« Минулого року понад чотири тисячі полтавців захворіли на рак. І це лише виявлені випадки» | Новини\n« Минулого року понад чотири тисячі полтавців захворіли на рак. І це лише виявлені випадки»\nСьогодні – Всесвітній день боротьби проти раку. Для чого його започаткували? Для того, аби привернути увагу до проблеми онкологічних патологій. Кількість українців, що мають онкологічні патології сягнула понад 1 мільйон. Щороку рак стає причиною смерті до 80 тисяч громадян. З початку минулого року на диспансерному обліку в області перебувало понад 44 тисячі осіб. Якою є ситуація на сьогодні – у нашій розмові з головним лікарем Полтавського онкологічного диспансеру Орестом Вовком.\n- На диспансерному обліку на початок 2022 року перебувало 44 204 осіб. Поширеність злоякісних новоутворень на 100 тисяч населення становить:\n- 3241,5 за 2021р.\n- 3101,9 за 2020р.\nЗа 2021 рік на диспансерний облік взято 4101 хворих з вперше в житті встановленим діагнозом злоякісне новоутворення. У 2020р оці їх було – 3945; У 2019році - 4928; У 2018році -4927.\nЗа звітний рік збільшився показник захворюваності на злоякісні новоутворення серед усього населення Полтавської області і склав 324,8 на 100 тисяч населення.\n- На які онкопатології частіше хворіють чоловіки, а на які – жінки?\n- Серед чоловіків розповсюджені злоякісні новоутворення трахеї, бронхів та легень , передміхурової залози, шкіри, прямої кишки, ободової кишки , сечового міхура, шлунку.\nЩо ж до жінок, то роками незмінно перші місця займає рак молочної залози, тіла матки, шкіри, ободової кишки, шийки матки, прямої кишки.\n- Чи більшим стає ризик захворіти на рак з віком?\n- Дійсно, хоча і говорять, що рак «молодшає», все ж таки значно збільшується захворюваність населення починаючи з 55-59 років. Найбільш високі показники відмічаються у віці 60-64 років.\n- Цьогоріч онкологічний диспансер поповнився великою кількістю нового обладнання. Нещодавно – лінійний прискорювач.\n- Це справді так. Лінійний прискорювач – це максимально ефективне й комфортне лікування раку для пацієнта, адже опромінення детально відтворює форму пухлини, а не «б’є» одразу по всьому організму. Більше людям не доведеться шукати високоточні технології в приватних клініках, у столиці чи навіть за кордоном. старі променеві апарати радянських часів приберуть, законсервують та утилізують. Після цього приміщення відремонтують, а потім встановлять лінійний прискорювач. Запуск устаткування планується вже цього року. Для жителів Полтавської області послуги прискорювача будуть безкоштовними.\nНагадаємо, на придбання лінійного прискорювача виділили 55 мільйонів гривень. Відповідне рішення затвердили депутати на позачерговій сесії Полтавської обласної ради. Але в нашому арсеналі безліч і іншого нового обладнання, цистостоскоп, ендоскопічне обладнання, мамограф, УЗД апарат експертного класу. Тобто все для діагностики та лікування пацієнтів. Дбайте про себе, і не нехтуйте оглядами у лікаря!\n- Вам необхідно терміново йти на обстеження, якщо у вас є наступні симптоми:\n#медицина #хірургія #онкологія #рак


Ганна Чубач, віршики для дітей (зі збірки "Жук малий і волохатий") - Мала Сторінка\n• Головна• Статті для дітей та батьків• Дітям• Літературні твори для дітей• Вірші для дітей• Збірки віршів, сортовані за авторами• Твори Ганни Чубач для дітей• Ганна Чубач, віршики для дітей (зі збірки "Жук малий і волохатий")\nГанна Чубач, віршики для дітей (зі збірки "Жук малий і волохатий")\nЗавантажити текст книжки Ганни Чубач (txt.zip)\n«Я собі кожух купила!\nЩе куплю собі хустину —\nБуду з вами цілу зиму!»\nНавіть равлик, що не вірив,\n«Не хвалися, чапудрило,\nПодасишся на чужину!»\nЩе земля не стала біла —\nЧапля в ірій полетіла.\nРіс та ріс...\nПрошуміли - і нема.\nА під осінь...\nВідро діставала, В\nОй краса! Ну й краса!\nВранці випала роса:\nНавіть на камінчиках,\nВсі росинки, як живі,—\nВ голубих промінчиках.\nІ радіють на листках,\nІ вкривають сріблом\nА Я КОЗУ ДОЮ, ДОЮ...\nА вона мене — ногою!\n— Ти за віщо мене б’єш?\n— Бо ти їсти не даєш!—\nЯ поставила дійничку\nІ побігла по травичку.\nКізка тішиться травою\nІ не б’є мене ногою.\nБудував та будував...\nЗа матеріалами: Ганна Чубач. "Жук малий і волохатий". Вірші для дітей. Художник Олександра Прахова. Київ, видавництво «Веселка», 1991, 32 с.\n«Ганна Чубач, віршики для дітей (зі збірки "Жук малий і волохатий")»:\nСпоріднені публікації, за тегами: Вірші Ганна Чубач\nПосилання: Ганна Чубач, віршики для дітей (зі збірки "Жук малий і волохатий")\nКлючові слова: українська література, Ганна Чубач, віршики для дітей, збірка Жук малий і волохатий, читати та завантажити\nОпис: Ганна Чубач, віршики для дітей (зі збірки "Жук малий і волохатий"), читати та завантажити


У США на тлі боротьби з расизмом перейменують 44 школи, названі на честь Лінкольна і Вашингтона | Новини України - #Букви\nУ США на тлі боротьби з расизмом перейменують 44 школи, названі на честь Лінкольна і Вашингтона\nШкільна рада Сан-Франциско проголосувала за видалення імен Джорджа Вашингтона і Авраама Лінкольна з назв державних шкіл після того, як офіційні особи визнали їх та інших видатних діячів, включаючи сенаторку Дайанн Файнштейн, негідними цієї честі через расизм.\nЧетвер, 28 січня 2021, 11:11\nПісля декількох місяців суперечок правління з рахунком 6:1 у вівторок проголосувало за привласнення 44 шкільним сайтам Сан-Франциско нових назв, які не мають відношення до рабства, гноблення і расизму. Так, перший президент США Джордж Вашингтон і один з авторів Декларації незалежності Томас Джефферсон були рабовласниками, а 16-го президента Авраама Лінкольна критикують за вбивства корінних американців – індіанського народу санти-сіу.\nІм’я Дайанн Файнштейн було додано до списку, тому що, будучи мером Сан-Франциско, вона замінила зіпсований прапор Конфедерації, який був частиною давно встановленого прапора перед будівлею мерії. Критики назвали це рішення недбалим.\nАле виявилося, що перейменувати школи не так просто. Наприклад, в одному випадку комітет не знав, чи була середня школа Рузвельта названа в честь Теодора або Франкліна Делано.\n“Я повинен визнати, що є причини підтримати цю резолюцію, але я не можу. Це не рішення, які слід приймати в поспіху”, – сказав член спільноти Жан Бариш. За його словами, цей процес заснований на емоціях, а не на досвіді.\nМер Лондона Брід – перша темношкіра жінка на цій посаді – також виступила із заявою, в якій засудила правління за те, що воно зосередилося на проблемі перейменування, а не на коронавірусі.\n“Чому освітній комітет просуває план з перейменування всіх цих шкіл до квітня, коли немає плану, що наші діти повернуться в класи до цього часу. Наші сім’ї розчаровані відсутністю плану, і вони особливо розчаровані, що обговорення цих планів навіть не були на порядку денному зустрічі освітнього комітету вчора ввечері”, – сказала вона.\nЧлени шкільної ради наполягають на тому, що перейменування є своєчасним і важливим, враховуючи, що країна рахувалася зі своїм расистським минулим.\nУ деяких школах сім’ї роками виступали за зміну імені, в тому числі в середній школі Джеймса Денмана, названої на честь першого суперінтенданта, лідера расистів, який відмовив китайським учням в державній освіті. Інші стверджували, що нинішні імена означають, що учні носять шкільні толстовки з іменами рабовласників, включаючи Джорджа Вашингтона, Томаса Джефферсона і Джеймса Медісона.\n“Це послання нашим сім’ям, нашим студентам і нашій спільноті. Це не просто символічно. Це моральне послання”, – сказав член правління Марк Санчес.\nЧастково розробка резолюції про перейменування почалася після смертоносного мітингу “Об’єднуємо правих” в Шарлоттсвіллі, штат Вірджинія, в 2017 році.\n“Ця резолюція була прийнята шкільною радою після терактів в Шарлоттсвіллі. І ми працюємо разом з іншою частиною країни, щоб демонтувати символи расизму і культури переваги білих”, – сказала президент Ради з освіти Сан-Франциско Габріела Лопес.\nСан-Франциско – не єдине місто, яке прийняло таке рішення. В останні роки міські ради та шкільні округи по всій країні перейменовували будівлі і видаляли пам’ятники, присвячені лідерам Конфедерації, які боролися за збереження рабства і переваги білих в Америці.\nУ вересні 2020 року Ініціатива рівного правосуддя (EJI) виявила понад 240 шкіл по всій країні, що носять ім’я лідера Конфедерації. За даними EJI, з 2014 року більше 30 шкіл в США були перейменовані, щоб виключити будь-який зв’язок з Конфедерацією.\nРаніше повідомлялося, що через понад 140 років з парку Бостона прибрали меморіальну статую Визволення, що зображує звільненого раба без сорочки, який стає на коліна перед Авраамом Лінкольном.\nТакож владі Вашингтону порекомендували знести, перенести або перейменувати пам’ятники, які “не відповідають цінностям округу Колумбія”. Це пам’ятники Джорджу Вашингтону, Христофору Колумбу і Ендрю Джексону, а також Меморіал Джефферсона.\nТеги: перейменування, США, школи, расизм


П'ять дивних міфів про пологи | Наша мама | Все для молодих мам і батьків\nП'ять дивних міфів про пологи\n16:00, 23.04.2020 | Категорія: Пологи\nУ що точно не варто вірити?\nМіф 1. Води відійдуть раптово.\nЗдивуєтеся, але життя - не кіно і у багатьох жінок води взагалі самі не відходять. Найчастіше це відбувається вже в лікарні, коли акушер-гінеколог витягує пробку.\nМіф 2. Епідуральна анестезія збільшує ймовірність кесаревого розтину.\nЩе кілька років тому з'ясували, що немає ніякого зв'язку між епідуральної анестезією і ризиком, що доведеться робити кесарів розтин. Правда в тому, що епідуралка може уповільнити другий етап пологів, коли починаються потуги. Все тому, що жінка гірше відчуває нижню частину тіла. Тому важливо слухати, що говорить акушерка: радить тужитися - значить, треба тужитися.\nМіф 3. Природні пологи - болючіше, ніж кесарів розтин.\nБіль приходить в різний час. При пологах весь дискомфорт обрушиться на вас ще в процесі. У випадку з кесаревим всі принади пологів ви відчуєте, коли закінчиться дія анестезії. До того ж варто пам'ятати, що кесарів розтин - порожнинна операція, а це завжди дуже серйозно.\nМіф 4. Пишні стегна - гарантія легких пологів.\nЯкими би пишними не були ваші стегна, на перебігу пологів це ніяк не позначиться. Важливий розмір внутрішнього, малого таза. А вузький він чи ні, може визначити тільки лікар.\nМіф 5. Пологи частіше починаються в повний місяць.\nДуже популярний міф. Загалом, лікарі, відкинувши сентименти, порівняли статистичні дані і з'ясували, що насправді збільшення народжуваності в повний місяць не відбувається.


«Чайлд-фрі» – новітня загроза зниження народжуваності - Журнал Віче\n«Чайлд-фрі» – новітня загроза зниження народжуваності\nДемографічна сфера завжди є об’єктом пильної уваги політиків та громадськості у будь-якій державі, адже населення та рівень його розвитку – це визначальна ознака суспільства, основа могутності країни.\nСьогодні можна казати, що українська нація поступово втрачає своє майбутнє. Україна тривалий час переживає глибоку демографічну кризу, ознаками якої є переважання смертності над народжуваністю, скорочення тривалості життя (особливо чоловіків) порівняно з більшістю розвинених країн світу, висока захворюваність населення, до того ж у всіх вікових групах. Водночас зростає відсоток безпліддя і в жінок, і в чоловіків, залишаються високими показники смертності немовлят. Усе це призводить до неухильного скорочення населення України.\nСеред основних демографічних показників – рівень народжуваності, який зумовлює відтворення людської популяції. Тому розв’язання проблеми його зниження є нагальним для всіх держав світу, демографічна політика котрих у цій сфері має ґрунтуватися на виважених наукових висновках.\nМетодологічну основу роботи становить сукупність принципів, загальнонаукових і спеціально-галузевих методів пізнання дійсності. У дослідженні використано метод аналізу та синтезу, а також методи системного аналізу та соціологічного дослідження.\nАналіз демографічної кризи як науково-практичної проблеми здійснювався багатьма відомими російськими та українськими вченими, зокрема, О. Бугуцьким, Ю. Красновим, Г. Крючковим, В. Стешенком, Я. Волинцем, Е. Лібановою, Ф. Іллюком, В. Ждановим, Н. Дубницькою, Т. П’ятницькою, В. Юнаком, Л. Щербиною, Е. Білецьким та іншими. Однак новітня течія «чайлд-фрі» ще мало вивчена і потребує досконалого наукового дослідження.\nНесприятлива демографічна ситуація в Україні і насамперед різке зменшення народжуваності пов’язані із загостренням проблем функціонування сімей як осередків відтворення населення, зниженням їхнього демографічного потенціалу. На народжуваність впливає багато так званих непрямих детермінант: соціальні, економічні, культурні й екологічні чинники. На її динаміку впливають також інші чинники. Найбільше значення серед них в Україні мають соціально-економічні, дія яких на дітородну активність опосередковується світоглядними й аксіологічними феноменами (нормами, традиціями тощо). Найнегативнішою демографічною тенденцією у країні в період суспільно-економічних трансформацій стала відсутність економічного забезпечення відтворення населення.\nПротягом тривалого часу зменшення народжуваності в Україні характеризується як критичне. Її рівень забезпечує лише половину необхідного для простого відтворення населення, тобто для заміни покоління батьків тією ж чисельністю покоління дітей. Україна перетнула межу зниження народжуваності, за якою відбувається необоротна руйнація демографічного потенціалу, що призвело до втрати нею сприятливих перспектив із відновлення 50-мільйонної чисельності населення. Таке зниження до рівня, що не забезпечує навіть простого відтворення покоління батьків, сталося протягом повоєнного часу в усіх країнах Європи.\nПричиною зменшення дітонародження треба вважати не лише соціально-економічні чинники, а й появу нової, досить популярної ідеології «чайлд-фрі» – суспільства, вільного від дітей. Соціологи констатують, що ця хвиля докотилася й до України.\nПрибічники ідеології »«чайлд-фрі» не вважають себе ні «аномалією», ні «відхиленням», а лише закономірною частиною сучасного суспільства. Підвищений інтерес до «чайлд-фрі» багато в чому спровокований серйозними суспільними змінами, які вже спостерігаються в Україні.\nТермін «чайлд-фрі» (від англ. childfree – вільний від дітей) виник на противагу слову «childless» – бездітний, що означає людину, яка з певних причин не може, але бажає мати дітей. Історія появи слова до кінця не відома. Можливо, воно з’явилося в 1970-х роках у США за існування там Національної організації для небатьків. За інформацією електронних ресурсів, присвячених «чайлд-фрі», популярності слово набуло в 1990-х роках, коли у штаті Каліфорнія шкільна вчителька Леслі Лафайєт створила громадську мережу ChildFree Network (CFN), що вже невдовзі налічувала 33 відділення\nз 5 тисячами учасниками по всій країні. Значно пізніше, 2004-го, спільнота «чайлд-фрі» з’являється в Росії, створивши у всесвітньому «Живому журналі» сторінку своєї мережевої спільноти, таке собі віртуальне суспільство «чайлд-фрі».\nВ англійській мові слово «childfree» стало частиною буденної мови, в якій його часто скорочують до абревіатури CF. За відсутності належного відповідника в російській мові, що означав би людей, які свідомо відмовилися від дітонародження, було запозичено англомовний термін. Утім, водночас із ним використовують словосполучення «добровільно бездітні» або «свідомо бездітні».\nЛюди, які свідомо відмовилися від народження дітей, були завжди. З розвитком суспільства їх кількість збільшилася, тому що розширення прав людини і, зокрема, прав жінок дало можливість відмовитися від моделі сім’ї, в якій функція дружини зводилася до народження й виховання дітей, хатньої роботи, що традиційно склалася. Крім того, робити такий вибір дала змогу поява і широке використання протизаплідних засобів.\nОднак тут не йдеться про людей, які відкладають народження дітей на пізніший термін або не мають твердої позиції з цього питання. Це свідоме небажання будь-коли мати дітей. Добровільна бездітність може ґрунтуватися лише на особистому переконанні. Ця обставина відтворює принципове небажання народжувати й виховувати дітей тих, хто має таку можливість. Такі особи заявляють, що понад усе цінують свободу, і наполягають на тому, що й без дітей можна прожити щасливе, гармонійне, насичене подіями життя. До речі, прибічники «чайлд-фрі» необов’язково є байдужими до дітей, але свідомо відмовляються мати власних. Нагадаємо, що до цієї категорії не належать бездітні особи, для яких діти є бажаними, але з різних причин вони не можуть їх народити.\nОтже, мотивація «чайлд-фрі» є, зокрема, такою .\nКомфорт і можливість розвитку:\n· бажання мати більше вільного часу для дозвілля, хобі, друзів, роботи за сумісництвом;\n· бажання зменшити фінансову відповідальність;\n· страх перед тим, що батьківство як необоротний крок може їм не сподобатися;\n· спонтанність (здатність змінювати роботу й місце проживання за короткий термін);\n· бажання зберегти рівень емоційної і фізичної близькості з партнером, що є несумісним із появою дитини;\n· небажання перебудовувати оселю відповідно до потреб дитини й норм безпеки;\n· усвідомлення того, що народження дитини зашкодить кар’єрному зростанню;\n· небажання втрачати час, сили й свободу.\nВідсутність потреби в дітях:\n· відсутність біологічного потягу до батьківства;\n· презирство до маленьких дітей;\n· загальна неприязнь до дитячої поведінки;\n· острах і відраза до фізичних умов вагітності, досвіду пологів і післяродового періоду (наприклад, через втрату зовнішньої привабливості);\n· спогади про травмоване або бідне дитинство;\n· спогади про образи або відсутність опіки з боку батьків.\nБезпека батьків і дитини:\n· медичні передумови для важкої вагітності (наприклад, цукровий діабет, онкологічна група ризику) або народження хворого (наприклад, депресія в декількох поколіннях);\n· відсутність або недоступність якісних дитячих закладів.\nВіра, що приносити людей у цей світ аморально:\n· неможливість запитати згоди в майбутніх дітей;\n· світ повен страждань, і не можна гарантувати, що ця людина проживе гарне життя;\n· кожний народжений має померти;\n· перенаселеність, екологічні проблеми;\n· нездатність бути відповідальним і терплячим батьком/матір’ю.\nПідґрунтям усього цього, як бачимо, є егоїзм і страх перед відповідальністю.\nНа жаль, ця ідеологія безперешкодно поширюється в європейських країнах. Ситуація в наших сусідів-росіян із кількістю «антибатьків» невтішна: за даними тамтешніх соціологів, кожна десята бездітна пара в Росії відмовляється від дітей не тому, що безплідна, а тому, що сама так вирішила. Аналіз свідчить, що в російському співтоваристві «чайлд-фрі» серед зареєстрованих є чимало українців, переважно жінки. Полічити українських »«чайлд-фрі» не береться ніхто. Адже вони не влаштовують вуличних акцій, не об’єднуються в спілки і не заявляють відкрито про свою позицію. Про наявність цього руху в Україні опосередковано можуть свідчити результати соціально-демографічного дослідження «Шлюб, сім’я і дітородні орієнтації населення в Україні», проведеного у квітні 2008-го. Так, згідно з результатами опитування, 1,2 відсотка респондентів вважають, що ідеальною є сім’я без дітей. Проте більшість із них головною перешкодою для народження дитини все-таки вказали матеріальні труднощі, і лише незначна частина – «бажання зосередитися на власних інтересах» і «бажання мати більше вільного часу». Втім, якщо звернутися до аналогічного дослідження, проведеного в 1969 році відділом демографії НДІ Центрального статистичного управління СРСР під керівництвом Л. Дарського для всіх союзних республік, у тому числі й Української РСР, то з’ясовується, що і 40 років тому в Україні були такі, хто відкрито висловлювався про ідеальну сім’ю як сім’ю без жодної дитини.\nКандидат психологічних наук Світлана Гуцол не вважає, що в небажанні мати дитину матеріальні проблеми є вирішальними, адже нині навіть у найрозвиненіших країнах світу спостерігається зниження народжуваності, хоча там рівень матеріального добробуту в сім’ях істотно вищий. За результатами дослідження Національного центру статистики охорони здоров’я США частина американських жінок дітородного віку, які визначають себе як «добровільно бездітні», швидко збільшується: в 1982 р. – 2,4% , в 1990 р. – 4,3%, в 1995 р. – 6,6% .\nМіж американськими й російськими (а з ними й українськими і навіть деякими білоруськими) «чайлд-фрі» є одна істотна відмінність: вітчизняні «добровільно бездітні» категорично і не раз заявляли, що вони не рух, не організація, не політичний проект. У них немає жодного бажання брати участь у вуличних акціях, розклеювати або малювати на парканах свою агітацію й символіку, якої вони теж не мають. І головна причина існування співтовариства наших «свідомо бездітних» така: у середовищі (нехай і віртуальному) однодумців вони можуть обмінюватися практичними порадами (наприклад, про методи надійної контрацепції), але головне – вільно нарікати на постійну дискримінацію і психологічний тиск суспільства.\nКрім того, спостереження засвідчили, що «чайлд-фрі»-пари є освіченішими, реалізували себе як професіонали й керівники, переважно живуть у містах, менш релігійні та майже не схильні до дотримання традиційних гендерних ролей і звичаїв . Девід Фут з Університету в Торонто дійшов висновку, що рівень освіти жінки більшою мірою зумовлює фертильність (репродуктивну здатність): що вищий рівень освіти, то менша вірогідність мати дітей . Багато дослідників зазначали, що представникам «чайлд-фрі» більшою мірою властивий егоїзм та індивідуалізм . Під час статистичних досліджень з’ясовано такі найпоширеніші причини бути «чайлд-фрі»: небажання жертвувати особистим простором і часом заради дитини, відсутність переконливої причини мати дітей, відраза до дітей, задоволеність наявністю домашніх тварин і спостереженням за дітьми родичів або друзів.\nОтже, як бачимо, в усьому світі спостерігається криза інституту сім’ї, яка не завжди залежить від рівня розвитку економіки. Це вже переважно психологічна проблема. Психологи запевняють, що ідеологія «чайлд-фрі» насправді має глибші мотиви і не обмежується лише егоїзмом, як може здаватися «нормальним» членам суспільства. Як правило, рішення не мати дітей формується внаслідок якоїсь психологічної травми, завданої особі в дитинстві чи зрілому віці, або через фізіологічну проблему. Величезний відсоток серед «чайлд-фрі» – це жінки, які насправді не можуть мати дітей з певних фізіологічних причин. В Україні, на жаль, таких дуже багато. У цих жінок спрацьовує захисний механізм: вони не хочуть визнавати справжні чинники й починають казати, що діти їм узагалі не потрібні. І якщо такі жінки потрапляють у товариство, де поділяють схожі ідеї, для них це стає неабиякою підтримкою: з’являється «грандіозна» ідея про те, як добре жити без дітей». На щастя, Україні ще далеко до рівня популярності «чайлд-фрі» у західних країнах. Там прибічники «бездітного» існування вже давно перетворилися на потужну опозиційну силу і вимагають дотримання своїх прав. А уряди різних країн тим часом збільшують розмір матеріального утримання для матерів, щоб ті не приєднувалися до «чайлд-фрі».\nЦя, поки що новітня для нашої держави, ідея може набувати популярності, якщо й надалі спостерігатиметься послаблення родинних цінностей у нашому суспільстві, а престиж жінки як матері залишатиметься низьким. Зважаючи на схильність українських людей до наслідування західних новацій, кількість свідомо бездітних постійно зростатиме, що може вплинути на нову хвилю зменшення народжуваності.\n1. Форум childfree (child free). Украина «чайлд-фри». – http:// childfree.com.ua/childfree/\n2. Форум русскоговорящих «чайлд-фри». – http://www.ladyboss.com.ua/family/childfree/


Спецкомісія міськради запропонувала критерії на виділення земельних ділянок учасникам АТО | Бровари - Маєш право знати\nСпецкомісія міськради запропонувала критерії на виділення земельних ділянок учасникам АТО\nМинулої п’ятниці, 27 лютого, в малій залі Броварської міської ради зібралась Спеціальна комісія з питань виділення земельних ділянок. Єдині претенденти на отримання землі, яких обговорювали чиновники, – броварські учасники бойових дій у російсько-українській війні. Таких нарахували майже в 6 разів більше, ніж знайшли вільних ділянок у місті. Після тривалих суперечок комісія запропонувала надати ділянки усім пораненим військовослужбовцям та частині тих, хто потребує поліпшення житлових умов. Однак, за наполяганням одного з депутатів, вирішили обов’язково почути та врахувати думки самих бійців.\nЯк повідомив голова комісії Анатолій Сачавський, у Броварах знайшли 33 вільні земельні ділянки. На них наразі не проведені геодезичні роботи. Відповідні площі розташовані на вулиці Чкалова та біля кладовища (ймовірно мова йде про Нове кладовище – авт.) А всього претендентів на ділянки – 186. Саме стільки бійців із Броварів написали відповідні заяви, розповідають члени комісії.\nЗі слів присутніх стало зрозуміло, що це не перше засідання спеціальної комісії. На попередніх двох її учасники встигли обговорити критерії, за якими мали рекомендувати міській раді надавати ділянки перш за все пораненим воякам, а також тим, хто потребує поліпшення житлових умов. У переліку таких з-поміж наявних 186 опинилося 47 бійців.\nЗа даними комісії, серед поранених 17 броварців. До них прирівняли одного бійця, який побував у полоні ворогів. Решта 30 – військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов. До них віднесли осіб, які проживають у гуртожитках або однокімнатних квартирах. Зі слів членів комісії, у критеріях на надання ділянок врахували і кількість людей, що проживають у помешканнях. Щодо загиблих бійців голова комісії зауважив: вирішується питання щодо надання квартир.\nЗаступник міського голови Броварів Василь Андрєєв також зауважив, що була пропозиція, аби ділянками забезпечили також вояків, які отримали державні нагороди.\nНа питання про те, чи всі нагороджені потрапили до списку, чиновник відповісти не зміг. Однак він зауважив, що у переліку такі люди є. Анатолій Сачавський звернув увагу, що комісія подавала запит про поранених і нагороджених бійців до військового комісаріату, але не отримала відповіді. Тому комісії довелось складати пріоритетний перелік за результатами розмов із учасниками АТО.\nНіхто з членів комісії не виступав проти пропозицій щодо озвучених критеріїв для надання ділянок. Однак депутат міськради Роман Сімутін зауважив, що в будь-якому разі потрібно погодити критерії із самими претендентами на отримання землі. На думку депутата, потрібно скликати публічне обговорення, на яке матимуть можливість прийти всі учасники війни з Броварів.\nСачавський та Андрєєв одразу заперечили, мовляв наявність 200 осіб під час обговорення не сприятиме конструктиву та досягненню консенсусного рішення. На думку заступника міського голови, запросити варто не всіх бійців, а лише «певну кількість».\nСачавський зауважив, що має намір ухвалити рішення комісії, яке буде опубліковане за 30 днів до сесії. І за цей час всі охочі матимуть можливість ознайомитися із цим документом. Голова комісії зауважив, що не бачить можливості зібрати всіх бійців найближчим часом. Інші присутні члени комісії так само запевняли, що зібрати всіх не вдасться. Одна з озвучених причин – деякі з бійців саме в цей час перебувають на війні.\nНатомість Сімутін запевнив, що всіх і не треба збирати, але потрібно надати можливість для публічного обговорення, зокрема завчасно повідомивши про це ЗМІ.\nСімутін піддав критиці непрозорість діяльності комісії загалом. Про усі її засідання не було жодних повідомлень на ресурсах Броварської міської ради. Про останнє засідання громадськість дізналась від самого депутата, який повідомив про це через соціальні мережі. Зі слів Сімутіна, він особисто дізнався про засідання спецкомісії лише від працівників апарату міськради.\nНа думку депутата, потрібно надати бійцям пропозиції та критерії, ухвалені на засіданні спеціальної комісії, а вони вже самі їх допрацюють. А якщо вони таки не зможуть дійти консенсусу, тоді вже комісія братиме відповідальність на себе. Таким чином, на думку Сімутіна, вдасться легітимізувати процес ухвалення рішення міською радою.\nЩе декілька пропозицій висунув присутній на засіданні депутат міськради Олег Іваненко. Він запропонував якусь кількість ділянок лишити в резерві. Озвучена причина – війна триває, і, можливо, буде потреба надавати ділянки в майбутньому. Окрім того, депутат запропонував у випадку браку ділянок визначати власників шляхом жеребкування.\nУ результаті комісія одноголосно вирішила, що 17 бійців з числа поранених мають гарантовано отримати ділянки. Ще 13 ділянок шляхом жеребкування отримають частина бійців, які потребують поліпшення житлових умов. А 3 ділянки лишать у резерві. Однак присутні погодились, що перед ухваленням рішення міською радою має пройти прозоре обговорення і, в разі потреби, коригування критеріїв претендентами на ділянки. Водночас, члени комісії вирішили не відкладати вирішення питання до демобілізації поточної хвилі мобілізованих.\nСлід зазначити, що члени комісії обговорили можливості збільшення кількості ділянок для броварських бійців. Один з учасників запропонував за допомогою народного депутата Павла Різаненка «забрати» ділянку, розміром у 95 гектарів (територія колишнього Радіопередавального центру, яку шляхом махінацій незаконно намагались привласнити спритні ділки, – авт.).\nЩе одну пропозицію надав депутат Сімутін – запропонував звернутися до районної ради щодо можливості надання ділянок у Броварському районі. Сачавський на це відповів, що подібне звернення вже подавав мер Ігор Сапожко.\nЗі слів голови комісії, результати відповіді різні. Наприклад, село Княжичі пообіцяло надати ділянки, а от Зазим’я та Погреби – відмовили.\nНагадаємо, що рішення про виділення земель для учасників АТО та родин Небесної сотні ухвалювали на державному рівні ще влітку минулого року. Окрім того, як зазначають юристи, Законодавством України передбачено систему пільг для учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них. Це стосується і надання земельних ділянок.\nВарто також зауважити, що під час обговорення виникали й інші суперечливі питання. Так, на засіданні комісії один із її членів зауважив, що у список із 47 першочерговими не внесли тих, хто претендує на квартири. Зі слів членів комісії, 40 таких військовослужбовців з-поміж претендентів на ділянки стали у чергу за квартирами. Водночас, Андрєєв заявив, що вільних квартир наразі нема.\nТака постановка питання не влаштувала Романа Сімутіна. Депутат заявив, що питання треба розглядати комплексно. Адже серед претендентів на квартири можуть бути поранені, які невідомо скільки чекатимуть на таке житло. Окрім того, Сімутіну було невтямки, чому серед 20 багатоквартирних новобудов у Броварах не знайшлось вільних помешкань.\nОднак голова комісії зауважив, що розгляд виділення квартир не є функцією спецкомісії. У результаті, рішення щодо цього питання присутні не ухвалювали. Водночас, члени комісії все ж обговорили надання квартир і зійшлись на тому, що першочергово їх мають отримати сім’ї загиблих бійців. Василь Андрєєв запевнив, що із забудовниками ще вестимуться перемовини про виділення помешкань. А Анатолій Сачавський зауважив, що родині Дмитра Янченка вже заплановане виділення такої квартири.\nЯк відомо, питання виділення земельних ділянок у Броварах раніше постійно супроводжувались низкою скандалів. Неоприлюднення інформації броварськими чиновниками про діяльність спецкомісії лише посилює підозри про можливу нечесність, зловживання та порушення. Команда «Маєш право знати» пильно стежитиме за забезпеченням права броварських учасників війни на земельні ділянки в нашому місті.\nПозначки:андрєєв, АТО, БМР, війна, Вибір редакції, ділянка, земельна, земельна ділянка, земля, комісія, мала зала, Новини, сімутін, сачавський, спецкомісія\nКадастрові плани земельних ділянок ФЕСКО 15.01.2012\nСьогодні на “земельній комісії” говорили про самозахоплення ділянок і благодійні внески 08.12.2015


На перший погляд, здається, що картель це єдина, але насправді для освіти картелі збирається група фірм, яка діє спільно і злагоджено приймає рішення з приводу цін та обсягів випуску продукції. Вони створюються для знищення конкуренції між фірмами, максимізуючи при цьому прибуток.\nМабуть, основною проблемою картелі є узгодження рішень між фірмами-партнерами і встановлення квот для цих фірм. — Переконатися в наявності існуючого бар’єру для входу в галузь, де з’явиться можливість запобігання реалізації продукції іншими фірмами після підвищення цін;\n— Проконтролювати процес проведення затверджених квот. Для не виконують свої угоди при перевищенні квот, картелі встановлюють штрафи.\nПри прийнятті рішень про рівень випуску і монопольної ціні у картелів з’являється проблема.\nЯкщо у фірми більш високі середні витрати, то вони можуть домогтися високих картельних цін. Також відносно поділу території існують розбіжності. Нині картелі існують у вигляді патентних пул, ліцензійних угод, консорціумів з проведення наукових розробок, тобто вони існують в досить різноманітних і гнучких формах. — Поділу діяльності, продажів, територій і споживачів;\n— Встановлення частки в якій-небудь області бізнесу. У деяких країнах Європи і США законодавчо заборонені ті картелі, які пов’язані з розподілом ринку, фіксуванням цін, обмеженням виробничих потужностей і обсягу випуску.\nІснують картелі, які переслідують мету максимізації галузевої чи сукупного прибутку, є картелі, які своєю метою ставлять фіксацію і розподіл.\nЯк читати схеми фенечок? »


Третя зустріч UHS: проблемні діти - uhs.in.ua\nТретя зустріч UHS: проблемні діти\n25 січня 2020 року відбулася зустріч Національної Спілки «Об’єднання домашнього персоналу»\nДо нас в гості завітала Валентина Ярова, дефектолог, сертифікований спеціаліст з методики PECS (спеціалізована методика для роботи з дітьми-аутистами) та методики ТАН-Содерберг у роботі з дітьми з інтелектуальними порушеннями.\nЦікава і пізнавальна лекція пройшла на одному диханні. Адже простою мовою Валентина розповідала про складні речі, які стосуються взаємодії з особливими дітками.\nЧитайте такожДруга зустріч UHS: Муніципальна няня, тонкощі працевлаштування і не тільки\nАудиторія з інтересом та вдячністю слухала про методики та особливості праці з проблемними дітьми. Слухачі задавали питання, жваво обговорювали особливо хвилюючі речі: інтелектуальні порушення у дітей, затримки в розвитку, гіперактивність та інші порушення.\nБагато добрих відгуків почула лектор Валентина Ярова, адже вона володіє не тільки знаннями, але й має багатий практичний досвід роботи з проблемними дітьми. Тож ми приєднуємося до слів вдячності Валентині і з задоволенням будемо чекати нових зустрічей в дружньому колі нашої спільноти!


Мультитул сірий M-TAC купити онлайн в Україні\nДовжина в складеному стані: 10,5 см\nУ комплекті: нейлоновий чохол\nОбліковий номер: 000009831\nСтильний і надійний мультитул за хорошу ціну від українського бренду М-Тас. Він зроблений із якісних матеріалів і включає в себе 11 найнеобхідніших інструментів, які можуть стати в нагоді в домашніх чи польових умовах.\nКожна деталь цього виробу зроблена із нержавіючої сталі марки 440 С, яка відзначається високими показниками міцності та стійкості до вологи та корозії. Поверхня рукоятки має декорації у вигляді круглих отворів, що додає оригінальності дизайну, а також знижує вагу інструменту.\nМультитул сірий M-TAC складається із основного пристрою – плоскогубців з кусачками і захватом для гайок. Плоскогубці – підпружинені. Завдяки цьому, коли інструмент готовий до роботи, він перебуватиме у відкритому стані. Якщо Ви наразі не маєте наміру користуватися ним, то плоскогубці ховаються у рукоятку.\nОкрім плоскогубців-кусачок, мультитул M-TAC оснащений ще 10 інструментами, серед яких ніж із прямим заточуванням клинка, консервний ніж, відкривачка, шило, пила, напилок, а також чотири викрутки: плоска, мала плоска, середня плоска і хрестоподібна.\nПри цьому усі з цих інструментів у робочому відкритому положенні фіксуються спеціальним замком, який запобігає травмуванню пальців.\nМультитул комплектується міцним нейлоновим чохлом із клапаном на липучці та із петлею для кріплення до ременя чи спорядження.\nВ середині чохла є відділення для самого мультитула, а також кишеня для 9 знімних біт та тримача для біт, які також йдуть у комплекті.\nКупити мультитул M-TAC сірий Ви можете на нашому сайті patriotshop.com.ua. У нас – широкий асортимент мультитулів високої якості.\nРукоятки – із круглими отворами\nІнструменти: плоскогубці-кусачки, ніж, консервний ніж, відкривачка, шило, пила, напилок, 4 викрутки\nУ комплекті – 9 змінних насадок і тримач для них\nПродається у нейлоновому чохлі\nВи переглядате: Мультитул сірий M-TAC


Samsung Galaxy Note20 Ultra: чи варто купувати? – Finsee\nSamsung Galaxy Note20 Ultra: чи варто купувати?\nдата огляду: 15.09.2021\nSamsung Galaxy Note20 Ultra є чудовим телефоном для нотаток і перегляду відео, має потужний процесор, високо функціональну камеру та дизайн преміумкласу. Але ціна є високою.\nекран і його розширені можливості;\nфункціональне перо S Pen;\nправильний розподіл ваги.\nблок камери сильно виступає;\nОгляд Samsung Glaxy Note20 Ultra\nСтарт продажів в Україні – 15.08.2020.\nЦіни в офіційних магазинах:\n31 999 грн – 8 Гб / 256 Гб: Comfy, Foxtrot\n41 999 грн – 12 Гб /512 Гб: Comfy, Foxtrot\nУ порівнянні зі стартом продажів телефони Note20 Ultra 8 Гб / 256 Гб подешевшали на 4 000 грн, тобто на 11.1%. Ціна на модель 12 Гб / 512 Гб не змінилась.\nНаразі Samsung Galaxy Note20 Ultra відсутній у мережах магазинів.\nЕкран Samsung Galaxy Note20 Ultra є найбільшим серед смартфонів – 6.9 дюймів, підтримує роздільну здатність до 3200 x 1440. Максимальна частота оновлень – 120 Гц, але вона доступна тільки при роздільній здатності 2400×1080. Це забезпечує швидке реагування на дотик і плавність дій. Існує інтелектуальна зміна частоти оновлення екрану в залежності від ситуації.\nЕкран Dynamic AMOLED 2X чудово передає кольори.\nДисплей в Samsung Galaxy Note20 Ultra має стилізовані загострені кути та зберігає трохи загнуту форму, проте кількість випадкових натиснень знизилась, у порівнянні з попередніми версіями смартфона може трохи відсвічувати збоку.\nЕкран смартфона виготовлено з Corning Gorilla Glass Victus, найбільш міцного скла, яке коли-небудь використовувалося в смартфонах. Його розроблено так, аби мінімізувати кількість подряпин і збільшити захист, як спереду, так і ззаду.\nУ смартфоні Galaxy Note20 Ultra є можливість користуватися двома додатками одночасно. Цим не можуть похизуватися телефони Apple.\nЄ ультразвуковий сканер пальця та функція Always On.\nSamsung Galaxy Note20 Ultra має три камери: ультраширококутну, основну та телефото.\nСуттєвим недоліком є їх інженерне втілення – блок камер сильно виступає за межі корпусу. Незручно використовувати смартфон просто поклавши його на поверхню. Вага телефона розподілена рівномірно.\nПерша камера ультраширококутна на 12 Мп, з кутом захоплення 120°.\nДруга камера основна, з найвищою роздільною здатністю, що тільки доступна в смартфонах –108 Мп. Фото виходять неймовірно деталізованими, хоча й займають багато місця. Є 5х оптичний і 50х цифровий зуми. Проте, після наближення у 20 разів якість кадру помітно знижується.\nТретя камера з телеоб’єктивом у 10 Мп.\nФронтальна камера, хоча й має скромний показник у 10 Мп, робить чіткі та високоякісні фото з налаштованим автофокусом.\nБлок камери оснащений лазерним автофокусом, хоча більш точно камера працює при ручному фокусуванні.\nВідео можна знімати в розширенні 8к, якістю 108 Мп, але з частотою 24 кадри за секунду, що досить помітно. Або ж можна понизити розширення до 4к та отримати чіткі кадри з меншою кількістю шуму та частотою 30 кадрів за секунду. Деякі моделі інших поколінь Samsung вже підтримують створення відео в 4к з частотою 60 кадрів за секунду.\nУ камер Samsung Galaxy Note20 Ultra є функція суперстабілізації, що усуває хитання при зніманні динамічних відео.\nНічний режим працює на всіх камерах, проте якість фото помітно погіршується при зніманні телеоб’єктивом за недостатньої кількості освітлення.\nПриклади фото, зроблені смартфоном Samsung Galaxy Note20 Ultra, можна переглянути на сайті Dxomark.\nПроцесор Samsung Galaxy Note20 Ultra – Exynos 990. Восьми ядерний процесор, операційна система Android 10 з OneUI 2.5 у поєднанні з частотою оновлень 120 Гц забезпечують плавне користування будь-якими додатками, програмами й іграми без всіляких проблем.\nЄмність акумулятора складає 4500 мАг, що є середнім показником. Хоча виробник офіційно заявляє час роботи гаджета від 15 аж до 75 годин, незалежні тести автономності демонструють результат у 8 годин. Проте, при помірному використанні, смартфоном може тримати заряд цілий день.\nNote20 Ultra підтримує швидку зарядку, проте в комплекті надається лише блок живлення на 25 Вт. За таких умов, Galaxy Note20 Ultra за 30 хв може зарядитися на 43%, зараз серед смартфонів існують вищі показники.\nДоступна бездротова та зворотна зарядки, як і в більшості преміальних смартфонів.\nОдним із недоліків є відчутне нагрівання акумулятора.\nS Pen (стилус)\nУнікальна риса смартфонів серії Note – наявність комплектного стилуса, який дозволяє робити рукописні замітки, зручніше управляти пристроєм, а також виконувати велику кількість швидких функцій.\nПереважна більшість характеристик S Pen практично не змінилися у порівнянні з попереднім поколінням телефонів Note. Перо, як і раніше, працює по Bluetooth, розпізнає кут торкання і 4096 рівнів натиснення, має найшвидший відгук у 9 мілісекунд, товщина наконечника 0.7 мм, діє така ж ступінь захисту від води та пилу, як і у смартфона.\nФізичні розміри теж залишилися незмінними: 5.8×4.35×105.08 мм і 3.04 г ваги. Офіційний виробник заявляє, що робота стилуса повинна тривати до 24 годин, тоді як минулого разу він «тримався» до 10 годин, заряджається в корпусі смартфона.\nУ S Pen вбудована підтримка Bluetooth, яка дозволяє керувати смартфоном і камерою. Це зручно для тих, хто часто знімає сам себе на порівняно великій відстані.\nТакож лінійка Note20 – це перше покоління телефонів зі стилусом, що надало функцію перекладу за допомогою S Pen в реальному часі та створення скриншотів будь-якої форми.\nЗа допомогою стилуса можна робити усе те, що й за допомогою пальця, ручні записи, зроблені ним, можна перетворити в друкований текст і працювати з ним у звичайному режимі.\nАле якщо ви створюєте малюнки та/чи анімації, у вас є потреба редагувати відео прямо в процесі його створення, то стилус є незамінним для вас, і тоді такий смартфон з серії Note є найкращим вибором. Переглянути відео про набір функціоналу стилуса можна тут – відео.\nТакож перо S Pen ідеально поєднується зі смартфоном, зроблене в тому ж мінімалістичному стилі та відповідає йому за кольором.\nМожна обрати смартфон Samsung Galaxy Note20 Ultra з обсягами пам’яті 8 Гб / 256 Гб або 12 Гб / 512 Гб, з можливістю розширення за допомогою microSD до 1 Тб.\nГаджет підтримує два слоти для сім-карток.\nСтійкість до води та пилу на рівні – IP68. Незважаючи на великий отвір для стилуса, відкритий USB-порт і всі інші прорізи, виробник стверджує, що смартфон можна занурювати під воду на 1.5 метра до пів години. І водночас на офіційному сайті можна знайти допис, в якому не рекомендують використовувати смартфон на пляжі або в басейні. Думки щодо цього контроверсійні. Приклад незалежного тестування смартфона під водою можна знайти за посиланнями: тест на водостійкість, тест на міцність (відео англійською).\nЄ підтримки 5G, що поки в Україні не має сенсу, є LTE, Wi-Fi 6, NFC, навігація і Bluetooth 5.1.\nМатеріал виготовлення рамки смартфона – метал, задня кришка зроблена зі скла.\nПрисутня функція Dex. Для цього, звичайно, знадобиться комп’ютер або сумісний телевізор зі Smart TV (і то далеко не кожен).\nВага смартфона 208 г.\nSamsung Galaxy Note20 Ultra чи Samsung Galaxy Note20?\nUltra має корпус зі скла та металу. Це те, що бажають бачити та відчувати власники смартфонів преміумкласу. Розмір дисплея в Ultra більший – 6.9 дюймів, на противагу 6.7 в базового Note20. Проте така різниця не істотна. В Ultra стилус працює з затримкою всього 9 мілісекунд, у той час, як в моделі Note20 – 26 мілісекунд, але таку різницю важко помітити в повсякденному користуванні.\nЄмність батареї в Note20 – 4300 мАг, що всього на 200 мАг менше, ніж в Ultra.\nУ моделі Note20 також відсутній лазер для фокусування камер. Камери обох моделей однакові, за виключенням телефото: в Ultra вона 108-мегапіксельна з 50х цифровим і п’ятикратним оптичним зумом. Звичайний Note20 має 64 Мп, 30х цифровий і трикратний гібридний зум.\nМаксимальна фіксована частота оновлення Note20 – 60 Гц, що впливає на швидкість прокрутки.\nЕкран Note20 плоский, без вигинів.\nНа відміну від Ultra, у базі Note20 є лише модель 8 Гб / 256 Гб, до того ж без можливості розширити пам’ять за допомогою MicroSD. Коштує такий смартфон наразі 22 999 грн, що на 28.1% дешевше за Note20 Ultra.\nЯкщо ціна все ж має значення, то вибір на користь Note20 буде правильним. Переваги Ultra моделі не обґрунтовують таку значну різницю в ціні.\nSamsung Galaxy Note20 Ultra чи Samsung чи Galaxy S20 Ultra?\nМаксимальне розширення та частота оновлень в обох смартфонах однакові – 3200 x 1440 та 120 Гц відповідно. Але 120 Гц доступні тільки при роздільній здатності 2400×1080. Захист дисплею в S20 Ultra забезпечує скло Corning Gorilla Glass 6.\nМатеріали виготовлення ідентичні в обох смартфонах. Кольори S20 Ultra – чорний і білий, що виглядає трохи простіше за відтінки Note20 Ultra.\nS20 Ultra має процесор Exynos 9 Octa 990, 8 ядер і 7 нм, за потужностями практично еквівалентний Note20 Ultra.\nОбсяг акумулятора 5000 мАг, що на 500 мАг більше за показник Note20 Ultra. Час повної зарядки однаковий.\nКількість камер в S20 Ultra – чотири. Характеристики при фото- та відеозйомці ідентичні. Крім камери з телеоб’єктивом, що має 48 Мп, проти 10 Мп в Note20 Ultra. Фронтальна камера – 50 Мп, проте якість фото істотно не відрізняється.\nS20 Ultra не має функції зворотної зарядки.\nОбсяг оперативної та вбудованої пам’яті в S20 Ultra 12 Гб / 128 Гб та 16 Гб/ 512 Гб. Ціни 32999 грн і 34999 грн відповідно. Як і в Note20 Ultra є можливість розширити пам’ять за допомогою microSD до 1 Тб.\nУнікальною особливістю Note20 Ultrа є перо S Pen.\nІснують переваги як в S20 Ultra, так і в Note20 Ultra. Якщо вам потрібні чіткіші фото зроблені на телеоб’єктив – модель S20 Ultra саме для вас. Якщо це не вирішальний чинник, то з огляду на фактор ціна/якість слід обрати модель Note20 Ultra.\nSamsung Galaxy Note20 Ultra чи Xiaomi Mi 11 Ultra?\nРозмір екрану Xiaomi Mi 11 Ultra 6.81 дюйма, що на 0.09 дюйма менше за екран Samsung Galaxy Note20 Ultra. Максимальне розширення та частота оновлень в обох смартфонах збігаються.\nЯкщо для виготовлення задньої панелі Samsung використав скло, то Xiaomi Mi зробив його з кераміки, що додає відчуття преміальності.\nПроцесор Snapdragon 888. Потужності смартфонів Samsung Note20 Ultra та Xiaomi Mi 11 Ultra практично на одному рівні.\nОбсяг оперативної та вбудованої пам’яті в Xiaomi Mi 11 Ultra 12 Гб / 128 Гб, 12 Гб / 256 Гб та 16 Гб/ 512 Гб. Відсутня можливість розширити її за допомогою microSD.\nОбсяг акумулятора 5000 мАг, на 500 мАг більше за обсяги Samsung. Звичайна та бездротова зарядки швидші: 67 Вт проти 25 Вт і 15 Вт. Час повної зарядки для Xiaomi Mi лише 37 хв, для Samsung Note20 Ultra – 1 год 20 хв.\nКамер у Xiaomi Mi 11 Ultra також три: ширококутна (50 Мп), телефото (48 Мп), ультраширококутна (48 Мп, 128°). Фронтальна камера 20 Мп. Можливості для фільмування однакові, тільки частота знімання відео у 8к вища – 30 кадрів за секунду, проти 24 кадрів за секунду в Note20 Ultra.\nЗа характеристиками, найкращий варіант – Xiaomi Mi 11 Ultra, особливо, якщо ваш пріоритет при купівлі телефона найякісніші фото, відчуття преміальності та вигляд, висока продуктивність і швидкісна зарядка.\nSamsung Galaxy Note20 Ultra чи iPhone 11 Pro?\nЕкран iPhone 11 Pro 5.8 дюймів, що на 1.1 дюйм менше ніж в Note20 Ultra. Така різниця дуже відчутна. Показники максимального розширення та частоти оновлень в iPhone 11 Pro також поступаються Samsung, 1125 х 2436 та 60 Гц, що впливає на якість, швидкість і плавність прокрутки. Захист дисплею забезпечує загартоване скло.\nМатеріали виготовлення ідентичні в обох смартфонах. У 11 Pro відсутній сканер відбитку пальця.\niPhone 11 Pro має процесор Apple A13 Bionic, усього 6 ядер і 7 нм, проте демонструє кращі результати автономності.\nОбсяг акумулятора 3046 мАг. Заряджається довше, не має функції реверсивної зарядки.\nВ iPhone 11 Pro не має можливості знімати відео в 8к. Камер також три. Кожна з показником у 12 Мп, що істотно нижче ніж Note20 Ultra. Але за якістю фото вони перебувають приблизно на одному рівні. Характеристики фронтальної камери вищі – 12 Мп. Селфі-фото на iPhone набагато якісніші.\nОбсяг оперативної пам’яті в iPhone 11 Pro лише 4 Гб, з можливістю обрати моделі з вбудованою пам’яттю в 64 Гб, 256 Гб і 512 Гб. На відміну від Note20 Ultra можливість розширити пам’ять за допомогою microSD відсутня.\nСлід додати, що істотною перевагою iPhone, є те, що Apple підтримує свої смартфони на кілька років довше, ніж Samsung.\nЗа характеристиками, найкращий варіант – це Note20 Ultra, оскільки різниця в характеристиках смартфонів дуже суттєва. Тим паче iPhone 11 Pro вже не продається в офіційних магазинах.\nМи проаналізували відгуки про Samsung Galaxy Note20 Ultra на українських і американських сайтах.\nЗагалом вони позитивні.\nнаявність S Pen;\nблок камер сильно виступає;\nзагнута форма екрана.\nТехнічні проблеми трапляються вкрай рідко – про них повідомили лише деякі користувачі. Були нарікання на швидку розрядку акумулятора, що пов’язано з його несправністю в окремих випадках.\nПереглянути всі відгуки: український магазин, американський сайт (англійською мовою, оберіть країну США та розділ Reviews).


Квартирних злодіїв спіймали у Вінниці - новини України | СЬОГОДНІ\nУ Вінниці на гарячому затримали "домушників" з Полтавщини\n3 жовтня 2019, 14:34\nУ квартирних злодіїв вилучили золото, техніку і пачку готівки\nУ Вінниці поліція на місці злочину затримала квартирних злодіїв. У злочинців вилучили золото, техніку і пачку готівки.\nЯк встановило слідство, чоловіки приїхали з Полтавщини спеціально для грабежів і вже мають судимості за крадіжки. Крім цінностей, у домушників знайшли газовий балончик і викрутки, якими, ймовірно, і зламувалися замки. Тепер затриманим загрожує до шести років позбавлення волі.\nНагадаємо, не так давно у Харкові поліцейські затримали групу чоловіків, підозрюваних у скоєнні цілої серії квартирних крадіжок. Оперативники займалися розшуком членів групи з початку 2019 року. За цей час було встановлено причетність зловмисників до скоєння 18 крадіжок на території Харкова.\nА у Львові поліцейські затримали домушника, який приніс на пограбування драбину. 29-річний чоловік у всьому зізнався і здав своїх спільників.\nКрім цього, "Сьогодні" писали про те, як максимально вбезпечити своє житло від крадіжки, а також розповідали, як розпізнати квартирного злодія.\nВинниця затримання домушники викриття


"Те, що з ним витворяють, неможливо описати": Мбаппе і голкіпер-сепаратист у реакції іспанських фанів на трансфер Луніна - 15 січня 2020 - Футбол 24\n15 січня 19:55 54035 Читать на русском\nЛунін став гравцем Ов'єдо\nАндрій Лунін офіційно змінив клуб. Після великого кар'єрного застою голкіпер збірної України поїхав за ігровою практикою в Ов'єдо.\nМолодий воротар відчує максимальний тиск у Сегунді. Йому доведеться рятувати команду, яка ризикує понизитись у класі. Астурійці посідають 17-ту сходинку (23 очки після 22-х турів), перебуваючи на відстані витягнутої руки від небезпечної зони. Чому Лунін обрав майже безнадійний варіант? Йому обіцяють регулярну ігрову практику – те, чого не могли дати Леганес і Вальядолід. 34-річний голкіпер Нерео Шампань навряд чи стане проблемою. Іспанський ветеран складає зброю, непереконливо провівши першу частину сезону. Ов'єдо був серед лідерів за пропущеними м'ячами (33).\nНовий трансфер Луніна викликав шквал обговорень у іспанських соцмережах. Уболівальники Реала святкують, бо українець бодай десь зможе демонструвати свою майстерність, прихильники Вальядоліда насміхаються, а фанати Ов'єдо кайфують від "найкращого підписання за багато часу", хоча й не приховують занепокоєння через "простій" Андрія.\nЛунін потрапив у заявку Ов'єдо на матч проти одного з лідерів Сегунди – українець дізнався свій ігровий номер\nОфіційний твіттер Ов'єдо заговорив українською з нагоди підписання нашого чемпіона світу U-20. "Привіт, Луніне", – йдеться у дописі щодо піврічної оренди Андрія, яка перетворилась у мильну оперу через фінансові проблеми астурійського клубу. На щастя, трансфер таки вдалося реалізувати завдяки розвантаженню зарплатної відомості. "Сині" пожертвували 28-річним форвардом Хоселу.\nТоповий мадридський журналіст Томас Ронсеро, який представляє AS та El Chiringito, відчув велике полегшення після переходу українця. "Бажаю успіхів нашому Луніну у такому великому, історичному клубі як Ов'єдо. Сподіваюсь, він насолоджуватиметься ігровим часом, на який заслуговує", – зазначив авторитетний медійник (близько 2 млн читачів у соціальних мережах).\nMucha suerte a nuestro Lunin en un club grande e histórico como el @RealOviedo . Ojalá disfrute de los minutos que merece.\n— Tomás Roncero (@As_TomasRoncero) January 15, 2020\nПопулярний відеоблогер Давід Де лас Ерас вважає, що Реал прийняв блискуче рішення, розірвавши угоду з Вальядолідом: "В Ов'єдо він гратиме стабільно – це те, що йому потрібно. Сегунда стане для нього хорошим місцем, щоб рости та прогресувати".\nФанати "бланкос" в перші хвилини після оголошення чергової оренди Луніна з гумором реагували на заяву королівського клубу. Багато хто вже зачекався від Флорентіно Переса придбання нападника ПСЖ Кіліана Мбаппе, тож новина про багатостраждального воротаря стала для них невеличким розчаруванням. "Лунін переходить в Ов'єдо, а я подумав, що вони оголошують Мбаппе", – бідкається один з юзерів. Твіти схожого змісту зустрічаються регулярно.\nLunin al Oviedo y yo pensando que estaban anunciando a Mbappe. https://t.co/70Eaf4d21v\n— Naike (@rmnaike) January 15, 2020\nЧимало прихильників Реала висловлюють занепокоєння ситуацією українця, який змінює вже третій клуб за півтора року. Мовляв, Перес та його помічники ризикують знищити кар'єру Луніна: "Те, що ми витворяємо з ним, неможливо описати словами. Як же ми нехтуємо його талантом".\nІнші "мадрідістас" знаходять великий плюс у переїзді голкіпера збірної України на 30-тисячний Карлос Тартьєре, навіть попри те, що астурійський клуб представляє другий дивізіон. "Я очікую, що він отримає ігровий час, на який заслуговує. Сильний воротар з великим майбутнім", – зазначає фанат Реала "Саймон".\nЩе один юзер додає: "Хороше рішення Реала. Тримати воротаря в оренді без практики – абсурд. Лунін має потенціал для виступів у Прімері, але зараз важливо здобувати досвід і стабільність".\n"Я вважаю, що Лунін повинен виступати у топ-чемпіонаті. Подивимось, як йому піде в Ов'єдо", – пише прихильник астурійської команди.\nУболівальник мадридського гранда, який називає себе "задом Азара", дотримується схожої думки: "Якщо Лунін гратиме завжди – це буде вигідна угода для усіх сторін. Однак, цього хлопчиська потрібно було відправити у клуб Прімери. Мені на думку спадають щонайменше п'ять команд, де він був би безапеляційним гравцем основи".\nЗвісно, що не обійшлось вже без традиційної перепалки фанів Реала та Вальядоліда через орендованих "біло-фіолетовими" гравців мадридського клубу. "Пуселі" дорікають кар'єрним застоєм трьох молодих виконавців, включно з українцем. "Нарешті Лунін вибрався з цієї пекельної та нещасної команди. Нехай їхній тренер, який ненавидить Мадрид, залишається зі своїм воротарем-сепаратистом (каталонець Жорді Масіп, – прим.ред). Тепер нам потрібно витягнути звідти Де Фрутоса та Хаві Санчеса, і більше не орендувати їм жодного футболіста".\n"Пуселанос" з відповіддю не забарились: "Дякуємо, Ов'єдо. Нарешті мадрідістас перестануть нас атакувати через те, що Лунін не грає".\nДехто реагував більш агресивно, відверто кепкуючи з українця: "Якщо Лунін – найкращий голкіпер в історії, чому він перебував у тіні двох воротарів, Куельяра та Масіпа, які, на вашу думку, ще й не мають рук... Щось тут не так".\nНатомість фани Ов'єдо здебільшого тріумфують. Вони вважають Луніна великою зіркою та сподіваються, що екс-кіпер Зорі допоможе зберегти прописку в Сегунді. "Якщо Лунін виправдає мої очікування, це буде найкращий трансфер за багато часу (з погляду на якість і необхідність). Він дуже швидко підніме нас вгору".\n"Коли він стане найкращим воротарем світу, ви зможете розповідати, що його легенда розпочалась в Ов'єдо. Бережіть Луніна", – пафосно додає фанат Мадрида.\nХоча, серед прихильників астурійського клубу знаходяться й ті, хто не випромінює особливого захоплення: "Усі вважають трансфер Луніна розкішшю. Але я хотів би дізнатись, скільки матчів за його участі ви бачили, якщо не брати до уваги Кубок Іспанії. Я не висловлюю свою думку, бо в житті не бачив, як він грає. Його доробок в Іспанії – лава запасних. З цим все було добре".\n"Бідолашний Лунін вже навіть не має сил, щоб посміхнутись", – зазначає інший фан Ов'єдо, натякаючи, що українець навряд чи здійснив свою мрію, перебравшись у другий дивізіон.\nІспанія Реал Мадрид Статті Українці за кордоном Вальядолід Ов'єдо Андрій Лунін Володимир Лесько\nУкраїна — 24 січ17507 Динамо – Хайдук: перша поразка в 2020 році заслужена – провальна гра, дивні тренерські рішення, "вижив" мало хто з киян\nНімеччина — 13:25425 Ольмо став гравцем РБ Лейпциг\nОвертайм — 13:002361 Золоті 80-ті: Динамо завдає подвійного удару, Лобановський із найкращим голкіпером світу і ще 28 фото "старої школи"\nАнглія — 08:005378 Арсенал накинув оком на Матвієнка: мотиви Артети, реакція фанів і великий шанс для українця, який не повинен чекати Євро\nНімеччина — 13:25 425\nОвертайм — 13:00 2361\nАнглія — 08:00 5378\nУкраїна — 24 січ 17507\nУкраїна — 24 січ 6121\nНімеччина — 24 січ 3581


"Найгірша країна для гетеросексуальних хлопців". Як я сама подорожувала по Ірану | Українська правда _Життя\nЖінки в Ірані піддаються таким заборонам, яких немає в Європі, але разом з тим вони мають такі права, яких не мають європейки.\nПро це мені розповіла Захра, подруга Маріам, дівчини у якої я зупинялась у Табрізі.\nУ Захри я гостювала у Ісфахані, центральноіранському місті з великою кількістю зелені.\n"Найкраща країна для геїв". Як я сама подорожувала по Ірану\nСаме з цього міста я і продовжу свою розповідь про подорож до Ірану.\nНагадаю, що перед поїздкою я склала список міст, в яких хочу побувати, та виписала адреси хостелів. Однак дуже не люблю планувати поїздки, тому вирішила, що все має бути якомога більш спонтанно.\nПодорожувати дівчині самій по Ірану – нестандартно, але абсолютно безпечно. Іслам, державна релігія, забороняє торкатися до жінок, тому максимальні неприємності, які я пережила – це свист, сигнали вслід, а також нав'язлива пропозиція сексу на вулиці. Тож продовжу розповідь.\nІСФАХАН. ОСОБЛИВОСТІ ІРАНСЬКОГО СЕКСУ\nУ цьому місті я вже була під час першого візиту в Іран – тоді ми відвідали декілька мечетей, палаців, вогняний храм, тому я вирішила приділити увагу більше спілкуванню, і воно виявилося дуже пізнавальним.\nЗахра, яка зустріла мене на автовокзалі, розповіла, що до заміжжя дівчину має утримувати батько, і вона може подати в суд, якщо він не буде цього робити. Після заміжжя – чоловік.\nДівчина може працювати, якщо хоче, але не зобов’язана.\nТакож в дуже традиційно налаштованих родинах дівчина може заявити чоловіку, що вона не хоче доглядати за дитиною, і він повинен найняти няню.\nПеред шлюбом наречений з нареченою узгоджують суму – мехріє – яку хлопець платить за дівчину. Ця сума величезна, і він має виплачувати її протягом всього життя.\n"Це свого роду страховка, і зазвичай жінки вимагають ці гроші перед розлученням. Деякі сучасні дівчата кажуть, що їм гроші не треба, але краще мати цю страховку", – каже Захра.\n"Коли хлопець з дівчиною зустрічаються, це нормально для неї вимагати дорогі подарунки – машину, коштовності, меблі для квартири. Увага, оплата рахунків, турбота – це той мінімум, який хлопець зобов’язаний давати дівчині. Більшість іранських дівчат дуже вимогливі до хлопців", – розповів пізніше ще один мій знайомий, Реза.\nОчевидно, це така свого роду компенсація за ту дискримінацію, якій піддаються дівчата в Ірані. Їм заборонено їздити на велосипеді (деякі роблять це нелегально), займатися альпінізмом, танцювати на публіці, дівочий спів не дуже схвалюється.\nВиставляються вимоги до одягу – голова має бути покрита разом з вухами, верхній одяг має прикривати сідниці. Зазвичай дівчата одягають штани з манто – легеньким пальтом.\nЧим релігійніші дівчата – тим темніший, більш вільний та закритий їх одяг.\nЗа два тижні в Ірані я бачила тільки одну жінку в нікабі – вид одягу, коли закрите все тіло й обличчя, крім очей.\nВ релігійних містах часто жінки носять чадор – прямокутну чорну тканину, якою замотуються поверх манто для того, щоб прикрити обриси фігури. Вона може закріплюватися в районі обличчя, а також жінки можуть тримати її руками та зубами.\nВсі дівчата, яких я зустрічала, кажуть, що їх дратує вимога носити довгий одяг, прикривати голову. Ті, які живуть в менш релігійних містах, намагаються відкривати голову якомога більше та одягати якомога коротші манто. Короткі плаття також одягають, але на вечірках в приміщеннях.\nТак одягаються дівчата в менш релігійних містах (Тегерані, Ісфахані)\nВ релігійних містах часто жінки носять чадор – прямокутну чорну тканину, якою замотуються поверх манто для того, щоб прикрити обриси фігури\nКороткі плаття також одягають, але на вечірках в приміщеннях\nДо одягу чоловіків теж є вимоги – носити шорти не те, щоб заборонено, але не прийнято, і незважаючи на спекотну погоду, жодного хлопця в шортах я не бачила.\nЗазвичай більшість іранських чоловіків дуже слідкують за своїм зовнішнім виглядом – старанно одягаються, підкреслюючи красу свого тіла.\nБільшість іранських чоловіків дуже слідкують за своїм зовнішнім виглядом\nОдна з важливих вимог для дівчат перед шлюбом – цнотливість. Якщо наречений з більш традиційної родини (таких в Ірані більшість), то він або його родина, особливо, мама буде вимагати від нареченої довідку про цнотливість.\n"Якщо мій наречений скаже мені про таку довідку, я скажу йому: йди геть, ти мені не потрібен!" – каже Захра, яка є дівчиною широкого кругозору, і її родина також.\n"Моя родина має відкриті погляди, і батьки не проти, якщо я одружуся з нецнотливою дівчиною з Європи чи США", – каже 32-річний Реза.\nКоли ми з Захрою гуляли по головній площі Ісфахану, до нас підійшов хлопець зі словами: "Чи цікаве вам спілкування просто заради спілкування?"\nМосен (так його звали) добре говорив англійською, ми розговорилися. Іранці люблять поговорити з іноземцями про інтимні стосунки, і я дізналась про ще одну цікаву іранську традицію: коли пара зустрічається, то пропонувати секс має дівчина, адже це її рішення – зберігати цнотливість чи ні. Хлопець повинен чекати й не натякати.\n"Недавно я познайомився з німецькою туристкою, й ми домовилися, що я буду її супроводжувати в пустелю. Вона мені сподобалась, і я чекав від неї пропозиції сексу, але не дочекався.\nЯ не міг пропонувати, адже відчув би себе в такому випадку ґвалтівником, а з іншого боку, я розумію, що вона не запропонує, адже це не в їхній культурі", – поскаржився Мосен.\n"Хочу сказати, що Іран – найкраща країна для гомосексуальних людей, і найгірша – для гетеросексуальних хлопців. Я вже подумаю змінити орієнтацію", – пожартував хлопець.\nЯ пробула з Захрою два дні. Знову відчула на собі іранську гостинність по максимуму. В деяких випадках мені вдавалося переконати її платити за себе, і я це вважала своєю перемогою.\nКЕРМАН. ПУСТЕЛЯ, ПРОПОЗИЦІЇ СЕКСУ ТА ЗНОВУ ЧУДЕСА ГОСТИННОСТІ\nЯ обрала Керман для своєї подорожі, адже хотіла побувати максимально у всіх точках Ірану, а Керман – місто на південному сході цієї країни.\n"В мене є друзі в Кермані, я могла б попросити їх прийняти тебе, але, на жаль, дівчата зараз не в місті, а якщо ти будеш їздити з хлопцями в авто, в поліції можуть бути питання. Адже це місто не таке вільнодумне, як Ісфахан чи Тегеран", – сказала раніше моя нова подруга Маріам з Табрізу.\nВона підшукала для мене тур по пустелях Kalut, які в 150 км від Керману.\nЦей тур був півтораденний, організований спеціально для іноземців, і коштував 100 доларів. Зі мною в групі ще виявилась пара з Нідерландів – Сандра та Себастьян. Нашим гідом був житель Керману Алі.\nТур був надзвичайним за наповненням і взагалі без пригод, до яких я звикла за моє самостійне подорожування. Ми спали в гестхаузі, на території якого можна було ходити без хустки й без довгого одягу, просто в штанях.\nКоли їхали в пустелю, Алі увімкнув пісню Lisa Gerrard "The Host Of Seraphim".\n"Поки не знайшов нічого кращого для пустелі", – пояснив він.\nПустеля вражає своєю величчю, тишею, енергетикою, викликає бажання побути в ній мінімум тиждень.\nУнікальністю саме цією пустелі є великі утворення, схожі на гори, створені тисячоліттями в процесі ерозії ґрунту та під дією води.\nПустеля вражає своєю величчю, тишею, енергетикою, викликає бажання побути в ній мінімум тиждень\nУнікальністю саме цією пустелі є великі утворення, схожі на гори, створені тисячоліттями в процесі ерозії ґрунту та під дією води\nМи провели в пустелі годин 5, і коли вилізли на одну з гір, побачили, як наближається піщана буря.\n"Ходімо назад!" – сказав гід. Ми побігли, і за пару хвилин почався дощ.\n"Унікальна ситуація – піщана буря й дощ одночасно", – сказав Алі.\nУнікальна ситуація – піщана буря й дощ одночасно\nПісля довгої прогулянки по пустелі ми лягли на килим на спостерігали за заходом сонця. Дуже швидко стемніло, коли воно сіло. Нічна енергетика пустелі була такою ж сильною, як і денна.\nКоли їхали назад, гід розповів, що молодь іноді влаштовує вечірки в пустелі.\n"Видовищно", – подумала я.\n– Алі, в Ірані карають побиттям палицями чи забиванням камінням? – спитали ми в гіда за вечерею.\n– Забивання камінням вже не поширене, а от побиття палицями існує. Якщо поліція спіймає когось п’яним – 70 ударів палицею. Після цього людина тиждень не може встати з ліжка.\n– А чи існує відрубування рук?\n– А чи тебе колись била поліція?\n– Так, одного разу ми з другом в кінотеатрі гучно сміялися, і люди викликала поліцію. Нас забрали у відділок, і там побили руками по обличчю. Синці дуже довго сходили.\n– Б’ють тільки хлопців?\n– Дівчат теж. Для цього є жінки-поліцейські.\nНаступного ранку ми зустріли світанок в пустелі. Знову прогулялися по ній. Гід показав місце, де частину гори зруйнували спеціально під зйомки фільму про пророка Мохаммада.\n– От би Голлівуд тут міг розійтися. Але їх сюди ніхто не пустить, доводиться малювати все, – сказав Алі.\nВ Керман ми повернулися в середині дня. Наступним пунктом моєї подорожі мав бути Кашан, місто в провінції Ісфахану, де є багато палаців, парків, це півмільйонне місто вважається дуже гармонійним та красивим.\nПрямих квитків з Керману до Кашану немає, тому туристичний гід допоміг мені купити квиток до Ісфахану, а звідти я мала поїхати в Кашан. Ми попрощалися з гідом, я подарувала йому українські гроші.\nВикористовуючи shared taxi, я мала доїхати до головного базару Керману. Гід порадив мені поменше говорити англійською, а зайшовши в таксі, сказати одне слово: "Арг", і простежити, щоб водій не віз мене саму, а зі мною їхали ще три людини. Все було добре, і за цю поїздку я заплатила 15 тис. ріалів (0,5 долари).\nЯк і у минулі дні я була втомлена від уваги до себе, тож одягла темні окуляри, адже іранці дуже реагують на світлі очі, знайшла фруктовий та овочевий ряд, купила собі майже кілограм солодких лимонів. Цього іранського відкриття!\nСолодкі лимони – іранське відкриття\nПісля того, як поїла їх в парку, вирішила знайти вогняний храм зороастрійців методом "язик до Києва доведе". Запитала одних людей, потім продавець ятки на базарі зробив мені карту, і я пішла по ній.\nНа шляху мене спіткала одна з найбожевільніших пригод.\nБув обідній час, вулиці спорожніли, багато магазинів закриті. Попереду мене йшов повненький хлопець років 25.\n– Хеллоу, – сказав він мені. Потім прозвучало щось на фарсі і слово "секс" із питальною інтонацією. Мабуть, причулося, подумала я. Перепитала.\nВін повторив ту ж фразу гучніше і "секс?", а також, щоб мені було ясніше, очевидно, помахав ключами від машини.\nЯ не могла повірити своїм вухам – мені просто отак на вулиці пропонують секс. Ось і зіткнулась я з тим, що читала перед поїздкою: деякі іранці сприймають європейок готовими до сексу з будь-ким.\n"Це тільки деякі. Ті, які вірять усьому, що показують по телебаченню", – пояснював мені потім один тегеранський знайомий Сіна, коли я йому розповідала про цю ситуацію.\nВ той момент я засміялась, сказала: "No", і вражена, пішла.\nКоли зупинилась сфотографувати туристичний показник, побачила, що цей хлопець їде за мною на машині, говорячи: "Sex, please, sex please!".\nЯ засміялась і знову повторила, що ні. Він продовжував за мною їхати, повторюючи: "Sex please, I love you!".\nЯ перейшла дорогу, однак він продовжував їхати за мною. На вулиці майже не було людей. Я дійшла ще до одного перехрестя, і він звернув за мною. В цей момент я закричала, що викличу поліцію, адже це вже перестало бути смішним.\nЯ не відчувала страху, адже була впевнена, що він не торкнеться до мене й пальцем.\nХлопець дуже швидко розвернувся й поїхав назад – слово "поліція" сприймається іранцями дуже серйозно.\n"В Ірані тобі можуть щось говорити, але торкатися жінки – це майже злочин", – розповів мені пізніше тегеранський знайомий.\nЯ можу перерахувати на пальцях ті випадки, коли мене торкалися чоловіки в Ірані. В них немає звички подавати руку в транспорті, при переході дороги. Не буває такого, щоб в натовпі притиснулися.\nХлопець їхав за мною, поки я не згадала поліцію. Це слово сприймається іранцями дуже серйозно\nПісля цього випадку я зайшла на базар і в однієї жінки спитала, як мені пройти до цього злощасного вогняного храму.\nЦе кардинально змінило мою ситуацію на найближчі дні.\nЖінка покликала чоловіка, з яким була, вони стали думати вдвох, а тоді ще підійшли до продавця й запитали його. Коли зрозуміли для себе, запитали, чи маю я авто, і коли я похитала головою, сказали, що можуть мене туди підкинути. Їх було троє – жінка років 60, і хлопець та дівчина з вигляду років за 30. Сказали, що вони туристи з Тегерану.\nВ автомобілі я вирішила їм дати три солодких лимони, але вони взяли тільки один, та ще й дали мені взамін три гранати.\nІ тут іранська гостинність, яка змушує мене почуватися некомфортно!\nМи приїхали до храму, вони мене сфотографували навпроти нього. Обійшли навколо, й виявили, що він закритий.\nЯка прикрість! Скільки зусиль докладено, пригод пережито, щоб побачити закритий храм. Але використовуючи метод "язик до Києва доведе", треба бути готовою до того, що це буде процес заради процесу.\nМи приїхали до храму, мене сфотографували навпроти нього, а потім виявили, що він закритий\nЯ подякувала цим людям, сказала, що в мене ввечері автобус, і я збираюся ще піти погуляти. "Залиште мене саму", – хотілося сказати.\nВони довго запитували, чи дійсно я сама, чи все добре зі мною. Я запевнила, що мені абсолютно комфортно самій. Вони пішли. Я сіла в парку за вогняним храмом і стала їсти гранати, які вони мені дали.\nАж тут за якийсь час підійшов хлопець із цієї родини, жестами та дуже поганою англійською розповів мені, що вони збираються їздити по різних туристичних місцях Керману, і запрошують мене поїздити з ними, поки не прийде час мого автобуса.\nЦе було цікавою пропозицією: я б сама не знайшла всі ці місця, тож вирішила погодитися.\nКоли зайшла в машину знову, цей хлопець, якого, як виявилося, звали Хосейн, показав мені в гугл-перекладачі фразу, перекладену з фарсі на англійську: "Ми за тебе турбувалися".\nЯ хотіла дізнатися про них побільше, але не могла, бо вони дуже погано говорили англійською, а також порадитися з моєю новою подругою з Табрізу Маріам, тому подзвонила їй і розповіла ситуацію.\nВона поговорила з цими людьми на фарсі, і потім мені розповіла: "Це родина з Тегерану – мама та син з донькою, вони пізніше будуть прямувати в ще одне місто з мого маршруту – Кашан, а після цього – в Тегеран.\nПропонують тобі приєднатися до них. В Кермані вони зупинилися в готелі, і в них є місце для тебе. Думаю, це хороша пропозиція. Так як це родина, то ти можеш почувати себе з ними в безпеці. Вони можуть зараз поїхати з тобою здати твій квиток до Ісфахану".\nЯ вже звикла, що в Ірані я потрапляю в ситуації, яких би ніколи не могло б бути в Україні.\nЗ моєї точки зору, ця ситуація нестандартна для обох сторін. Родина запрошує подорожувати з собою іноземку, яку вона бачить вперше в житті, і з якою фактично не може поспілкуватися. І для мене – сідати в машину та бути в готелі з людьми, про яких я нічого не знаю.\nАле це Іран, тут можна робити нетипові вчинки, тут в людей інше бачення світу. Взагалі вони більше керуються відчуттями, ніж логікою. Спонтанність є необхідною рисою чудової подорожі для мене.\nСпочатку ми поїхали на автовокзал і забрали мій багаж, потім дуже довго їздили по місту й шукали турагентство, в якому туристичний гід купив мені квитка, адже повернути його можна було тільки в ньому.\nПісля того поїхали в сад Шазде біля містечка Махан, який був побудований для одного з іранських правителів 19-го століття. Вхід для іноземців туди в 7 разів дорожчий, ніж для іранців (як і в усі інші визначні місця), але за мене заплатили згідно з іранською традицією гостинності.\nУ саду ми зустріли школярок, які реагували на мене з цікавістю та просили сфотографуватися.\nУ саду ми зустріли школярок, які реагували на мене з цікавістю та просили сфотографуватися\nВиявилося, що Хосейн на рік молодший за мене. Студент PhD, вивчає різні електронні сервіси, брав участь в конференції на цю тему в Стамбулі. Його рівень англійської був приблизно А1 – коли Хосейн хотів сказати 3 речення, він говорив 3-5 англійських слів, доповнював їх жестами, і десь приблизно з третього разу я розуміла, що саме він мав на увазі, адже ці англійські слова він говорив із великим акцентом. Порозумітися – це був виклик і для мене, й для нього.\nПісля саду ми поїхали в Махан, подивилися мавзолей одного шаха. Потім мені поставили вибір, де я хочу поїсти: в фастфуді чи в ресторані. Я намагалась донести думку, що я буду їсти там, де хочуть вони, але від мене вимагали рішення (хтозна, можливо, це був тароф, але дуже складно вести дискусію, коли погано розумієш людину).\n"Очевидно, в фастфуді дешевше", – подумала я, і назвала його. Мені здалося, що вони все-таки хотіли ресторан, і я намагалась перемінити своє рішення, але вони вже їхали у фастфуд.\n"Чи він достатньо гарний?" – запитав мене Хосейн, коли під’їхали. Він виглядав аж занадто дорогим. Рахунок на чотирьох там вийшов 25 доларів, і це було недешево.\nЇхній номер в готелі був двокімнатним, з великою гостьовою, як зазвичай в іранців. Вони звільнили мені одну кімнату, а самі втрьох були в іншій.\nЯ дуже переймалась, щоб чітко донести до них інформацію, що в Тегерані я хочу зустрітися зі своїм другом Аміном перед відльотом. Врешті це вдалося, й вони накреслили план, згідно якого в Тегерані ми мали були о 19 вечора через день. Якраз Амін не мав можливості побачити мене вдень, тому цей час підходив.\nНаступного дня ми відвідали музеї в чоловічій та жіночій лазнях, базар, поїздили по парках… І знову за мене скрізь платили.\nДОРОГА З КЕРМАНУ ДО ТЕГЕРАНУ. ПРИГОДИ З КОРПУСОМ СТРАЖІВ ІСЛАМСЬКОЇ РЕВОЛЮЦІЇ\nО четвертій ранку ми виїхали з готелю в місто Язд, далі в нашому плані був Кашан, Кум і Тегеран. Але при під’їзді до Язду сталась одна з найбільш негативних речей за час мого візиту в Іран.\nВ містечку Мехріз нас перевірили представники Корпусу стражів ісламської революції. Солдат довго дивився мої документи, розпитував Хосейна. Хлопець щось швидко кинув своїй сестрі Розі в проміжку між спілкуванням з солдатом.\n"You are friend of my’s friend!" – сказала Роза й показала жестами, щоб я подзвонила своїй подрузі Маріам з Табрізу.\nВона довго говорила з нею на фарсі, а в цей час солдат продовжував говорити з Хосейном. Врешті він сів, всі видихнули й поїхали. Мені було цікаво, про що вони говорили, але я не могла це з’ясувати.\n"You will not see Amin", – сказав мені Хосейн через деякий час і показав жестами, щоб я подзвонила своєму другу.\nВся родина виглядала стурбованою.\n"Що? До чого тут це?" – подумалось мені. Набрала його, він не брав трубки.\nВ цей час подзвонила Маріам, і з’ясувалося, що солдати зобов’язали родину бути за мене відповідальною, записали їх адресу й телефон Маріам.\n"Бережи себе", – сказала вона мені.\nЧерез якийсь час я додзвонилась Аміну, він поговорив по телефону з родиною, потім дали трубку мені й він сказав: "Ми з тобою не побачимося. Родина привезе тебе прямо в аеропорт, і я прийду десь за 2 години до відльоту".\n"А чому так?" – не зрозуміла я.\n"Have fun!" – роздратовано сказав він мені й поклав трубку.\nПри під’їзді до Язду сталась одна з найбільш негативних речей за час мого візиту в Іран\nЯ не розуміла, що сталося. Що такого сказали ці солдати? Амін на мене за щось розсердився?\n– Amin is bad! – сказала мені Роза.\n– Amin is good! – цю єдину зрозумілу їм усім фразу я могла сказати.\n– No, – похитала головою мама родини. – Amin is very bad!\nЦікаво, чому вони так вирішили? Нічого неясно… Дивина якась. Люди, яких я знаю 1,5 дні, роблять висновки про мого друга, якого я знаю 3 роки.\nЯ розхвилювалась, розплакалась, і коли приїхали в місто Язд, була дуже розчарована.\nНаписала Аміну смску, що не розумію, що сталося, і попросила вирішити ситуацію.\n– Можливо, ми вберегли тебе від чогось поганого", – таку фразу англійською показав мені Хосейна в своєму перекладачі.\n– Amin is best friend! – засміялась я.\n– Якщо Амін мій best friend, то чому ж він мене не супроводжує по Ірану? – у відповідь засміявся він.\n"Ага, він все покине й буде мене супроводжувати", – подумала я.\nМама Хосейна показала жестами, що якщо я зустрінуся з Аміном, то завагітнію, і вони потім будуть винні.\n"What?? No, this will not happen!" – крикнула я, але вони були невблаганні.\nЯ поскаржилась на ситуацію Маріам. Вона довго говорила з Хосейном на фарсі, після того сказала мені: "Вони не довіряють Аміну, тому що він запропонував, щоб вони висадили тебе десь на дорозі, й він потім тебе забере. Якби він запропонував інший варіант…".\nАле в чому проблема? Висадять мене, він забере… Що тут такого?\n"Зрозумій, іранські хлопці повинні краще турбуватися про дівчат. До того ж, родина переймається, що якщо з тобою щось станеться, то в них будуть проблеми з Sepah (Корпусом стражів ісламської революції). Отже, через цю ситуацію тобі краще робити так, як каже родина".\nДивина… Це ж треба – мене навіть не спитали, що для мене краще. За мене просто вирішили, що я не побачуся зі своїм другом. Ось вона, зворотна сторона іранської турботи.\nЗа мене просто вирішили, що я не побачуся зі своїм другом. Ось вона, зворотна сторона іранської турботи\nАле одночасно, безперечно, я відчувала вдячність родині за те, що вони для мене зробили – прихистили в себе в готелі, возили скрізь, платили за мене, показували все і ось зараз везуть в аеропорт.\nМи прибули до нього о 23 годині, і родина стала чекати, поки я не відлечу. За якийсь час прийшов Амін, розговорився з родиною.\n– Amin is good! – сказали вони мені.\nЯк і всім, хто мене приймав, я подарувала їм листівки з України. Вони розчулилися й дуже їм раділи. Дочекалися, поки я пройду паспортний контроль, махали мені й посилали повітряні поцілунки.\n"Неймовірна пригода", – думаю я зараз, майже через місяць після повернення в Україну.\nЯ досі частково в тій реальності. Усіх запрошувала в Україну, і двоє ніби серйозно збираються приїхати. Я дуже чекаю, хочу нарешті тепер сама сказати: "Ти – мій гість".\nКатерина Цибенко, спеціально для УП.Життя


September 23, 2018, 3:40 PM 2018-09-23T16:04:34\nВ Одесі приблизно сотня людей зібралася біля управління Національної поліції в Одеській області. Вони вимагають відставки очільника поліції Одещини Дмитра Головіна та прокурора області Олега Жученка.\nАкцію влаштували через напад на активіста Олега Михайлика, у якого 22 вересня стріляли в Одесі. Учасники мітингу розповіли, що вимагють відставки через цей напад, а також через інші не розслідувані провадження.\n«Саме прокуратура здійснює процесуальне керівництво та нагляд за діяльністю правоохоронних органів. Понад рік не доведено до кінця слідство практично щодо жодного нападу на активістів. Не встановлено жодного замовника. На нашу думку, керівництво правоохоронних органів повинно бути звільнено, а в ідеалі, відповідно до чинного законодавства, щодо них має бути відкрите кримінальне провадження за фактом їхніх дій протягом останнього року — це і фабрикація справ проти активістів, і напади на громадських діячів», — розповів про вимоги мітингарів колишній лідер одеського осередку «Правого сектору» Сергій Стерненко, на якого теж тричі нападали.\nДо учасників акції вийшов заступник начальника голови Нацполіції Одещини Сергій Махотін. Він повідомив, що Головіна немає у відділку, оскільки поїхав на виклик щодо вбивства.\nМахотін зазначив, що поліція веде розслідування і розголошувати подробиці не може, однак запевнив, що правоохоронці зроблять усе можливе, аби знайти нападників.\nВ Одесі ввечері 22 вересня стріляли в активіста, голову Одеської міської організації партії «Сила людей» Олега Михайлика. У чоловіка вистрілили на подвір’ї його будинку. Сусіди побачили, що Михайлик упав і викликали швидку. У лікарні Михайлика прооперували, але він у критичному стані.


Ми хапали дітей, щоб сховати їх від палиць та ціпків – Верігіна про напад на луганський Євромайдан у 2014-му | Громадське радіо\nМи хапали дітей, щоб сховати їх від палиць та ціпків – Верігіна про напад на луганський Євромайдан у 2014-му\nMarch 7, 2020, 4:07 PM 2020-03-07T16:21:22\nЧому потрібно щороку згадувати події так званої «Русской весны» та як вони розслідуються українськими правоохоронцями?\nПро це поговорили з колишньою очільницею Луганської обласної державної адміністрації Іриною Верігіною.\nІрина Верігіна: Це необхідно згадувати, тому що війна не закінчилася, вона триває. Ніхто не думав, що вона буде тривати протягом шести років. Закривати очі і говорити, що все нормально, ми не можемо. Навпаки нам потрібно більше говорити про те, що є переселенці, що триває війна і агресор – Російська Федерація.\nЯ, наприклад, нічого не можу забути з 2014 року. Як почалося все з 9 березня після першого захоплення ОДА, після — побиття патріотично налаштованих людей, дітей, які у вишиванці вийшли до пам’ятника Шевченка… Потім було захоплення приміщення СБУ, потім другий раз захопили ОДА, потім блокпости, які з’являлися на території Луганської області. Далі згадую, як почали завозити першу зброю саме в Антрацитовський район (на кордоні з РФ – ред.) і роздавати людям по паспортах – будь-який бажаючий міг отримати зброю.\nЗгадую, як 9 березня я як раз стояла на сцені, одна жінка грала на кобзі, а діти співали пісні. І тут я побачила, як розвертаються люди, які стояли на іншій стороні дороги, тому що до нашого мітингу прямували люди з російськими прапорами. Зліва і справа також пішла велика маса людей – привезених «тітушок» з бітами та ціпками. У декого навіть була зброя. Вони не використовували зброю, але люди її бачили. І коли почали бити людей палками і ціпками, було страшно. Вони не дивилися, кого вони б’ють – чи дітей, чи дорослих.\n9 березня 2014. Луганськ\nЯ кілька днів тому передивлялася ті фрагменти і бачила діточок, які вийшли з бантиками, з посмішками, з кульками та прапорцями. А потім ми їх хапали і укривали на п’ятому поверсі облдержадміністрації.\nТому я вважаю, що нам потрібно робити висновки з того, що відбулося.


Колізійне регулювання спадкових відносин у міжнародному\nПравовий режим спадкового майна визначається спадковим статусом: відносини з спадкоємства визначаються за правом країни, де спадкодавець мав останнє місце проживання. Відповідно до ст. 20 ГК РФ, місцем проживання визнається місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Місцем проживання неповнолітніх, які не досягли чотирнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх законних представників - батьків, усиновителів чи опікунів. Отже, якщо спадкодавець мав останнє постійне місце проживання в Російській Федерації, то застосовним буде саме російське право, яким, зокрема, визначатимуться коло спадкоємців, черговість їх закликання до спадкоємства, право на обов'язкову частку.\nУ той же час з цього правила є винятки: спадкування нерухомого майна визначається за правом країни, де знаходиться це майно, а спадкування нерухомого майна, яке внесено до державного реєстру в Російській Федерації, - за російським праву .\nЗдатність особи до складання і скасування заповіту, в тому числі щодо нерухомого майна, а також форма такого заповіту або акта його скасування визначаються за правом країни, де заповідач мав місце проживання в момент складання такого заповіту або акта. Однак заповіт або його скасування не можуть бути визнані недійсними внаслідок недотримання форми, якщо вона задовольняє вимогам права місця складання заповіту або акта його скасування або вимогам російського права.\nІнформація, релевантна " Колізійне регулювання спадкових відносин у міжнародному приватному праві "\nколізійні та матеріально- правові. Колізійні норми складають історичну основу МПП. Їх призначення полягає не в безпосередньому регулюванні тих чи інших суспільних відносин, а у визначенні права тієї держави, яка має бути застосовне в даному конкретному випадку. За своєю природою колізійні норми є правилами поведінки відсильний характеру. Сукупність\nрегулювання. 2. Джерела міжнародного приватного права. 3. Колізійні норми в міжнародному приватному праві. 4. Правовий статус російських суб'єктів міжнародного приватного права. 5. Правовий статус іноземців з міжнародного приватного права. 6. Правове становище підприємств з іноземними інвестиціями. 7. Правовий режим вільних економічних зон в РФ. 8. Зовнішньоекономічні\nколізійного права Латинської Америки / / Матеріали з іноземної законодавству і міжнародному приватному праву. Праці ВНИИСЗ. Вип. 44. М., 1989. С. 114 - 134; Уніфікація права країн Латинської Америки / / Законодавство зарубіжних держав. Оглядова інформація. Вип. 9. Ін-т законодавства та порівняльного правознавства. М., 1991 ; Шебанова Н.І. Проблема кодифікації з міжнародного\nколізійних норм, встановлених федеральними властями. Колізійні норми існують також на випадок зіткнення актів, виданих у різний час, в різному обсязі, різними органами. Дія по колу осіб означає, за загальним правилом, поширення нормативних вимог на всіх адресатів у рамках територіальної сфери дії того чи іншого акта. Але з даного правила є три винятки.


Софія Ротару виглядає молодшою за свою невістку – Порадниця\nПрекрасна співачка Софія Ротару завжди виглядала чудово, а тепер, в свої вже 71 так взагалі виблискує, цвіте і пахне. На жаль, Софія неактивний користувач соціальних мереж і тому свіжими фотознімками вона ділиться вкрай рідко.\nАле все ж днями співачка вирішила побалувати своїх підписників новою фотографією, де вона позує у себе в саду на дачі, в елегантній і незвичайній чорній сукні з яскравою вишивкою. Підписники відразу обсипали компліментами Ротару, кажучи, що вона виглядає просто приголомшливо і навіть молодшою, ніж її невістка Світлана.\nАле, не обійшлося і без злісних коментарів, де писали, що захоплюватися тут нічим, адже це виключно заслуга хірургів і косметологів, були мовляв гроші і у нас, ми б теж добре виглядали.\nСофія ніяк не прокоментувала ці випади на свою адресу, але на це відповів її директор, і розповів, що Ротару вже давно не їсть важку їжу, відмовилася від м’яса і їсть в основному зелень і овочі, а щоб меню було різноманітним, спеціально для неї, дієтолог, і за сумісництвом друг співачки, складає їй меню, щоб правильне харчування було в задоволення.


Усе починається зі школи: які профілі обирають старшокласники Слов’янська | Новини\nУ нашій країні дуже поширена ситуація, коли людина отримує в університеті одну професію, а працює зовсім у іншій сфері. Але усе починається зі школи.\nОдин з журналістів сайту 6262 у своєму блозі розглядав декілька ситуацій, які призводять до того, що молода людина обирає непотрібну їй у майбутньому професію: коли на професію немає попиту, коли професію обирають батьки, коли на вибір вплинула спеціалізація старших класів (наприклад, коли у школі гуманітарний профіль, а людина хоче поступити на програміста).\nЧитайте: «Лучше идти работать, чем тратить пять лет на диплом, который никому не нужен»\nВибір майбутнього шляху багато у чому залежить від школи, бо саме там усе розпочинається. Українські школярі, в основному, обирають той профіль, що й більшість їх однокласників.\nЯкі профілі у старшокласників Слов’янська\nМи вирішили дізнатися, яка складається ситуація у слов’янських школах. Для цього звернулися до заступниці начальника міського відділу освіти з навчально-виховної роботи Марини Хохлової.\nЗгідно інформації, яку нам надали в управлінні освіти, 93% старшої школи у Слов’янську (1223 учні) навчаються за профільною програмою. Універсальним навчанням охоплено 86 учнів дистанційної школи.\nБільшість учнів у 2019/2020 навчальному році обрали українську мову (25% учнів), інформатику (22%) та українську літературу (21%). Іноземну мову обрали 14% учнів. Заступниця каже, що такий вибір обумовлений тим, що ЗНО з мови та літератури обов’язково здають усі. Але з наступного року математика буде тежобов’язковим предметом – не можна буде обирати між нею та історією України.\nМеншість традиційно обрала точні науки: правознавство та математика – 5%; біологія та екологія, поглиблене вивчення математики – 4%; економіка і технології – 2%.\nЯк обирають профіль у школах\nЗа словами заступниці начальника управління освіти, профіль у школах обирають щороку із урахуванням освітніх запитів та потреб більшості учнів, матеріально-технічної бази, кількості кадрів, навантаження вчителів. Також враховується наповненість класів, тобто норматив – 25 учнів, тому що освітню субвенцію школи отримують із цієї кількості. Це не означає, що протягом багатьох років у школі буде один і той самий профіль – він може змінюватись. Але, враховуючи усі ці умови, школа не може підбирати освітню програму для кожного старшокласника індивідуально.\nМарина Хохлова каже, що інколи в управління приходять незадоволені батьки із скаргами на те, шо школи не надають тих можливостей, які вони б хотіли. У місті, на жаль, немає практики, коли учні перед старшими класами переходять у іншу школу, де профіль більше відповідає потребам. Навіть коли ця інша школа знаходиться поруч із рідною. Тому обирають ті профілі, які зацікавлюють більшість.\nЧому «йдуть за колективом»\nБагатьох від зміни школи зупиняє страх перед новим колективом, новими вчителями та умовами. Але спеціалістка стверджує, що в жодній школі міста немає проблеми переповнених старших класів, тому переходити можна вільно. Усього 1319 учнів 10-11 класів, а старших класів у Слов’янську 54. Виходить, у всіх класах у середньому по 24 учні.\nЩе одна причина може бути через брак інформації, які профілі є в інших школах, скільки там старшокласників та яка програма. Тому що кожна школа – це такий собі закритий міні-всесвіт.\nЩодо адаптації, то на цей випадок у школах працюють психологи, які повинні моніторити обстановку.\nЩоб було як у розвинутих країнах\nБагато хто з батьків та дітей вважає, що було б ідеально із західною системою навчання – кожен обирає ті предмети, які йому потрібні, і ніхто не підлаштовується під більшість. Марина Хохлова каже, що приблизно щось подібне у нас можливо – розділити клас на дві групи, якщо кількість дітей дозволяє. Одна група буде вивчати точні науки, інша – гуманітарні, але усі інші не профільні предмети вони вивчатимуть разом. Знову ж, головна умова такого розділення – достатня кількість учнів.\nЩодо не профільних предметів, то заступниця каже, що школа може змінювати кількість їх годин. Повністю прибрати додаткові дисципліни неможливо, але трохи зменшити навантаження цілком реально. І якщо раніше учні «ганялися» за гарними оцінками з усіх предметів для хорошого атестату, то зараз у цьому вже немає сенсу, бо атестат більше не має такого сильного впливу на ЗНО та вступ до університету.\n«Якщо людина має усі «дванадцять» в атестаті, то це лише на десять відсотків покращить результати ЗНО. А якщо людина здала свій профільний предмет, наприклад математику, лише на сім балів, то інші «дванадцять» не виправлять ситуацію», - каже Марина Хохлова.\nУ наступному матеріалі читайте про те, які вищі навчальні заклади обрали випускники минулого навчального року.\nСлов'янськ новини школа освіта діти старшокласники профіль професія


Валентина Ярошенко: Календарні летять дні - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Валентина Ярошенко: Календарні летять дні - ВІРШ\nКалендарні летять дні\nКоли сонечко нам світить, То радіє в нас душа. І дерева в пишнім цвіті, Вже прийшла до нас весна. Вона десь не за горами, Календарні летять дні. Вкриє землю килимами, Різноспів птахів, пісні. Та іще зима із нами, Дивують її зміни. Закидає все снігами, Дає різні переміни. То морозами ударить, Сипле сніг із - за гори. Різні має вона вади, А тепер тануть сніги. Та весну́ усі чекаєм, Радість маємо з повна. Тяжкі відстані долаєм, Бо найкраща в нас вона.\nдата надходження: 22.01.2021 13:05:33\n© дата внесення змiн: 22.01.2021 15:00:16\nВ Обране додали: НАДЕЖДА М., Ольга Калина, Катерина Собова, Наталі Косенко - Пурик\nІвашина В.І. 2, Чайківчанка, Катерина Собова, Наталі Косенко - Пурик, Сніг_на_голову, Дружня рука, НАДЕЖДА М., НАДЕЖДА М., НАДЕЖДА М., НАДЕЖДА М., Каминский ДА, Ольга Калина, Malunka, Амадей, Закохана в море, Штука, Любов Вишневецька\nОльга Калина, 22.01.2021 - 21:29\nВалентина Ярошенко відповів на коментар Ольга Калина, 24.01.2021 - 20:10\nДякую за гостини,дорога п. Олю! Щастя Вам, миру і добра!\nКаминский ДА, 22.01.2021 - 16:46\nУ Вас была зима это посланец Великого Сибирского антициклона. Сформировался и движется на Европу второй антициклон.На сколько у него хватит духа - посмотрим. За зимний сезон формируется 4 -5 таких волн\nА стих Ваш мне очень понравился\nВалентина Ярошенко відповів на коментар Каминский ДА, 24.01.2021 - 20:15\nДякую за теплу зустріч, іще за Ваші гостини! Дякую, що зайшли на мою сторінку! Надіюсь і на далі будемо друзями! Щасти Вам шановний завжди! Удачі Вам і благополуччя!\nНАДЕЖДА М., 22.01.2021 - 16:16\nГарно, Валюша, з надією!..\nВалентина Ярошенко відповів на коментар НАДЕЖДА М., 24.01.2021 - 20:19\nА без надії і життя пропаще! Дякую, що пам'ятаєте про мене,дорога Надюшко! Рада завжди зустрічі з Вами.\nНаталі Косенко - Пурик, 22.01.2021 - 14:23\nКоли сонечко нам світить,\nТо радіє в нас душа.\nІ дерева в пишнім цвіті,\nЧарівно, щедро, Валечко. Дякую, за теплоту і душевність. Нехай життя завжди буде сонячним.\nВалентина Ярошенко відповів на коментар Наталі Косенко - Пурик, 24.01.2021 - 20:24\nА з тобою моя рідна, у мене завжди життя буде сонячним!Ти моя радість і моє натхнення! Дякую тобі за підтримку!\nНаталі Косенко - Пурик відповів на коментар Валентина Ярошенко, 24.01.2021 - 20:47\nВалентина Ярошенко відповів на коментар Наталі Косенко - Пурик, 24.01.2021 - 22:02\nНе доведи, Боже, якусь користь від вас мати...Дуже ціную нашу дружбу! І завжди рада нашому спілкуванню! Щастя Вам і всього найкращого!!!\nКатерина Собова, 22.01.2021 - 14:00\nНе встигнемо й оглянутися, як у віконце постукає весна! Додав настрою Ваш вірш, Валечко!\nВалентина Ярошенко відповів на коментар Катерина Собова, 24.01.2021 - 20:31\nЯкже мені завжди бажається Вам додати радощів!Коли у Вас є радість і настрій він передається і мен! Щастя Вам і палких почуттів та вражень на все життя,моя дорогенька!\nЧайківчанка, 22.01.2021 - 13:15\nВалентина Ярошенко відповів на коментар Чайківчанка, 24.01.2021 - 20:33\nЩасти тобі завжди,дорога Марійко!


Створено: Четвер, 29 серпня 2013, 06:27\n"Тут, на цвинтарі Прійметса сплять вічним сном 300 бійців за свободу. Вони є свідченням тієї ціни, яку заплатили наші пращури за свободу", - сказав глава військового відомства пан Рейнсалу.\nМонумент роботи естонського скульптора Амандуса Адамсона, присвячений пам'яті більш ніж 300 похованих у Валга бійців за визволення Естонії, був вперше зведений в 1925 році. На п'єдесталі була встановлена бронзова скульптура, що зображала воїна з мечем на поясі, в одній руці у нього прапор, а інша заклично витягнута вперед.\nПісля "Сонячної революції" у липні, і вже остаточно після радянської окупації в серпні, 21 вересня 1940 року монумент підірвали молоді комсомольці за вказівкою командного військового штабу РСЧА у Прибалтиці. Пізніше був знищений і постамент.\nЯк відомо, в ході Визвольної війни 1918-1920 років збройні сили Естонії за підтримки російських білогвардійців Юденича, фінів, англійського флоту та матеріальної допомоги з боку Антанти воювали проти воєнізованих формувань прибалтійських німців "Ландесвер" і проти Червоної армії.\nВійна завершилася підписанням 2 лютого 1920 року Тартуського мирного договору з РРСФР.\nПісля церемонії відкриття пам'ятника президент і міністр оборони відкрили фестиваль військової історії.


Лікування розтяжок на сучасному лазері Fotona Technology – Boomplus\nЛікування розтяжок на сучасному лазері Fotona Technology\nFotona – світовий лідер у розробці і виробництві лазерів для дерматології, естетичної медицини, стоматології, хірургії та гінекології. Її заслуги відзначені численними нагородами, особливо за досягнення у галузі омолодження та відновлення шкірних покривів. Лазери Fotona – це системи на основі ербієвого і неодімових лазерів (Er: YAG і Nd: YAG). У науковому світі вони визнані «золотими» стандартами.\nТепер розповімо про те, що хвилює більшість жінок і як цього можна позбутись за допомогою лазеру Fotona.\nРозтяжки – це так зване розтягнення шкіри, а також розрив дерми, поява яких свідчить про те, що в організмі порушено процес вироблення еластину і колагену – компонентів, які безпосередньо відповідають за стан шкіри.\nМолоді розтяжки мають більш червонуватий або рожевий колір, за ці відтінки відповідають кровоносні судини, якими пронизана щойно утворена рубцева тканина. Але з часом судини пустіють, шрами світлішають і через 6-12 місяців перетворюються на так звані «старі» розтяжки. В таких розтяжках не виробляється пігмент меланін, тому вони не змінюють свого білого кольору навіть під час засмагання і їх складніше видалити.\nФракційна насадка лазеру Fotona згладжує розтяжку зі здоровою шкірою, яка з часом стає менш помітною та краще піддається засмазі.\nЛазерна терапія випаровує частину клітин рубцевої тканини, відповідно, примушує тканину підсилювати синтез колагену. В результаті над глибокими розтяжками утворюється нова, молода і здорова шкіра, здатна закрити під собою «старі» розтяжки.\nMFL Spa&Beauty Salon\nPrevious ArticleРоби те, що любиш, люби те, що робиш\nNext ArticleТрадиції і ми\nМагнітні бурі у березні: як уберегтися\nЗдоров’я матері і дитини понад усе!


Купити Газобетон Стоунлайт «Паз-гребінь» 300x200x600 D400/D500, вигідна ціна в Києві!\n2 250,00 грн Ціна на заводі 2 390,00 грн Ціна на складі в Києві\nГазобетон Стоунлайт «Паз-гребінь» 300x200x600 2K\nГазобетон Стоунлайт Стіновий 300x200x600 2K\nAeroc D500 300x200x600 (Обухів) Паз-гребінь\nОб'єм блоку 0,036\nПаропроникність, мг/(м·год·Па) 0,23\nТеплопровідність, Вт/м°С 0,098\nВага упаковки, кг 1500\nК-сть блоків на піддоні, м3 2,16\nВид блока Паз-гребінь\nОпис Газобетон Стоунлайт «Паз-гребінь» 300x200x600 D400/D500\nГазобетон Стоунлайт «Паз-гребінь» D400/D500 (Бровари) унікальний за рядом причин. Його переваги є запорукою популярності на будівельному ринку на багато років вперед. Ось ці переваги:\nВелика площа і габарити (замінює 20 рядових будівельних цеглин);\nУніверсальність (блок можна застосовувати і для будівництва багатоповерхових будинків, і для модернізації вже існуючих, і просто для утеплення будинків).\nКупити такі блоки Ви зможете в Києві за дуже вигідною ціною в інтернет-магазині Тривіта.\nТипові розміри газоблоку Стоунлайт «Паз-гребінь» D400/D500\nВи пишете відгук про товар:Газобетон Стоунлайт «Паз-гребінь» 300x200x600 D400/D500