мікрофон — що це таке: пристрій, плюси, мінуси →


Методична розробка відкритого заняття з фізики “Магнітне поле струму”\nЛюдину пронизують міріади магнітних полів різного походження. Вона звикла до магнітних явищ і ставиться до них поблажливо, часом навіть не підозрюючи, скільки магнітів навколо і яку дію (добру або погану) вони здійснюють на живі організми. Досить сказати, що Земля – гігантський блакитний магніт, а Сонце – жовта плазмова куля – ще більш грандіозний магніт. Як майбутні програмісти, що працюють із комп’ютерною технікою студенти повинні знати про магнітне поле та не забувати про його шкідливий вплив на живі організми.\nАктуальність теми полягає в досить частому використанні приладів, які є джерелом магнітних полів різного походження, у практиці спеціаліста технічної галузі господарства. Також дана тема важлива для розуміння багатьох природних явищ: магнітної бурі, полярного сяйва та ін.\nПІБ : Балабаєва Ольга Олександрівна\nПосада : викладач фізики\nМісце роботи : Відокремлений структурний підрозділ Національного авіаційного університету Слов’янський коледж НАУ\nЗавантажити матеріал: Методична розробка відкритого заняття з фізики Магнітне поле струму\nРозробка уроку фізики у 8 класі “Сила струму. Одиниці сили струму. Амперметр”\nКонспект уроку з фізики 8 клас.”Сила струму. Вимірювання сили струму. Амперметр”\nКонспект уроку з фізики на тему: Узагальнення і систематизація розділу “Електричне поле”\nМетодична розробка відкритого навчального заняття з англійської мови на тему: «Види та характеристики будівель. Вживання прийменників»\nОпубліковано: 28.09.2017 / Водолажко Лілія\n10 клас, Конспекти уроків, Методичні рекомендації, Старша школа, Фізика\n09.03.2020 о 18:30\nАвторкою стисло вдалося роглянути досить об’ємний матеріал, дати основні властивості магнітного поля , його характеристики, застосування в техніці . Сподобалось, що “суха” лекція розбавляється цікавими історичними фактами, впливом на людину, її здоров’я. Однак незрозуміло, чому лекція не супроводжувалась демонстраціями\nTet LM каже:\n10.01.2018 о 21:35\nЯкщо це лекція, то чи доцільне письмове отитування і взаємоперевірка, якщо воно не оцінюється? Студенти отримали результат взаємоперевірки і далі все? На своїх заняттях, якщо застосовую даний прийом, то обов’язково при підведенні підсумку заняття виставляю оцінки враховуючи роботу на занятті, результати письмового, навіть міні-опитування. Це активізує групу на занятті. Але в кожного своя методика. Дякую за матеріал. Було цікаво ознайомитись з роботою колеги з іншого коледжу.\n08.10.2017 о 19:00\nДана розробка є цікавою та актуальною. Підібрані різні цікаві відомості про магніт та його властивості, вплив магнітного поля на організм людини. Даний сценарій буде корисним не тільки викладачам а й вчителям старших класів у школі.


Як жити із синдромом біженця: поради від психологів Кіровоградщини - ikropyvnytskyi.com\nВід початку повномасштабного вторгнення населені пункти Кіровоградської області стали тимчасовою домівкою більше ніж для ста тисяч біженців. Найбільше переселенців оселилися в Кропивницькому. Для цих людей психоемоційна нестабільність стала звичним станом. Хоча, насправді, звикнути до відчуття тривоги досить важко. Втім, повідомляє сайт ikropyvnytskyi.com, останні місяці принесли чітке розуміння: життя продовжується у будь-яких умовах. Чим швидше людина усвідомить необхідність власної відповідальності за свій психічний стан, тим менш тривожним буде повсякдення.\nВідчувати, як мінімум, фізичний комфорт і, як максимум, радість від життя досить важко, коли доводиться жити із синдромом біженця. Цей стан виникає внаслідок різкої зміни побутових умов і оточення, важкої і виснажливої дороги та усвідомлення того, що тепер все буде по-іншому.\nДля людей, чия психіка травмована необхідністю вимушено змінити місце проживання внаслідок війни, характерна часта зміна настрою. Внутрішньо переміщеним особам не просто адаптуватися до нових умов життя та навіть прийняти допомогу від небайдужих людей. Рівень комфорту у новому житлі не є вирішальним фактором. Насамперед у різких змінах настрою відіграє роль жалкування за залишеною рідною оселею та майном, відчуття провини перед тими, хто відмовився чи не зміг евакуюватися та страх за майбутнє.\nСеред інших ознак синдрому – нездатність відчувати задоволення від улюблених занять, страв, роботи, тощо. Дуже часто сильні нервові потрясіння відображаються не тільки на психічному, але і фізичному стані. Тож не варто панікувати, якщо раптом почало виникати відчуття втоми чи знесиленості, розлади сну і харчової поведінки, загострення хронічних хвороб.\nЯк оговтатися і жити далі та де отримати допомогу на Кіровоградщині\nПо-перше, необхідно зрозуміти, що синдром біженця – це не хвороба, а специфічний стан, на який організм у стресовій ситуації має повне право. По-друге, потрібно дозволити собі якийсь час побути в такому стані (можна плакати, бити ліжко ногами та знаходити втіху в незвичних речах чи заняттях). Важливо дозволити своєму організму вивантажувати стрес стільки, скільки йому потрібно. Коли «резерв» буде вичерпано, людина відчує необхідність чимось заповнити внутрішню пустоту.\nПо-третє, слід максимально використовувати всі можливості для адаптації у новому середовищі. Це і знайомства з волонтерами та місцевими жителями, і спілкування з іншими тимчасово переміщеними особами, чий досвід буде свідченням того, що життя продовжується навіть після побачених жахіть війни. Не слід нехтувати підтримкою професійних психологів, які знають, як надавати допомогу у критичних ситуаціях. Частково відволікатися від негативу можна долучившись до волонтерських робіт – наприклад, збирати та сортувати гуманітарну допомогу, приймати участь у заходах по збору коштів для специфічних потреб тощо.\nНе тільки гуманітарну, а й психологічну допомогу надають внутрішньо переміщеним особам на Кіровоградщині. Психологічним станом людей, які виїхали із районів бойових дій опікуються спеціалісти обласного центру соціально-психологічної допомоги. Не залишаються осторонь і приватні практики. Деякі з них більшу частину робочого дня присвячують волонтерству та роботі з людьми, які потребують уваги.\nВ місті Олександрія, що на Кіровоградщині, функціонує центр психологічної підтримки. Звернувшись за номером (096)-044-42-93 можна отримати безкоштовну консультацію у будь-який час.\nпереселенці в Кропивницькому\nPrevious articleНайяскравіший сезон кропивницької «Зірки» у її 110-річній історії\nNext articleКропивницький в 90-ті роки


Як поміняти колесо | ВебДовідка\n1. Для початку необхідно поставити автомобіль на ручне гальмо. Також бажано вичавити зчеплення і включити другу або третю швидкість, щоб додатково утримувати автомобіль. Для більшої впевненості, особливо, якщо автомобіль знаходиться на похилій дорозі, можна підкласти під колеса небудь важке (камені, цегла) проти можливого відкоту машини.\n2. Потім необхідно послабити болти кріплення колеса. Робиться це за допомогою спеціального балонного ключа (зазвичай використовується балонний ключ «на 19»). На більшості марок автомобілів всього чотири таких болта, але на спортивних автомобілях їх може бути і більше. Первісне зусилля на ключ зазвичай подається ногою, а потім болти можна послабити і рукою. Головне не відкручувати болти на цьому етапі повністю.\n3. Далі необхідно поддомкратіть машину з боку проколовшегося колеса. Для цього потрібно підставити складений домкрат під спеціально посилену частина днища автомобіля (поддомкратнік). Спочатку підтримуючи домкрат, необхідно почати його розкладати. Коли автомобіль щільно ляже на лапку домкрата, можна сміливо продовжити піднімати машину. Піднімати її необхідно до того моменту, поки колесо, яке підлягає заміні, не стане вільно обертатися (перевірити, прокрутивши його рукою).\n4. Після того, як машина піднята, необхідно викрутити болти кріплення колеса (після ослаблення це можна зробити і рукою).\n5. Потім необхідно зняти колесо з маточини.\n6. Далі потрібно поставити запасне колесо. Воно повинне потрапити в дві направляючі.\n7. Після цього необхідно закрутити наявні болти кріплення колеса (для початку можна від руки).\n8. Опустити автомобіль (скласти домкрат).\n9. Щільно закрутити болти кріплення колеса за допомогою балонного ключа (закручувати також можна ногою, але при цьому, не зірвавши різьбу).\n10. У разі, якщо запасне колесо приспущені, необхідно підкачати його.\nВідповідь на запитання: Як поміняти колесо


Кілька днів тому у Воловецькому районі, що на Закарпатті, сталася трагедія - з потяга в районі гірського села Скотарське випав 19-річний юнак. Оскільки сталося це в горах, дороги практично не було, до місця інциденту рятувальники чотири кілометри йшли пішки. Потім транспортували потерпілого до «швидкої», а далі хлопця госпіталізували. Проте обставини цієї події, які встановили правоохоронці, вразили їх самих.\n-\tПоліція встановила особу чоловіка, який нещодавно вистрибнув з потяга у Воловецькому районі Закарпатської області. Ним виявився раніше чотири рази судимий мешканець міста Мукачево. Наразі молодик підозрюються у скоєння крадіжки телефону в одного з пасажирів потяга. З`ясовується його причетність до зникнення грошей в іншого пасажира цього потяга. За фактом крадіжки відкрито провадження за ст. 185 КК України. Наразі чоловік не затриманий, адже цього не передбачає серйозність злочину, – зазначили в поліції, пише УНН.\nТаким чином, вистрибнувши на ходу з потяга, юнак хотів уникнути відповідальності. Однак отримав тілесні ушкодження – зламав ногу.\nЧитайте також: На Закарпатті готували збройний конфлікт. Виявлено російську спецтехніку


Опублікував священик Олександр Шмуригін\tСереда, 12 березня 2014, 12:22\nУ суботу першого тижня Великого посту, напередодні неділі, в яку Свята Церква в особливий спосіб визначила святкувати перемогу Православної віри над єресями, і зокрема єрессю іконоборства, ми поспілкувалися зі священиками Львівської єпархії на тему ікони та її місця і ролі в житті православного священнослужителя.\nНашими співбесідниками виступили: проректор Львівської православної богословської академії (далі ЛПБА), викладач Святого Письма та ісагогіки Нового Завіту, кандидат богословських наук протоієрей Михаїл Сивак; головний редактор православної інтернет-радіостанції Львівської єпархії "Град Лева", автор кількох радіопередач, іконописець протоієрей Віктор Кайда; настоятель Введенського храму с. Мшана Городоцького благочиння, де зберігаються дві унікальні старовинні ікони – Богородична і свт. Миколая Чудотворця, – врятовані від знищення, протоієрей Олег Квасниця; клірик Покровського кафедрального собору м. Львова, викладач Біблійної історії ЛПБА ієрей Артемій Бабленюк; благочинний Академічного храму свт. Іоана Золотоустого, викладач Основного богослів’я та актуальних питань сучасної релігійної етики ЛПБА, кандидат богословських наук ієрей Назарій Лозинський; клірик П’ятницького храму на Підзамче (м. Львів), відомого своїм унікальним старовинним семирядним іконостасом, кандидат богословських наук ієрей Віталій Федюк.\nОтже, найперше, поясніть, чим особисто для Вас є ікона і яке місце вона займає у Вашій особистій богослужбовій практиці і приватному молінні?\nПрот. Михаїл Сивак, проректор ЛПБА: Ікона – це “вікно у вічність”, це Євангеліє у фарбах, це символ присутності поруч із нами світу духовного. Вона для мене є чимось на зразок фотографії рідної людини, дивлячись на яку, серце сповнюється любов’ю і духовною радістю.\nПрот. Віктор Кайда, головний редактор православної інтернет-радіостанції “Град Лева”, іконописець: Особисто в моєму житті ікона займає важливе місце, оскільки сам я займаюсь іконописом, хоча, свого часу, в юнацькі роки, навіть були сумніви щодо аж такої потреби в іконошануванні для християн. Але через молитву та особисті душевні переживання Господь через чудо показав мені важливість ікони: я просто купив фарби (до того моменту не уявляючи навіть, як виглядають справжні олійні фарби) і за п’ять днів написав ікону, яку згодом освятив ректор семінарії.\nПрот. Олег Квасниця, настоятель Введенського храму с. Мшана: Оскільки ікона є видимим знаком присутності в нашому світі духовної реальності, вона є невід’ємною частиною молитовного і літургічного служіння. З іншого боку, молитва може звершуватися всюди: і серед краси природи, яка відкриває нам велич Творця, і в дорозі, і в інших місцях, тому не можна назвати присутність ікон обов’язковим атрибутом.\nІєрей Артемій Бабленюк, викладач Біблійної історії ЛПБА: Ікона – це зображення Бога або святих. “Бога ніхто не бачив ніколи; Єдинородний Син, Який у лоні Отця, Він явив” (Ін. 1: 18). Лишень після втілення Сина Божого ми отримали можливість зображати невидимого Бога, Богородицю і всіх святих угодників Божих. Ікона – це вікно до Бога, але воно відкривається лишень тоді, коли серце звільняється від кайданів гріха, від пристрастей. Коли людина очищає свою душу від нечистоти, тоді це вікно стає дієвим.\nОскільки я є православним священнослужителем, то, відповідно, пастирське служіння не можливе без ікон, бо храми і помешкання облаштовані ними. Ікона, особисто для мене, є постійним нагадуванням мети земного життя. Вона постійно є тим дороговказом до вічності. Серед бурі життєвих спокус молитва перед іконою дарує сили і наснаги для боротьби зі злом. Тому своє життя не уявляю без того дзеркала вічності, яким є кожна православна ікона.\nІєрей Назарій Лозинський, благочинний Академічного храму ЛПБА: На це питання священику досить складно відповісти. І справа в тому, що священик дуже багато часу перебуває у храмі, де, як відомо, багато ікон. Око, серце і душа настільки звикає до присутності ікони, що без неї стає справді важко молитись. Тому і вдома у священика (що рідко буває у мирян) є молитовна кімната, чи молитовний куток, де твориться приватна домашня молитва. У цьому місці традиційно є багато ікон, як нагадування про храм. Коли до тебе звернені очі Христа Спасителя, Його Пресвятої Матері, то, безумовно, молитва стає зосередженішою. Дивлячись на ікону, мимоволі намагаєшся не відволікатись від молитви, не літати думками деінде і цей процес проходить на підсвідомому рівні.\nІєрей Віталій Федюк, клірик П’ятницького храму на Підзамче (м. Львів): Для мене ікона являється вікном в духовний світ, якщо можна так сказати, важливим засобом для молитовного спілкування з Вишнім світом. Особливо це відчувається в храмі Божому. З ласки Божої я сподобився нести послух священика в храмі Святої П’ятниці, що на Підзамче, де знаходиться іконостас першої половини ХVII ст., який є не тільки відомою пам’яткою іконопису, але і невимовним джерелом молитовного настрою та особливої духовної атмосфери. Це відчуття не завжди можна передати словами, але такі тези доводиться часто чути від тих, хто навіть вперше побував у нашому храмі.\nЯк відомо, є надзвичайно багато традиційних іконографічних зображень Пресвятої Тройці, Ісуса Христа, Пресвятої Богородиці, ангелів. Також у Церкві канонізовано великий сонм святих і кожний з них також отримав одне чи кілька традиційних зображень на іконах. Чи є у Вас якась, умовно кажучи, улюблена або чимось особлива саме для Вас ікона?\nПрот. Михаїл Сивак, проректор ЛПБА: Я шаную і люблю всі ікони, однак ближче до душі є Богородичні ікони, в яких відображається материнська любов, ніжність і молитовне заступництво за нас грішних.\nПрот. Віктор Кайда, головний редактор православної інтернет-радіостанції “Град Лева”, іконописець: Найбільше мені подобаються іконографічні образи типу Елеуса – Умиління. Там Богоматір тримає на руках Спасителя, Який Її обіймає, а щокою торкається щоки Матері. У цих іконах бачу всю повноту любові, адже “Бог є любов” (1 Іоан.4:16). Вірю, що Господь і нас, Своє творіння, обіймає такою ж теплотою любові.\nПрот. Олег Квасниця, настоятель Введенського храму с. Мшана: Мені до вподоби, якщо так можна сказати, як древні ікони – візантійські, давньоруські, староукраїнські, так і сучасні ікони грецького письма, афонські й українські, написані згідно з іконографічною традицією Православної Церкви. До найбільш відомих належать: Пресвята Тройця прп. Андрія Рубльова, мозаїка Христа Пантократора із собору св. Софії в Констатинополі, Вишгородська Ікона Пресвятої Богородиці, ікони св. Миколая й інших святителів і преподобних з монастирських храмів у Грецьких Метеорах.\nІєрей Артемій Бабленюк, викладач Біблійної історії ЛПБА: Особисто для мого життя відіграють значення всі ікони Візантійського стилю. Оскільки своє навчання я проводив у Києві, то й душа моя була схильна більше возносити молитви перед іконами, які йдуть назустріч людині. До того ж усі ікони Візантійського стилю насичені символізмом і розкривають значення того чи іншого свята. Недаремно православна іконографія так сформована, що не людина йде до Бога, а Бог (чи зображені святі) наближається до цього світу. Дуже часто німб чи рука виходять за межі рамки, що й показує це їхнє наближення до людини.\nУ своєму сімейному побуті особливу шану віддаю Вишгородській іконі Божої Матері. Найперше тому, що її історія є особлива і тяжка, як нашої України, а також і тому, що Православною Церквою вона вшановується в день мого небесного покровителя.\nІєрей Назарій Лозинський, благочинний Академічного храму ЛПБА: Звичайно, так уже складається наше духовне життя, що ті, чи інші ікони набувають для нас особливого значення. Зокрема, це стосується сімейних ікон. Якщо говорити особисто про мене, то у моєму домашньому молитовному кутку є давня ікона, котру передавали з покоління в покоління. Це типове галицьке зображення, так зване, “Святе Сімейство”. Також особливе місце у домашньому іконостасі займає ікона мч. Назарія (мого святого покровителя) та ікона нещодавно прославленої Львівської Богородиці.\nЩодо улюблених типів ікон, то, чомусь, змалку особливий трепет викликала ікона Спасителя на Євангельські слова “Ось Я стою і стукаю”. Вона має для мене дуже глибокий, сакральний зміст. Із Богородичних ікон найбільше подобається “Я з вами і ніхто проти вас”.\nІєрей Віталій Федюк, клірик П’ятницького храму на Підзамче (м. Львів): Дорогими та улюбленими для мене є всі ікони, які знаходяться у моєму помешканні, адже всі вони були подаровані нашій сім’ї на пам’ятні дати. Серед них, наприклад, типові ікони Христа Вседержителя та Божої Матері Казанської, які були придбані у Києво-Печерській Лаврі та подаровані хресною мамою нам з імостю у день нашого вінчання, а також ікона “Ісус Христос – Цар Слави” традиційного зображення – дарунок у день священичої хіротонії.\nЧи впливає на Ваш молитовний настрій присутність чи відсутність перед очима ікони, тобто, іншими словами, наскільки важливою у молитовному житті для Вас є ікона?\nПрот. Михаїл Сивак, проректор ЛПБА: Звичайно впливає. Саме тому ми і практикуємо використання ікон, аби вони допомагали нам налаштовуватися на молитву, спрямовувати свої думки і почуття в правильному руслі.\nПрот. Віктор Кайда, головний редактор православної інтернет-радіостанції “Град Лева”, іконописець: Присутність ікон, негучний церковний спів, лампади, свічки тощо – все це, звичайно, впливає на молитовний настрій, допомагає зосередитись на молитві, але не є обов’язковим фактором для спілкування з Богом.\nДля порівняння, зустріч та розмова з батьками найкраща в батьківській хаті, у якій немов би повертаєшся у дитинство. Там кожна річ, кожен звук і навіть запах мають для нас велике значення. Але щиро поговорити з батьками, насправді, можемо у будь-якому місці чи навіть по телефону. Тому й молитись щиро можна скрізь, була б на то воля.\nПрот. Олег Квасниця, настоятель Введенського храму с. Мшана: Повнота молитовного стану приходить найбільше в оточенні священних зображень, в тихому світлі лампад, як відблиску неземного Світла і присутності Незримого.\nІєрей Артемій Бабленюк, викладач Біблійної історії ЛПБА: В розмові із самарянкою, Христос сказав: “Бог є Дух, і тим, що поклоняються Йому, належить поклонятися духом та істиною” (Ін. 4: 24). Апостол Павло говорить наступне “Безперестанно моліться” (1 Сол. 5: 17). Відповідно молитву до Бога потрібно возносити не тільки в кімнаті перед іконами. Бо істинна молитва – це молитва серця, молитва яка ніколи не виходить із уст людей. Пам’ять про Бога породжує молитву.\nВідповідно, для молитви необов’язковими є ікони, але вони є тими допоміжними чинниками у звершенні молитви. Коли людина ще не досягла досконалості в молитві, то вони допомагають зосередитися.\nКоли возносиш свої молитви до Бога чи угодників Його, то не потрібно уявляти собі первообраз, до Якого підносиш свої прохання. Молитва повинна йти від серця і усвідомлення своєї недостойності перед первообразом. Бажання людей побачити Бога таким, Яким Він зображений, чи святих є неприпустимі. Бо, по-перше, ікона – це відблиск тієї особи, яка зображена, і, по-друге, ті, хто не звільнив себе від гріха, а бажає осягнути щось вище, може впасти в оману і у вигляді святих, до нього може з’явитися сам спокусник.\nОскільки, не маю глибокого досвіду в молитві, то мій молитовний настрій більш піднятий саме тоді, коли перебуваю на молитві перед іконами.\nІєрей Назарій Лозинський, благочинний Академічного храму ЛПБА: Властиво, я про це вже згадував, відповідаючи на перше запитання.\nІєрей Віталій Федюк, клірик П’ятницького храму на Підзамче (м. Львів): Так, впливає, оскільки присутність ікони природньо допомагає більше зосередитися на молитві.\nЧи повинні ікони бути у всіх приміщеннях (коридори, вітальні, спальні, кухні, їдальні) помешкання на Вашу думку? Як це є вашому житлі?\nПрот. Михаїл Сивак, проректор ЛПБА: У помешканні кожного християнина мають бути ікони. Однак, вони повинні бути не декором певного приміщення, а виконувати свою пряму функцію – допомагати людині молитися. Саме так слід ставитися до святих образів і пам’ятати про це, розміщуючи їх у своєму житлі.\nПрот. Віктор Кайда, головний редактор православної інтернет-радіостанції “Град Лева”, іконописець: Читаючи це запитання, чомусь пригадав будинок колишнього генпрокуратора Пшонки, побачений н одному з чисельних відео. Там ікони були скрізь, та й не тільки ікони… Вважаю, до всього треба ставитись розумно. Якщо є на це потреба, то нехай ікони будуть у всіх кімнатах… Але ми так любимо впадати в крайнощі.\nПрот. Олег Квасниця, настоятель Введенського храму с. Мшана: Не знаю якихось особливих приписів стосовно наявності ікон у всіх приміщеннях житлового будинку. Але, певна річ, вони там бути повинні.\nУ нас є ікони в житлових кімнатах, на кухні, у навчальному класі. Є кути з іконами (в Україні традиційно кажуть “покуття”), є домашній іконостас. Немає ікон у господарчих приміщеннях.\nІєрей Артемій Бабленюк, викладач Біблійної історії ЛПБА: Православний християнин повинен не соромитися розміщувати у своєму помешканні ікони. Замість того, щоб над дверима стояв віник-оберіг, чи підкова, то краще повісити розп’яття Христа, як образне свідчення про свою приналежність до Нього. Якщо є можливість, то в кожній кімнатці свого помешкання повинна бути ікона, бо і цим же вона буде нагадувати всім про Бога. Але всі ікони повинні бути шановані мешканцями і їхня кількість повинна бути не фанатична, бо якщо людина не возносить молитви перед тією чи іншою іконою, то ця ікона може стати простим зображенням і не більше.\nТакож, похвальним, як на мою думку є те, коли створюються в сім’ях домашні іконостаси. Цей іконостас повинен включати в себе ікони Спасителя і Богородиці, а також небесних покровителів членів сім’ї і святих, які шануються сім’єю. І перед цими сформованими іконостасами потрібно виховувати в собі та дітях любов до молитви.\nІєрей Назарій Лозинський, благочинний Академічного храму ЛПБА: Так, вважаю, що ікони (бодай одна) мають бути у всіх приміщеннях, безперечно, крім санвузла чи ванної кімнати. Адже присутність ікони у кімнаті, по-перше, освячує цю кімнату, захищає від того всього негативу, який може накопичуватись там і, зрозуміло, має стимулювати мешканців контролювати себе, не проявляти відверто негативних емоцій, стримуватись від сварок і т.д. І це почуття поваги до ікони має бути святим. Колись українці в присутності ікони боялись навіть “криве” слово сказати, голос підвищити. Тепер це втратилось, ікони перетворились на звичайний сувенір, прикрасу, втратили своє містичне значення. Люди дозволяють собі поміж іконами свої портрети чіпляти. Чи не святотатство це? А до цього привело те, що тепер ікону можна купити будь-де, ніхто не відповідає за якість, канонічність, зрештою. Дуже часто всілякі “мальовидла” називають іконами. От тому ця сакральність і втратилась.\nІєрей Віталій Федюк, клірик П’ятницького храму на Підзамче (м. Львів): Коли освячую квартири чи будинки парафіян, це питання часто доводиться чути. Звичайно, що розміщення ікон у певному приміщенні помешкання є приватною справою господарів. На мою думку, присутність ікон чи ікони у вище перерахованих приміщеннях помешкання православного християнина є обов’язкова. Адже у всіх цих приміщеннях, у певний час, ми звершуємо свої приватні молитви. Наприклад, у спальні маємо можливість усамітнитися для ранішніх і вечірніх молитов, на кухні чи у вітальні чинимо молитву перед і після споживання їжі, збираючись на щоденну чи святкову трапезу. Саме тому присутні ікони у всіх згаданих приміщеннях у помешканні моєї сім’ї.\nЯк ви ставитесь до “присвоєних” певним іконам властивостей: допомога в дорозі, визволення від недугу тощо?\nПрот. Михаїл Сивак, проректор ЛПБА: В першу чергу необхідно пам’ятати, що зцілення чи інші чудеса звершує не ікона, а Господь Бог, по вірі людини, яка молиться перед іконою. Звичайно, церковна історія нам свідчить про велику кількість чудес, які пов’язані з тою, чи іншою іконою, коли людина щиро молилась перед певним образом і по молитвах отримувала прохане. Тому ми вшановуємо ці ікони, а точніше, ті події, як наслідок щирої віри і слізних благань християн.\nПрот. Віктор Кайда, головний редактор православної інтернет-радіостанції “Град Лева”, іконописець: Властивість і дію має не сама ікона, а первообраз зображений на ній (Господь, Богородиця, святий, свята). Допомагає в дорозі не ікона св. Миколая, а сам святий, бо за життя допомагав подорожуючим, тому і вважається їхнім покровителем. Від хвороби лікує не образ великомученика Пантелеймона, а сам святий, який був не тільки молитвенником, а й лікарем і допомагав людям ще у земному житті і тепер допомагає. В іншому випадку ми перетворимось на ідолопоклонників, які носять амулети та обереги на щастя.\nПрот. Олег Квасниця, настоятель Введенського храму с. Мшана: Цілком погоджуюсь з тим, що є ікони Христа, Богоматері чи святих, молитва перед якими має добрий результат в певних обставинах життя – це є духовний досвід багатьох поколінь православних християн. Відомо також багато документальних підтверджень такого досвіду.\nІєрей Артемій Бабленюк, викладач Біблійної історії ЛПБА: Стосовно цього, то в мене думка є одна, що кожна ікона, якщо перед нею із вірою молимось стає чудотворною (тобто допомагає нам). Але слід завжди пам’ятати, що допомагає нам не дерево, не фарба і не папір, а первообраз, до якого ми возносимо свої молитви. Сучасний світ повністю охоплений неправославним сприйняттям ікон, і не тільки ікон, але й взагалі значення Церкви. Часто людина бажає, щоб священик зробив якусь певну дію, чи вона сама прочитала якусь молитву, і Господь чи святі вчинили за її проханням. Це язичництво. Тому що тільки згідно із язичницькими віруваннями боги діють в силу певних формул і дій. Пам’ятаймо, що Господь дивиться найперше на чистоту людського серця і знає, чи корисне для неї те чи інше прохання.\nІєрей Назарій Лозинський, благочинний Академічного храму ЛПБА: Вважаю це трохи окультичним. Ми ж маємо розуміти, що захищає нас Бог, Його Пресвята Мати, святі угодники, але не їх зображення. Тому обмеження ікони до тих чи інших функцій виглядає дивним з позицій християнства. Інша справа, якщо людина вірить у це і її віра у поміч в тій чи іншій справі певної ікони справджується. То нехай. Краще, щоб люди вірили у допомогу ікони (в дорозі, бізнесі, лікуванні тощо), ніж мають вірити амулетам, талісманам і подібним магічним речам. Тут діє дуже простий закон: “по вірі вашій буде вам”.\nІєрей Віталій Федюк, клірик П’ятницького храму на Підзамче (м. Львів): Думаю, що присвоєння іконам певних назв, а іноді і властивостей зазначених у вашому питанні є небезпідставним і виправданим. Доказом цього можуть послужити в більшості випадків навіть слова із молитов присвячених тій чи іншій іконі. Але православні християни повинні завжди пам’ятати що джерелом благодатної допомоги у наших хворобах, нещастях чи життєвих негараздах є не сама ікона, а дія благодаті Божої чи молитовного заступництва Божої Матері чи святих, які на цих іконах зображенні.\nТрадиційно існують іконографічні школи, у самому мистецтві іконографії є певні напрямки і стилі, але класична ікона все одно будується на суворих канонах. Яким є Ваше ставлення до, так би мовити, ікон-картин?\nПрот. Михаїл Сивак, проректор ЛПБА: Ікону-картину, а точніше картину на біблійну тематику, не завжди можна назвати іконою у справжньому розумінні цього слова. Тому що на картині зображається природа людини, а на іконі – акцентується особистість (іпостась). І молимось ми не до природи Бога чи святих, а до особистості.\nПрот. Віктор Кайда, головний редактор православної інтернет-радіостанції “Град Лева”, іконописець: Ікона – в першу чергу символ, тому потрібно дотримуватись правил в іконописанні. Щоби простіше пояснити, то ангел має бути з крилами, апостол Петро з ключами (від раю), а Іоан Предтеча в одязі з верблюжого волосу і т.д. Але іконографія розвивалась так багатогранно, що я з однаковим подивом дивлюся на Трійцю Рубльова і гарну ікону в академічному стилі. Лише з благоговінням не можу сприйняти… я б їх назвав “солоденькі” зображення, подібні на мультиплікаційних героїв (хай Бог простить). У них втрачається і стиль, і символіка, та й сама ікона стає просто красивим кольоровим малюночком.\nПрот. Олег Квасниця, настоятель Введенського храму с. Мшана: Важко сприймати відповідні живописні картини як ікони. Картини в основному реалістичні, зображені в прямій перспективі – є передній план, задній план і т.д. Ікона ж пишеться у зворотній перспективі, в ній специфічно зображені деталі архітектури, інтер’єру, рельєфу. Коли ми розглядаємо реалістичну картину – перспектива в глибині картини. У випадку ікони – навпаки, ми знаходимося в перспективі. Не стільки ми дивимося на ікону, скільки ікона на нас. У цьому сенсі позитивними можна вважати лише зображення подій з великою кількістю учасників, але які, зрештою, є просто великими іконами. Це наприклад ікона Воздвиження Хреста Господнього чи Входу Господнього в Єрусалим. Зрештою, існують непогані ілюстрації Священної історії.\nІєрей Артемій Бабленюк, викладач Біблійної історії ЛПБА: Православна ікона має на меті показати світ Божественний, світ духовний. Саме те, що на іконах візантійського стилю використовується більше золотих фарб, ніж інших, є тим показовим символом вічності. Також обов’язковим на іконі є зображення святих угодників Божих із відкритими очима, оскільки очі є дзеркалом душі. І зображується в православній іконографії саме Божественне достоїнство святих.\nІз Заходу до нас прийшло дещо інше зображення святих. Цей стиль передає здебільшого людську природу святих. Наприклад: зображується Христос, Який тяжко мучиться на хресті, святі із явними тілесними вадами чи, навпаки, надто відвертими формами тіла.\nЯк на мене, ікони, які не відповідають канонам іконографії, мають право на існування, і якщо в людини більше любов проявляється до таких ікон, то вона може використовувати їх у своєму житті. Але для православних священнослужителів не є доречним використання у церковному житті даного типу ікон.\nІєрей Назарій Лозинський, благочинний Академічного храму ЛПБА: Дуже люблю мистецтво, але до ікон-картин ставлення суперечливе. Ікона – це вікно у духовний світ, тому покликана впливати у першу чергу на дух людини, а через нього на душу. Тому дуже часто ікона не несе в собі візуальної краси, мистецької краси, в ній прихована велика духовна краса, яку потрібно відчути, а не побачити. Це усім відома істина. Картина ж – це елемент прикраси, елемент душевно-тілесний. Він покликаний вплинути на душу людини (гедоністичні почуття), а через душу на тіло (приємність для ока). Тому нічого не маю проти ікон-картин у музеях, картинних галереях, але не у храмі.\nМи, православні християни, завершуємо перший тиждень Великого посту. Хотілося б почути від Вас певні побажання чи духовні настанови нашим читачам.\nПрот. Михаїл Сивак, проректор ЛПБА: Піст – це унікальний засіб боротьби зі своїми гріхами та пристрастями, який пропонує Свята Церква. Ми пройшли перший тиждень цього духовного оздоровлення. Бажаю всім, щоби період посту пройшов для кожного з нас із користю та добрими плодами покаяння.\nПрот. Віктор Кайда, головний редактор православної інтернет-радіостанції “Град Лева”, іконописець: “I сказав Бог: Сотворімо людину за образом Нашим, за подобою Нашою…” (Бут.1:26). Ці слова можемо прочитати на перших сторінках Біблії, коли ще Господь творив світ. Отже, людина є образ Божий, найперша ікона, написана Ним Самим. У цій іконі, тобто у нас, маленький відблиск Божої мудрості, Божої любові та краси. Не осквернімо ж цей образ гріхом ні в часі Великого посту, ні в подальшому житті.\nПрот. Олег Квасниця, настоятель Введенського храму с. Мшана: Побажання на Великий Піст, щоби цей час ми не втратили через життєву суєту і клопоти про речі скороминучі, щоби через маленький подвиг стриманості у всьому, починаючи з їжі, побачити себе не через (як це модно казати) “рожеві окуляри” і відчути потребу в покаянні і молитві.\nІєрей Артемій Бабленюк, викладач Біблійної історії ЛПБА: Зробімо певні висновки… Що корисного дарував нам тиждень посту? Чи преобразилися наші душі хоч на йоту? Якщо нема достойної відповіді, то принесімо своє покаяння, поки не пізно. Пам’ятаймо притчу про десять дів. Нехай перед очима буде у нас достойний приклад п’ятьох мудрих дів, які запаслися маслом своєчасно і ввійшли у чертог весільний. Також перед своїми очима тримаймо і образ нерозумних дів, які були ліниві і байдужі. Так і ми у своєму житті, якщо будемо байдужі до майбутнього, то й отримаємо таке майбутнє. Докладаймо хоч якісь зусилля, щоби “дух лінивства, безнадійності, владолюбства і пустомовства” у наших душах не мав сили і не створював собі житло.\nНехай в нашому житті піст не стане метою, а лишень як одним із засобів для очищення від гріха і наближення до Бога. Бажаю усім достойно зустріти Воскресіння Господа нашого Ісуса Христа.\nІєрей Назарій Лозинський, благочинний Академічного храму ЛПБА: Бажаю усім читачам сайту, щоб їх піст був спасительним. Щоб Господь кожному із нас очистив серця від духа лінивства, духа відчаю, духа владолюбства і духа марнослів’я, а наповнив їх чистотою, смиренням, терпеливістю і любов’ю. Щоб у день Святого Христового Воскресіння ми без лукавства і фальші один одного обійняли і привітали словами “Христос воскрес!”\nІєрей Віталій Федюк, клірик П’ятницького храму на Підзамче (м. Львів): Оскільки ми вели мову про святі ікони, то читачам та й усім нам хочу побажати, щоби саме святі ікони і особливо у час Великого посту стали для всіх нас цим рятуючим засобом, через який нам легше буде налаштуватися на гарячу молитву, щире покаяння і діла милосердя та завжди відчувати присутність Божу.\nВів бесіду і підготував Лука Карпюк


Сенсаційна "Олександрія" створила вражаючий камбек у грі з дебютантом УПЛ - Спорт - TCH.ua\nСенсаційна "Олександрія" створила вражаючий камбек у грі з дебютантом УПЛ\nСпорт 2 вересня 2018, 18:55\nКоманда Володимира Шарана продовжує втримувати другу сходинку.\n"Олександрія" у рамках 7 туру української Прем'єр-ліги зуміла відігратися в матчі з новачком чемпіонату - ФК "Львів".\nГості пропустили вже на восьмій хвилині протистояння - Бруно Да Сілва вколотив м'яч у сітку воріт суперника після відскоку від стійки. На 21 хвилині "Львів" подвоїв свою перевагу - Лукас Тейлор вдало замкнув головою навіс з правого флангу від Олександра Голікова.\nКоманда Володимира Шарана взялася до справи вже після перерви. На 53 хвилині "Олександрія" скоротила відставання у рахунку до мінімуму. Василь Грицук, який щойно з'явився у грі з лави для запасних, відправив ігровий знаряд точно за призначенням після передачі у виконанні Андрія Цурікова.\nНа 83 хвилині "Олександрія" зуміла відігратися - Артем Сітало, який також посилив гру команди після виходу на заміну, спокійно переграв голкіпера львів'ян та встановив остаточний рахунок на табло - 2:2.\nПісля цього епізоду обидві команди ще мали по одному шансу, аби відзначитися в сітці воріт один одного, але якщо удар господарів відбив воротар, то постріл від усе того ж таки Грицука прийшовся у поперечину.\nТаким чином, поділивши очки зі "Львовом", "Олександрія" набрала вже 16 балів. Зараз вони перебувають на другій сходинці. Що стосується львів'ян, то вони з 6 пунктами посідають 9 позицію.