УПЦ ПОЧАЛИ ПІДГОТОВКУ ДРУЗІВ ДЛЯ ДІТЕЙ-СИРІТ - Місія Синодальний відділ Благодійності та соціального служіння Української Православної Церкви\nУПЦ ПОЧАЛИ ПІДГОТОВКУ ДРУЗІВ ДЛЯ ДІТЕЙ-СИРІТ\nв Новини, Публікації / от journalist / по 09.03.2018 на 14:32 /\nЩо таке наставництво? Чим воно відрізняється від усиновлення дитини з дитбудинку? Як дорослий може допомогти сироті після виходу в світ встати на ноги і не опуститися на дно соціуму? На присвячену цим питанням зустріч увечері 8 березня в приміщенні недільної школи одного зі столичних храмів зібралися парафіяни Києва, бажаючі стати наставниками дітей з інтернатів.\nОрганізатор заходу – Синодальний відділ УПЦ у справах сім’ї на прохання однойменного відділу Київської єпархії.\nСвоїм досвідом наставництва і тематичними знаннями поділився співробітник Синодального відділу, клірик Львівської єпархії протоієрей Михайло Коник. За плечима священика 12-річний стаж роботи в Дрогобицькій службі у справах дітей.\nЯк зазначив лектор, наставництво – новий проект для України. Це поняття увійшло в наше законодавство рівно два роки тому. А 4 квітня 2017 Священний Синод назвав підготовку наставників для дітей-сиріт одним з напрямків діяльності УПЦ. Відповідне положення і концепція були затверджені в грудні минулого року.\nЗгідно з офіційною статистикою, зараз в інтернатах України знаходиться 104 тисячі дітей. З них тільки 25% мають статус сироти (батьки померли або позбавлені батьківських прав), тобто після виходу з установи отримуватимуть допомогу від держави. Діти без цього статусу при виході в світ позбавлені засобів до існування і мають шанс дуже швидко опуститися на дно життя.\n«Наставництво – це мінімум, який ми можемо дати цим дітям», – сказав священик.За словами отця Михайла, наставник – дорослий, який спілкується з живуть в інтернаті дитиною 1-2 години в тиждень і допомагає йому знайти свою особистість, навчитися вибирати (колективне виховання робить дитбудинку «однаковими» і заглушає почуття вибору), адаптуватися до сучасних реалій, знайти своє професійне покликання …При цьому завдання наставника – не вчити дитину, а бути його другом. Крім того, він не повинен ставати «гаманцем» для підопічного, тому що це згубно вплине на дитину.\nОтець Михайло розповів про відмінності між державною і церковною програмами. «Церковне наставництво набагато якісніше, ніж те, що прописано в державному становищі. Тому що воно наповнене духовністю », – сказав священик. Також, за його словами, в церковній концепції (на відміну від державної програми) є соціальний супровід наставника і вихованця, дуже необхідне їм обом. Згідно з документом УПЦ, який взяв дитину під опіку дорослий зможе регулярно спілкуватися з психологом і священиком.Головний принцип – «потрібно розуміти, що ми не можемо змінити дитини або інтернатських систему, ми можемо допомогти йому стати іншим». При цьому дорослий не стане гідним наставником, якщо не буде змінюватися сам. Він повинен вести духовний образ життя, ставати чистішим, тоді буде змінюватися і дитина.Воцерковлення підопічного може бути тільки по його волі. «Як і все, воцерковлення має бути по волі дитини … Любов не силує», – сказав протоієрей. Вплинути на підопічного може тільки приклад наставника. Ідеал – якщо дорослий стає хрещеним дитбудинку.Кінцевим підсумком наставництва в ідеалі може бути усиновлення. Але це не є його метою, що не ставиться в обов’язок наставника і до цього не готують дитину.Отець Михайло розповів про свій досвід наставництва. «Я сам багато чому навчився», – поділився священик.\nСтавши підопічним батька Михайла, 16-річний хлопець (зараз йому вже 19-ть) перестав красти, став більше довіряти іншим і менше брехати, навчився стежити за собою (в плані особистої гігієни), через рік став приміряти при покупці одяг, пізніше – сам вибирати її і купувати.У спілкуванні з дитиною підстерігають і складності. Так, не кожен може витримати з’являється через якийсь час агресію з боку підопічного, що насправді є ознакою сталого довіри. Тому потенційні наставники проходять відбір і підготовку.«Щоб стати наставником, перш за все, потрібна добра воля», – сказав отець Михайло. Бажаючі взяти під опіку дитбудинку (це можуть бути тільки повнолітні люди, сімейні повинні отримати згоду чоловіка / дружини) проходять співбесіду зі священиком або психологом, проходять спеціальне навчання. Мета бесіди і занять – не тільки дати знання, а й виявити, чи дійсно бажання людини стати наставником справді глибоке або ж це – прояв тимчасової ейфорії.Потім підготовлений дорослий проходить анкетування. Анкети заповнюють і діти-сироти. Хлопців готують до того, що у них може з’явитися наставник. Потім фахівці «зводять» «відповідних один одному» дорослого і дитини.Початком наставництва є укладення договору з інтернатом і центром соцслужб для сім’ї, дітей та молоді.\nЯк додав заступник голови Синодального відділу ієрей Іоанн Ружицький, відносини наставника і дитини проходять кілька етапів. Спочатку їм дозволяється зустрічатися тільки в інтернаті, пізніше – на певний час залишати його територію (наприклад. Разом сходити в кіно). Через півроку дорослий зможе забирати підопічного до себе на вихідні і канікули.Офіційно опіка триває до досягнення підопічним повноліття, але, звичайно, спілкування може тривати стільки, скільки цього захочуть дорослий і дитина.Отець Михайло також зазначив, що наставник – це той, хто допомагає дитбудинку жити з усім тим, що йому довелося перенести раніше.«Ми повинні розуміти, що якщо беремо цю ношу на свої плечі, то потрібно нести її до кінця. Чи не тому що ми повинні, а тому що до цього має прагнути наше серце. Потрібно розуміти, що в допомоги, дружбу – наш подвиг. Це прояв нашого милосердя, а мілосердствовать неможливо, якщо у тебе немає любові », – підкреслив протоієрей Михайло Коник.Після лекції отець Михайло відповів на безліч питань.\nВ кінці зустрічі багато записалися на чотириденний семінар з підготовки наставників, який, як очікується, пройде після Великодня. Всі бажаючі взяти в ньому участь можуть звернутися до керівника відділу у справах сім’ї Київської єпархії, настоятелю церкви на честь ікони Божої Матері «Стягнення загиблих» (вул. Народна, 16) протоієрею Сергію Екшіяну. Знайти його можна за допомогою священика свого храму або самостійно.Спеціальні семінари з підготовки священиків до співбесід з віруючими на тему наставництва пройшли вже в 20-ти єпархіях УПЦ.Наступна розмова з отцем Михайлом відбудеться 13 березня в Києві при храмі на честь святителя Спиридона Триміфунтського (пр. Леся Курбаса, 7-А). Початок о 18.00.Починаючи з вівторка в Свято-Вознесенському храмі (на Деміївці) можна буде придбати книжку отця Михайла «П’ять історій з сирітської долі», в якій він ділиться реальними історіями п’яти сиріт.\nУ зустрічі також взяла участь одна із співробітників редакції порталу detdom.info Алена Гребенникова. До завдань цього проекту входить допомога кризовим сім’ям, майже готовим віддати дитину в дитбудинок, підготовка волонтерів для відвідування інтернатів, підтримка просвітницьких і соціальних програм з адаптації дітей-сиріт. На порталі можна знайти базу даних дітей, які хочуть, щоб у них був наставник.\nЗа матеріалами: ФОМА в Україні\nТеги: Благодійність, Благодійна допомога, Гуманітарна допомога, Діти, Місія Синодальний відділ УПЦ, Сироти\nМитрополит Кіфірський Серафим звернув увагу Предстоятеля Елладської Церкви на загрозу розколу після можливої легалізації ним «ПЦУ» 19.10.2019\nКоментар заступника голови ВЗЦЗ після ухвали заяви Синоду РПЦ щодо останніх рішень Собору Елладської Церкви 18.10.2019\nМитрополит Пірейський Серафим обґрунтував, чому «ПЦУ» канонічно не існує 18.10.2019\nУ Києві відбудеться наукова конференція, присвячена 200-річчю з дня відкриття КДА (програма) 18.10.2019\nАрхієпископ Феодосій взяв участь у науковій богословській конференції, присвяченій сучасному духівництву 16.10.2019\nМитрополит Бориспільський і Броварський Антоній очолив літургію в Свято-Покровському храмі на Пріорці 16.10.2019\nКеруючий справами УПЦ зустрівся з настоятелями захоплених парафій Рівненщини 15.10.2019\nСвято-Покровська парафія села Бобриця відзначила престольне свято 15.10.2019


Аспірин для розрідження крові: чи можна пити, інструкція із застосування, дозування і відгуки - Медичний портал\nАспірин для розрідження крові: чи можна пити, інструкція із застосування, дозування і відгуки\nЯк приймати аспірин для розрідження крові?\nНайвідомішим і популярним лікарським засобом у всьому світі є аспірин. Його популярність обґрунтовується невисокою ціною і широким спектром дії. Ці таблетки були винайдені в 19 столітті фармакологом з Німеччини, який шукав спосіб полегшити біль свого батька від ревматизму. І це у нього вийшло.\nЗ того часу аспірин став активно застосовуватися для вирішення ряду проблем. Дана назва запатентовано фірмою Байєр. Існує багато аналогів цього препарату, виготовлених на основі ацетилсаліцилової кислоти, але відомих під іншим ім'ям.\nЧи можна пити аспірин для розрідження крові?\nУ розмовній мові використовується такий вислів, як густа кров. Не варто його розуміти буквально. Лейкоцити, еритроцити і тромбоцити становлять плазму крові. У кожного з цих елементів свої важливі функції і завдання, що забезпечують нормальне функціонування людського організму. В рамках даного питання на особливу увагу заслуговують тромбоцити, що відповідають за здатність тканин до агрегації. У разі пошкодження капілярів саме тромбоцити забезпечують склеювання судини і згортання крові.\nЗ віком в організмі людини відбуваються серйозні гормональні зміни. Особливі речовини, що з'являються в крові, впливають на швидкість агрегації тромбоцитів, що може стати причиною утворення тромбів в кровоносних судинах. Саме тромбоз є основною причиною раптової смерті людей.\nПрофілактика утворення тромбів повинна починатися у жінок після 40 років і чоловіків після 45 років. У цьому віці необхідно задуматися про розрідженні крові. Для цього лікарі рекомендують приймати лікарські засоби, у складі яких є аспірин. Такі заходи дозволяють мінімізувати ризик розвитку тромбів, які стають причинами інфарктів і інсультів.\nЯк показує практика, основна проблема наших людей — відсутність терпіння. Тільки тривалий прийом препаратів аспиринового ряду здатний уберегти від важких наслідків. Але, на жаль, не всі розуміють наскільки це важливо і закінчують курс таблеток завчасно.\nКому варто приділити особливу увагу цьому питанню? В першу чергу, людям, в родині яких були випадки інфаркту та інсульту. Геморой і варикоз — також привід для профілактики утворення тромбів. Вибір препарату повинен проводитися лікарем, який врахує загальний стан здоров'я, наявність супутніх захворювань і підбере найбільш оптимальний спосіб лікування.\nЧи може допомогти аспірин? У аспірину є одна прекрасна властивість — не допускати злипання тромбоцитів в крові. Препарат може бути призначений в зрілому віці з метою профілактики. Наскільки цей спосіб безпечний? Грамотну оцінку може дати тільки лікар. За рахунок того, що у судин і капілярів дуже маленький діаметр, прохід прилипли клітин значно ускладнюється. Аспірин спрямований на поліпшення мікроциркуляції крові. У той же час потрібно пам'ятати, що цей препарат, застосовуваний протягом тривалого періоду часу, може стати причиною проблем з шлунково-кишковим трактом. Лікарі відзначають, що для розрідження крові досить малої дози аспірину.\nЯк пити аспірин — інструкція із застосування\nІнструкція по застосуванню аспірину залежить від цілей його призначення, які можуть бути профілактичними або лікувальними. Для профілактики аспірин приймається довічно після того, як людина досягає певної вікової межі. Найкраще приймати таблетки перед сном і запивати їх водою, оскільки саме вночі ризик утворення тромбів зростає в рази. В екстрених лікувальних випадках таблетку рекомендується розжувати або помістити під язик.\nСкільки приймати — добова доза\nДобова профілактична доза аспірину становить близько 100 мг. У лікувальних цілях доза може бути збільшена до 300 мг. Передозування препаратом може тільки погіршити клінічну картину і призвести до зростання швидкості утворення тромбів. Дана дозування менше, ніж таблетка аспірину. Тому лікарі можуть порадити інший медикамент, щоб виключити ризик передозування, а також найбільш підходящий для комплексного лікування і профілактики в конкретному випадку.\nАспірин для розрідження крові при вагітності\nУ першому і третьому триместрі вагітності прийом Аспірину вагітним жінкам заборонений категорично. Не можна втручатися в природні процеси, які передбачені природою на початковому етапі розвитку плода.У третьому триместрі зростає ризик передчасних пологів і виникнення кровотечі. Саме тому лікарі не призначають своїм вагітним пацієнткам Аспірин ні для усунення головного болю, ні для лікування застуди, ні для розрідження крові.\nЛіки має досить складний склад, який може мати негативний вплив на здоров'я майбутньої дитини. Крім того, медикамент має ряд побічних властивостей, таких як алергічна реакція, нудота, діарея, анорексія і т.д. Наявність безлічі побічних ефектів не дозволяє лікарям рекомендувати Аспірин під час вагітності.\nЧим можна замінити препарат: аналоги\nДля розрідження крові варто переглянути свій раціон: риба, фрукти, ягоди, овочі, а також достатня кількість води. Все це просто необхідно для нормальної циркуляції крові в організмі. Доктор може порекомендувати пацієнтом такі аналоги Аспірину:\nВарто відзначити, що будь-якого синтетичного препарату є свої недоліки і побічні ефекти.\nВідео: чим шкідливий регулярний прийом аспірину\nПро шкоду регулярного прийому аспірину ви дізнаєтеся з даного ролика. Доктор розповість, кому варто повністю відмовитися від цього препарату, в яких випадках можна приймати його, чи можливе застосування аспірину у дітей, яка безпечна доза, в чому полягає ризик і користь Аспірину, чи є альтернатива цьому медикаменту і т.д.\nВікторія: Я почав приймати аспірин у віці 47 років, коли почалися перегони з тиском. Лікар врахував те, що в родині були випадки інсульту та порекомендував пити Аспірин з метою профілактики дозуванням в 75 мг перед сном. Таке дозування відповідають одній четвертій таблетки. П'ю вже три роки. Скарг на здоров'я немає.\nЛюся: У мене проблеми з шлунково-кишковим трактом, тому Аспірин приймати не можу. Симптоми тільки загострюються. Для розрідження крові використовую інші препарати.\nІнна: Краще звернути увагу на похідні ацетилсаліцилової кислоти. оскільки звичайний аспірин має занадто багато побічних ефектів, що робить його згубним препаратом для щоденного застосування.\nPrevious Post: Раціон харчування для вагітних: меню, рекомендації\nNext Post: Гепатит В при вагітності: симптоми і наслідки, лікування, профілактика


Куди сходити у вихідні 7-8 жовтня? | Новий канал\nНовий канал › g-space › Новини › ТБІЛІСОБА, ПИВНИЙ ФЕСТИВАЛЬ І РОК-КОНЦЕРТ: Куди сходити у вихідні 7-8 жовтня?\nТБІЛІСОБА, ПИВНИЙ ФЕСТИВАЛЬ І РОК-КОНЦЕРТ: Куди сходити у вихідні 7-8 жовтня?\nПопереду довгоочікувані вихідні, і ми зібрали для тебе найцікавіші події, які пройдуть у столиці 7-8 жовтня! Тому, якщо ти досі не знаєш, куди сходити у вихідні у Києві, дивися нашу добірку і складай свій план на вікенд!\nВхід: від 5 990 грн\nЦя подія може стати відмінним стартом вихідних! Легендарний Гордон Меттью Томас Самнер, який більше відомий як Стінг, приїжджає з концертом до Києва. У цей вечір пролунають пісні з нового альбому «57th & 9th», який вийшов минулого року, а також кращі хіти музиканта, тексти яких ми давно знаємо напам’ять і любимо!\nРок-хіти від «Résonance». П’ятиріччя оркестру\nДе: Концертний зал НТУУ (КПІ), Київ\nВхід: 190-750 грн\nЯкщо ти знайома з творчістю таких легендарних рок-груп як Led Zeppelin, КІНО, Deep Purple, Rolling Stones та ін., обов’язково відвідай цей концерт! Колектив «Résonance», хоча формально і є камерною частиною симфонічного оркестру, а також часто зараховується до ряду сучасних рок-груп, по суті, не є ні тим, ні іншим. Репертуар гурту – це не просто рок-музика. Це твори, які вже давно увійшли у золотий фонд людства; музика, створена найталановитішими людьми планети.\nЦе перший пивний фестиваль від команди Ulichnaya eda. Тут ти зможеш не лише скуштувати крафтове пиво, якого, за словами організаторів, буде представлено понад 200 сортів. Ти дізнаєшся багато нового про культуру пивоваріння, історію хмільного напою, і зможеш відвідати лекторій, спікери якого розкриють усі тонкощі цієї незвичайної культури.\nКоли: 7 жовтня, 12:00\nДе: Яблучний сад на ВДНГ, Київ\nУсім любителям хвостатих бути! Приходь сюди зі своїм песиком – він зможе познайомитися з новими друзями, вдосталь набігатися і награтися. А тобі розкажуть про новий сервіс для собак і їхніх господарів, який точно стане в нагоді усім «собачникам». Приходь і бери із собою друзів – хвостатих і не дуже!\nКоли: 7-8 жовтня, 13:00\nДе: Андріївський узвіз, Київ\nУже вшосте на Андріївському узвозі пройде фестиваль українсько-грузинської дружби «Тбілісоба». Хочеш почути обробки традиційної грузинської музики на бандурі? Це сюди! Хочеш дізнатися більше про загадкову культуру Грузії – теж сюди! Танцювальні майстер-класи, розіграші призів, дегустація вин і насичена концертна програма – чудова нагода весело провести час із друзями або родиною!\nКоли: 8 жовтня, 10:00\nДе: IZONE, Київ\nНа маркеті прикрас свої роботи представлять найкращі українські бренди аксесуарів! Безліч бус, кольє, кулонів, браслетів, сережок та ін. ти зможеш знайти на прилавках Ukrainian Jewelry Market. Кожна прикраса – це маленький витвір мистецтва, і ти будеш здивована, які неординарні речі створюють українські бренди. Піти з порожніми руками просто неможливо!\nКоли: 7 жовтня, 23:00\nНа думку самого Тома Хенкса, хороше кіно має виконувати три функції: розвага, освіта і просвіта! Фільми, де актор грає головні ролі, завжди успішні і надовго залишаються у пам’яті. В ніч з суботи на неділю ти маєш можливість у компанії друзів подивитися відразу три фільми з легендарним актором: «Форрест Гамп», «Термінал» і «Зелена миля». Не проґав її!\nДе: Пішохідний міст, Київ\nУчасть: 350 грн\nЦе абсолютно новий формат розваги для України. У виставі-променаді «Час» група з 33 людей пересувається по місту, слідуючи вказівкам Голосу, який занурює їх у сюжет, направляє і переносить в окремий світ – світ Часу. Усі події вистави-променаду розгортаються тут і зараз, акторами стають випадкові перехожі, а сценою – місто. Це дуже цікаво!\nЩо дивитися у жовтні? Частина I


За трійню додатково - 75 тисяч гривень | Новости\nЗа трійню додатково - 75 тисяч гривень\nУ Вінниці при народженні трійні надаватиметься одноразова матеріальна допомога у розмірі 25 тисяч гривень на кожну дитину.\nТаке рішення прийняли депутати в лютому цього року на сесії міської ради, затвердивши зміни до програми соціального захисту окремих категорій громадян. «Ми розуміємо, наскільки важко родинам, у яких одночасно народилася така кількість дітей, тому, окрім допомоги, яку надає держава, виплачуватимемо ще й додаткову допомогу з міського бюджету», — зазначив Вінницький міський голова Володимир Гройсман. Рішення набуло чинності з 1 листопада минулого року.\nЯк повідомила директор департаменту праці і соціального захисту населення міської ради Лариса Попова, після затвердження порядку виплати, який уже розроблено, відбудеться фінансування. Першою допомогу отримає сім’я Ткачуків, у якій народилося троє дівчаток.


Гороскоп на Новий рік: хто зі знаків зодіаку, прийшовши у гості, зробить свято незабутнім - | Диалог.UA\n13 грудня 2021, 13:01\nГороскоп на Новий рік: хто зі знаків зодіаку, прийшовши у гості, зробить свято незабутнім\nАстролог Вероніка Авгурова назвала шість знаків зодіаку, поява яких у новорічну ніч перетворить святкування на яскраву подію.\nЄ такі люди, які здатні створити неповторну атмосферу свята, розвеселити всіх і стати душею будь-якої компанії. З ними святкування Нового року перетвориться на неймовірну феєрію, яка залишиться яскравим спогадом у пам'яті надовго.\nЕнергійний і запальний Овен не любить нудьгувати сам і вміє розвеселити інших. Ці люди випромінюють впевненість і позитив, який передається навколишнім. Овни люблять пригоди та гострі відчуття, тому з легкістю поринають у нестримні веселощі святкування.\nДоброзичливі та товариські Близнюки здатні стати епіцентром будь-якої вечірки. Вони без проблем знаходять спільну мову з кожним, беруть за необхідності ініціативу у свої руки та з успіхом розважають присутніх. Саме Близнюків варто запрошувати на будь-які урочисті заходи, щоб внести у них пожвавлення.\nАстрологи часто називають Лева найбільш товариським знаком зодіаку. Але ці люди дуже амбітні, тому воліють завжди перебувати у центрі уваги. Заради захоплених поглядів публіки та компліментів на свою адресу Лев згоден вигадувати всілякі розваги та взяти на себе роль тамади. Представники цього сузір'я почуваються вільно та розкуто у будь-якій компанії.\nСпокійні та миролюбні Терези випромінюють тепло та викликають у людей довіру, тому швидко вписуються у будь-який колектив. Вони притягують до себе людей, вміють веселитися та відпочивати, отримуючи від того, що відбувається, задоволення. Якщо хочеться добре відсвяткувати Новий рік, то є сенс запросити до себе Терезів.\nДинамічний і спрямований вперед, вічний шукач пригод – усе це про Стрільця. Їх сутність вимагає постійної новизни відчуттів, яскравих вражень і змін. Зі Стрільцем точно не буде нудно, а свято з такою людиною може тривати не лише до ранку, а й до Старого Нового року.\nЯкщо на святі присутній безтурботний і життєрадісний Водолій, то можна ні про що не хвилюватися. Ці люди вміють веселитися, залишивши на якийсь час усі проблеми та турботи. Водолії подобаються навколишнім, зачаровуючи й дітей, і дорослих.\nРаніше ми повідомляли, хто зустріне своє кохання у період новорічних свят.\nТакож астролог назвав 3 знаки зодіаку, які найбільше чекають новорічних свят.\nРекомендуємо прочитати, кому новорічні свята подарують виконання бажань та яскраві емоції.


Вибір цільового сегмента ринку ПЗ - інформаційний маркетинг - Маркетинг - Каталог статей - Все для студентів\nВибір цільового сегмента ринку ПЗ\nПри виборі цільового сегмента ринку доцільно використати дані про прибутковість сегмента. Визначають місткість ринку в сегменті: оцінювання ймовірної кількості споживачів і приблизне визначення реалістичної ціни. Встановлення кількості спожива-чів здійснюють виходячи з досвіду роботи ІОО, а також комер-ційної статистики, спеціальних обстежень споживачів прямим способом. Для продуктів, що мають «індуковані» зв’язки, місткість ринку визначають, спираючись на дані ринку основних товарів.\nОрієнтовна ціна пов’язана з політикою цін на ІПП. Для попе-редньої оцінки місткості ринку застосовують способи розрахунку за аналогами, а також експертні оцінки на основі даних збутовиків і потенційних споживачів:\n1) конкурентний стан у сегменті: принципові можливості і ринковий досвід конкурентів у сегменті; частки сегментів, що ко-нтролюються конкурентами; ймовірні реакції на початок роботи ІОО у сегменті (або на вихід нового продукту);\n2) доступність каналів збуту: всі канали збуту належать кон-курентам; у тому або іншому сегменті каналів збуту немає зовсім або вони вкрай нерозвинуті; дуже великі витрати на збут при використанні найефективніших каналів тощо;\n3) ефективність товарообігу в сегменті: жорсткі правила що-до термінів та інших умов поставки; існування інформаційної ін-фраструктури. Витрати на товарообіг можуть сприяти значному зростанню цін, знижувати конкурентоспроможність;\n4) рекламні можливості ІОО у сегменті: організація реклами, ефект дієвості реклами як такої;\n5) можливості сервісу в сегменті;\n6) залежність сегмента від обмежених товарів і послуг. Для цього необхідно: виділення всіх обмежених товарів і послуг; оці-н¬ка стану в сегменті по кожному виділеному елементу; оцінка\nперспектив по кожному елементу з урахуванням факторів: економічного (ціна, розробка та інші питання), комерційного (закупівлі за імпортом і міжрегіональні), політичного (стабільність становища в регіонах-виробниках, можливість виникнення конфліктів, упевненість у державному законодавстві) ризиків;\n7) технологічні труднощі роботи в сегменті, пов’язані з ана-лізом перспектив розроблення нових ПЗ.\nВажливе значення у формуванні інформаційного ринку має оцінка потреби в нових ІПП. Потреба може бути згрупована за такими ознаками (табл. 12.1).\nКЛАСИФІКАЦІЯ ПОТРЕБ У НОВИХ ІПП\nКласифікаційна ознака Складові ознаки\n1. За ступенем принципового задо-во¬лення Цілком задоволені\n2. За часовим параметром споживання Одиничне задоволення\n3. За природою виникнення Основні\n4. За комплексністю задоволення Задоволені одним товаром\nЗадоволені комплексом товарів\nЗадоволені комплексом послуг\nЗадоволені товаром і послугами\n5. За станом конкуренції товарів і по¬слуг у сфері задоволення потреби Конкурують тільки товари даного виду (різні ринки)\nТовари конкурують з послугами\nКонкурують і товари і послуги\nЯк видно з даних таблиці, за першою ознакою здійснюється оцінка рівня прогнозованого попиту, що використовує інформа-цію про насиченість ринку певними програмними та інформацій-ними продуктами і послугами.\nОцінка потреби за параметром часу задоволення дає змогу глибше зрозуміти перспективу збуту щодо повторних купівель.\nАналіз потреби за природою виникнення дає можливість при-близно оцінити ступінь ризику бізнесу з точки зору «довжини ла-н¬цюжка товарів», що передує задоволенню даної потреби. На-\nприклад, виробники інформаційно-обчислювальних ресурсів (ІОР) задовольняють «основну» потребу в управлінській інфор-мації. Виробники ЕОМ забезпечують «прямо індуковану потре-бу», що йде від основної, — забезпечуючи процес виробництва ІОР. Виробники системи кондиціонерів для ЕОМ задовольняють «побічно індуковану потребу».\nКомплексність інформаційно-обчислювального обслугову-вання вимагає розгляду потреби за комплексністю задоволення. Такий підхід дає змогу визначати сфери майбутніх партнер-\nських зв’язків або розширення свого бізнесу на основі ди-\nверсифікації. Установлюється ступінь майбутньої залежності від стану ринку взаємозамінних продуктів (найхарактерніше для ПЗ).\nКласифікація потреб за станом конкуренції товарів і послуг дає уявлення про товари і послуги, здатні замінювати дані това-ри, але з іншими принципами створення і використання («міжрин¬кова конкуренція»).


Порноділкам хочуть перекрити кисень - Korrespondent.net\nПорноділкам хочуть перекрити кисень\nКорреспондент.net, 8 травня 2001, 16:04\nНа наступний тиждень заплановано зустріч представників понад десяти антипорнографічних організацій з генеральним прокурором США Джоном Ешкрофтом (John Ashcroft). Представники організацій сподіваються досягти домовленості про порушення Міністерством юстиції переслідувань у справах про непристойності. Серед потерпілих можуть опинитися і відомі інтернет-компанії.\nЗа твердженням супротивників порнографії, цей правовий захід практично не застосовували в епоху адміністрації Клінтона. Останні вісім років агентствам, подібним до Національного правового центру для дітей і родин (National Law Center for Children and Families), що спеціалізуються на боротьбі з порнографією й іншими непристойнми речами, жилося нелегко, оскільки законодавці і Міністерство юстиції США не виявляли зацікавленості в їхніх зусиллях, повідомляє Cnews.ru.\nГенеральний прокурор адміністрації Буша у своїй публічній заяві, навпаки, назвав порнографію "предметом, що викликає мою особисту заклопотаність, а так само тривожить адміністрацію". Як би там не було, будучи єдиним представником Мін'юсту наразі затвердженим Конгресом, він не зміг точно сказати, до яких заходів збирається вдатися нова адміністрація.\nПриродно припустити, що на запланованій зустрічі пролунають цілком конкретні пропозиції, які б активісти боротьби з порнографією хотіли б запровадити в життя. Директор Американської Асоціації Родини (American Family Assocoation) Патрик Трумен (Patrick Trueman) вважає, що демонстрація певного роду матеріалів кабельними та інтернет-каналами, яка почала практикуватися в роки адміністрації Клінтона, підпадає під статті про переслідування непристойностей.\n"Ми збираємося представити докази про подібну діяльність деяких компаній", - сказав г-н Трумен, який у роки президентства Рейгана, а потім і Джорджа Буша-старшого, очолював у Міністерстві юстиції відділ боротьбі з експлуатацією дітей. Поки в ряді таких компаній він готовий назвати тільки Yahoo, чия репутація і так під загрозою - і це незважаючи на рішення менеджменту компанії покінчити з порнобізнесом.\nОднак, навіть у часі правління консерваторів спроби законодавчого врегулювання в цій області права ніколи не були достатньо рішучими, оскільки є Перша Поправка до Конституції США, яка може загальмувати будь-які зусилля. Адже захисники свободи слова разом із зацікавленими інтернет-товариствами поки не знають, як їм ставитися до того, що сьогодні відбувається.\nЮрист однієї з груп, що стоять на захисті свободи самовираження, що побажав зберегти анонімність, займає вичікувальну позицію стосовно того, що відбувається. "Подивимося, чи зможуть вони дійти до кінця. Судові витрати на такі справи можуть бути досить великими, і до того ж у нового Міністерства юстиції можуть бути інші пріоритети", - вважає він. Дейв Маклюр (Dave Mclure), президент Асоціації інтернет-індустрії США (US Internet Industry Association), упевнений, що певні санкції неодмінно застосують, однак, він сумнівається, що вони будуть настільки вже ефективні законодавчо, радше, вони лише розбурхають громадськість.\nЗа твердженням Маклюра, Патрику Трумену потрібні не ті, хто насправді займається поширенням і продажем порно. Йому потрібна велика компанія, наприклад, Yahoo або AOL.


На сайті 298 гостей та один учасник\nВладика Діонісій очолив Чин Соборування в українській парафії в Римі (фото)\n22 березня 2018 року, в четвер п’ятого тижня Великого посту, в храмі свв. мучеників Сергія і Вакха звершили Таїнство Соборування.\nМолитву очолив преосвященний владика Діонісій, Апостольський візитатор для українців греко-католиків в Італії. Співслужили архиєреєві настоятель храму, протоієрей Іван Кулик, віце-парох, протоієрей Дмитро Квич, та студенти-священики римських папських університетів: ієромонах Сава Масник, ієрей Іван Гобела, ієрей Тарас Остафіїв та ієрей Руслан Сідельник.\nУ парафії свв. Сергія і Вакха в Римі освятили нові богослужбові ризи червоної барви (фото)\nУ Хрестопоклонну неділю, 11 березня 2018 року, в українській парафії свв. Сергія і Вакха в Римі відбулося благословення нових богослужбових риз червоної барви, які парафіяни храму пожертвували для своєї парафії.\nПеред початком Божественної Літургії настоятель храму, протоієрей Іван Кулик, благословив чотири комплекти ієрейських риз, одні дияконські ризи та два піддияконські стихарі з орарами. Одразу ж, у цих-таки облаченнях, була звершена Божественна Літургія, яку очолив ієромонах Сава (Масник), монах Святоуспенської Унівської Лаври студійського уставу, у співсліужінні настоятеля української парафії в Римі та диякона Андрія Глабше (Hlabše), ТІ.\nВладика Діонісій очолив подячні моління в українській парафії в Римі на завершення року (фото, аудіо)\nСвято святителя Миколая в українській парафії свв. Сергія і Вакха у Римі (фото)


На Старосамбірщині п'яний водій на «Фольксвагені» злетів у кювет | Львівський портал\n19 Червня 2019, 10:57 |\nУ вівторок вранці, 18 червня, орієнтовно о 08:30 год. біля села Головецько Старосамбірського району виникла ДТП, у якій травмувались двоє людей. Про це Львівському порталу повідомили у відділі комунікацій Нацполіції Львівщини.\nЯк попередньо встановили правоохоронці, 24-річний водій автомобіля «Фольксваген Пасат», мешканець Львова, не впорався з керуванням і з’їхав у кювет.\nВнаслідок аварії постраждали дві людини: сам водій отримав закриту черепно-мозкову травму, а його пасажир, 27-річний місцевий мешканець, – струс мозку, закриту черепно-мозкову травму та забій коліна. Обох чоловіків доправили до лікарні, де медики діагностували їм ще й алкогольне сп’яніння.\nЗа цим фактом відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст.286 (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами) ККУ. Максимальне покарання, передбачене статтею, – обмеження волі на строк до трьох років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.\nНаразі поліцейські встановлюють всі обставини події, триває досудове розслідування.\nТеги: ДТП, кримінал, Львівщина, п'яний водій


» ОГОЛОШЕННЯ » Увага! Відбудеться сесія Слобідської селищної ради!\n22 лютого 2022 року о 14-00 годині, в приміщенні Слобідської селищної ради відбудеться чергове XV засідання сесії Слобідської селищної ради VIII скликання.\nНа порядок денний сесії винесено наступні питання:\n1. Про затвердження розпоряджень селищного голови, прийнятих в міжсесійний період. Доповідає : Доповідає: Решітко Л.В. – завідувач сектору організаційної і кадрової роботи та документообігу.\n2. Про внесення змін до рішення Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 26 листопада 2020 року № 09-VІІІ «Про затвердження структури виконавчих органів Слобідської селищної ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів». Доповідає: Решітко Л.В. – завідувач сектору організаційної і кадрової роботи та документообігу.\n3. Про стан виконання Закону України «Про звернення громадян» виконавчим комітетом Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області протягом 2021 року. Доповідає: Пан Т.А. – секретар селищної ради.\n4. Про план роботи Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області на 2022 рік. Про план роботи виконавчого комітету Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області на 2022 рік. Доповідає: Пан Т.А. – секретар селищної ради.\n5. Про внесення змін до рішення Слобідської селищної ради від 26.11.2020 року № 12-VІIІ «Про умови оплати праці Слобідського селищного голови». Доповідає: Шевчук В.В. – головний спеціаліст-юрисконсульт.\n6. Про встановлення надбавки за престижність праці педагогічним працівникам закладів дошкільної освіти. Доповідає: Решітко Н.В. - начальник відділу освіти, молоді, спорту, культури, туризму та охорони здоров’я.\n7. Про затвердження Програми Слобідської селищної ради «Шкільний автобус» на 2022-2024 роки. Доповідає: Решітко Н.В. - начальник відділу освіти, молоді, спорту, культури, туризму та охорони здоров’я.\n8. Про звернення депутатів Слобідської селищної ради до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України щодо необхідності виконання Будапештського меморандуму. Доповідає: Решітко Н.В. - начальник відділу освіти, молоді, спорту, культури, туризму та охорони здоров’я.\n9. Про розробку Стратегії розвитку Слобідської селищної територіальної громади Подільського району Одеської області на 2022-2027 роки. Доповідає: Покотило Н.П. - начальник відділу земельних ресурсів та комунальної власності, житлово-комунального господарства та благоустрою.\n10. Про затвердження Положення про порядок встановлення меморіальних дошок та пам’ятних знаків на території населених пунктів Слобідської селищної ради. Доповідає: Покотило Н.П. - начальник відділу земельних ресурсів та комунальної власності, житлово-комунального господарства та благоустрою.\n11. Про затвердження цільової програми підтримки відділення інспекторів прикордонної служби «Тимкове» 2 прикордонного загону, з метою забезпечення протидії протиправній діяльності на державному кордоні на 2022 рік. Доповідає: Коваль А.В.-начальник фінансового відділу.\n12. Про внесення змін до рішення селищної ради від 22 грудня 2021 року № 529-VIII «Про селищний бюджет Слобідської селищної ради на 2022 рік». Доповідає: Коваль А.В. - начальник фінансового відділу.\n13. Про затвердження Положення про порядок відчуження майна, що належить до комунальної власності Слобідської селищної ради. Покотило Н.П. - начальник відділу земельних ресурсів та комунальної власності, житлово-комунального господарства та благоустрою.\n14. Про надання дозволу на відчуження об’єкта комунального майна. Доповідає: Шевчук В.В. – головний спеціаліст-юрисконсульт.\n15. Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення комунальної власності ( для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) на території Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області , (за межами населеного пункту ). Доповідає: Покотило Н.П. - начальник відділу земельних ресурсів та комунальної власності, житлово-комунального господарства та благоустрою.\n16. Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок в постійне користування військовій частині 2196 (2 прикордонний загін) для облаштування та реконструкції державного кордону. Доповідає : Покотило Н.П. - начальник відділу земельних ресурсів та комунальної власності, житлово-комунального господарства та благоустрою.\n17. Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у комунальну власність Слобідській селищній раді. Доповідає: Покотило Н.П. - начальник відділу земельних ресурсів та комунальної власності, житлово-комунального господарства та благоустрою.\n18. Земельні питання. Доповідає: Покотило Н.П. - начальник відділу земельних ресурсів та комунальної власності, житлово-комунального господарства та благоустрою.


Міський квест "Історичні перегони" - 30 Жовтня 2016 - Сумський Палац дітей та юнацтва\nГоловна » 2016 » Жовтень » 30 » Міський квест "Історичні перегони"\nМіський квест "Історичні перегони"\nКвест... Ще кілька років тому ніхто навіть назви такої не чув. Були ребуси, загадки, гра «Козаки-розбійники», «маршрут станціями» у дитячих таборах, телепередача «Форт Боярд» і т.п. А тепер існують навіть спеціальні квест-кімнати з підказками та ключами. Сумський же Палац дітей та юнацтва став ініціатором та організатором квесту, який необмежився чотирма стінами, а пройшов у масштабах міста. До речі, були сумніви, чи реально провести гру на свіжому...занадто свіжому повітрі. Проте, віра у себе, жага до перемоги та теплий одяг вирішили це питання позитивно. Отже...\n27 жовтня чотири відчайдушні команди міста зібралися у пункті «А», отримали маршрут і стартували у квесті «Історичні перегони». Виходячи з назви, можна побачити, що цей захід носить у собі не тільки жагу до пригод, а і пізнавально-патріотичну складову. Тобто і весело, і корисно.\nДодамо трохи лірики. Лейтмотивом міського квесту стали віршовані рядки із «Оди рідному місту»:\nМій краю квітучий! Трояндове місто!\nМузеї скарби у собі зберігають,\nСаме з історичним сторінками наших рідних Сум і був пов’язаний міський квест «Історичні перегони», який мав на меті розвиток у вихованців інтересу до свого міста, бажання творити його майбутнє; виховання у них любові до малої батьківщини, почуття поваги до її традицій.\nІ - Команда «Екограй» Сумського міського центру еколого-натуралістичної творчості учнівської молоді.\nІІ - Команда «Отамани» Сумського міського Центру науково-технічної творчості молоді.\nІІІ - Команда «Слобожани» міського центру військово-патріотичного виховання.\nІІІ - Команда «Вісімка» Сумського Палацу дітей та юнацтва, більшість учасників якої - це лідери нашого дитячого самоврядування. Їх до квесту готувала методист ПДЮ – Козлова Л. М.\nЗабігаючи наперед, зазначимо, що команди розташовані у «призовому» порядку – від першого до третього місця. На останньому, до речі, розмістилися одразу дві команди. Всі учасники заходу були нагороджені грамотами Управління освіти та науки Сумської міської ради.\nВедучою та організатором міського квесту стала керівник гуртків «Спортивний туризм» та «Гірський туризм» Сумського Палацу дітей та юнацтва Валентина Іванівна Андросова. А основні станції перегонів були такими: історичний та архітектурний пам’ятник XVII cт. Воскресенська церква, скульптура «Диво-Писанка», зображення засновника міста Суми Герасима Кондратьєва на будівлі, готель «Суми».\nЗ великим задоволенням квестівці переміщалися вулицями, згідно своїх маршрутних листів, відшукуючи потрібні станції, знайомлячись із окремими історичними та архітектурними пам’ятками міста Суми. Долаючи основні етапи квесту, учасники команд спільно вирішували різні пізнавальні завдання, розгадували фотокросворди, проявляли свою ерудицію, кмітливість. Крім цього, старшокласники перебували на максимумі своєї уваги, логічного та асоціативного мислення, спритності.\nТож, можна із впевненістю сказати, що міський квест «Історичні перегони» створив сприятливі умови для проявлення вихованцями пізнавальних здібностей щодо історичних та архітектурних пам’яток рідного міста; сприяв формуванню у них лідерських та організаторських навиків, уміння орієнтуватися на місцевості, знаходити конструктивні, логічні рішення, користуючись «підказками». А крім того «Історичні перегони» - це сплеск позитивних емоцій, змагального духу, відчуття себе частиною одного цілого – команди. Це можливість для кожного відкривати для себе цікаві сторінки історії рідного міста.\nХотілося б, щоб відомі слова нашого славетного земляка, почесного громадянина міста І. Г. Харитоненка «Любіть Суми так, як люблю я» стали життєвим орієнтиром і для юних сумчан.\nВелика подяка всім вихованцям Палацу, учасникам та координаторам на основних станціях квесту «Історичні перегони», а також керівникам гуртків та об’єднань Палацу: Паненко В.І. (керівник клубу «Абалаковець»), Андросовій В. І. (керівник гуртків «Спортивний туризм», «Гірський туризм»), Голік І.В. (керівник гуртка «Користувач ПК»), Паненко Г. Л. (керівник вокально-хорового колективу «Мозаїка»), Бабенко Н.В. (керівник гуртка «Художня вишивка та бісероплетіння»), а також усім членам суддейської команди!\nДякуємо за підтримку та співучасть!\nМіський квест «Історичні перегони» чекатиме всіх бажаючих у наступному році!\nМатеріали надала Козлова Л. М.\nПереглядів: 550 | Додав: nastino | Теги: квест, Історичні перегони | Рейтинг: 5.0/1


Колектив художниць Variable name про практику, мультисенсорність та інклюзію в інституціях | Your Art\nКолектив художниць Variable name про практику, мультисенсорність та інклюзію в інституціях\nПро художню практику та колектив «Variable name/Назва змінна»\nВалерія Карпань: В межах нашої художньої діяльності ми експериментуємо з можливостями розширення сенсорних вражень для комунікації у міському середовищі та при взаємодії з мистецькими об’єктами. Таким чином, наша діяльність пов’язана з дослідженнями маргінальних просторів і ситуацій та торкається питань залучення представників різних соціальних груп.\nМарина Хрипун: Здебільшого ми працюємо з темами пам’яті, локальної ідентичності та взаємодії, а от методологію та медіа визначити складніше — залежно від ідеї, ми вдаємось до експериментів з фото/відео, інтерактивних інсталяцій, альтернативних освітніх проєктів, самвидаву, мистецького дослідження, співпрацюємо з професіоналами з дуже різних сфер. Як художниці ми почали працювати разом у Любліні в 2018 році. Тоді ми започаткували проєкт «Інклюзивна фотолабораторія», втім, зараз назва не дуже відповідає тому, чим ми займаємось. Я б радше це назвала, можливо, «Мультисенсорна фотолабораторія». Тодішній експеримент полягав у тому, щоб розширити можливості фотографії для людей, які є зрячими фотографами та фотографками, і для незрячих, які або вже мали досвід у фотографії, або хотіли б долучитися до неї. Нам було цікаво поєднати компетенцію зрячих фотографів і фотографок та незвичне бачення й розуміння фотографії взагалі як медіа, яке можуть принести незрячі учасники й учасниці. Коли ми працювали над цим проєктом, ми зрозуміли, що необхідно інтегрувати до нього освітню складову і дати якусь інформацію незрячим учасникам і учасницям, щоб вони були більш інтегровані в цей процес. Але також було б добре, якби вони могли піти в будь-яку інституцію, в художній музей або галерею, де познайомились би з будь-якими творами, щоб ми далі могли обговорити цей або інший новий матеріал, а також мати спільне місце, де ми могли б здійснювати цей діалог. Тому як ГО «Культурні географії» ми в якийсь момент зробили проєкт «Інклюзивної лабораторії» одним із напрямів нашої діяльності й потроху, з різними інституціями, втілюємо різні мультисенсорні об’єкти та практики, щоб зробити їх нормою для українських культурних проєктів і виробити сучасне та адекватне розуміння інклюзії.\nВ.К.: До прикладу, коли нас запрошують музеї, щоб ми говорили про інклюзивність в інституції, то часто від нас очікують, що ми будемо говорити про доступність простору. Проте ми починаємо говорити більш широко: про епістемологію інклюзивності, включення різних соціальних груп і соціальну справедливість. Тут важливо згадати і постколоніальну, і деколоніальну теорії й зазначити, що йтиметься не тільки про фізичний простір, а й про контент експозиції та його висвітлення в кураторських текстах і освітніх програмах.\nМ.Х: Через нашу включеність у роботу з інституціями ми почали помічати багато різних процесів, які є характерними для сучасних українських музеїв, галерей та організації культурних проєктів. Це вплинуло на нашу художню діяльність — у певний момент ми почали працювати з цим і як художниці. Одна з недавніх наших робіт також частково торкалася теми роботи культурних інституцій (проєкт у Дніпрі «8 Зала, або місто, що розширюється під землю та над землею»). Власне, і називається наш колектив «Variable name/Назва змінна», бо важко визначити якісь межі того, що для нас є ще мистецьким проєктом, а що соціальним. Для нас це все динамічна субстанція, тому ролі художниць, кураторок, дослідниць й інші ролі, які ми беремо на себе в цих проєктах, вони є абсолютно необхідними всі й одразу. Тож назва «Variable name/Назва змінна» наочно демонструє те, що ми можемо самі в рамках кожного проєкту визначати для себе цю роль.\nВ.К: З позиції культурної географії нас цікавить, як мистецькі проєкти стають інструментом, здатним вказати на щось, що є витісненим, чи як можна за допомогою мистецької практики дестабілізувати та скасувати статус-кво естетизованої політики виробництва мистецтва і культури. Нам цікаво, як події та горизонтальні структури набувають статусу витвору мистецтва. Серед таких проєктів — дослідження художньої кооперації представників та представниць вроцлавської майтерні Miserart і галереї WRO Art Centre. У рамках проєкту, спільно з організацією допомоги людям, які мали досвід безпритульності, у Вроцлаві ми створили сенсорну площину — стіл з керамічними рельєфами,створеними під час бесід з групою відвідувачів Miserart. Цей стіл також створили люди, які з різних причин опинились на вулиці, проте в цій майстерні можуть вільно творчо співпрацювати, незалежно від того, як змінюються умови їхнього життя. Над цією керамічною поверхнею стола ми встановили сенсор, який вловлював рухи людей, що взаємодіяли з поверхнею. Кожен рух в певній точці провокує звук і, залежно від тактильного маршруту того, хто взаємодіє, аудіальний супровід створює певний унікальний ембієнт уявного міста. Інсталяція дає можливість показати нові можливості спілкування і розповсюдження знань через мультисенсорний об’єкт.\nПроєкт у WRO Art Center\nІнший приклад — проєкт за участі мисткинь та дослідників Living monuments, який ми реалізували спільно з колегою Галиною Сухомудь (Київ-Відень) і Аннікою Хірскорн (Галерея Neurotitan, Берлін). Спільна робота групи була зосереджена довкола практик пам’яті й комеморації, деконструювання просторів пам’яті німецьких та українських міст щодо контроверсійних тем. Досліджуючи простори пам’яті та інституції, які займаються збереженням і репрезентацією пам’яті у Харкові, Києві, Львові, Ужгороді, Берліні й Дессау, ми використовували оптику «живого монументу» — перформативних практик комеморації. Крім того, на резиденції в артцентрі WRO ми працювали з реактуалізацією нет-арту. Це відбувалось у 2019, але несподівано у 2020 стало навіть більш доречним. Навесні ми запланували показати цей проєкт в Україні, тому сподіваємось, скоро його можна буде побачити.\nПро ГО «Культурні географії»\nМ.Х.: У ГО «Культурні географії» разом із нами в різні часи бере участь від трьох до п’яти учасниць. Ми працюємо за трьома напрямами: перший напрям — це «Дитячі географії», другий напрям — «Культурні географії», в якому ми звертаємося до партисипативного мистецтва, поєднуємо мистецькі практики й неформальну освіту, працюємо з публічним простором, а третій напрям — «Інклюзивна лабораторія», в рамках якого ми співпрацюємо з інституціями, промотуємо інклюзивність та займаємося дизайном мультисенсорних експозиційних рішень. Наша активна зацікавленість інклюзивністю стала можливою під час резиденції в Польщі, коли ми співпрацювали з галереєю «Лабіринт». Нам пощастило отримати підтримку галереї та Люблінського католицького університету Яна Павла ІІ, в якому працює професор Боб Марек, який був дуже включений у процес. Пан Марек вже понад 30 років винаходить різні методи та приклади пояснення візуальних явищ незрячим дітям і студентам. Саме він та працівники його лабораторії нас консультували й коментували наші перші експерименти. Коли ми повернулися в Україну і почали працювати над проєктом «Інклюзивна фотолабораторія» за підтримки УКФ, ми продовжували консультуватись саме з люблінською стороною, адже на той час в Україні не було спеціалістів з необхідним досвідом та напрацюваннями.\nВ.К.: У 2018 році, коли ми ініціювали проєкт сенсорної фотографії спільно з керівницею освітнього напряму «Лабіринту» Агатою Шторц, там існував окремий відділ, який спеціалізувався на інклюзивній стороні проєктів галереї. Тоді цей відділ очолював Рафал Ліс (урбаніст і мистецтвознавець, досліджує польську модерністську архітектуру), який також займався адаптацією програм та створенням різних ініціатив для людей з інвалідністю. Сама атмосфера в галереї сприяла підтримці таких проєктів і, власне, нашу першу інклюзивну фотолабораторію ми реалізували коштом міського бюджету Любліна. Тобто, бувши громадянками України, ми подалися на міський грант в Польщі і через місяць отримали цю можливість.\nМ.Х.: Для нас тоді це було чимось нереальним.\nВ.К.: Для Польщі також важлива інституціональна критика. Вони, працюючи в галереї, про це постійно говорять, і це дає динамічність для взаємодії. Звісно, така відкритість до діалогу теж справила на нас враження та вплинула на нашу творчість. Саме ініціювання таких діалогів з інституціями та всередині інституцій часто є вагомою частиною наших проєктів.\nМ.Х.: І саме такий діалог зробив можливим наш перший спільний проєкт. Коли в глереї «Лабіринт» ми потрапили на виставку для людей із порушеннями зору, там були тактильні малюнки та скульптури, які створили діти, а для дорослих був воркшоп з фотографії. Їм видали камери з плівкою, фотограф зробив короткий вступ, потім вони гуляли містом і робили фото. Звісно, вони тільки описово знали про те, що потрапляло на їхні знімки, але ці фото висіли на виставці, тож зрячі люди могли прийти та побачити, прокоментувати те, що зробили незрячі люди, враховуючи те, що самі незрячі не мали особливого уявлення про композицію своїх творів. Ми обговорювали з командою галереї доречність такого підходу і запропонували тактильно адаптувати фотографії та обговорити з авторами. Галерея з нами погодилася і дала можливість зустрітися та поспівпрацювати з незрячими людьми. Ми залучили ще кілька фотографів та асистентів і влаштували такі фотозустрічі за фінансової підтримки міста. Було приємно не вигадувати якісь спеціальні запрошення для людей з інвалідністю, бо в галереї вже налагоджена ця співпраця. У них також відбувається багато різних подій для людей з ментальними порушеннями, кожна з яких дублюється перекладом жестовою мовою.\nПро інклюзію в культурі\nВ.К.: В Україні ми також пропонуємо інституціям, якщо вони мають можливість, втілювати різні кроки назустріч аудиторії, зокрема запрошувати перекладачів жестовою мовою. Але ця практика не поширена, і ми ведемо довгі розмови про те, що це важливо робити, адже згодом люди почнуть приходити тому, що знатимуть, що така опція існує. Сама практика цього перекладу необхідна, бо це інша термінологія, звичка. Наприклад, Магда (перекладачка жестовою мовою в «Лабіринті») приходить навіть тоді, коли немає людей, для яких потрібен був переклад, і все одно перекладає, тому що це важливо для практики та підтримання цієї звички.\nМ.Х.: Так, є певні термінологічні проблеми, бо жестова мова не тотожна українській чи польській, цих мов набагато більше. Тому кожен перекладач щось своє винаходить. Важливо, щоб до інституцій долучалися перекладачі, які могли б у своїй перекладацькій спільноті обговорювати, розробляти словник специфічних термінів зі сфери культури й мистецтва.\nВ.К.: Після реалізації цього проєкту ми усвідомили, що нашим учасникам «Фотолабораторії» надалі буде дуже важко самостійно досліджувати твори візуального мистецтва в культурних інституціях, тому що таких опцій для них взагалі немає. Тому наступного року ми зробили проєкт «Інклюзивний EDU CAMP», і це був освітній табір для працівників культури.\nМ.Х.: Було 15 учасників, і ми хотіли разом із різними людьми, які працюють в культурі, обмінятись досвідом, знаннями та знайти спільні рішення. Це відбувалося в приміщенні NAMU і фінальний проєкт мав стосуватися адаптації частини музейної колекції. На практиці ми зіштовхнулись з багатьма труднощами. У команді були не тільки співробітники музеїв, а й представників організацій, які саме співпрацюють з людьми, які мають різні інвалідності. Були також художники, ілюстратори, загалом це була така команда, яка б могла ділитися своїми компетенціями. Але там ми ще пізнали іншу сторону музейної роботи й те, як музейники ставляться до своїх колекцій, як вони мислять сенс адаптації, але це вже тема для іншої довгої розмови. Звісно, є дуже круті ініціативні професіонали, але здебільшого роботи ще дуже багато.\nВ.К.: Ми від початку усвідомлювали, що перед нами буде ця задача. З однієї сторони, ми працюємо з рішеннями фізичної доступності, спираємось на свої уявлення щодо критичного підходу до робіт в музеї і роботи з експозиціями, а також маємо якісь позиції співробітників музеїв, що зачіпає ще одну низку проблем. Але загалом ми вважаємо цей досвід позитивним, адже команда створила прототип доступної експозиції, більша частина цієї програми відбулася в NAMU і ми працювали з об’єктами, які містяться в експозиції музею. В результаті, використовуючи різні сенсорні ресурси, ми створили різні продукти — тактильні та аудіальні об’єкти, навігаційні рішення, ескізи експозиційного дизайну та супровідних матеріалів, видали посібник рекомендацій з організації інклюзивних заходів.\nМ.Х.: Виходить так, що першочергова наша зацікавленість все-таки полягає в мультисенсорному експерименті, але ці всі проєкти нас більше повертають до якоїсь інфраструктурної частини. Наразі у співпраці з NAMU ми створили тактильну копію найстарішої ікони з їхньої колекції — «Святий Геогрій в житії». На презентації ми показали різні рішення для різних об’єктів, обрали 5 робіт з колекцій, що охоплюють різні етапи, і які передбачають різні види адаптації, щоб максимально показати, як із цим можна працювати. Грант УКФ охопив тільки розробку, а, власне, виготовлення та інтеграцію цих об’єктів ми робимо самостійно.\nВ.К.: В роботі з експозицією можливі два підходи. Наприклад, у випадку з NAMU, ми створювали такий ніби тематичний маршрут, і тому ці об’єкти, що ми адаптували, пов’язані з додатковим наративом — така собі виставка у виставці.\nКоли ми говоримо про адаптацію експозиції, де також є куратор виставки, то ми можемо обирати об’єкти, на яких хочемо акцентувати. Це може бути й спільне рішення, які саме об’єкти мають бути тактильними, бо це також і концептуальне значення, що саме буде проявлено тактильно, а що буде супроводжуватися аудіальними коментарями.\nМ.Х.: Також важливо розмежовувати доступність будівлі та доступність експозиції (в сенсі контенту). Наприклад, в українських інституціях, а тим паче в державних, є велика проблема в забезпеченні доступності простору, бо часто це історичні будівлі, що потребують ремонту, тому проводити будь-які фізичні заходи там буває складно. Але за той час, що ми спілкуємось з різними організаціями, які працюють із людьми з інвалідністю, зрозуміли, що найголовнішим є зміст та приємна комунікація цього змісту, заради якого люди захочуть прийти. Наявність умов, це, звичайно, важливо, але якщо є цікавий контент та підготовлений персонал, то людина знайде, як потрапити в інституцію. Очевидно, що кожна інституція має робити кроки назустріч доступності, але ми наголошуємо на тому, що якщо є готовий контент, то знайдуться активісти, які допоможуть. Це важливо для того, щоб процес інтеграції інклюзивності почав відбуватися.\nВ.К.: Завжди, коли говорять про інклюзивність, то йдеться про те, що немає якогось ідеалу, як це все має виглядати, немає кінечного прототипу ідеально адаптованої експозиції. Однак ми можемо думати про те, як багато груп аудиторій може взаємодіяти з цим об’єктом. В нашому випадку ми думаємо про мультисенсорність, а тому ми можемо думати про те, які сенсорні модальності ми можемо залучати для взаємодії з об’єктом. Тобто одна робота може супроводжуватись аудіо коментарями, тактильними враженнями, також ми можемо залучати різні тексти, які б давали різні точки зору на один і той самий об’єкт або його контекст.\nМ.Х.: Залежно від можливостей часових, фінансових, можна робити більш спрощену адаптацію. Це залежить від задач, які ставить перед собою куратор або інституція. Наша діяльність зосереджена переважно на тактильності, але не тому, що ми вважаємо цей досвід найбільш важливим. Для інституцій у цього є практична сторона — тактильні макети цікаві людям і з порушеннями зору, і без порушення зору, людям із порушеннями опорно-рухового апарату, з ментальними порушеннями тощо, бо це просто додаткова модальність, яка може супроводжувати візуальне зображення, але все одно забезпечує безпосередній досвід, який має потенціал відтворити це споглядання.\nВ.К.: Коли ми говоримо про історію музейних експозицій, то зазвичай саме постколоніальні практики в музеї передбачають важливість залучення не тільки з дистанційного споглядання, а якраз включення різних можливостей для взаємодії з об’єктами. Звичайно, що під час карантину ми почали думати про додаткові можливості для взаємодії або як, власне, вирішити проблеми заборони на тактильність, обмеження можливостей тактильної взаємодії.\nМ.Х.: Власне, тактильна модальність сприйняття в багатьох культурах маргіналізована і без карантину. Коли ми почали працювати з цим, в основному спирались на канадську дослідницю Констанс Классен, яка займається сенсорною антропологією. Підхід сенсорної антропології передбачає те, що в кожній культурі серед модальностей сприйняття є ті, що більш поширені, і є ті, що більш маргіналізовані. Проте в більшості культур дотик маргіналізований як такий і, власне, в західній культурі дотик взагалі не асоціюється з чимось інтелектуальним. Переважно він асоціюється з чимось ближчим до природи (а отже протиставляється до культури), з чимось тваринним, народним, що стосується зазвичай прикладних мистецтв. І це також актуально щодо заборон на дотик у музейних практиках. Взагалі, ставлення до дотику в сучасній культурі та протиставлення візуальне-тактильне є дуже показовим для багатьох процесів. Тому інтеграція тактильних досвідів розширює наші можливості говорити і про тіло, і про деколонізацію знання.\nВ.К.: Щодо інституцій, то, наприклад, етнографічний музей, в якому йдеться про народну побутову культуру зокрема — це менш елітарна інституція, ніж ті, в яких представлено візуальне мистецтво, до якого не можна торкатись.\nМ.Х.: Зазвичай ти торкаєшся поглядом, який вивчає, відсторонено споглядає, який сприймає суто інтелектуально, а все, що пов’язано з тілом, протиставляється інтелектуальному. Ми намагаємось змістити фокус від панівної візуальної культури й у своїх художніх практиках, і у своїх дослідженнях, і в роботі в ГО. Власне, поняття інклюзивності тут також актуальне, бо ми говоримо не тільки про інклюзивність, яка враховує виключення певних категорій людей, а ми говоримо в ширшому сенсі про модальності сприйняття, адже і для зрячої людини тактильне сприйняття може бути проблемою.\nПроте, окрім мультисенсорності та доступності, інклюзивність, як ми її розуміємо, передбачає і перегляд наративу, присутнього в інституції, та цінностей, які вона транслює. Тут, власне, доступність поєднується з нашою зацікавленістю роботою з темами пам’яті та репрезентації маргіналізованих досвідів. Наразі ми підходимо до цього питання з двох боків — читаємо лекції з сучасних підходів для співробітників та співробітниць культурних інституцій та намагаємось розворушити застиглі проблемні питання за допомогою художніх інтервенцій.\nПро теоретичну базу\nМ.Х.: У своїй практиці ми поєднуємо різні дисципліни, бо коли ми говоримо про адаптацію явищ візуальної культури, то, звісно, необхідно взагалі розуміти, що таке візуальна культура. Тут, наприклад, дуже помічним є Берджер та інші дослідники візуальної культури, візуальної антропології.\nВ.К.: Коли йдеться про освітні проєкти, то це критична педагогіка й ідеї емансипативної освіти. Також досвід перебування в Любліні дав можливість багато взаємодіяти з ідеями відкритої форми Оскара Хансена, які накладаються на ці всі підходи. Це також допомагає створювати проєкти, які передбачають залучення локальних інституцій і конкретних людей до дизайнування проєктів у публічних просторах.\nСама суть інклюзивних проєктів підштовхує до того, що вони існують на перетині різних дисциплін. Щоб враховувати різні аспекти, різні соціальні групи, необхідно враховувати певні особливості функціонування різних явищ. Наприклад, нас цікавить Community Arts and Cultural Development (CACD) — це форма публічної педагогіки, яка підіймає питання публічної історії, залучаючи контрсторітелінг для репрезентації історії.\nВ рамках нашої зацікавленості в культурній географії ми розглядаємо цю дисципліну як теоретичне підґрунтя для аналізу культурних проєктів, адже вона дає можливість вказувати на простори виробництва, споживання та обмінів культурних продуктів. Те, про що ми говоримо під час зустрічей з предстанвиками та представницями музейних інституцій, включає теоретичну базу інклюзивних підходів до організації експозиційного наповнення. Це представлення контексту втілених емоцій та матеріалів, які стосуються повсякденних практик, це і є географія мистецтва. Дослідник Томас Да Коста Кауфман пропонує термін «геоісторія» на позначення перспектив критичної географії при аналізі об’єкту культури.\nМ.Х. і В.К.: Загалом наразі нас цікавить поєднання теоретичних рамок, які стосуються соціологічних наук з теоріями культури та мистецтва для досліджень більш конкретних кейсів: це може бути «радикальна географія» Девіда Гарві; філософія політики і естетики Алена Бадью, Жака Рансьєра й Паоло Вірно; політика «множинності» того ж Вірно, Антноніо Негрі; сучасна феміністична теорія (роботи Юлії Крістєвої, Лінди Нохлін, Донни Харауей, Джудід Батлер) та постколоніальна критика і деколоніальні студії (Едвард Саїд, Гаятрі Співак, Гомі Бгабга та інші); сучасна урбаністична теорія (праці Джейн Джейкобс, Яна Гейла, Скотта Маккуайра, Луїса Вірта та інших).


Футбол. «Говерла» — «Дніпро» (Анонс)\nспорт.уа 24.04.2014 15:28 СПОРТ\nУ яку гру гратимуть ужгородці, напевно, не є таємницею. Більше того проти грандів нашого футболу, команді В’ячеслава Грозного грати навіть простіше: закрилися - відбиваємося - чекаємо стандарту - а там поборемося. Це в матчі, наприклад, з «Іллічівцем» потрібно було вдаватися до тактичних хитрощів, шукати нестандартні ходи, гравцям приймати креативні рішення. Все це могло б мати місце, от тільки складно не погодитися з наставником «Говерли» - такий щільний графік ігор не для його команди. В результаті - в останньому матчі молоді «іллічівці» взяли «Говерлу» практично без напрягу.\nЗвертаючись до матчу першого кола, можна згадати, що мінімальна перемога 1:0 далася «Дніпру» дуже непросто. Нікола Калинич незадовго до перерви встиг відзначитися забитим голом, а до нього господарі мали не так багато можливостей розкрити оборону «Говерли». Після перерви ужгородці намагалися вести більш гостру гру, часом щось виходило, але не настільки, щоб зрівняти рахунок. Ця перемога «Дніпра» ще більше зміцнила його перевагу над закарпатською командою в очних зустрічах - після 13-ти поєдинків у дніпрян 8 перемог , 4 нічиї та одна - єдина поразка, яка була ще в далекому 2005-му році.\nПеред матчем «Говерла» - «Дніпро» відбулися зміни цін на квитки. Ціна на пільгові квитки становить 20 грн (13 та 18 сектори), ці квитки можуть придбати вболівальники пільгових категорій та батьки з дітьми старших 7 років(діти до 7 років відвідують домашні матчі «Говерли» безкоштовно).\nЦіни на південну та північну трибуни – 15 грн\nНа західну – 40 грн., східну трибуни – 30 грн.\nКвитки можна придбати у таких офіційних продавців:\n- фірмовий магазин «ФК Говерла», вул. Жупанацька 1;\n- магазин «Корзо» вул. Корзо;\n- Ринок Краснодонців;\n- сервіс «Цифра+» вул Заньковецькоі 68 б;\n- в касах стадіону в день матчу з 9:00.\n23 квітня, середа:\n«Севастополь» — «Металург» (З) — 5:0,\n«Зоря» — «Карпати» — 2:2,\n«Шахтар» — «Таврія» — 2:1.\n24 квітня, четвер:\n«Іллічівець» — «Ворскла» (15.00. «Футбол 2»),\n«Говерла» — «Дніпро» (17.00. «Футбол 2»),\n«Волинь» — «Металіст» (19.30. «2+2»),\n«Чорноморець» — «Динамо» (19.30. «Футбол 2»).\nТЕГИ : ФК Говерла, прем’єр-ліга, фк дніпро


Суд звільнив від відповідальності неповнолітнього, з вини якого школяр зламав руку – Златопіль\nЗлатопіль › Новини Кіровоградщини › Суд звільнив від відповідальності неповнолітнього, з вини якого школяр зламав руку\nЗнам’янський міськрайонний суд розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо неповнолітнього уродженця с.Іванківці.\nПро це йдеться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, повідомляє кореспондент сайту Златопіль. Відомо, що 10 листопада 2017 року неповнолітній знаходився біля приміщення філії «Іванковецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів».\nОбвинувачений штовхнув опонента, той впав і вдарився рукою об асфальт. Згодом лікарі діагностували у потерпілого перелом основи п’ятої кістки правої кисті. Два тижні він лікувався у дитячій обласній лікарні. Ініціатор бійки свою вину визнав та зауважив, що розкаюється. Він пояснив, що штовхнув хлопця, оскільки той бився із його неповнолітнім двоюрідним братом. Потерпілий в свою чергу заявив, що помирився із кривдником та не має до нього претензій.\nХлопець та його законний представник просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.\n9 січня 2019 року суд погодився із клопотанням, закрив кримінальне провадження та звільнив неповнолітнього від відповідальності.


CITY LiFE - ????????????? ?????? ????? ????  CITY FAMILY  Зелена кімната нашої душі\n12 раундів з Віталієм Кличком\nВлодко Кауфман: «Для мене мистецтво - хвороба, якої важко позбутись»\nАкадемік з Прикарпаття\nСлідами «Трьох білих Орлів»\nСерце старого Станіславова\nМама для 87 дітей\nМарія Корпанюк:«Життя для мене - це гра»\nРайські «Небелиці» Гурістюка\nУ нас є все необхідне, аби духовно підкорити Європу\nПерсонаж під знаком +\nВасиль Габор: «Жінки потребують любові»\nN4(21) Квітень 2006 ???? ??????: CITY PEOPLE\n— Пані Галино, поясніть, будь ласка, що таке — створення парку чи саду?\n— «Це щось ботанічне», — відповість пересічний громадянин. «Це однозначно художнє мистецтво», — скаже ландшафтний дизайнер. «Це наука, без знання якої неможливий благоустрій», — запевнить вас досвідчений ландшафтний архітектор.\nЯ маю надію, що за рахунок наших зустрічей на сторінках цього видання для багатьох читачів наука створення гармонійного зеленого середовища незалежно від його розмірів стане близькою і зрозумілою, красивою і логічною, а розуміння саду буде співзвучне із словами дослідника ландшафтної архітектури Д.Л. Лихачова:\n«Сад — подібний до всесвіту, до книги, по якій можна прочитати всесвіт. Всесвіт — це свого роду текст, по якому читається божественна воля. Але сад — книга особлива; вона віддзеркалює світ тільки в його добрій та ідеальній сутності. Тому вище значення саду — рай, Едем».\n— Коли ж було започатковане ландшафтне проектування?\n— Стародавній Єгипет вважається однією з перших країн, де поєднання утилітарного і витонченого поклало початок ландшафтному мистецтву.\nХарактерні особливості єгипетських садів — це композиційне переплетіння територій саду, городу та квітників навколо каналів і басейнів. По периферії саду ще за 2000 років до н.е. росли добре нам відомі платан, тамарикс, акація, горіх грецький, тополя. Ближче до води розбивали алеї з тінистих дерев — інжиру, мигдалю, шовковиці, фінікових пальм. Відсутність саду, відсутність тіні — одна з найтяжчих бід незаможного єгипетського люду. Древні тексти говорять: «Він бідний — в нього немає тіні». Вільний простір між деревами займали овочі та квіти. Вже в той час зачаровували на клумбах троянди, конвалії, левкої, нарциси, маки, волошки, ромашки, лілії, хризантеми.\nВсі елементи єгипетського саду — водойми, алеї, виноградники, клумби, павільйони — були пов’язані в один ансамбль, і це дозволяє думати про попередню розробку плану, тобто виконання перших ландшафтних проектів.\n— Створення саду, парку — це процес емоційний чи прагматично-раціональний?\n— Звичайно, це і перше, і друге. Але, власне, емоції, бажання — це початковий фактор.\nНаприклад, високе почуття кохання до жінки протягом історії людства є чи не основним рушієм проявів шляхетності та створення шедеврів.\nДревні греки називали одним із чудес світу висячі сади Семіраміди, очевидно, пов’язані з іменем медійської цариці Саамурамат, дружини ассірійського правителя Адобенірарі IV (810 — 782 р.р. до н.е.). Саме її туга за батьківщиною, за розкішним зеленим оточенням і була приводом до появи цього комплексу.\nКонструкція «висячих садів» складалася з чотирьох терас чотирикутної форми, поставлених одна на другу, які звужувались по вертикалі. Довжина сторони основи — 48 метрів. Головний сад було розбито на верхній терасі. Тераси між собою з’єднувалися гвинтовими драбинами. Зовнішні частини терас служили галереями, внутрішні — гротами, прикрашені кахлями та фресками. Для утримання вологи плоска покрівля складалася з шарів очерету і асфальту, потім — цегли, змішаної з гіпсом, далі розміщувався свинцевий килим, який мав витримати вагу родючого ґрунту, на якому і розбивали сад з високими деревами. Цей спосіб влаштування основи при спорудженні садів на дахах дійшов до наших днів.\nЗ цього ж приводу не можна не згадати «білу перлину» Індії — комплекс Тадж-Махал (1630 — 1652). Цей казковий архітектурний ансамбль було споруджено для улюбленої дружини Шах-Джахана. Початкове призначення таких комплексів — заміський відпочинок та масові розваги. Згідно з діючими на той час правилами створення буддійських садів, по смерті володаря головна будівля комплексу перетворювалась на його усипальницю.\nСьогодні тисячі туристів з усього світу захоплюються білим витонченим силуетом мавзолею Тадж-Махал, що відбивається у водах каналу, який символізує в уяві мусульман чотири райських ріки — молока, меду, вина і води.\nВздовж каналу розміщено квітники і ряди синьо-чорних кипарисів. Будинок мавзолею споруджено на терасі, яка перетворилась на суцільний кольоровий килим — партерний квітник.\nАле не обов’язково далеко подорожувати за прикладами органічно поєднаного з природою почуття любові чоловіка до жінки.\nУманський дендрологічний парк «Софіївка» є шедевром світового садово-паркового мистецтва кінця XVIII — початку XIX століть. Парк розкинувся на площі 170 гектарів на околиці старовинного містечка Умані Черкаської області. Заснований у 1796 році багатим польським магнатом Станіславом Потоцьким на честь красуні-дружини — грекині Софії — і був подарований їй до дня іменин у травні 1802 року.\nАвтором топографічного і архітектурного проекту, а також керівником усіх робіт з будівництва «Софіївки» був талановитий польський військовий інженер Людвіг Метцель, який зумів на полотно природи і людської праці покласти образи безсмертних героїв Гомерових «Одіссеї» та «Іліади». Творцями парку були селяни — кріпаки Потоцького. Щодня на будівництві працювало близько 800 чоловік.\nДивні пейзажі, екзотичні рослини, античні скульптури, водойми, каскади, фонтани, кам’яні гроти — все це вже 200 років вражає своєю красою.\nПрактично завжди вдало реалізований ландшафтний проект — це органічне поєднання бажань, почуттів замовника та професійної доцільності прийнятих ландшафтним проектувальником рішень.\n— Протягом віків були визначені правила побудови ідеального саду?\n— Чудове запитання, адже людство постійно перебуває у процесі створення ідеального зеленого середовища. Звичайно, протягом багатьох тисячоліть ці правила з’являлись, фіксувались у ботанічних, історичних та філософських трактатах, але через певний проміжок часу відкидались як архаїчні.\nСьогодні садово-паркове мистецтво розвивається за двома основними напрямками: регулярно-геометричним та пейзажно-живописним.\nРегулярне геометричне проектування започатковано в епоху феодалізму в Італії і найбільшого розквіту досягло в епоху Ренесансу у Франції. Регулярні сади, розміщені на крутому рельєфі на терасах, називались італійськими, а на рівнині — французькими.\nВизначний майстер цього стилю — француз Андре Ленотр (1613 — 1700) — сформулював принципи регулярного проектування, які були визначальними для створення королівської резиденції у Версалі і які пізніше наслідувала вся Європа.\nЛенотр уявляв собі сад як зелене місто з широкими вулицями і вузькими провулками; галереї, театри, башти, ворота, куполи, арки; в зелених садах «лежали» газонні килими з квітковим малюнком.\nЗ часом прийоми регулярного планування почали критикувати за радикальну зміну природного середовища, і виник новий напрямок — пейзажний, ландшафтний. Власне, засновником парків такого стилю став англієць Вільям Кент (1685 - 1748).\nОсновою ландшафтного, пейзажного напрямку стало наслідування натуральної природи. На зміну лінійним посадкам приходять групові, з’являються галявини і водойми вільних форм, криволінійні доріжки, розміщуються павільйони, фонтани. Пейзажний парк — це не просто ділянка натуральної природи, а своєрідний архітектурно-планувальний комплекс.\nНайбільш відомий ландшафтний парк Англії — парк Стоу в районі Буккінгема (100 кілометрів від Лондона).\nПоява пейзажних парків була продиктована багатьма чинниками, але не останнє місце серед них зайняла книга англійського архітектора В. Чемберса про східне садове мистецтво (1772).\nСлід сказати, що ця тенденція зберігається і до сьогодні. Прагматична цивілізація навіть з її комфортом стає штучним середовищем, від якого людина свідомо і підсвідомо тікає, відмежовується, шукаючи захист у гармонійному поєднанні з природою.\nВ сучасних європейських приватних садибах (і не тільки в них) вважається правилом хорошого тону і смаку розбивати японський сад або розміщувати його елементи. Заспокійливо-філософська енергетика цих мініатюрних комплексів відома уже багато століть.\nВ Україні шанувальників цього стилю також стає все більше. Так, лауреатами премії Національного союзу архітекторів України 2005 року стала група проектантів за реалізований на околиці Києва проект японського саду (площа 1,3 гектара) згідно з правилами садового мистецтва Сакутейкі. До сьогодні ця книга з японського садово-паркового мистецтва вважається найважливішою і приписується Тачібана — но Ташіцуна (1028 — 1094). Головний принцип японського саду — це абсолютне наслідування природи.\nОтже, резюмуючи відповідь, можна сказати, що на сьогодні загальновизнаними канонами середовища ідеального саду є стилі французького регулярного маньєризму, англійського ландшафтно-пейзажного класицизму та східно-філософського прочитання природи.


"Гельсінська ініціатива-ХХІ" підтримує Звернення української культурної та наукової спільноти щодо меморіялізації Бабиного Яру :: 21.helsinki.org.ua\n"Гельсінська ініціатива-ХХІ" підтримує Звернення української культурної та наукової спільноти щодо меморіялізації Бабиного Яру\nМи, представники української культурної та наукової спільноти, звертаємося до Президента України, Прем’єр-міністра та Кабінету міністрів України, Київського міського голови та Київської міської ради з вимогою взяти на себе, у співпраці з громадянським суспільством, дієву відповідальність та безпосередній контроль над створенням меморіяльного комплексу в Бабиному Яру, що унеможливило би зовнішні деструктивні чи маніпулятивні впливи на цей процес. На території Бабиного Яру має функціонувати тільки одна загальнодержавна меморіяльна інституція зі статусом Національної. Саме вона має реалізовувати державну політику меморіялізації цього місця Злочину і Трагедії.\nМи вважаємо, що цілковита залежність проєкту МЦГБЯ від іноземних інвесторів, повністю підпорядковує приватний проєкт меморіялу зовнішнім чинникам та інтересам і позбавляє українське суспільство можливостей впливу на нього.\nКерівництво МЦГБЯ публічно висловлює готовність включити до його Наглядової ради представників вищої української влади. Але все має відбуватися із точністю до навпаки: лише українські державні інституції, відповідальні за розробку проєкту меморіялу, мають запрошувати іноземних експертів до участи в його колеґіяльних органах. Питання щодо вшанування жертв Бабиного Яру й облаштування в ньому меморіялу повинно перебувати винятково у віданні та під контролем української держави й українського громадянського суспільства і не може бути передане в руки іноземних громадян і приватних структур.\nМи переконані, що Бабин Яр – це одне з ключових місць національної пам’яті українців як сучасної політичної нації – громадян України всіх національностей. Ми пам’ятаємо жертви Голокосту, так само як і Голодомору та Великого терору, геноциду ромів і депортації кримських татар. Трагедія українського єврейства є невилучним складником історії України, трагедією всього українського народу.\nПошанування жертв Голокосту, одним із символів якого є Бабин Яр, а також інших жертв Бабиного Яру – ромів, душевнохворих, заручників, військовополонених, учасників українського національного та радянського рухів Опору – є справою державної ваги, а створення національного меморіялу має стати завданням усього суспільства за державного фінансування і системної підтримки найвищих державних інституцій.\nСаме українська держава має виступати головним ініціятором, організатором і ґарантом захисту національних інтересів, а відтак національної безпеки у питаннях історичної пам’яті. Бездіяльність влади та її недостатня підтримка українських громадських ініціятив і фахових середовищ призводить також і до звинувачень у неналежному пошануванні з боку української держави жертв жахливої трагедії Другої світової війни та одного зі знакових актів Голокосту, а також уможливлює реалізацію сумнівних експериментів не лише над пам’яттю загиблих, а й над живими носіями цієї пам’яті.\n– Сприяти якнайшвидшому завершенню роботи і винесенню на широке громадське обговорення Концепції комплексної меморіялізації Бабиного Яру, яку підготувала робоча група українських науковців при Інституті історії України НАНУ на виконання розпорядження Кабінету міністрів України від 26 липня 2018 р. та на замовлення Міністерства культури України і Національного історико-меморіяльного заповідника «Бабин Яр».\n– Винести доопрацьовану Концепцію на затвердження Кабінету міністрів України. Саме цей документ, що вже пройшов українське і завершуєміжнародне фахове рецензування, має стати основою для реалізації державних заходів із меморіялізації Бабиного Яру.\n– Визначити Національний історико-меморіяльний заповідник «Бабин Яр» базовою державною профільною установою, відповідальною за безпосередню реалізацію затвердженого проєкту. Провести повну структурну реорганізацію заповідника, створити при ньому Наглядову раду, до якої включити на паритетних засадах представників українського громадянського суспільства, державних інституцій, наукового співтовариства та меценатів.\n– Передбачити у Державному бюджеті на 2021 та наступні роки кошти унеобхідному обсязі на повноцінну реалізацію Концепції меморіялізації Бабиного Яру.\n– Створити при Національному історико-меморіяльному заповіднику «Бабин Яр» спеціяльний фонд, відкритий для надходження спонсорських коштів для фінансової підтримки державного проєкту меморіялізації Бабиного Яру.


Сервер HPE ProLiant DL380 Gen10 (875766-S01) Найкраща ціна в Києві\nСервер HPE ProLiant DL380 Gen10 (875766-S01)\nПід замовленняКод: 875766-S01\nТехнічні характеристики HPE ProLiant DL380 Gen10\nНовий сервер HP ProLiant DL380 Gen10 являє собою відмінне рішення, орієнтоване на підтримку віртуалізації, баз даних, високопродуктивних обчислень, а також для вирішення багатьох інших завдань. Цей сервер відноситься до нового покоління серверів HP ProLiant і випускається в компактному корпусі 2U. Дана модель характеризується високою продуктивністю, низьким енергоспоживанням і тривалою роботою без збоїв.\nНовий сервер комплектується процесорами Intel® Xeon® Silver 4114, які забезпечують істотне збільшення продуктивності в порівнянні з серверами попереднього покоління. Сервер підтримує оперативну пам'ять нового стандарту HP SmartMemory DDR4, яка характеризується високою енергоефективністю і відмінною пропускною здатністю. Загальний об'єм оперативної пам'яті, яку можна встановити на сервер, становить 60 ТБ.\nСервер HP ProLiant DL380 Gen10 є надзвичайно простим в експлуатації, завдяки автоматизації розгортання, моніторингу і обслуговування. Ця модель чудово справляється із самими вимогливими динамічними робочими навантаженнями.\nСервер HP ProLiant DL380 Gen10 – це відмінна произвоительная і високоефективна модель, призначена для вирішення широкого спектру завдань. Він поєднує в собі передові технології і допомагає вашій компанії розвиватися.\nЦіна: 76 941 грн.


D) найбільш страждають від акціонерної спекуляції є недостатні класи населення, що несуть торговому справі свої останні заощадження (Г. Ф. Шершеневич). - реферати та учбові матеріали на um.co.ua\nРосійські акціонерні товариства - це переважно суспільства, що виникли в результаті широкої приватизації державного майна. Початкова фаза створення таких товариств - не реальна об'єднання капіталів, а результати приватизації.\nУ Росії в 1990-х роках в ході економічних реформ акціонерні товариства (причому за відсутності розвинених капіталістичних відносин) були широко використані з ініціативи діяла в той час державної влади. У тому числі з метою приватизації. Звідси - то привілейоване становище, яке отримали акціонерні товариства в законі і на практиці.\nОднак в українських умовах акціонерні товариства (які спираються на зразки деяких країн, таких як США), хоча і принесли деякі позитивні результати в розвитку ринкових відносин, характерні для стадії первісного нагромадження капіталу, не реалізували в скільки-небудь значною мірою ті надії, які на них покладалися, а навпаки, спричинили за собою деякі негативні явища в економіці і соціальному житті. У багатьох випадках вони стали джерелом збагачення ряду підприємців, пов'язаних з владою (олігархів), способом поділу і переділу власності, створення ілюзії про нібито вже відбувся пануванні в Росії ринкових відносин. Багато фактів говорять не тільки про необхідність вдосконалення правового регулювання акціонерних відносин, а й про необхідність використання більш широкого арсеналу засобів приватизації, роздержавлення та активізації господарської діяльності, особливо в області малого і середнього підприємництва.\nУ ряді країн в умовах розвинутого капіталізму, перш за все в США, акціонерні товариства зайняли домінуюче становище серед суб'єктів господарської діяльності. Це певною мірою вплинуло на стан всього суспільства, коли виникли олігархічні тенденції і корпоративні відносини стали підніматися над статусом особистості. У ряді ж інших економічно та соціально розвинутих країн з глибокими демократичними традиціями акціонерні товариства мають мало, використовуються головним чином при необхідності концентрації капіталу для виконання загальнонаціональних та інших великих економічних завдань.\nЯкі б не були початкові умови створення акціонерних товариств, форма останніх настільки стійка і міцна, що рано чи пізно зміст вишикується за класичними акціонерним канонам.\nКрім Цивільного кодексу створення і діяльність акціонерних товариств регулюються спеціальним законодавством.\nПравові акти: Федеральний закон від 26 грудня 1995 N 208-ФЗ "Про акціонерні товариства";\nФедеральний закон від 22 квітня 1996 N 39-ФЗ "Про ринок цінних паперів".\nСеред норм, встановлених у Цивільному кодексі України та інших законах щодо акціонерних товариств, суттєве значення мають, зокрема, такі.\nа) відкриті - Суспільства, учасники яких можуть відчужувати належні їм акції без згоди інших акціонерів;\nб) закриті - Суспільства, акції яких розподіляються тільки серед їх засновників або іншого заздалегідь визначеного кола осіб. Акціонери цього різновиду акціонерних товариств мають переважне право придбання акцій, що продаються іншими акціонерами цього товариства. Число учасників закритого суспільства не повинно перевищувати межу, встановлену законом (не більше 50); в іншому випадку воно підлягає перетворенню у відкрите акціонерне товариство протягом року, а потім (при відсутності перетворення) - ліквідації в судовому порядку.\nСтатутний капітал відкритого акціонерного товариства не може бути менше 1000 мінімальних розмірів оплати праці, статутний капітал закритого суспільства не може бути менше 100 мінімальних розмірів оплати праці (аналогічно з товариством з обмеженою відповідальністю).\nАкції можуть бути двох видів - прості і привілейовані (Не більше 25%).\nпрості акції дають власникові право: на участь в управлінні товариством;\nна отримання частини майна після ліквідації товариства;\nна отримання дивідендів.\nвласник привілейованих акцій має право на отримання зафіксованих в статуті дивідендів незалежно від результатів діяльності товариства. За цей привілей акціонер не бере участі в управлінні товариством.\nСтатутний капітал товариства складається з номінальної вартості акцій, придбаних акціонерами. Він визначає мінімальний розмір майна, що гарантує інтереси його кредиторів.\nУ Цивільному кодексі України та спеціальному законі встановлено деталізовані правила, присвячені порядку і меж зменшення і збільшення статутного капіталу.\nУправління акціонерним товариством здійснюється за правилами, по ряду пунктів близьким до норм, які регулюють відносини представницької демократії (як політичного інституту) взагалі.\nРада директорів (В суспільстві з числом акціонерів більше 50),\nколегіальний або (і) одноосібний виконавчий орган - директор, генеральний директор.\nЗаконодавством щодо ряду органів управління встановлена виняткова компетенція.\nРізновидом закритого акціонерного товариства є акціонерне товариство працівників, або народне підприємство.\nПравовий акт: Федеральний закон від 19 липня 1998 року N 115-ФЗ "Про особливості правового становища акціонерних товариств працівників (народного підприємства)".\nУ даній організаційно-правовій формі законодавець зробив спробу об'єднати форми акціонерного товариства і кооперативу. Широкого поширення даний вид юридичних осіб не отримав.\nАкціонерне товариство може бути ліквідовано або реорганізовано. Воно має право перетворитися у товариство з обмеженою відповідальністю або у виробничий кооператив, а також в некомерційну організацію відповідно до закону.\n8. Поряд з основними видами і різновидами господарських товариств і товариств Цивільний кодекс виділяє суб'єкти, так би мовити, "другого ряду". це дочірні і залежні господарські товариства.\nОсновне і дочірнє товариства несуть солідарну відповідальність по операціях дочірнього суспільства, досконалим за вказівкою основного. Якщо зобов'язують вказівки основного суспільства довели дочірнє до банкрутства, основне несе субсидіарну (додаткову) відповідальність.\nГосподарське товариство визнається залежним, якщо інше (переважна) суспільство має більше двадцяти відсотків голосуючих акцій акціонерного товариства або більше двадцяти відсотків статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю.\nВ даний час категорії основного і дочірнього (залежного) товариств стали легальною передумовою формування товариств (об'єднань) високого рангу - холдингових компаній, В яких складаються своєрідні управлінські відносини.\n§ 5. Виробничі кооперативи (артілі)\nПоняття та ознаки. Порядок створення та діяльності\nВиробничий кооператив - це комерційна організація у вигляді добровільного об'єднання громадян на основі членства для спільної виробничої або іншої господарської діяльності, заснованої на їх особистій трудовій чи іншій участі й об'єднанні його членами (учасниками) майнових пайових внесків.\nКооперативна (артільна) форма господарювання є історично традиційною для Росії.\nАвторитетна думка. Артіль є народна форма товариства, що виникла безпосередньо з господарських потреб і умов природи і побуту. У цьому сенсі її можна назвати не установою, а явищем побуту, переважно общинного: звідси виник сам собою наш звичай жити і промишляти не поодинці, а світом, або гніздом і масою. Як в сільськогосподарському побуті, у нас влаштувалася громада з рівнянням володіння в загальному тягле по господарської силі кожного, так, особливо в колі відхожого промислу, що виходить з тієї ж громади, виникла форма подібного ж общинного, безпосереднього союзу у вигляді артілі. Дослідження цього явища народного життя саме по собі досить цікаво, але навряд чи досяжна та мета, яку іноді мають на увазі дослідники, - вловити в цьому явищі тверді юридичні початку (К. П. Побєдоносцев).\nГоловними ознаками виробничого кооперативу, що відрізняють його і від господарських товариств, і від товариств, є:\nа) особиста трудова участь членів кооперативу (число осіб, які зробили пайовий внесок, але не беруть участь своєю працею, обмежена двадцятьма відсотками);\nб) число членів кооперативу не повинно бути менше п'яти;\nв) члени кооперативу несуть субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями кооперативу.\nВиробничі кооперативи поки не отримали належного поширення серед учасників економічних відносин, поступаючись числом товариствам з обмеженою відповідальністю. Потрібен час і підприємницький досвід, щоб артілі відродилися як одна з основних форм колективної праці і бізнесу.\n2. Порядок створення та діяльності виробничих кооперативів регламентується не тільки Цивільним кодексом, а й спеціальним законодавством.\nПравові акти: Федеральний закон від 8 травня 1996 N 41-ФЗ "Про виробничих кооперативах";\nФедеральний закон від 8 грудня 1995 N 193-ФЗ "Про сільськогосподарську кооперацію".\nСеред суттєвих ознак і особливостей виробничих кооперативів слід зазначити наступні.\nПо-перше, предметом діяльності кооперативів даного різновиду (артілей) є виробництво, переробка, збут промислової, сільськогосподарської та іншої продукції, виконання робіт, надання послуг, торгівля, побутове обслуговування, надання інших послуг.\nПо-друге, артілі діють на основі ГК РФ, а також інших законів та установчих документів (статутів), в яких може бути передбачено участь у виробничому кооперативі інших юридичних осіб. В основі їх діяльності - членство. Майно, що перебуває у власності, ділиться на паї його членів (частина майна за статутом становить неподільний фонд, який використовується на цілі, що визначаються статутом). Члени кооперативу несуть за зобов'язаннями кооперативу субсидіарну відповідальність у розмірах і в порядку, які передбачені Законом "Про виробничих кооперативах" і статутом.\nПо-третє, управління кооперативом здійснюють члени кооперативу - загальні збори (вищий орган), наглядова рада (в кооперативах з числом членів більш 50), правління і (або) його голова.\nПо-четверте, член артілі має право на свій розсуд вийти з кооперативу. У цьому випадку йому після закінчення фінансового року повинна бути виплачена вартість паю або видано майно, відповідне його паю, а також здійснені інші виплати, передбачені статутом.\nПо-п'яте, звернення стягнення на пай члена кооперативу за його власними боргами допускається лише за браком достатніх іншого його майна і в порядку, передбаченому законом і статутом кооперативу. Стягнення при цьому не може бути звернено на неподільні фонди кооперативу.\nПо-шосте, виробничий кооператив за одноголосним рішенням його членів може бути перетворений в господарське товариство або суспільство.\n§ 6. Державні і муніципальні унітарні підприємства\nПриватизація. Визначення унітарного підприємства.\nВиди унітарних підприємств. казенні підприємства\n1. Десятки років минулого століття в Росії створювалася єдина, планова і потужна система соціалістичного господарства. У величезній країні кожне підприємство - осередок народного господарства. Централізація і скрупульозне планування всього (від Калінінграда до Владивостока) виробництва і поставок, цін і якості (від літаків до авторучок), обсягів і періодів неминуче і природно повинні були привести і привели до падіння колоса.\nЮридичний факт - це обставини, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин. | Розділ II. ОСОБИ | Фізична особа (громадянин) як суб'єкт цивільного права - це індивід, який виступає в якості особи, наділеного цивільну правосуб'єктність. | Місце проживання - місце, де громадянин постійно або переважно проживає. | Таким чином, отримання 14-річним громадянином паспорта ніяк не свідчать про те, що він придбав в повному обсязі цивільної дієздатності. | Нездатність пояснювати думки і виявляти волю (глухонімі і німі громадяни); | Глава 6. ЮРИДИЧНІ ОСОБИ | Юридична особа повинна мати самостійний баланс або кошторис і, як правило, рахунок в банку. | Комерційні організації - це юридичні особи, котрі переслідують одержання прибутку як основну мету своєї діяльності. | На приватні та публічні та ін. |


У всі часи ставлення до такого досить неоднозначного явища як оральний секс було суперечливим. Прихильники даного виду ласк кажуть, що відчуття від цього виду сексу неможливо порівняти ні з чим більше. Противники ж стверджують, що оральний секс є непристойним і аморальним. Проте, дане явище існувало, існує, і, швидше за все, продовжить існувати.\nЯк же правильно займатися оральним сексом? Цим питанням, швидше за все, задавався кожен, хто в перший раз стикався з даним різновидом інтимних ласк. У тому, як саме займатися оральним сексом, не існує якихось певних правил, оскільки кожна людина унікальна — деяким задоволення доставляє одне, деяким інше.\nЗнання про те, як же правильно займатися оральним сексом буде корисно і представницям прекрасної статі, навіть якщо досі вони не стикалися з такими побажаннями від своїх сексуальних партнерів. Буде неправильним думати, ніби принести задоволення при даному виді сексу дуже просто, а також вважати, ніби жінці в будь-якому випадку видніше, як пестити чоловіка орально, особливо якщо до цього вона цим не займалася.\nУ будь-якому випадку, щоб займатися оральним видом сексу, насамперед необхідно любити це робити, а не пересилювати і змушувати себе тільки через те, що ваш партнер вмовляє або змушує вас. Будь-яке інтимне зносини повинно бути актом взаєморозуміння і любові, ну або ж до цього потрібно прагнути.\nМалоймовірно, що хтось із чоловіків дозволить незнайомій жінці підібратися до самого «потаємного», що тільки у нього є, після чого закриє очі і віддасть контроль їй. Навпаки, швидше за все чоловік постарається управляти всім процесом, щоб все пройшло потрібним чином. І це є скоріше плюсом, оскільки при цьому вже після декількох разів під керівництвом чоловіки навіть сама недосвідчена партнерка навчитися приносити йому задоволення оральним способом. Також спостереження за самим процесом орального сексу дозволяє досягти додаткового збудження.\nПерше, воно ж найголовніше — не допускайте одноманітності! Подібно звичного сексу, оральний теж буде доставляти куди більше задоволення, якщо ласки будуть різноманітними. Всі дотику і ласки до безпосереднього акту повинні бути легкими і ніжними — завдяки цьому збудження буде куди більш сильним. Коли жінка грає, дражнить і розпалює бажання — її партнер досягає піку задоволення. До речі кажучи, посилене смоктання статевого члена партнера може і не дати такого збудження, яке дають легкі поцілунки і ніжні дотики мовою і губами. Дотики до голівки статевого члена, ковзання мовою вздовж нього, ласки окантовки головки — всі ці дії можуть привести чоловіка на вершину блаженства. Також слід мати на увазі, що не потрібно намагатися виконати все те, що роблять під час такого сексу актриси з відповідного роду фільмів, оскільки треба пам’ятати, що в даних фільмах все найчастіше сильно перебільшено і необережні різкі рухи можуть призвести або до втрати ерекції, або ж до надто швидкого оргазму, що теж не дуже добре.\nОдна з найбільш бажаних чоловіками поз — це та, при якій жінка під час акту стоїть на колінах. Серед жінок широко поширена думка, ніби чоловік цим хоче образити, «принизити» жінку. Однак це не так — насправді в даній позиції чоловікові найпростіше контролювати процес і спостерігати за спокусливим виглядом. Недоліком пози є те, що дуже швидко втомлюються ноги, тому краще всього лягти або сісти, а жінці розташуватися відповідним для неї чином рачки або колінах між ніг чоловіка. Така поза збуджує чоловіка куди сильніше, оскільки він може бачити, як спокусливо погойдуються сідниці партнерки. Жінці ж дана поза вигідна тим, що вона може контролювати ритм проникнення, його глибину і ритм. Дуже часто така поза поступово переходить у партнерів в широко відому позу 69, яка дає можливість партнерам одночасно пестити одне одного оральним способом.