special for Uliana - Пізнавальний журнал "CLENG". Редактор: Тимур Уваровіт 0800307880\nПізнавальний журнал "CLENG", випуск "Special for Uliana"\n1. Основоположні терміни арабської та індуїстської філософії.\n2. Історія. Бхакти-Каль – доба контрастів\n3. Подорожі. Варанасі – місто мертвих\n4. Естетика. Індійське та Європейське мистецтво або: «Чому йог не козак?»\n5. Образотворче мистецтво. Кольорова Індія\n6. Країна. Золотоверхий Іран\n7. Кулінарія. Секретний рецепт нуги ( або просто «Секретний рецепт» - так більше інтригує)\n8. Поезія. «Перські мотиви» по-рязанськи\n9. Персоналії. Хто ти, Мухаммед?\n10. Етика. Паранджа: за і проти\n11. Правова база. Шокуючі закони сходу\n12. Спорт. Осідлай верблюда!\n13. Релігія. Пхагвах – гуляємо барвисто!\n14. Риторика. Дехі ме агні!\n15. Музика. Вплив сходу на західний рок\n16. Хобі. Потанцюємо?\n17. Тренінг. Ретріт: спокій серед бурі\n18. Афоризми. Любов, мудрість, істина: між заходом та сходом\n19. Література. «Радикальне пробачення» - звільни простір для чуда!\n20. Іноземна мова. Словник Романтики\nКожному ентузіасту, котрий загорівся бажанням зануритись у бурхливий океан східних культур необхідно розуміти, що без рятівного круга, у вигляді словника основних термінів – йому не обійтись. Пізнавайте нове сміливо і з запалом, а головне – пам’ятайте: «Раз ви читаєте дані рядки, значить саме сюди вас привела карма».\n1. Індуїзм (санскр. सनातन धर्म – сантана дхарма, дослівно «вічний шлях) – це давня дхармічна релігія, котра базується на авторитеті Вед. Третя за кількістю послідовників у світі після християнства та Ісламу. Більшість послідовників індуїзму проживають в Індії та Непалі.\n2. Реінкарнація (грец. ρε- «знову» +2222грецHYPERLINK%2022https://uk.wikipedia.org/wiki/%D%93%D%80%D%B%D%86%D%C%D%BA%D%B_%D%BC%D%BE%D%B%D%B %22.%22."грецHYPERLINK "грецHYPERLINK%20%22%22грецHYPERLINK%20%22https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%93%D1%80%D0%B5%D1%86%D1%8C%D0%BA%D0%B0_%D0%BC%D0%BE%D0%B2%D0%B0%22.%22.".ενσάρκωση - «втілення») – філософська доктрина, згідно з якою, безсмертна частина живої істоти (інколи лише людини) перевтілюється знову і знову з одного тіла в інше. Також відома як «метемпсихоз».\n3. Карма (санскр. कर्म – діяння)– один із метафізичних законів дхармічних релігій, котрий означає причинно-наслідковий зв'язок. Згідно з даним законом, кожна наша дія чи навіть помисел невідривно зв’язаний як з минулим, так і з майбутнім. Індуси вважають, що нинішнє положення людини має пряме відношення до її діяльності у минулих втіленнях.\n4. Сансара (санскр.संसार- блукання) – безкінечний цикл страждань, коловорот реінкарнацій, смертей і народжень, хвороб та умовних радостей. Віра в сансару характерна для дхармічних релігій, таких як буддизм, індуїзм, джайнізм та сикзіхм.\n5. Атма (санскр. आत्मन्) – індивідуальна душа, вічна та безсмертна сутність живої істоти, також відома як «божественна іскра», котра не знищується після смерті, адже переходить в інше тіло.\n6. Параматма (санскр. परमात्मा - «наддуша») – верховна сутність, абсолют, всеохоплююче божественне начало, що присутнє у кожному атомі матеріального світу і у кожній атмі - душі.\n7. Майя (санскр. माया – буквально «не це») – філософська категорія дхармічних релігій, котра постулює, що світ матерії – це лише тимчасова ілюзія, котра, на відміну від Параматми, не є вічною.\n8. Самадгі (санскр. समाधि – свобода, гармонія, занурення) – філософський термін, що знаменує духовне звільнення. Для буддистів, індуїстів, джайнів, сикхів та натхів досягнення самадгі є основною ціллю життя на Землі та вінцем людської самореалізації. Самадгі, також відоме як мокша, символізує кінець скитань у сансарі і початок справжнього, реального життя, котре не обумовлене кармою, майєю та впливом трьох гун.\n9. Касти ( лат. castus – чистий, цнотливий) – ендогамні спадкові замкнуті групи людей, котрі зв’язані спільним родом діяльності та положенням у соціальній ієрархії. В Індії терміну каста відповідає санскритське «джаті», що дослівно перекладається як «колір, порода, походження».\n10. Дгарма ( санскр. धर्म – закон) – сукупність настанов та правил, котрим необхідно слідувати для підтримування космічного порядку. Термін дхарма зустрічається в індуїзмі та буддизмі.\n11. Пуджа (санскр. पूजा – поклоніння) – індуїстський обряд, котрий полягає у підношенні води, ароматичних масел, фруктів, квітів та молочних продуктів скульптурному зображенню божества або групи божеств.\n12. Нірвана (санскр. निर्वाण – угасання, відсутність коливання) – поняття в індійській та буддистській філософії, що символізує стан переходу у пустоту, чисте буття. Досягається завдяки відмові від почуттів, бажань та мирських прив’язаностей.\n13. Веди (санскр. वेद – знання, таїнство) – священні тексти індуїзму, виникнення яких датується 4-3 тис. до н.е. Авторство вед приписують аскетам, котрі отримали просвітлення під час медитації та записали пророцтва, які їм надав сам Господь Брахма.\n14. Юга (санскр. युग – пара) – космологічне поняття індуїзму, котре позначає еру. Індуси, на відміну від європейців, вірять у циклічність, а не лінійність часу. Вони виділяють 4 юги, котрі вічно повторюються і творять життя на землі: Сатья, Трета, Двапарі та Калі-юга. Цикл із 4 юг сягає 4 320 000 днів на Землі та дорівнює лише одному дню верховного Бога Брахми.\n15. Аватара (санскр. अवतार – сходження) – філософський термін індуїзму, котрий означає втілення верховного божества у земній формі. Вважається, що аватари появляються на Землі задля відновлення балансу космічного порядку. До речі, Ісуса Христа, деякі індуїстські секти відносять до одного із аватарів Крішни.\nДля пізнання та розуміння ісламського колориту та філософії, важливо познайомитись із тими китами, на котрих вони стоять:\n1. Іслам (араб. الإسلام, - смиренність, відданість Богу) – сама юна монотеїстична авраамічна релігія, котра базується на доктрині Корану. Число послідовників Ісламу сягає близько 1,55 млрд. людей, котрі проживають у 121 країні світу.\n2. Коран ( араб. أَلْقُرآن – читання в слух) – священне писання мусульман отримане пророком Мухаммедом напряму від Аллаха. Коран складається із 114 глав, що називаються «сурами», котрі в свою чергу діляться на рядки – «айати».\n3. Шаріат (араб. شريعة – букв. правильний шлях, спосіб дії) – комплекс моральних настанов та приписів Ісламу, що регулює релігійне та соціальне життя мусульман. Закони шаріату закріплені Кораном та не підлягають порушенню.\n4. П’ять стовпів Ісламу – основні настанови шаріату, котрі формують основу Ісламу та є обов’язковими у виконанні для мусульман. Середин них: хадж, намаз, шахада, ураза та закят.\n5. Ураза – мусульманський піст. Специфіка посту полягає у тому, що обмеженню підлягає не склад їжі, а години її прийняття. Дивно, проте, під час посту мусульманам також заборонено вживати оральні та ректальні лікарські засоби.\n6. Шахада – свідоцтво про віру в єдиного Бога Аллаха та посланницьку місію його пророка Мухаммеда. Також, термін «шахада» означає мученицьку смерть.\n7. Закят – обов’язковий щорічний податок, кошти якого йдуть на допомогу бідним та нужденним мусульманам, а також на розвиток соціальних проектів, що розповсюджують вчення Ісламу.\n8. Хадж – мусульманське паломництво у Мекку та її околиці (гора Арафат, долини Муздаліфа та Міна).\n9. Салят (араб. صلاة) – щоденна п’ятикратна молитва мусульман, що також відома як намаз. (А ви думали ми про «Олів 'є»?).\n10. Халіф (араб. خليفة رسول الله – наступник, заступник) – титул ісламського правителя, котрий обирається з ціллю регуляцію релігійного та соціального життя мусульман згідно законів Шаріату.\n11. Сунізм – основний ортодоксальний напрям в Ісламі, котрий постулює, що халіфом може бути виключно та людина, яка має знання богослова та досконало володіє знанням у сфері правознавства.\n12. Шиїзм – напрям ортодоксального Ісламу, послідовники якого як і суніти визнають верховенство Аллаха, але вірять, що відповідальність за правління мусульманською общиною повинна лягати на імама – прямого нащадка пророка по лінії Аллаха.\n13. Суфізм (араб. التصوف - походить від арабського «суф» шерсть) – езотерична течія в Ісламі, котра базується на аскетизмі та вірі в всеохоплююче божественне начало. Послідовників суфізму називають суфіями або дервішами.\n14. Рамадан (араб. رمضان) – дев’ятий місяць мусульманського календаря. Протягом Рамадану правовірні мусульмани дотримуються сурового посту. У денний час вони повністю відмовляються від прийому їжі, води, інтимної близькості та куріння. Прийом їжі здійснюється лише під час вранішньої та вечірньої молитви.\n15. Бісміллах – вірш, котрим починаються усі сури Корану. «В ім’я Аллаха милостивого та милосердного» (Бісміллах ар-рахман ар-рахім».\nБхакти-Каль: доба контрастів\nБхакти-Каль – це культурний період в історії Індії, хронологічні межі якого датуються кінцем XIV – серединою XVIII століть. Назва даної історичної епохи пов’язана із санскритським терміном «бхакти», що означає самовіддану любов до Бога та словом «каль» - час. У наслідок переходу Делійського султанату в Могольську імперію, епоха Бхакти-Каль знаменувала собою кінцевий синтез мусульманської та індуїстської культур. З одного боку, асиміляція індійського традиційного укладу з ісламським світом призвела до масового знищення культурного спадку Індії, з другого боку, вона похитнула віковий кастовий устрій та привнесла аромат любові та служіння у тогочасну поезію.\nМусульманські правителі, відомі своїм радикальним світоглядом, ввели ряд реформ, котрі навіки трансформували життя місцевого населення. В першу чергу постраждала індійська скульптура, для якої характерні еротичність та чуттєвість. Тисячі храмових комплексів, прикрашених фресками та скульптурами, що зображають оголених богів та богинь навіки зникли для нащадків. Такий вандалізм пояснювався тим, що на відміну від індуїзму, Іслам накладає табу, як на зображення Бога, так і на зображення людського тіла. У соціальній сфері ситуація була не менш сумнівною: на місцевих жителів, які не хотіли визнавати Аллаха своїм богом накладався непосильний податок, а індійські жінки регулярно піддавались насиллю та викраденням зі сторони загарбників. Цікаво, що саме останній історичний факт привів до появи славнозвісного індійського сарі. До приходу мусульман, жінки, виховані на ідеях святості та чистоти людського тіла, обмежувались «дготі» - пов’язками на стегнах.\nНезважаючи на значні втрати у сфері прикладного мистецтва, синтез ісламу та індуїзму став для більшості індійців довгоочікуваним ковтком свіжого повітря. «Всі брати, всі рівні перед Богом» - проголошує один із основних догматів Корану. Для індійського населення, котре віками існувало в рамках кастової системи, це означало перший за свою історію шанс отримати довгоочікувану свободу. Тисячі представників нижчих каст, як от вайшьї (торговці) та недоторканні (прачки, кожум’яки) навернулись до Ісламу і позбавились від вродженого клейма меншовартості.\nІсторики на мистецтвознавці називають Бхакти-Каль золотим віком індійської поезії. Слід зазначити, що індійська література завжди носила релігійний характер і була орієнтована на прославлення Бога та установлення персонального контакту із ним. Тепер, коли у повітрі повисли революційні ідеї рівності та братерства, на перше місце у поезії вийшла любов. Шлях до Бога не через аскезу та виконання ритуалів, як то було раніше, а через віддане служіння Богу у своєму серці – ось основна тематика тогочасної поезії. Поети вірили, що ані гендер, ані каста не впливають на здатність людини стати істинно духовною та щасливою. Їх поезія багата символізмом та художніми образами. Так, олія символізує божественне знання, базар – мирське життя, нитка – карму, а корова – любов. Цікаво і те, що поети виділяють 5 «бхав» - видів любові між людиною та Богом, котрі нехарактерні для християнського світогляду:\nШанта-бхава – нейтральні відносини.\nДасья-бхава – відносини між слугою та господарем.\nСакхья-бхава – дружні відносини.\nВатсалья-бхава – відчуття того, що ти дочка або ж син Бога.\nМатхурья-бхава –любовні відносини із Богом.\nПідводячи підсумки, слід зазначити, що Бхакти каль навіки залишиться одним із найбільш суперечливих періодів в історії Індії, котрий розмалював країну новими фарбами і повернув ріку історії у нове русло. Аналізуючи ту чи іншу історичну добу, особистість, а то і буденну перипетію – будьте відкритими і дозволяйте собі дивитись на світ із різних сторінок. Як говорили давні: «У медалі завжди є дві сторони», хоча, квантові фізики з ними би посперечались…\nВаранасі – місто мертвих\nВаранасі, також відоме як Каша та Бенарес, це одне з найзагадковіших та найбільш моторошних місць на землі. Якщо історії Стівена Кінга не заряджають вас необхідною порцією адреналіну – сміливо купуйте білет до Індії та вирушайте на екскурсію до міста мертвих. Нові емоції та розширення світогляду вам гарантовані…\nВ Індії, ви не зустрінете традиційних, у європейському розумінні, кладовищ. Жителі Бхарати вважають, що лише кремація є оптимальним способом прощання з померлими. Більше того, індієць, що завітав у Європу, буде сторонитись наших кладовищ як вогню. Згідно з доктриною індуїзму, на місцях поховань, живуть астральні сутності, котрі можуть підселитись до живої людини та завдати їй небажаних клопотів, на кшталт безсоння чи головного болю.\nКожного року, до Варанасі приїжджає більше ста тисяч індійців для того щоб… Оцінити архітектуру? Ні. Відвідати храми? Тепліше. Насолодитись місцевими делікатесами? Зовсім холодно. Приїжджають сюди для того, щоб померти. Як би дивно це не звучало для нас, але індуси, котрі свято вірять у реінкарнацію, вважають, що смерть у Бенаресі рівноцінна звільненню від колеса сансари. Місто, вік якого сягає близько 5 тисяч років – це основне місце паломництва для джайнів, індуїстів та буддистів. Варанасі, по його релігійному значенню для жителів Індії, можна прирівняти до Ватикану для католиків та до Мекки для мусульман.\nЯкщо стійкість духу та міцний шлунок – не ваші сильні сторони, то наступні абзаци можете сміливо пропустити. Від ритуалу кремації та самої атмосфери у місті, по шкірі пробігають мурашки. Поховальні вогнища горять 24 години на добу. Найбільшим шоком для західних туристів стає те, що у священній річці Ганг, плавають і неспалені тіла мертвих, котрі не мали достатньо коштів для кремації і вирішили померти прямо на гхатах – священних сходах до річки. Сама процедура кремації обходиться у 3-5 тисяч доларів, що, враховуючи статки середньо статичного набожного індуса – захмарна сума. На 1 кілограм ваги потрібно близько 5 кілограм деревини, а також величезну кількість квітів, котрими прикрасять ложе мерця. Чимало індусів відкладають кошти для гідної смерті у Варанасі впродовж всього життя. Після кремації, прах, разом із погребальним ложе, справляють вниз по ріці. Згідно з дослідженням BBC 2015 року, в Ганзі, біля міста, знаходилось близько 45 тисяч трупів і рівень токсичності у воді вже тоді був вкрай небезпечним для життя.\nТа чи лякає це місцевих жителів і паломників? Звичайно ж ні! Ті, хто вірять, що місто було засноване самим богом Шивою, а попіл мерців вважають священним - не бояться не тільки купатись у ріці, а й використовувати її воду для кулінарії та прання. Якщо вас не шокує сама ідея побачити оголеного факіра, залишки мертвого тіла, бездомну білу корову та групку веселих дітей у воді – вперед у Варанасі. Самі ж індуси, у відповідь на дикі погляди туристів, лише посміхаються: «Ганга – наша мама. Це все священне». І, що цікаво, ніхто із них не жаліється на проблеми зі здоров’ям. Недарма кажуть – ти, це те в що ти віриш.\nІндійське та європейське мистецтво або: «Чому йог не козак?»\nМистецтво – це міст між психічним та фізичним світами, адже воно є прямим відображення духовності народу, його вірувань та вподобань. Аналізуючи різницю між індуїстським та християнським мистецтвом, ми торкаємось до найглибших пластів східної та західної ментальностей.\nІндійське мистецтво наскрізь просякнуте духовністю, в його основі лежить віра в любляче та всеохоплююче божественне начало, сакральне джерело всього сущого. Безумовно, до нас дійшли пам’ятки світської літератури, як наприклад «расо» - поеми, котрі оспівували могутність царів та хоробрість воїнів, розкіш палаців та красу храмових комплексів. Тим не менше, чільне місце в індійській архітектурі, літературі, музиці та живописі займають містичний досвід та глибоке релігійне почуття.\nГотична архітектура, характерна для середньовічної Європи орієнтована вертикально, що відображає прагнення людини відректись від мирського і плотського та доторкнутись до духовного, чистого та божественного. Христоси, Ангели та святі часто непропорційно витягнуті вверх, що ще більш підкреслюється завдяки довгим до самих п’ят одіянням. Пози, в яких зображуються святі, повні смирення, спокою, а на їх лицях рідко зустрінеш посмішку чи признаки задоволення. Для даної епохи характерні витягнуті шпилі та загострені арки. В Індії ж ми бачимо діаметрально протилежні тенденції, розуміння яких дозволяє нам краще усвідомити різницю між європейським та східним менталітетом.\nІндійські башти, на відміну від європейських, вселяють відчуття приземленості та цінності мирського життя. Усі священні зображення вирізняються стійкістю пози: фігури сидять або міцно стоять на землі, злегка зігнувши ноги в колінах, їхні обличчя розслаблені та усміхнені. Фрески, котрими прикрашені храмові комплекси, зображують молодих богів та богинь, чиї тіла можна охарактеризувати як округлі, фемінні та повнотілі.\nВажливим фактором, що вказує на відмінність двох культур є те, що божества, котрим поклонялись індуси, виражали різноманітні архетипи, ні один з яких не розцінювався як «неправильний» чи грішний. Якщо у християнській Європі, ми зустрічаємо лише материнський аспект жіночого логосу, виражений у образі діви Марії, то в Індії присутні самі різноманітні його прояви. Так, на острові Балі, де панував культ Калі – богині руйнування та смерті, стіни храмів зображували оголену синьошкіру богиню, в намисті із людських голів та келихом крові у руках. Незважаючи на моторошну атрибутику, Калі цінували як ту, котра здатна звільнити від ланцюгів сансари, допомогти позбавитись від шкідливих звичок та надихнути воїнів на подвиг.\nКорінь відмінності між європейським та індійським мистецтвом лежить у різній спрямованості духовних векторів народів. Християни, у своєму духовному пошуку, прагнули максимально відректись від мирського і земного, що наповнило їх архітектуру глибоким релігійним почуттям, аскетизмом та смиренням. Індійці ж вважали "каму" - чуттєву насолоду, однією з 4 пурушартх - цінностей людського життя. До людського тіла, прийому трапези, сексуальності та матеріального світу ставились як до прояву божественного, що не змогло не виразитись у яскравому та чуттєвому мистецтві, повному творчої енергії та задоволення.\nІндійське мистецтво відоме на весь світ завдяки своїй чуттєвості, насиченій палітрі та витіюватості візерунку. Розглядаючи витвори ремісників великої Бхарати, попадаєш у загадковий та незнайомий світ яскравих тропічних квітів, заклинателів змій та синьошкірих богів. Індійський живопис – це мистецтво, що наскрізь просякнуте солодкою радістю буття та справжньою східною магією.\nМистецтво каламкарі зародилось у середні віки на території Індії та Персії, ставши невід’ємною частиною колориту та добробуту Близького Сходу. Каламкарі являє собою унікальну та особливу техніку розпису хлопку та шовку за допомогою органічних барвників: мінералів, рослин та раковин. Етимологія слова «каламкарі» бере початок від перського «калам» - перо та «карі» - майстерність. Культурологи та мистецтвознавці виділяють два основних напрямки індійського каламкарі – стиль Шрікалахасті та Мачілапатнам. Тож, якщо ви все ще не поламали язики, запрошуємо до захоплюючого світу східних ремесел!\nМачілапатнам каламкарі – це розпис по тканині за допомогою дерев’яних штампів. Даний стиль зародився за часів правління Великих Моголів та досягнув свого апогею під час царювання Султанату Голконда. Технікою каламкарі оздоблювались подушки, сумки, сарі, настінні панно та шалі. Домінуючим орнаментом даного стилю є перські квіткові мотиви. З часів правління Великих Моголів утекло багато води, проте, даний вид розпису тканини і досі залишається основним джерелом заробітку багатьох жителів штату Андхра-Прадеш.\nШрікалахасті каламкарі – це ручний розпис тканини за допомогою бамбукової палички, наповненої органічним барвником. Даний стиль чимось нагадує знайомі усім з дитинства розмальовки, адже спочатку художник малює контури традиційного візерунку і лише потім розфарбовує його фарбами. Основною тематикою цієї гілки каламкарі є ілюстрації давніх індійських епосів «Рамаяна» та «Махабхарата». Кольоровими панно, виконаними у стилі шрікалахасті, прикрашали стіни індуїстських храмів. В середньовіччі, бродячі артисти влаштовували яскраві вистави, використовуючи тканинні декорації, створені за допомогою даної техніки.\nРозпис мадхубані, також відомий як майтхілі або ж мітхіла, появився на території сучасної Індії за часів правління легендарного Відехи, у мальовничому місці Мітхіла. Згідно із легендою, усі городяни готувались до весілля принцеси Сіти та царя Рами, прикрашаючи свої оселі квітами та ліхтарями. Батько Сіти - Відехі, зібрав художників з усіх околиць і наказав їм прикрасити свій замок найяскравішими малюнками та найвитонченішими орнаментами. Так зародився стиль мадхубані, а декорування дому наречених настінними малюнками стало народною індійською традицією.\nПочатково, картини в стилі мадхубані малювали на внутрішніх стінах осель по свіжій штукатурці. Цікаво, що даним видом мистецтва займались виключно індійські жінки і лише під час підготовки до весільної церемонії. Штукатурний розчин готували із землі, змішаної із коров’ячим навозом. Останній, до речі, в Індії вважається священним та цілющим. Індійські хазяйки і досі не сумніваються в тому, що страва, приготована на вогні, розведеному із коров’ячого кізяку, має лікувальні властивості. Основною тематикою Мітхільського живопису є індійський пантеон, священні рослини та ритуальні дійства індійців. Важливим мотивом є зображення небесних світил, зокрема сонця та місяцю, котрі уособлюють чоловіче та жіноче начало.\nІндійський традиційний живопис – це пишний салют фарб, і кожен, хто, хоча б краєм ока, доторкнувся до цього буйства життя, розуміє, наскільки різноманітною і загадковою є людська цивілізація. Наскільки автентичною та красномовною є душа народу…\nХто з нас не любить плавні та тягучі ранки, коли не потрібно вставати по першому зову будильника та похапцем жувати бутерброд, гадаючи про насущні проблеми? Виявляється, багатьом речам, котрі роблять наш ранок неквапним та повним блаженства, ми завдячуємо арабським винахідникам.\nЯк приємно проснутись і досхочу поніжившись у ліжку, ступити на м’яку та теплу поверхню килиму. Килим – це перша річ нашого списку, котра прийшла до Європи зі сходу та скрасила наші будні комфортом та естетичним задоволенням. Кочові народи були вимушені адаптуватись до різкого континентального клімату та холодних зоряних ночей. Саме по цій причині юрти та тимчасові селища бедуїнів були прикрашені та утеплені килимами усіх можливих кольорів та орнаментів. З приходом Ісламу і появою табу на антропоморфні та зооморфні зображення, килими мусульман стали не лише естетичною та практичною річчю, а й своєрідним відображенням світобудови Ісламу. Арабеска – найпоширеніший у мусульманській творчості орнамент, являє собою постійний повтор та множення структур, котрий сублімує ідею безкінечності та єдності Бога.\nПрокинувшись ви прямуєте до ванної кімнати. Ніщо так не бадьорить і не розслабляє водночас як гарячі струмені ранкового душу. Вода – це прекрасно, вода – це життя, але, як на рахунок ароматного гелю для душу? Виявляється, цей засіб гігієни також плід ісламського генію. Відомо, що прототип мила був і в древніх єгиптян, і у римлян, але саме араби здогадалися змішати рослинні масла з гідроксидом натрію і ароматичними сполуками, що і подарувало світу мило, шампунь та гель для душу.\nРанок продовжується, свіжий і бадьорий, ви прямуєте на кухню щоб насолодитись чашечкою улюбленого напою. Багато хто вважає, що кава – це напій родом із Латинської Америки, що і недивно – адже в сучасному світі, понад 46% світової кави постачається саме Колумбією та Бразилією. Прийшов час розвіяти застарілий міф, адже каву придумали араби! Виявляється, першовідкривачами чарівного напою були «халледи» - арабські пастухи, що випасали кіз на території сучасного Йемену ( що дещо далеко від Південної Америки). Пастухи помітили, що тварини пристрастились до ягід і більше того – вони навіть ставали куди бадьорішими після їх споживання. Саме тоді халледи вирішили заварити першу чашечку каву. З того рокового моменту спливло на одне століття, проте, історія зберігає цікаві факти про міграцію каву із Йемену до Європи.\nНа початку 15 століття кавові зерна вперши завезли в Мекку і Туреччину, звідти, у 1645 році запашний напій потрапив до міста закоханих – Венеції. До Англії кава потрапила у 1651 році завдяки турку Паскуа Россі, котрий відкрив першу кав'ярню на лондонській вулиці Ломбард. Шлях слова "кава" не менш довгий та захоплюючий: арабське «qahwa» перетворилося в турецьке «kahve». Італійці перейняли його як "caff", у англійців з'явилося слово "coffee", а у росіян «кофе». Українці ж, як бачимо, вирішили не відступати від традицій та зберегли початкову назву улюбленого напою – «кава».\nЯк виявилось, чимало атрибутів ранку, до котрих ми звикли – це плоди фантазії арабських винахідників, за що їм величезний шукран, тобто спасибі. Нехай кожен ваш ранок бути повним натхнення і пристрасті, а світ за вікном залишатиметься terra incognita, котру ніколи не набридне пізнавати знову і знову!\nЗакрийте очі та вдихніть пряний аромат східних пахощів, ваше волосся розвіває ласкавий, морський вітерець. Зовсім близько, за лівим вушком, ви відчуваєте гаряче, вологе дихання… Верблюда?! Відкривайте очі! Сьогодні ми вирушаємо у подорож до загадкового, колоритного Ірану. Золотисте мереживо арабських розписів на стінах середньовічних соборів, блакить куполів та барвисті орнаменти перських килимів не залишать вас байдужими.\nІран, у минулому відомий як Персія, знаходиться в південно-західній Азії та межує з такими країнами як Туркменістан, Азербайджан, Пакистан, Вірменія, Ірак та Туреччина. На півночі береги Ірану омиваються водами Каспійського моря, на півдні – Персидським та Оманським заливами Аравійського моря. Десятки мальовничих гірських ланцюгів та солончакові пустелі, на ряду із субтропічним кліматом та багатою культурною спадщиною перетворили Іран у прекрасне місце для туризму та духовного збагачення.\nЯкщо ви вирішили дослідити Іран самотужки, то приказка про «чужий монастир» пригодиться як ніяка інша. На території ісламських країн панують суворі закони шаріату – збірки правил та настанов морального характеру, котрі регулюють повсякденне життя мусульман та вважаються священними. Так, іранські жінки ніколи не відкривають свого тіла, одягаючи хіджаб або паранджу. Туристкам, звичайно, не потрібно закутуватись у традиційний одяг, а от на деякий час обійтись без декольте та міні-спідниць все-таки доведеться. Також, іранцям та гостям країни заборонено розпивати на вулиці алкоголь та, що доволі незвично, слухати реп та тяжкий рок. Сучасна молодь, котра не настільки віддана традиціям як старше покоління, часто організовує підпільні концерти та вечірки, за що ризикує бути арештована. Та, не тільки фанатів Емінему, а й кінематографу, в Ірані чекатиме розчарування. Інформаційна політика країни не підтримує західну кіноіндустрію, тому у кінотеатрах транслюють виключно національні фільми, мовою фарсі.\nЩо стосується любителів старовинної архітектури та мистецтв , то для них у Ірані відкривається цілий спектр можливостей. Ірану, будучи однією із країн, що у минулому складали культурну гегемонію Персії, дійсно є чим пишатись. Намистини багатих, давніх мечетей розсипались по усіх околицях держави. Так, мечеть Насір Аль Мульк, точно міраж, зійшла зі сторінок казок «1000 і 1 ніч». Ця мечеть, побудована у місті Шираз в 1888 році, відома як «веселкова». Внутрішні стіни мечеті викладені кольоровою мозаїкою, а замість звичайного скла, у вікнах встановлені вітражі. У різний час дня сонячні промені грають із цим розмаїттям барв та створюють неповторні калейдоскопи усіх кольорів веселки. Гостям Іранку, окрім екскурсій до храмових комплексів, просто необхідно відвідати традиційний східний базар. Адже саме там загадкові мелодії мови фарсі переплітаються із ароматом східних спецій, а сувої персидських килимів плавно переходять у лавки з коштовностями. Базар у столиці Ірану – Тигерані, вважається найвідомішим базаром у світі. Його площа сягає близько 3 км², а окрім торгових лавок, вам зустрінуться ресторани, кальянні бари та навіть лазні.\nМісцева кухня, на весь світ відома своєю самобутністю, приправить ваше знайомство з Іраном пікантністю та шармом. «Фесенджан» - куряче або качине м'ясо у горіхово-гранатовому соусі та «тахдаг» - хрумкий жарений рис, запечений у горшку – це страви, без яких не обходиться ні одне іранське застілля. Місцеві надають перевагу кислим та солодким смакам, тому фініки, барбарис, зацукрований лайм, айва та ревінь опиняються в іранському плові зовсім не по випадковості. Якщо ж вам поталанить вийти за межі готелю та попасти у гості до корінних жителів, будьте готові до того, що іранці їдять руками, а після їжі неодмінно облизують пальці. Попробуйте і ви! Головне – не забувайте, що мусульмани їдять виключно лівою рукою, нею ж вони тримають чотки під час молитви. За столом існує ієрархія, згідно з якою, першим частують гостя, згодом главу сім’ї, і лише потім жінок та дітей. Часто, хазяйки дому їдять за окремим столом, на кухні, не приймаючи участі у загальній трапезі та бесіді. Якщо феміністичне начало буде бунтувати, поправляйте хустину і продовжуйте їсти свій плов з фініками, повторюючи приказку про чужий монастир. Посміхайтесь, подорожуйте та ніколи не переставайте бути дослідником!\nГотуємо нугу: секретний рецепт\nКава, Персія, п’янкі пахощі… Чому б не порадувати себе і своїх домашніх традиційним східним десертом, котрий ми звикли купувати у магазинах? Виявляється, приготування нуги з арахісом займає зовсім небагато часу та зусиль, а от результат…. Хочеться розтягнути на якомога довше!\nКурячі яйця – 3\nАрахіс – 200 гр (Підійде любий інший горіх або суміш горіхів)\nІзюм – 200 кр\nСекретна інструкція по приготування найсолодшої та найсмачнішої нуги:\n1. Переберіть ізюм та залийте його гарячою водою.\n2. Обсмажте арахіс на сухій сковороді та очистіть його від шкірки.\n3. Змішайте 200 грам цукру, мед та воду. Отриманий золотистий сироп поставте на великий вогонь та, постійно помішуючи, варіть до проби на першу каплю. «Що за проба на першу каплю?» - скажете ви і будете праві. Адже це – перший секрет нашого рецепту. Для того щоб визначити готовий сироп чи ні, достатньо капнути каплю на гладку поверхню. Якщо вона не буде розтікатись – значить сироп готовий. В загальному сироп вариться близько 10-15 хвилин.\n4. Відділіть білки та жовтки. Залишки цукру збивайте з білками до того часу, поки білок не перетвориться у густу кремову масу. Готові до наступного секрету? Для того щоб білки добре збивались, залиште їх в холодильнику на півгодини та лише потім вмикайте міксер. Цукор добавляйте не зразу, а лише після того, коли білки достатньо загусли.\n5. Тонкою цівкою вливайте остиглий сироп до білків, постійно помішуючи.\n6. У отриману суміш добавте горішки та ізюм.\n7. Вилийте нугу на деко, застелене пергаментним папером або ж рясно змащене вершковим маслом. У духовці, попередньо розігрітій до 80*, готуйте нугу на протязі години.\n8. Готово! Поріжте гарячу нугу на шматочки та кличте усіх до столу. Правильно приготована нуга буде твердою із зовні та м’якою і тягучою із середини. Смачного!\nОстанній і самий важливий секрет для приготування любої страви – це ваш настрій. Ввімкніть улюблену музику, барабаньте по столу і співайте в ложку, зробіть все, щоб під час приготування ваша кухня стала згустком радості та любові. Страва, приготована в атмосфері щастя, буде заряджати позитивом та натхненням усіх, хто її покуштує!\n«Перські мотиви» по-рязанськи\nХто не знає славнозвісного російського поета, гаряча і солодка творчість якого повна захопленням жінкою та рідною землею, повна відчуття іскристості та плинності молодості. Проте, не всі здогадуються, що поет черпав натхнення не лише у красі берізок та слов’янок, а й у магії кипарисів та таємничих східних красунь. Збірка Єсєніна «Перські мотиви», що побачила світ у 1925 році – це яскравий та колоритний синтез сходу і заходу, повний місячного сяйва та невпинного прагнення любити.\nСоловей, троянда, місяць, чадра, флейта, кипарис та Шахразада… У даній збірці Єсєнін широко використовує традиційні художні символи перської поезії. Очевидно, що митець був знайомий із творчістю золотих поетів сучасного Ірану. Як і Сааді, він порівнює закоханого із жебраком, як і у Румі, його ліричний герой вступає в діалог із квітами. Тим не менше, схід виступає лише фоном, своєрідною декорацією для Єсєніна, а незмінним центральним образом залишається вічно-закоханий рязанський парубок, готовий горіти усім, що зустрічається на його шляху.\nЄсєніна можна сміливо вважати одним із найвидатніших майстрів словесного живопису. Золотий, голубий, бузковий та синій кольори, що неодмінно зустрічаються впродовж всієї літературної творчості поета, розмалювали акварельними барвами і дану збірку. У «Перських мотивах» поет вимальовує перед читачем жовті чари східних красунь, голубу землю Фірдоусі, бузкові ночі та холодне золото місяця. Поцілунки у Єсєніна порівнюються із червоними трояндами, а серце закоханого – із золотою глибою. Різноманіття ритміко-інтонаційних та композиційно-стилістичних прийомів надають «Перським мотивам» характерні риси пісенної лірики. Цікаво, що всі 15 віршів циклу, були згодом покладені на музику.\nДля даного циклу віршів, як і для всієї творчості митця впродовж 1910-1925 років, характерні повторення одних і тих ж голосних звуків в сусідніх словах, а також продовження одного звукового ряду. Найчастіше це гармонія звуків «о», «у», «і», рідше «е» та «а». Така ж тенденція побудови звукоряду характерна і для народних пісень.\nПодібно життєлюбному Омару Хайяму, у поемі «Золото холодное луны» Єсєнін піднімає вічну тему швидкоплинності життя та насолоди ним. Автор називає читача «подорожнім», що відображає в собі концепт східної філософії про тимчасовість нашого перебування на Землі. Він також наголошує на тому, що єдиний ворог, котрий заважає людині примиритись із буттям та насолодитись ним, криється не ззовні, а в середині. Більше того, автор розуміє цю віковічну істину і обіцяє читачу, що саме мир із самим собою здатний принести «шафранне блаженство». Останні рядки віршу ясно відображають характер поета, його невпинне бажання любити і насолоджуватись життям, попри все.\nХто ти, Мухаммед?\nІслам – одна із домінуючих релігій у сучасному світі. Кількість мусульман сягає близько 1,55 млрд послідовників... А ким ж був славнозвісний пророк ісламу? За чиїми настановами та законами живуть тисячі… і до нині?\nМухамед народився у місті Мекка в 570 році н.е. в купецькому роду Хашемітів. Після смерті батьків та діда, ще зовсім юним, він залишився на грані бідності та був вимушений почати свою власну торгівельну справу. У 25 років Мухаммед одружився на заможній сорокарічній вдові по імені Хадіджа. Одного разу, під час медитації в печері біля міста Мекка, купцю почали являтись видіння та слухові одкровення. Згідно з легендою, перед Мухаммедом виник архангел Гавриїл (Джібріл) із книгою в руках та наказав: «Читай!». Чоловік декілька раз намагався пояснити, що він неграмотний, але архангел стояв на своєму. Тоді, Мухаммед покорився волі Гавриїла та почав читати, так ж легко як дихати. З того часу зі звичайного купця із Мекки, Мухаммед перетворився у пророка Божого.\nМусульмани вірять, що сам Аллах повідав пророку про свою всемогутність та про справжнє положення смертних, рабів Божих. Тривалий час Мухаммед зберігав своє одкровення у таємниці, розповівши про отримане пророцтво лише близькому сімейному колу. Але, з часом, навколо чоловіка сформувалось коло бажаючих знати істину і вже через 3 роки Мухаммед почав активно проповідувати монотеїстичну віру, що викликало шквал незадоволення у багатьох місцевих жителів. Чому ж аборигени бунтували проти пророка і погрожували йому розправою?\nСправа у тому, що до початку ери ісламу, жителі Аравійського півострову сповідували семітський політеїзм. Астральна релігія, суть якої в обожненні небесних тіл, а саме - Сонця, Місяця та Венери з часом була витіснена фетишистським поклонінням племінному божеству. Місцеві будували святилища для дерев та каменів, підносили їм дари та здійснювали в честь них жертвоприношення. Так, славнозвісна «Мекка» - це пряма відсилка до давнього культу. Віра в злих духів – джиннів, котра зберігається серед мусульман і донині, також бере початок саме із цих часів. У час, коли Мухаммед почав проповідувати, на території Аравії вже були християнські місіонери та численні єврейські племена зі своїми віросповіданням. Безперечно, Мухаммеду, як і всім пророкаим, жилось непереливки.\nВпродовж усіх послідуючих років життя, уродженець Мекки отримував одкровення від Аллаха, частина з яких і лягла в основу теології Корану. Оскільки сам чоловік був неграмотним, при ньому завжди було кілька секретарів, котрі і задокументували текст священного писання. Кількість прихильників Божого обранця із кожним роком зростала, як і кількість опозиціонерів. У пророка постійно вимагали доказів його дару у вигляді чудес, звинувачували у брехні та шарлатанстві. З часом, постійна загроза життю змусила Мухаммеда та його прихильників переїхати до міста Медина, що знаходиться у 400 кілометрах від Мекки. Окрім основної релігійної діяльності, чоловік вирішив розпочати «каральні набіги» на своїх ворогів, що в кінці кінців розпалило вогонь війни між містами Меккою та Мединою. Під час останньої битви, пророк вступив до Мекки зі своїм військом, що знаменувало навернення до «істинної віри» усіх його жителів. Після кінцевої перемоги Мухаммеда, Мекка стала релігійним центром, в сторону якого і досі повертаються мусульмани при молитві.\nУ 632 році Мухаммед помер, не залишивши після себе спадкоємця чоловічого роду, що дало початок численним міжусобицям та політичним маневрам, котрі тривають і до нині.\nПаранджа: за чи проти?\nПитання паранджі стає все більш актуальним, адже кількість ісламського населення у європейських країнах невпинно зростає, і все частіше, на вулицях Парижу та Берліну, можна зустріти таємничих красунь, які контактують зі світом лише через очі. Даний конфлікт носить глибоко-етичний характер, адже людство знову стикається із віковічним культурним питанням: « Прийняти або ж відторгнути?»\nПаранджа – це довге, до самих п’ят одіяння, котре покриває усі частини тіла жінки, за виключенням очей та кистей рук. Тканина, із якої виготовлена паранджа, повинна бути достатньо цупкою, щоб не підкреслювати жіночі принади. Інколи, в паранджі присутня сіточка, котра повністю закриває жіноче обличчя від сторонніх поглядів. Розквіт культури носіння даного одягу серед представниць народів середньої Азії припав на кінець XIX – початок XX століття. Цікаво, що ще у XVI столітті перське слово «фараджи» означало - довгий халат з широкими рукавами, котрий носили як чоловіки так і жінки, щоб захистити себе від спеки. У сучасних реаліях мусульманські мужчини вільні одягатись так, як їм заманеться, а от жінки, починаючи із дня першої менструації, будуть суворо покарані за появу у соціумі без належного одягу. Законом зазначений ряд випадків, при яких жінка може зняти паранджу:\n1. Коли вона знаходиться дома одна або зі своїм чоловіком;\n2. Якщо в гості до мусульманки завітали брат, свекор або син - всі ті, хто не можуть стати її потенційними коханцями;\n3. При фотографії для документів;\n4. При покупці косметики, а також у лікаря, котрий сповідує Іслам.\nУ ряді країн, таких як Бельгія та Франція, а також у деяких кантонах Швейцарії, було прийнято ряд законів, котрі забороняють жінкам носити паранджу у громадських містах та школах, так як і одягати буркіні на пляжах. Буркіні – це відносно сучасне слово, котре появилось від синтезу «бурки» - традиційного мусульманського наряду та «бікіні». Ісламські правовірні жінки одягають буркіні, коли купаються у водоймах та проводять час на пляжах. В вищезазначених європейських країнах, жінку, котра одягнула традиційний наряд, чекає штраф, а чоловікам, котрі примушують своїх дружин чи дочок носити паранджу та буркіні загрожує тюремне ув’язнення. Та що ж було справжнім мотивом заборони національного одягу мусульманок в Європі?\nПолітики та історики виділяють два основних фактори, котрі вплинули на нинішній розклад подій:\n1. Ні для кого не секрет, що демократичні засади європейських країн спонукають людину до самовираження та свободи. Ніколя Саркозі, у своїй промові 2011 року, сказав наступне: «Ми не можемо допустити, щоб в нашій країні були жінки, замуровані за сіткою паранджі, відірвані від суспільного життя, позбавлені самовизначення. Це не має нічого спільного з тим, як гідність жінки розуміється у Французькій республіці».\n2. Тим не менше, багато політологів вважають, що основною причиною санкцій стало питання безпеки в рамках християнсько-ісламського конфлікту. Чимало людей виказали занепокоєння тим, що за цупкими шатами паранджі може переховуватись терорист. Саме тому, окрім традиційного ісламського одягу, у школах заборонили носити балаклави, мотоциклетні шлеми та хустини.\nЩе одним цікавим, хоча і сумнівним фактором, котрий слід врахувати при розгляді даної теми є енергетичний баланс. Вчені сучасності вже давно відійшли від думки про те, що людина являє собою лише грубу фізичну оболонку. Дослідження продемонстрували, що наші рецептори просто не здатні вловити тонші вібрації, котрі формують енергетичне поле людини. В древності, коли наші предки проживали на лоні природи та усвідомлювали себе її частиною, жінки багатьох народів світу надавали перевагу довгим спідницям. Чому? Все просто. В давнину вважалось, що погляди сторонніх людей, особливо чоловіків, котрі сповнені сексуального бажання, забирають у жінки ту енергію, котру вона накопичила та готувала для свого чоловіка та родини. Дані вірування і досі мають вплив на життя традиційних культур.\nЯкщо серед наших читачок є експериментатори, тоді пропонуємо їм зробити невеличке дослідження. У перший день одягніть міні-спідницю, декольте та каблуки і підіть на роботу. Обов’язково покатайтесь у громадському транспорті, де ви буде пересікатись із поглядами тисяч інших людей. У вечері, зверніть увагу на те як ви себе почуватимете – повною сил чи виснаженою та втомленою? Наступного дня, попробуйте одягнути довгу спідницю до п’ят та закриту блузу. Хустину ви навряд чи одягнете, а от зібрати волосся у хвіст буде доречно. Знову ж таки, проживіть активний день і ввечері зверніть увагу на свій стан. У 99% випадків ви будете відчувати себе набагато більш бадьорою та повною сили, ніж минулого дня.\nПаранджа… Захист для жіночої енергії чи зазіхання на жіноче самовираження? Страшна зброя терористів чи загроза демократичному ладу Європейського суспільства? Вирішувати вам. Пам’ятайте одне, жіноча краса – це безмежна внутрішня сила, котра осяює кожен рух жінки та наповнює простір біля неї відчуттям іскристого щастя та спокою.\nШокуючі закони сходу\nСаудівська Аравія – це, мабуть, одна з найконсервативніших та найстрогіших країн в питаннях свободи віросповідання. Духовна та світська влада тут нерозривні, а релігійний істеблішмент має пряме відношення до королівської сім’ї. Любе відхилення від державної трактовки ісламу сунітського толку ( в королівстві домінує Вахабітська течія сунізму) вважається віровідступництвом та карається смертю.\nТак, журналіст Хамза Кашгарі був приговорений до страти через свої провокативні повідомлення у твіттері. Одне із них звучало так: ««На твій день народження, о Аллах, я скажу, що завжди любив у тобі бунтівника, ти завжди був для мене джерелом натхнення і мені не подобається ореол божественності навколо тебе. Я не хочу тобі кланятись». Скандальне для мусульманського світу повідомлення набрало понад 30 000 гнівних коментарів зі сторони народу та духовенства, а сам Хамза, в свої 21 рік, загримів до в’язниці. Хоча міжнародні організації і вели боротьбу за визволення волелюбного журналіста, про його подальшу долю, як і місцезнаходження – СМІ і досі мовчать.\nМальовничий Іран також славиться своїми суворими законами. Конституція країни поділяє своїх жителів на 4 релігійні групи: мусульмани, джайни, християни та іудеї. Представники ж інших релігій вважаються безбожниками та не мають громадянських прав в принципі. Цікаво, що і репрезентанти вищеназваних «законних» релігій також не рівні між собою. Більшість державних чинів займають виключно послідовники Мухаммеда. У справах особистого життя іранським мусульманам також поталанило більше ніж іншим. Так, за зраду дружині-мусульманці, чоловік-мусульманин отримує покарання в вигляді 100 ударів хлистом (ст.8811 Іранської конституції), а от не мусульманину, котрий зрадив жінку, що сповідує Іслам, грозить смертна кара (ст. 82). Цікаво, що ісламістам, котрі зрадили законним жінкам з представницями інших віросповідань, кримінальний кодекс ніяких покарань не передбачує. Гомосексуалістам, яким би дивним це не здавалось у рамках такого традиційного суспільства як Іран, смертна кара не грозить, якщо, цитуємо: «статевий акт не був завершений». Традиційне покарання для геїв – це 100 ударів хлистом. А от іноземних цінителів «нетрадиційної любові», на жаль, чекає шибениця.\nФормально демократичний Пакістан не пасе задніх. В країна передбачена смертна кара за богохульством, яким вважається любе атеїстичне висловлювання, а кримінальний кодекс країни включає окремі статті за осквернення Корану та пророка Мухаммеда.\nСусідка Пакистану, Індія, відома на весь світ своїм нераціональним підходом до життя допоможе нам скрасити цей вельми сумний список ноткою божевілля. Індійський пакт про повітряні судна 1934 року постановляє, що повітряні змії та кульки відносяться до повітряних суден і кожен, хто бажає ними володіти, повинен отримати спеціальний дозвіл. Безумовно, індійці продовжують купувати своїм дітям їх улюблені повітряні забавки, але офіційно закон так і не відмінили. Не менш шокуючим та загадковим є Агрікультурний Пакт Північного Пенджабу, котрий зазначає, що кожен житель Делі, не залежно від часу доби, зобов’язаний вийти на поле і бити у барабани, в разі нападу саранчі. Непослух обійдеться індійцю у 50 рупій або ж 10 днів ув’язнення. Ви вже готові розпрощатись із здоровим глуздом? Тоді вперед! Конституція Індії офіційно постановляє, що жертвоприношення немовлят суворо карається законом.\nВерблюд – це чи не єдина їздова тварина, котра і в 40 градусів спеки відчуває себе прекрасно, а на сніданок, обід та вечерю воліє смакувати пустельні колючки. Такою витривалістю може похизуватись хіба що ящірка, проте, всі спроби запрягти її до каравану виявились марними. На протязі віків верблюд був оплотом економіки, а також основним транспортним засобом та годувальником бедуїнів. Тепер, коли нафта отримала статус рідкого золота, вчорашні бедуїни пересіли на квадроцикли та позашляховики, а замість юрт оселились в палацах із скла та бетону. Проте, такі зміни ніяк не вплинули на національну любов до двогорбих пухнасиків!\nЗгідно із легендою, Аллах створив людей із глини, а із того що залишилось – зліпив пальму та верблюда. Більше того, вважається, що верблюд – це єдиний, хто знає соте ім’я Аллаха. Сучасні реалії нівелювали практичну користь від спілкування з верблюдом, проте, араби не розгубились і перетворили середньовічну забаву в національний спорт. Верблюжі перегони! Саме такі забіги заставляють бурлити і без того гарячу кров жителів Аравії. Традиційно скачки проводяться за містом, де навколо бігових доріжок облаштовують ярмарку. Торгівці частують туристів та фанатів гонок місцевими делікатесами, а також продають одіяла з верблюжої шерсті – ночі у пустелях холодні. Верблюжі перегони регулярно проводяться у Дубаї, Абу-Дабі та Рас-Аль-Хаймі, переважно у прохолодні місяці року, котрі часто припадають на святкування національних свят.\nДо участі в перегонах допускаються тварини віком від 1 до 8 років, переважно самки, адже їх поступ вважається м’якшою, а характер – менш темпераментним. Під час шлюбного періоду, самці верблюдів, на відміну від індійських слонів, не руйнують плантації та села, а навпаки – стають настільки впертими та флегматичними, що їх попросту не зсунеш з місця. Середньостатистична дистанція забігу сягає 10 кілометрів, а швидкість, котру може набрати пустельний скакун – 60 км в годину.\nВерблюжий спорт – це не лише весело, але й дуже навіть прибутково. Ціна одного породистого бігуна може сягати мільйона доларів. Арабські науковці вирішили не сидіти склавши руки та відкрили спеціальний дослідницький центр по пересадці ембріонів породистих верблюдів. Виграш, котрий можна зірвати на перегонах, теж вражає своїми масштабами. Власник, верблюд якого був поцілований самою фортуною, має шанс виграти золоту шаблю, автомобіль, а то і цілий маєток!\nВерблюжі перегони – це такий ж маст хев для туриста, як і відвідування мечеті, прогулянка на квадроциклах та частування традиційних страв. Приєднайтесь і ви до середньовічної забави! Хтозна, може саме верблюд стане тою золотоносною жилою, котру ви завжди шукали?\nПхагвах – гуляємо барвисто!\nІндія, країна кольору соковитого манго, відома світу як земля контрастів, сонця, шалених тук-туків та справжнього, променистого щастя. Як веселяться жителі великої Бхарати – це справа виключно жителів великої Бхарати. Очевидно одне: гуляють індійці барвисто, насичено, злегка задурманено та дуже-дуже шумно!\nЩорічний фестиваль приходу індійської весни Пхагвах, більше відомий європейцям як «холі». З кожним роком фестиваль набуває все більшої популярності у країнах Європи та США і вже сьогодні, жителі Києва можуть купити білет на фест та вдосталь надурітись під час кольоровому буму. В чому ж полягає святкування холі і чим він так припав до душі жителям Індії та світу? Справа у тому, що під час фестивалю люди дійсно радіють та сходять з розуму. Всі, від малого до старого, обливаються водою і посипають один одного особливим порошком. Хтось уже замріявся? Мушу вас розчарувати, адже, ми в Індії, а не в Колумбії і назва даного порошку – «гулал». Гулал – це суміш кукурудзяної муки дрібного помелу із барвниками різних кольорів.\nПоходження фестивалю бере початок у глибокі ведичні часи, коли люди вірили, що природа населена божествами, а весну потрібно прикликати піснями та ритуалами. Легенда розповідає про бога Вішну та дияволку Холіку, між котрими тривала постійна ворожнеча. Так, одного разу Холіка вирішила розізлити верховного Бога та підбурила одного із його найулюбленіших царів здійснити самоспалення. Той погодився, адже був відданий своєму Богу, проте був врятованим милостивим Вішною, а от хитра Холіка, в покарання за черговий непослух, згоріла у вогні. Саме тому, тисячі індусів вшановують справедливість Вішну і проводять ритуал спалення чучела Холіки під час однойменного свята.\nЯкщо заглибитись у міфологію, можна побачити пряму паралель між Холі та Масляною. І справа не лише в народних гуляннях та веселощах, а в самому ритуалі призивання весни. Морана, чучело якої слов’яни спалювали під час масляної, дуже нагадує Холіку, котру колективно палять індуси. У даному ритуалі криється глибокий міфологічний зміст – люди, за допомогою очисної сили вогню, спалюють все мертве і неродюче (зиму), щоб дати начало новому і плодовитому (весні). Дана язичницька традиція, найшла відображення в спаленні шин у Пасхальну ніч, котре практикується і у наші дні. А як на рахунок «обливного понеділка», котрий полюбляє молодь західних областей?\nПід час фестивалю Холі, окрім осипання один одного кольоровою мукою та обливання водою, індуси ходять по розпеченому вугіллю, грають на народних інструментах та всіляко прикрашають свої міста та оселі. Будівлі декорують оранжевим, фіолетовим, синім та білим сукном. Кольори далеко не випадкові, адже символізують собою полум’я. Ще однією цікавою традицією є частування усіх бажаючих напоєм «тандай». Останній готують на основі молока або молочних продуктів, з додаванням шишечок коноплі. Після декількох келихів такого коктейлю, не тільки по розпеченому вугіллю пройдеш, а й побачиш Вішну у зоряному небі.\nДівалі (Діпавалі) – ще одне з найяскравіших та найгучніших індуїстських свят, також відоме як свято вогнів. Тисячі місцевих жителів виходять на вулиці своїх міст та сіл, щоб запалити небесні ліхтарики, запустити феєрверки, а то і добряче гримнути саморобними вибухівками, на кшталт петард. Чимало європейців та американців, котрі побували в Індії під час святкування Діпавалі, і досі в легкому шоці – індійці не признають вогнегасники, радісно бігають містом із факелами та безстрашно стріляють петардами прямо у натовпі. Згідно із легендою, у цей день на землю спускається богиня щастя, добробуту та жіночої краси – Лакшмі. Індійці неодмінно запалюють свічки, котрі горять у домі впродовж всієї святкової ночі, адже вірять - богиня обов’язково завітає у ту оселю, де повно світла. Також, для Лакшмі залишають святкову вечерю, що нагадує різдвяну традицію залишати накритим стіл для духів предків та не вимикати світло у домі під час освячення пасхальних корзин.\nОдного разу, учень запитав мудреця:\n- Гуру, чому кожен день життя на Землі не може бути святом?\nГуру вийшов із медитації, поглянув на цвітіння сандалового дерева, посміхнувся учню і промовив:\n- Чому ж не може? Свято на Землі відбувається кожного дня. Питання лише в тому, чи приймеш ти у ньому участь.\nТож святкуйте і ви, адже саме вам випала щаслива участь того самого художника, котрий розмальовує полотно своїх днів як йому заманеться!\nДехі ме агні!\nЧи настільки ми різні? Завдяки аналізу подібності між обрядами та мовами українців та індійців, вчені дійшли до висновку, що на території сучасної України мешкали індоарійські племена. У ІІ тис. до н.е частина населення цих племен вирушила до Індії, а інша половина, залишилась, і прийняла участь в етногенезі балтійських та слов’янських народів. «Дехі ме агні»– дай мені вогню, не находите схожості? Тоді, познайомтесь із списком слів, котрі ми використовуємо у буденному житті, навіть не здогадуючись про їх тісний зв'язок із санскритом:\nСанскрит – Українська\nМатар, мата – мати Плавана - плавання\nТата – тато Кхелаті - гуляти\nБграта – брат Чуматі - цілувати\nСвастра – сестра Швета - світлий\nУда – вода Смаяті - сміятись\nДжняті – знати Ніша - ніч\nРудаті – ридати Юшіка - юшка\nСукха – сухий Гіма - зима\nПрія – приємний Муша - миша\nПаріпурна – переповнений Кшаяті – сяяти\nНу що ж, виявляється світ і справді тісний!\nВплив сходу на західний рок\nВона, здатна перетворити вас на вітер та полум’я, здатна розчинити у собі та наповнити любов’ю, підняти у небесну вись та занурити у пульсуючі надра землі… Музика.\nРага рок – це експериментальний синтез західного року із народною індійською музикою. Назва напрямку походить від санскритського слова «рага», що означає «колір», «пристрасть». Дана течія зародилась у 60-их роках ХХ століття під впливом зростаючої популярності індійських виконавців на Заході. Колоритний синтез став своєрідним поєднанням духовності та бунту, трансу та надриву.\nЧорні очі індійських співців Алі Акхбар Кхана та Раві Шанкара зводили англійських леді з розуму і заставляли забути про чай. Тогочасні поп- виконавці зреагували моментально і вже в 1965 році славнозвісна група «The Beatles» випустила пісню «Notwegian wood”, котра посіла 83 місце у рейтингу «500 кращих пісень всіх часів» за версією журналу Rolling Stones. Унікальність даного треку полягає в тому, що це перша в історії рок-композиція в якій присутня сітара – семиструнний інструмент давньої Індії. На останній, до речі, грав красень Джордж Харрісон. У пісні «Norwegian Wood» розповідається про хлопця, котрий п’є вино на килимі у своєї подруги, котра, згодом, відправляє його спати у ванну кімнату. Стіни у домі дівчини оббиті традиційним на той час матеріалом – норвезьким деревом. Розчарований та розгніваний коханець просипається зранку один та в його голову приходить дійсно сяюча ідея – спалити дерев’яний дім подружки. Ось і вся романтика.\nДля раннього рага-року характерні використання екзотичних музикальних рисунків, ритмічна циклічність та довгі імпровізаційні відступи, котрі мають на меті введення слухачу у гіпнотичні стани. Специфічні звукові оранмети під назвою «гамака» також широко використовувались представниками рага-року. Термін «гамака» бере початок у давній Індії та поділяється на 15 класифікацій звучання нот, як наприклад «курула» - спіраль, «андоліта» - коливання, «спхуріта» - пульсація.\nВиконавці краут-року – експериментального психоделічного напряму, що виник у Німеччині в середині 60-их, також надихнулись індійськими мотивами раги. Трек краут групи «Kalacakra» під назвою «Crawling to Lhasa» нагадує молитву та прокляття в одному флаконі, тотальну гармонію та повню відсутність раціонального начала. Якщо ж мікс сходу і заходу у рок-музиці вас таки зацікавив, але творчість «Kаlacakra» викликає занадто потужну бурю емоцій невизначеного характеру, спробуйте «Magic Carpet». Музиканти скомпонували плавні вібрації сітари, ритмічність там тамів та авангардний жіночий спів, що породило легку та приємну суміш від якої віє радістю та небесною блакиттю. В загальному, краут-рок відрізняється від традиційного рага-року своєю імпровізаційністю та психоделічністю. Якщо східні мотиви Бітлів можна сміливо слухати усім, та краут, прийдеться до смаку виключно любителям експериментальної музики та езотерики.\nЯскраве сполучення східної медитативності та західної експресії дало нам змогу насолодитись міксом двох різних полюсів, виражених у містичному та трансовому звучанні мистецтва буремних 60-их\nЖиття - це рух, це вічна динаміка, так званий Гераклітовський вогонь, язички полум’я якого безперервно перетікають у все нові і нові форми. З давніх-давен танець вважався одним із сакральних видів мистецтва, де завдяки руху люди створювали священний простір і ставали провідниками між небесним та земним світами. Якщо ви повні вогню та творчої наснаги, або ж навпаки - відчуваєте нестачу драйву та пристрасті у своєму житті - танцюйте. Танець - це ліки від нудьги, танець - це двері у задоволення.\nНе поспішайте кидатись у танок, спочатку ми заглянемо до скарбниці історії східного танцю. Індійські народні танці беруть початок у храмах, де жриці, відомі як "апсари" - небесні танцівниці, здійснювали свої ритуали, прославляючи великих богинь. Згодом, танець вийшов за межі храмів і став доступним широкому загалу під час народних гулянь та свят. Тим не менше, музика та жести, покладені в основу індійських танців, були чітко регламентовані настановами "Натьяшастри" - давнього трактату про мистецтво. В останньому виділяють 13 положень голови, 36 - очей, 9 - шиї, 37 - рук і 10 - тіла. За допомогою різноманітних «мудр» - пальців, складених у спеціальних позиціях, не лише створювали красиву композицію, а й розповідали глядачам давні сказання про богів та тварин, любов та війну.\nНу що, залишись серед вас сміливці, готові днями репетирувати вигин брови, щоб передати політ ластівки? Малоймовірно, але ще не привід здаватись! Європеїзовані школи індійського танцю, доступні у столиці та великих містах України, не слідують жорстким канонам «Натьяшастри». Групові тренування під запальні індійські ритми орієнтовані виключно на укріплення тіла та духу, а от глибокий символізм та нічні ритуали в храмах вам, скоріш за все, не грозитимуть.\nТерапевтичні властивості є і в зовнішній атрибутиці індійського танцю. Одягнувши дзвінкі браслети та строкату спідницю кольору тропічних квітів, ви і думати забудете про буденні турботи та хвилювання. Занурюючись у світ індійського танцю, ви наповнитесь плавністю та грайливістю, котрі забезпечать заряд позитиву та релаксу на декілька днів уперед. Варто пам’ятати, що саме відчуття наповненості та радості від самого факту життя є запорукою щастя.\nЗадумуючись над вибором хобі, зверніть увагу і на те, що регулярні занятті певними видами діяльності неодмінно розвивають відповідні риси характеру. Розуміння цієї тенденції дозволить вам збалансувати ваше життя та покращити його якість. Якщо у будні дні ви віддано стережете диван, то для хорошого самопочуття, вам просто необхідно покинути пост і хоча б на годину зайнятись зумбою або фітнесом. Якщо ж ваші колеги знають вас як офісне торнадо, то вам пора зарядитись спокоєм та терпінням у йога-студії. Індійські танці здатні подарувати вам гнучке та здорове тіло, спокійний та розважливий розум і глибоку, природну чуттєвість.\nТанцюйте, танцюйте забувши про минуле та майбутнє, танцюйте так, щоб ваше єство палало радістю і життям, запалюючи серця всіх тих, хто зустрінеться на вашому шляху.\nРетріт: спокій серед бурі?\nШвидкі темпи сучасного світу перетворюють жителів мегаполісів у славнозвісного ослика, котрий, вибившись з сил, не припиняє бігти за морквинкою, котра віддаляється все далі і далі. Суспільство споживання вирує лозунгами про те, що зупинка – це признак регресу, а людина створена для того, щоб досягати все нових і нових вершин. Індійська ж мудрість говорить: «Шлях і є ціль». Якщо четверте еспресо за день не приносить вам довгоочікуваного стану наповненості, а пробки на дорогах пробуджують в вас грізне божество війни – задумайтесь. Можливо, пора на ретріт?\nРетріт (англ.retreat – віддалення від суспільства) – це період особистого або групового усамітнення для духовної чи психологічної роботи над собою. За останні 20 років ретріти набули неабиякої популярності як у США, так і в країнах Європи. Корені даної практики беруть початок у сиву давнину. Гаутама Будда, відомий як зачинатель течії буддизму, ввів щорічну традицію трьохмісячних ретрітів під час сезону дощів. Християнські затворники нерідко усамітнювались у келіях, де у повній темноті проводили свої дні у молитвах. Народний український фольклор зберігає пам'ять про те, що жінки та дівчата, у період менструації, повністю відпекались від мирських занять і йшли до лісу, щоб у тиші та самотності наповнитись силою та енергією. Практика ретрітів має місце у давньому Римі, Єгипті, Китаї та Південній Америці. Виникає запитання: «Що заставляло давніх мирян відмовлятись від мирського життя і приймати тимчасову аскезу?»\nНаукові дослідження, пов’язані із дією ретріту на організм, дивують та надихають. Так, тривале знаходження у темноті, що носить однойменну назву «темного ретріту» активізує найглибші ділянки людського мозку, котрі здатні синтезувати і акумулювати психоделічні речовини. У перші 3 дні перебування у темряві та самотності мозок практика починає виробляти мелатонін, котрий заспокоює мислення та тіло. У період між 3 та 5 днями ретріту, шишковидна залоза синтезує з отриманого мелатоніну нову речовину – пінолін, котрий дає практикуючому доступ до глибоких пластів власної психіки, так званого Фрейдівського «несвідомого», котре закрите від нас у звичайних станах свідомості. Якщо ж аскет мужньо доходить до екватору ретріту, то його мозок починає виробляти один із найпотужніших природних галюциногенів – диметилтриптомін, також відомий як ДМТ, котрий виділяється у мозку людини під час смерті. Це етап видінь, пророцтв та усвідомлення духовних істин.\nБезперечно, якщо ваш самий відчайдушний ретріт – це прогулянка з плеєром у парку, то починати слід з більш м’яких та зрозумілих практик, наприклад колективних медитацій на лоні природи. Уже сьогодні в Україні проводяться близько сотні ретрітів, де у вас буде шанс познайомитись із собою, а також заспокоїти безкінечний потік думок та розслабити напружене тіло. Відправляйтесь на ретріт і нічого не бійтесь, скоріш за все вас готуватимусть фруктами і навіть дозволять спати із нічничком.\nЛюбов, мудрість, істина: між заходом та сходом\nЛюби, і нехай любов буде для тебе такою ж природною, як і дихання. Нічого не вимагай. Нічого не очікуй. Якщо щось приходить до тебе, будь вдячний. Якщо нічого не приходить, значить, цьому й не треба було приходити.\nБудь у цьому світі мандрівником, перехожим, чий одяг та взуття у пилюці. Інколи ти сидиш під деревом, інколи йдеш через пустелю. Завжди будь перехожим – адже це ще не твій дім.\nЛюдське серце – це музичний інструмент, воно вміщує в собі велику музику. Вона спить, але вона тут, чекає відповідного моменту, щоб стати полум’ям, піснею, танцем. І цей момент виникає завдяки любові. Без любові людина ніколи не дізнається, яку музику вона носила в своєму серці. Тільки через любов ця музика стає живою, пробудженою, з можливої починає ставати дійсною.\nБути суфієм – значить відмовитись від тривоги і зробити крок на зустріч Богу. Тривога, котру перебороти найскладніше – це тривога про самого себе. Пам’ятай, коли ти зайнятий собою – ти віддаляєшся від бога. А шлях до Бога складається всього із одного кроку: кроку від себе.\nЛюбов - фатальна біда, але біда - по волі Аллаха\nОмар Хайям Щастя - це не вдале поєднання зовнішніх обставин. Щастя - це стан вашого розуму .\nЩоб проникнути в серце Бога, в Його Святу Святих, вам потрібно спочатку осягнути власне серце, бо ніхто не зможе пізнати Бога, не пізнавши самого Себе.\nТой хто шукає Бога деінде, крім самого себе, ніколи не досягне його.\nСуфійська мудрість Тисячі свічок можна запалити від єдиної свічки, і життя її не стане коротшим. Щастя не стає менше, коли їм ділишся.\nГаутама Будда Нам завжди здається, що нас люблять за те, що ми хороші. І як рідко ми задумуємось, що люблять нас тому, що хороші ті, хто нас любить.\nЯкими б не були твої помисли - забудь. Що б ти не тримав у руці – віддай. Яка б не була твоя доля – предстань перед нею.\nТигр полосатий ззовні, людина полосата зсередини.\nЗі стиснутими кулаками руки один одному не потиснеш.\nІндіра Ганді Ненависть не заглушиш ненавистю. Перемогти її може тільки любов – в цьому і криється сама давня мудрість.\nОлена Блаватська Любіть один одного, але не перетворюйте любов в ланцюг. Нехай вона буде хвилюючим морем між берегами ваших душ.\nЖаль, не багато днів нам тут дано пробути. Гріх прожити ж їх без почуттів і без вина.\nЦей світ – гора, наші вчинки – викрики. Відлуння викриків вертається до нас самих.\nІбрахім Адхам Коли любиш, хочеться щось робити в ім'я любові. Хочеться жертвувати собою. Хочеться служити.\nСвятий задумується лише про теперішній момент. У святого немає майбутнього, якого можна було б боятись, так як і минулого, про яке можна було б жалкувати.\nВід любові є лише одні ліки: любити ще більше.\nГенрі Дейвід Торо Любов як ртуть: можна втримати її у відкритій долоні, але не в стиснутій руці.\nОдного разу я заблукав у пустелі і в мене закінчились усі припаси. Здавалось, я приречений на вірну смерть, але раптом я помітив повний мішок. Я ніколи не забуду тої радості та вдячності, котрі я відчував, думаючи що це сушені зерна, і того відчаю, котрий я відчув, коли виявилось, що це мішок із перлинами.\nХаліф Умар Дивно, наскільки мало для людини значить її бідність, коли вона закохана.\nЛюбов дає відсіч любій долі.\nМихайло Булгаков У теплу погоду все живе росте, в холодну - все вмирає. Ті, хто холодні душею, не зможуть пізнати радість, навіть якщо їх осяє милість Небес. Тільки ті, у кого гаряче серце, здатні відчути безмежне щастя і вічну любов.\nЛюбити - значить жити серцем.\nЖан Батист Анрі Лакордер\nКнига Колліна Тіппінга, що побачила світ у 2009 році, стала справжнім відкриттям для читачів. Адже, простою і зрозумілою для загалу мовою, автор розповідає про метафізичні концепції сходу та їх вплив на життя сучасних людей. Книга «Радикальне пробачення» - це панацея для тих, хто відчуває, що старі рани заважають жити насичено і вільно. Це книга для тих, хто прагне зрозуміти суть свого перебування на Землі та відкрити у своєму житті простір для чуда.\nАвтор пояснює читачам механізм дії «архетипу жертви», котрий, на жаль, є домінуючим у психіці нинішнього суспільства. Замість того, щоб з драйвом і насолодою, віддатись загадковому і унікальному потоку життя, ми постійно нарікаємо… Політики-корупціонери, подорожчання тарифів на газ, погана екологія та шумні сусіди. Люди звикли жалітись своїм близьким та друзям на помилки батьків, на невдячних колег та босів, на минулих коханців, що залишили тяжкі рани на їх серцях. СТОП! Ось основний посил книги Колліна Тіппінга. Пора скинути із себе рабське ярмо і почати жити повнокровним, гідним захоплення життям.\n«Всі страждання – від незнання» - говориться у одній із упанішад (давньоіндійський філософський трактат). Коллін Тіппінг розвиває цю ідею і своїй книзі, пояснюючи, що основна причина страждань людини у тому, що вона не усвідомлює свою божественну природу. З дитинства більшості із нас пояснили, що світ дуальний – добро і зло, рай і пекло, похвала та покарання. Тим не менше, світ абсолютно нейтральний і усе в ньому відбувається плавно та гармонічно. Те, що ми не розуміємо причин тих подій, котрі завдають нам психічний або ж фізичний біль – це лише наслідок нерозуміння того, що все у світі дано нам як урок.\nЧи стикались ви із ситуацією, коли подруга жаліється, що їй постійно попадаються негідні чоловіки? А як на рахунок друга, у вагон метро з яким сідають виключно грубіяни? Автор книги «Радикальне пробачення» пропонує подивитись на ситуацію із іншого, нехарактерного для жертви боку. Якщо щось відбувається у вашому житті із завидною регулярності та знову і знову заставляє вас наступати на ті самі граблі, то можливо, в цьому винуваті ви самі? А чи не ходите ви по кругу, вибираючи знайомі шляхи, замість того, щоб навіки вийти із замкнутого кола?\nАвтор вважає, що люди, котрі зустрічаються на нашому шляху, подібні дзеркалам, котрі відображують наші позитивні або ж негативні установки. Ми – творці свого світу і саме ми відповідальні за все, що відбувається у нашому житті. Якщо жінка, назвемо її Джил, у ранньому дитинстві не отримала схвалення та ніжності від батька, її психіка витіснила у підсвідомість стійку установку про те , що вона недостойна чоловічої любові. І ось, коли Джил вже далеко не 5 років, а в руках її не лялька, а бокал червоного сухого, вона проживає один і той ж самий сценарій, коли вже котрий чоловік ставиться до неї без ніжності та турботи. Коллін Тіпплінг наголошує: «У наших історіях немає жертв та мучителів». Чоловіки, котрі демонстрували жінці своє негативне ставлення, лише віддзеркалювали її внутрішні установки про саму себе. А для чого? З єдиною вищою ціллю – зцілити Джил та навчити її любити та приймати себе.\nЧитаючи книгу Колліна Тіпплінга, ви, сторінка за сторінкою, будете знайомитись із мудрістю сходу стосовно призначення людини на землі та її зв’язку з Богом, а також відшукаєте у собі сили, щоб відмовитись від звичного ниття і почати жити так, як давно мріяли!\nДля любові немає кордонів. Де б ви не опинились, на сході чи на заході, в вагоні метро чи в далеких джунглях, невидиме сяйво кохання може запалати і у вашому серці. Тепер, ви завжди зможете сказати про свої почуття, адже прямо вам у руки потрапив словник романтики…\n1. Побачення/ Свидание/ Date/ Rendezvous/ Randez-vous/ Cita\n2. Кохання/ Любовь/ Love/ Liebe/ Amour/ Amor\n3. Комплімент/ комплимент/ Compliment/ Kompliment/ Compliment/ Cumplido\n4. Натхнення/ Вдохновение/ Inspiration/ Begeisterung / Inspiration/ Inspiración\n5. Креативність/ Креативность/ Creativity/ Kreativität/ Créativité/ Creatividad\n6. Троянда/ Роза/ Rose/ Rose/ Rose/ Rosa\n7. Свічка/ Свеча/ Candle/ Kerze/ Bougie/ Vela\n8. Чудо/ Чудо/ Mirracle/ Wunder/ Miracle/ Milagro\n9. Аромат/ Аромат/ Aroma/ Duft/ Odeur/ Olor\n10. Дотик/ Прикосновение/ Berührung/ Toucher/ Toque\n11. Почуття/ Чувство/ Feeling/ Gefühl/ Sentiment/ Sentimento\n12. Романтика/ Романтика/ Romance/ Romantik/ Romantique/ Romance\n13. Поцілунок/ Поцелуй/ Kiss/ Kuss/ Embrasse/ Beso\n14. Обійми/ Объятия/ Hugs/ Umarmungen/ Câlins/ Abrazo\n15. Пікнік/ Пикник/ Picnic/ Picknick/ Pique-nique/ Picnic\n16. Ресторан/ Ресторан/ Restaurant/ Restaurant/ Restaurant/ Restaurante\n17. Вино/ Вино/ Wine/ Wein/ Vin/ Vino\n18. Море/ Море/ Sea/ Meer/ Mer/ Mar\n19. Краса/ Красота/ Beauty/ Schönheit/ Beauté/ Belleza\n20. Ніжність/ Нежность/ Tenderness/ Zärtlichkeit/ Tendresse/ Ternura\n21. Етикет/ Этикет/ Ethiquette/ Etikette/ Etiquette/ Etiqueta\n22. Тепло/ Тепло/ Warmth/ Hitze/ Chaleur/ Cálido\n23. Коханець/ Любовник/ Lover/ Liebhaber/ Amant/ Amante\n24. Коханка/ Любовница/ Paramour/ Geliebte/ Maîtresse/ Amante\n25. Посмішка/ Улыбка/Smile/ Lächeln/ Sourire/ Sonreir\n26. Красень/ Красавец/ Apollo/ Schöner Mann/ Beau/ Hermoso\n27. Красуня/ Красавица/ Venus/ Schöne/ Beauté/ Belleza\n28. Солодкий/ Сладкий/ Sweet/ Süß/ Sucré/ Dulce\n29. Разом/ Вместе/ Together/ Zusammen/ Ensemble/ Juntos\n30. Гірлянди/ Гирлянды/ Garlands/ Girlande/ Guirlandes/ Guirlandas\n31. Атмосфера/ Атмосфера/ Atmosphere/ Atmosphäre/ Atmosphère/ Atmósfera\n32. Коктейль/ Коктейль/ Cocktail/ Cocktail/ Verre/ Cóctel\n33. Спокусливість/ Обольстительность/ Seductiveness/ Verführung/ Séduction/ Apariencia\n34. Спеції/ Специи/ Spices/ Gewürze/ Épices/ Especias\n35. Кориця/ Корица/ Cinnamon/ Zimt/ Cannelle/ Canela\n36. Ізюминка/ Изюминка/ Zest/ Zest/ Pimente/ Matizada\n37. Екзотика/ Экзотика/ Exotics/ Exotik/ Exotiques/ Exotica\n38. Збудження/ Возбуждение/ Lust/ Geilheit/ Luxure/ Lujuria\n39. Апетит/ Аппетит/ Appetite/ Appetit/ Appétit/ Apetito\n40. Десерт/ Десерт/ Desert/ Nachtisch/ Désert/ Desierto\n41. Вишня/ Вишня/ Cherry/ Kirsche/ Cerise/ Cereza\n42. Персик/ Персик/ Peach/ Pfirsich/ Pêche/ Melocotón\n43. Кавун/ Арбуз/ Watermelon/ Wassermelone/ Pastèque/ Sandia\n44. Полуниця/ Клубника/ Strawberry/ Erdbeeren/ Fraises/ Fresas\n45. Шампанське/ Шампанское/ Shampain/ Champagner/ Champagne/ Champaña\n46. Вершки/ Сливки/ Cream/ Schlagsahne/ Crème/ Crema\n47. Купідон/ Купидон/ Cupid/ Amor/ Cupidon/ Cupido\n48. Вітер/ Ветер/ Wind/ Wind/ Vent/ Viento\n49. Серенада/ Серенада/ Serenade/ Serenade/ Serenade/ Serenata\n50. Виноград/ Виноград/ Grape/ Trauben/ Raisins/ Uva\n51. Задоволення/ Удовольствие/ Pleasure/ Vergnügen/ Plaisir/ Plasir\n52. Погляд/ Взгляд/ Glance/ Blick/ Regard/ Vistazo\n53. Танець/ Танец/ Dance/ Tanz/ Danse/ Bailando\n54. Секс/ Секс/ Sex/ Sex/ Sexe/ Sex\n55. Любовний лист/ Любовное письмо/ Love letter/ Liebesbrief/ Lettre d'amour/ Carta de amor\n56. Кисть/ Кисть/ Wrist/ Handgelenk/ Main/ Mano\n57. Свято/ Праздник/ Holiday/ Feier/ Fête/ Vacaciones\n58. Ліхтар/ Фонарь/ Lantern/ Laterne/ Lanterne/ Linterna\n59. Дощ/ Дождь/ Rain/ Regen/ Pluie/ Lluvia\n60. Подорож/ Путешествие/ Trip/ Reise/ Voyage/ Vjajando\n61. Ніч/ Ночь/ Night/ Nacht/ Nuit/ Noche\n62. Зорі/ Звезды/ Stars/ Sterne/ Étoiles/ Estrellas\n63. Букет/ Букет/ Bouquet/ Blumenstrauß/ Bouquet/ Ramo\n64. Місяць/ Месяц/ Moon/ Mond/ Lune/ Luna\n65. Світло/ Свет/ Light/ Licht/Lumière/ Luz\n66. Глибина/ Глубина/ Depth/ Tiefe/ Profondeur/ Profundidad\n67. Очі/ Глаза/ Eyes/ Augen/Yeux/ Ojos\n68. Тіло/ Тело/ Body/ Körper/ Corps/ Cuerpo\n69. Грайливість/ Игривость/ Friskiness/ Koketterie/Jouissance/ Juguetón\n70. Дихання/ Дыхание/ Breathing/ Atmen/ Respiration/ Respiración\n71. Ранок/ Утро/ Morning/ Morgen/ Matin/Mañana\n72. Вечір/ Вечер/ Evening/ Abend/ Soirée/ Noche\n73. Захід сонця/ Закат солнца/ Sunrise/ Coucher de soleil/ Puesta de sol\n74. Світанок/ Рассвет/ Dawn/ Dämmerung/Dawn/Puesta de sol/ Amanecer\n75. Соняшник/ Подсолнух/ Sunflower/ Sonnenblume/ Tournesol/ Girasol\n76. Спів пташок/ Пение птиц/ Birds singing/ Vogelgesang/ Oiseaux chanteurs/ Pájaros cantores\n77. Закоханість/ Влюбленность/ Amorousness/ Verliebtheit/ Amour/ Amor\n78. Флірт/ Флирт/ Flirt/ Flirten/ Flirte/ Coquetear\n79. Пристрасть/ Страсть/ Passion/ Leidenschaft/Passion/ Pasión\n80. Інтерес/ Интерес/ Interest/ Interesse/Intérêt/ Interés\n81. Барви/ Краски/ Colors/ Farben/Couleurs/ Colores\n82. Щирість/ Искренность/ sincerity/ Aufrichtigkeit/Sincérité/ Іinceridad\n83. Сміх/ Смех/ Laugh/ Lachen/Rire/ risa/ Risas\n84. Прогулянка/ Прогулка/ Walk/ Spaziergang/Promenades/ Paseo\n85. Безсоння/ Бессонница/ Insomnia/ Schlaflosigkeit/Insomnie/ Insomnio\n86. Плавність/ Плавность/ Smoothness/ Glätte/ Lisse/ Suavidad\n87. Рух/ Движение/ Motion/ Bewegung/Mouvement/ Movimiento\n88. Темперамент/ Темперамент/ Temperament/ Temperament/ Tempérament/Temperamento\n89. Волошки/ Васильки/ Cornflowers/ Fleigt/ Mouches/ Moscas\n90. Щастя/ Счастье/ Happiness/ Glück/Bonheur/ Felicidad


"Недолейтенант" Баканов - блогер показав незахищенність об'єктів критичної інфраструктури - Фром ЮА\n«Недолейтенант» Баканов — блогер показав незахищенність об’єктів критичної інфраструктури\nБлогер Ярослав Бондаренко зімітував скидання гранати на газокомпресорну станцію під Києвом, яка входить до газогону «Дашава-Київ».\n«Я зараз перебуваю за 300 метрів від газокомпресорної станції біля Боярки, лише за 10 км від м.Києва. Це дуже важливий стратегічний об’єкт. Тут проходить газопровід «Дашава-Київ». Що я тут роблю? Я очікую тут теракту. Зараз тут відбудеться вибух. А я буду російським диверсантом», — розповів він.\nБондаренко показав, як дрон із прикріпленою до нього «гранатою» злітає в повітря і зависає над газокомпресорною станцією. При цьому в кадрі видно машину, яку блогер називає машиною охорони, але появу дрона ніхто не помічає.\n«Це не справжня граната Ф-1, а муляж, зроблений на 3Д-принтері. А я — не російський диверсант, а патріот України. Але на моєму місці завтра може бути справжній російський терорист із вибухівкою, яка знищить важливий стратегічний об’єкт і життя людей», — говорить Бондаренко.\nВін пообіцяв продовжити «підривати» інші стратегічні об’єкти, щоб показати неефективність СБУ у боротьбі проти диверсантів.\nИван БакановІван БакановЯрослав Бондаренко


Відроджений Buick Excelle змалював седан Opel Astra | Auto.Best.Sport - новий автопортал\nВиробник повідомляє: новий Excelle побудований з нуля, включає в себе масу сучасних технологій, втілює актуальний мову дизайну Бьюїк і повинен сподобатися молоді. Довжина — 4468 мм (-47), ширина — 1756 (+40), висота — 1469 (+24), колісна база — 2611 мм (+11).\nСімейство Opel Astra в 2015 році перейшло в п’яте покоління, але седана в ньому не виявилося. Європейцям досі пропонується стара четырехдверка, і про нову нічого не чути. Єдине поки фото моделі Buick Excelle натякає, як вона може виглядати. Щоб пояснити зв’язок цього Бьюїк з Астрою, доведеться копати вглиб.\nУ 2003 році спільне підприємство SAIC-GM вивело на китайський ринок седан Buick Excelle, тобто перелицьований компакт Daewoo Lacetti. Тоді ніхто не припускав, що невибагливий Excelle увійде в трійку найпопулярніших легковиків Піднебесної, протримається на конвеєрі 13 років і знайде 2,68 млн покупців. За свою історію модель жодного разу ґрунтовно не змінювалася, були лише незначні підтяжки обличчя.\nОригінальний Excelle ще можна знайти у китайських дилерів. Наприкінці кар’єри він пропонувався з бензиновим мотором 1.6 (106 к. с.), п’ятиступінчастою «механікою» і чотирьохдіапазонним «автоматом».\nКоли в 2010-му з’явився седан Excelle GT (клон Опеля Astra), старенький бестселер залишився на плаву. Він жив би і по сей день, але прагне в преміум Buick порахував Excelle для себе занадто дешевим (від 86 900 юанів, або 847 тисяч рублів) і відправив його у відставку. А тепер GM оголосив, що седан повертається в КНР у другому поколінні, будучи уніфікованим з Астрою і Крузом, побудованим на джіемовською платформі D2XX.\nСамо собою, Excelle і Excelle GT (на фото) люди постійно плутають. Після фейсліфтингу 2017 року довжина, ширина і висота GT, родича Verano, налічують 4609, 1798 і 1486 мм Відстань між осями — 2640. Оснащення: турбомотори 1.0 (125 л. с.) і 1.3 (163 сили), «механіка» і «робот».\nОфіційно характеристики «другого» Бьюїк Excelle ще не оприлюднені. За даними ЗМІ, йому дістануться два бензинових двигуна: трициліндровий турбомотор 1.0 (136 л. с.) і атмосферна «четвірка» 1.3 (107 сил). В парі з ними будуть працювати шестиступінчаста «механіка» і варіатор. Продажі в Китаї почнуться в другій половині року. За ціною седан повинен виявитися помітно дешевше, ніж Excelle GT, який коштує від 109 900 юанів (мільйон рублів з копійками).


Основи здоров’я 3 клас урок "Уява і здоров’я"\nОпубликовано: 11.11.2014 10:59\nМета: ознайомити учнів із поняттями «творчі здібності»; навчати творчо мислити, використовувати уяву і фантазію для залучення однолітків до здорового способу життя; виховувати пізнавальний інтерес.\nII. Актуалізація опорних знань (див.додаток на с. 68)\n— Сьогодні на уроці ви дізнаєтеся про творчі здібності та про те, як їх розвивати.\n— Озирніться навкруги. Вас оточує безліч різних предметів, створених людьми. Будинки, автомобілі, меблі, побутова техніка, книжки, картини та багато іншого. Колись усього цього люди не мали. Спочатку це все потрібно було придумати, уявити, як кажуть, «створити в голові», а вже потім реалізувати свій задум — намалювати, написати, скласти, побудувати тощо. Усе, що створила людина, є результатом її творчої діяльності.\nУ людей різна здатність до створення чогось нового, тобто творчі здібності кожного індивідуальні, у когось — більші, а в когось — менші. В одних виявляються здібності до творчості в ранньому дитинстві, а в інших — у дорослому віці. Так, у Миколи Римського-Корсакова схильність до музики виявили вже у дворічному віці, у Вольфганга Амадея Моцарта — у три роки. Леся Українка та Олександр Пушкін перший твір написали у віці 9 років, Михайло Лєрмонтов — у 10. А Іван Крилов свою першу байку опублікував у 40 років. Кожна людина виявляє власні здібності в певній діяльності. Так, одна людина здібна до малювання, інша — до музики, ще інша — до літератури тощо. Виявлені здібності потребують постійного розвитку й удосконалення, інакше вони почнуть вгасати і згодом зникнуть. Високий професіоналізм у будь-якій сфері діяльності досягається наполегливою працею. Багато людей співають, танцюють, малюють, плавають, грають у шахи, але лише одиниці стають відомими співаками, композиторами, танцівниками, художниками, спортсменами.\nТворчі здібності можна і потрібно розвивати, а для цього, насамперед, слід старанно навчатися, здобувати нові знання. Без них неможливо стати хорошим робітником, творцем нових космічних кораблів, письменником, художником. Щоб розвивати творчі здібності, потрібно весь час удосконалюватися — читати книжки, користуватися довідковою літературою: словниками, довідниками, енциклопедіями тощо. Розвивати пам’ять, увагу, уяву і фантазію, бути спостережливим, ініціативним, працьовитим, рішучим, наполегливим. Не боятися досліджувати й експериментувати, вміти долати труднощі. При розв’язанні завдань шукати декілька способів вирішення, можливо, оригінальних, нестандартних, тобто не таких, як у всіх.\nПам’ятайте: розвиваючи творчі здібності, ви зможете:\nкраще пізнати і зрозуміти себе;\nвиявити свої здібності в різних галузях;\nпоглянути на звичні речі по-новому;\nзнайти нові розв’язання для стандартних завдань;\nбути цікавою і корисною людиною.\n1. Робота за підручником (с. 130–133)\n1) Творчі здібності.\n— Утворіть коло і пограйте в гру «На щастя — на жаль...». Один із вас починає придумувати історію. Наприклад: «Нажаль, я вчора загубив мобільний телефон». Той, хто сидить поруч, продовжує розповідь словами: «Але, на щастя, це був мій старий телефон». Третій продовжує: «Але, на жаль,...» — і так далі по колу.\nЗапам’ятайте! Заняття творчістю дарують радість, задоволення, поліпшують настрій і здоров’я.\n2) Фантазії і реальність.\n— Прочитайте оповідання Миколи Носова «Капелюх» (с. 154–155). Обговоріть: чого злякалися хлопчики; що вониуявляли подумки; що сталося насправді?\n3) Як позбавитися страхів.\n— Страх — корисне почуття, адже він застерігає нас від небезпек. Але якщо страх породжений уявними загрозами, це пригнічує і шкодить здоров’ю. Щоб навчитися розрізняти вигадані і реальні страхи, об’єднайтесь у дві групи (хлопчики і дівчатка) та виконайте таке завдання. Намалюйте дитину вашої статі, яка всього боїться.\nПридумайте їй/йому ім’я і запишіть або намалюйте те, чого вона/він боїться (привидів, темряви, поганих оцінок, хуліганів, автомобілів, фільмів жахів, страшних історій...).\nПоміркуйте, що з написаного вами є фантазією, а що — реальністю. Напишіть «Ф» біля фантазій і «Р» — біля реальності. По черзі розкажіть у класі про своїх персонажів. Чого, на вашу думку, справді слід остерігатися дітям, а чого — ні? Поясніть чому.\nЗапам’ятайте! Навчіться відрізняти уявні загрози від реальних.\n4) Народ скаже, як зав’яже.\n— Прочитайте прислів’я та приказки про здоров’я (с. 132).\n— Як ви вважаєте, що вони означають?\n— Які ще прислів’я та приказки на цю тему ви знаєте?\n5) Практична робота.\n— Об’єднайтесь у групи по 4–5 осіб. Оберіть одне прислів’я і придумайте казку, для якої воно може стати заголовком.Намалюйте ілюстрації до ваших казок. Оформіть книжечку «Казки про здоров’я».\n— За допомогою дорослих напишіть сценарій вистави «Здоровим бути модно!».\nВикористайте для цього ваші казки, а також вірші та оповідання, вміщені у підручнику.\nПокажіть виставу батькам і дітям з інших класів.\nЗапам’ятайте! Уява допомагає людям розвивати творчі здібності, передбачати наслідки своїх дій і планувати майбутнє.\n2. Виконання підсумкових завдань (с. 138)


Конфіденційність даних - ризики втрати інформації в умовах пандемії. ESET.\nЛюди роками прогнозували зростання ролі цифрових консультацій та телемедицини, яка дозволяє консультуватися лікарям між собою, навіть на значній відстані. Тому те, що зараз відбувається у світі може стати поворотним моментом для охорони здоров’я, кардинально змінивши взаємодію з лікарями та іншими медичними працівниками. Звісно, такий формат лікування підходить лише для деяких діагнозів та ситуацій. Однак, онлайн-консультації та цифрові документи поступово стають частиною стандартної практики та, імовірно, не зникнуть після закінчення пандемії.\nАле варто пам’ятати, що будь-який крок до збільшення ролі віддалених технологій у галузі охорони здоров’я, призведе до збільшення кількості уразливих конфіденційних даних. Медична документація, накази лікарів, рецепти, рахунки, контакти пацієнтів та членів сім’ї — це лише частина конфіденційних даних, до яких можуть отримати доступ зловмисники. Тому необхідно насамперед забезпечити безпечну обробку та зберігання цієї інформації.\nПерехід в онлайн відбувся і у сфері освіти. Дистанційні уроки у школах та онлайн-курси в університетах, які і раніше були досить поширеними, поступово стають невід’ємною частиною навчального процесу. З розвитком віртуального навчання імовірно буде створено і спеціальне програмне забезпечення, замість програм для відеоконференцій, які використовуються зараз. Це надзвичайно важливо, оскільки на початку пандемії були поширеними випадки, коли жартівники підключались до уроків в Zoom та порушували навчальний процес.\nПроблеми з конфіденційністю даних у сфері освіти виникають не тільки безпосередньо під час уроків. Звичайні речі — від домашніх завдань до оцінок чи звітів про поведінку також є особистою інформацією кожного учня чи студента, яка має бути надійно захищена. Безпеку таких файлів може підвищити багатофакторна аутентифікація. Таким чином, навіть якщо треті особи матимуть дані для входу, вони не зможуть отримати доступ до конфіденційних даних.\nБізнес та дозвілля\nВ той час як багато маленьких компаній та магазинів у всьому світі припиняють своє існування, величезні онлайн-магазини такі, як Amazon, AliExpress та Alibaba лише підвищують свої позиції на ринку. Створення нових послуг та можливостей для клієнтів, а також постійне розширення асортименту дозволяють компаніям лише примножувати свої прибутки під час пандемії. Однак, навіть зважаючи на те, які суми ці компанії постійно вкладають у безпеку власних сервісів, скандали щодо конфіденційності даних трапляються і у них.\nЦифрова трансформація почалася навіть там, де її було важко уявити раніше. Наприклад, у сфері спорту. З початком карантину у додатків для онлайн-тренувань значно збільшилась кількість користувачів. У деяких видах спорту навіть почали проводити дистанційні змагання професійних спортсменів.\nРізке пришвидшення переходу деяких сфер життя в Інтернет безумовно має безліч переваг — насамперед це швидко та безпечно. Однак варто пам’ятати, що одночасно зі збільшенням кількості інформації про вас у мережі необхідно бути готовими до нових викликів та забезпечити надійний онлайн-захист.


Температура при герпесі у дитини і дорослого: буває і чи треба збивати\nНА ЧИТАННЯ 6 min Переглядів 968 Опубліковано 08.06.2018\nМеханізм виникнення температури\nКоли герпес супроводжується температурою\nВіруси герпесу можуть викликати різні інфекційні захворювання. Вони дуже поширені серед людей, так як збудник швидко передається і викликає зараження. Найчастіше спостерігається зараження вірусом простого герпесу, для якого характерно появи висипань на губах. Багато хто знають, що робити в цьому випадку, так як захворювання часто рецидивує.\nКоли ж з’являється температура при герпесі, не всі знають що зробити, чому вона виникає, як правильно лікувати захворювання.\nПісля потрапляння збудника герпесу в організм він спричинює місцеві та загальні ознаки інфекції.\nМеханізм розвитку температури наступний:\nУ вогнищі запалення утворюються простагландини, цитокіни та інші біологічно активні речовини.\nВони зі струмом крові розносяться по всьому організму, потрапляють в головний мозок, де впливає на центр терморегуляції, розташований в гіпоталамусі, в результаті з’являється лихоманка.\nКрім високої температури виникають і інші ознаки:\nПідвищення температури при герпесі є захисним механізмом і створює несприятливі умови для розмноження патогенного агента.\nАле лихоманка при розвитку вірусної інфекції спостерігається не завжди.\nПідвищуватися температура може при різних формах захворювання.\nПри зараженні герпесвирусом 1 і 2 типу вона спостерігається у наступних випадках:\nв організм потрапила велика кількість мікроорганізмів;\nу пацієнта є інфекції, аутоімунні патології, вроджений або набутий імунодефіцит;\nприєднання бактеріальної інфекції, у цьому випадку температура спостерігається через 1-2 тижні після появи ознак герпесу;\nвідсутність правильного лікування, у цьому випадку інфекція може перейти в генералізовану форму.\nПри зараженні герпесвирусом 3 типу розвивається вітрянка і оперізуючий герпес.\nВітрянка або вітряна віспа спостерігається, коли збудник вперше потрапив в організм, зазвичай це буває в дитинстві.\nпоява бульбашок на тілі з серозним вмістом, які через деякий час спадають і на їх місці утворюється кірочка;\nТемпература є типовою ознакою при вітряній віспі, особливо високо вона піднімається у маленьких дітей.\nКоли людина перехворів вітряною віспою, вірус мігрує в спинномозкові ганглії і при зниженні захисних сил організму звідти поширюється по нервових волокнах, в результаті розвивається оперізувальний лишай. Для нього характерні такі ознаки:\nвисип, локалізована по ходу нервів;\nбольові відчуття, свербіж і печіння в місці висипань;\nЧитайте також: Віруси герпесу, їх класифікація та будова\nУ дорослих при оперізувальному герпесі температури може не бути, а у неповнолітніх пацієнтів вона є типовою ознакою захворювання.\nПри зараженні вірусом герпесу 4 типу найчастіше розвивається мононуклеоз, для якого характерні наступні ознаки:\nпідвищення температури (спостерігається завжди);\nможе спостерігатися ураження печінки і селезінки.\nУ більшості пацієнтів мононуклеоз супроводжується висипаннями на губах, які характерні при зараженні вірусом 1 типу.\nУ маленьких дітей імунітет сформувався ще не до кінця, тому підвищення температури у них є характерним проявом будь-герпетичної інфекції, навіть при простому герпесі у них може спостерігатися фебрильна лихоманка.\nПідвищення температури часто спостерігається при розвитку герпетичної інфекції під час вагітності. Вона є захисною реакцією організму жінки на проникнення патогенного агента. Крім цього, за фізіологічного імунодефіциту інфекція може придбати генералізований характер. Герпес під час вагітності може спровокувати викидень, вади розвитку у дитини та інші ускладнення, тому при виникненні захворювання слід звернутися до лікаря якомога швидше.\nЯкщо герпес супроводжується лихоманкою, то, щоб знизити ймовірність розвитку тяжких ускладнень, її треба усунути. Але збивати допускається температуру тіла, коли вона вище 38⁰С, в інших випадках вона є захисною реакцією організму на розвиток інфекції.\nДля лікування герпетичної інфекції прописують наступні медикаменти:\nЖарознижуючі засоби. Для пониження температури призначають препарати на основі ібупрофену, ацетилсаліцилової кислоти, парацетамолу, німесуліду.\nПротивірусні препарати (Ацикловір, Виру-мерц серол, Циклоферон, Инфагель). Їх прописують незалежно від форми захворювання. Вони випускаються у вигляді мазей, гелів, таблетованих та ін’єкційних засобів.\nІмуномодулятори. Підвищення температури при герпесі спостерігається при ослабленні імунітету. Саме тому прописують засоби, що стимулюють імунну систему. Це можуть бути медикаменти на рослинної і хімічної основі: Иммунал, Віферон, Кипферон. Існують ліки, які одночасно підвищують імунітет і мають противірусну дію (Изопринозин).\nДезінтоксикаційна терапія. При вираженій інтоксикації, яка найчастіше спостерігається у неповнолітніх пацієнтів, призначають інфузійні розчини, гемосорбцію, плазмоцитофорез.\nТерапія супутніх патологій. Якщо підвищення температури спостерігається на тлі ВІЛ-інфекції та Сніду, природженого імунодефіциту, онкології, аутоімунних і бактеріальних захворювань, то прописують медикаменти для їх лікування.\nСхему лікування лікар може коректувати залежно від тяжкості захворювання, супутніх патологій та відповіді організму хворого на терапію.\nЧитайте також: Які внутрішні органи вражає вісцеральний герпес?\nПісля консультації з лікарем при герпесі, що супроводжується високою температурою, можна застосовувати рецепти народної медицини:\nПри появі герпетичних пухирців на губах їх можна змащувати свіжим соком каланхое.\nЗалийте 1 чайний пакетик 100 мл окропу, остудіть. В охолодженій заварці змочіть шматочок вати і прикладайте його до ураженої області кілька разів на добу протягом 3-4 днів.\nПри генітальному герпесі у склянку з теплою водою додайте 3 краплі ефірного масла герані. Змочіть в отриманому розчині шматочок бинта і прикладіть його до хворої ділянки. Масло герані допоможе усунути запальний процес.\nДля зміцнення імунітету перед прийомом їжі випивайте по 1 ст. л. свіжого соку алое.\nДля зниження температури можна пити чай з медом або малиною.\nВірус герпесу дуже стійкий у зовнішньому середовищі. Він може зберігатися на предметах від 2 до 8 годин. Тому, щоб знизити ризик зараження, потрібно дотримувати наступні рекомендації:\nобов’язково мийте руки після відвідування громадських місць, торкання грошей, перед їжею, при контакті з ділянками, зараженими вірусом герпесу;\nуникайте випадкових статевих контактів; якщо не впевнені в партнері, користуйтеся презервативом;\nобробляйте предмети, на яких може перебувати збудник, антисептичними розчинами (Хлоргексидин);\nне користуйтеся чужою губною помадою, не курите одну сигарету на двох;\nдезінфікуйте сидіння унітазу, так як на пластику вірус живе до 4 годин;\nкористуйтеся особистими засобами гігієни, окремим посудом, не пийте з чужих склянок;\nуникайте фізичних контактів з людьми, у яких спостерігаються ознаки герпесу.\nКоли вже сталося зараження вірусом, щоб знизити ризик загострення інфекції, треба дотримуватися ряду правил:\nзміцнюйте імунітет шляхом загартовування, прийому вітамінно-мінеральних комплексів;\nвідмовтеся від вживання спиртних напоїв, позбавтеся від нікотинової залежності, якщо не вдається, то скоротіть кількість випалених сигарет на день;\nуникайте надмірних фізичних навантажень і стресів;\nрегулярно приділяйте час фізичних навантажень, гуляйте;\n“alt=”Температура при герпесі у дитини і дорослого: буває і чи треба збивати”>\nПри появі температури при герпесі не можна займатися самолікуванням. При її підвищенні слід звернутися до лікаря, який підбере ефективні препарати. Тим більше не варто відкладати візит до фахівця, якщо герпес спостерігається у дитини під час вагітності та годування груддю. У цих категорій є свої особливості лікування захворювання, і тільки лікар може знати, який медикамент не зашкодить малюкові.


У школі пора іспитів!\nОсь і спливає другий триместр навчання. А отже настала пора іспитів! Вся школа в напруженні від цієї події. Хтось чекає, хтось навпаки – хоче відкласти. Але на самому іспиті кожен з нас намагається презентувати свої знання якнайкраще!\nЯк же це відбувається? На початку триместру, коли вже оголошено список предметів, з яких клас здає іспит, учитель роздає учням білети. Це дуже важлива стимулююча подія. Кожен може заздалегідь зрозуміти, якій темі треба приділити більше уваги. Після роздачі білетів, усі як один починають вчити терміни, дати, формули, правила, розв'язувати задачі, читати якусь додаткову літературу…\nАж ось нарешті очікувана дата! Іспит. Клас сидить в напруженні, а вчитель розкладає білети. Потім кожен по черзі підходить, витягує свій номер і отримує завдання. Після цього – близько 20 хвилин неперестанного розумового інтенсиву і кропіткої роботи.\nСаме на цьому етапі треба актуалізувати всі свої знання, аби, склавши план відповіді, презентувати її на найвищому рівні.\nІ ось нарешті відповідь! Кожен хвилюється, але намагається видати усі свої знання з теми білету.\nПісля відповіді учень, як правило, покидає клас. В коридорі на нього вже чекають одношкільники з питанням "Ну, як?", а далі зазвичай відбувається такий діалог:\n— Ну, як? Склав?\n— Не знаю, результати ще не оголошували...\n— Ну, ти не хвилюйся, все буде добре!\nПісля невеличкої наради вчителі запрошують учнів у клас, де повідомляють результати і вказують на недоліки. Ми дякуємо їм за допомогу і даруємо квіти.\nІ лише після цієї церемонії можемо з полегшенням видихнути.\nТакі іспити — чудова нагода відтренувати не тільки свої знання з предмету, але й риторику, це можливість узагальнити весь матеріал: навчитися боротися із хвилюванням, концентруватися і виголошувати публічні промови.\nАдже іспити були не просто так запроваджені у такій формі! Вони формують уміння, які будуть дуже потрібні нам у майбутньому.\nТекст: А. Заболотніков\nФото: В. Горбань, А. Заболотніков


НВО знімає серіал про Чорнобиль. З'явились перші кадри - Pravda.if.ua\nНВО знімає серіал про Чорнобиль. З’явились перші кадри\nНВО працює над новим міні-серіалом, який покаже історію найгіршої техногенної катастрофи в історії\nПро це повідомляє Еспресо.TV з посиланням на Collider.\nНВО знімає 5-серійне шоу “Чорнобиль”, яке, за словами сценариста та продюсера Крейга Мазіна, буде максимально реалістичним. І це шокує глядачів.\nСеріал досліджує аварію на Чорнобильській АЕС у 1986-році. У результаті вибуху радіоактивні матеріали поширилися по всій Європі і стали не просто страшною історією, а історією про великі правопорушення в СРСР.\nНВО так описує серіал: “Історія про атомну аварію 1986 року, одну з найстрашніших катастроф в історії, про сміливих чоловіків та жінок, які принесли неймовірні жертви, щоб врятувати Європу від надзвичайної катастрофи”.\nРежисером став Йохан Ренк. Прем’єра серіалу на HBO запланована на травень цього року.\n11 Лют, 09:47\t Версія для друку Лист редактору\nЙога, ярмарок та вечірка: на Прикарпаттті відбудеться молодіжний фестиваль «Сполука» (відеосюжет) 12:18