Пиріг з картоплею і бринзою рецепти з фото, інгрідієнти та способи приготування\nКулінарний сайт для душі » Борошняні вироби » Пироги та пиріжки » Пиріг з картоплею і бринзою\nПиріг з картоплею і бринзою\nПиріг з картоплею і бринзою, приготований за цим рецептом, виходить просто чудовим. Ніжне дріжджове тісто з апетитною і ароматною начинкою. На стіл пиріг можна подати зі сметаною або іншим соусом по своєму смаку.\nбринза - 400 г\nсухі дріжджі - 2,5 ч. Ложки\nРозвести дріжджі в теплому молоці. Додати цукор і 1 ст. ложку борошна. Розмішати до однорідності і помістити в тепле місце приблизно на 15 хвилин, щоб дріжджі активувалися, і зверху з'явилася пінна шапочка .\nУ миску просіяти половину борошна. Вбити 1 яйце і додати теплу сметану. Всипати сіль і ретельно все розмішати. Влити дріжджову суміш і потроху просіяти борошно, що залишилося, ретельно розмішуючи. Замісити м'яке тісто, яке не буде прилипати до рук. В кінці замісу влити рослинне масло.\nТісто, накрити рушником і помістити в тепле місце на 1 годину. За цей час тісто має добре піднятися. Тим часом картопля помити і почистити. Відварити його до м'якості в підсоленій воді. Відвар злити, а картопля розім'яти виделкою.\nЦибулю почистити і дрібно порізати. Розігріти в сковороді олію. Обсмажити в ньому цибулю до золотистого кольору. Додати його до картоплі і ретельно все перемішати. Бринзу розкришити на маленькі шматочки. Змішати її з картоплею. При необхідності можна додати трохи солі.\nТісто розділити на дві половини. Кожну розкачати в круглі і однакові за розміром пласти. На один викласти картопляну начинку, залишаючи по краях 2 см вільними. Накрити другим шаром і щільно з'єднати краю. Яйце розмішати вінчиком і змастити ним пиріг. Помістити його в розігріту до 180-200 градусів духовку і випікати до готовності приблизно 35 хвилин.\nКатегорія: Борошняні вироби » Пироги та пиріжки Переглядів: 216\nДріжджовий пиріг з лимоном


ВІДЕО: У Києві помер п'ятирічний хлопчик, якого підстрелили поліцейські - 23:53 03.06.2019 - 112.ua\n23:53 03.06.2019 33\nУ лікарні Києва помер 5-річний хлопчик Кирило, у якого, найімовірніше, стріляли п'яні поліцейські у Переяслав-Хмельницькому Київської обл. Про це повідомив "24 канал" із посиланням на працівників лікарні.\nПісля поранення Кирила доставили до Києва для подальшого лікування у нейрохірургічному центрі. Стан потерпілого був вкрай тяжким - він перебував на апараті штучної вентиляції легень\n#смерть #стрілянина #ПП #постріли #поліцейські #арешт поліцейського #вогнепальне поранення #смерть хлопчика #смерть дитини\n"По суті" з Денисом Жарких. В гостях Леонід Кожара. Випуск від 19.11.2019 15:15 19.11.2019


Кілометри пам'яті: Білоруси у Чернігові приєднались до забігу на честь загиблих українців (Фото) – ЧЕline |\nКілометри пам’яті: Білоруси у Чернігові приєднались до забігу на честь загиблих українців (Фото)\n– Важливо те, що саме цивільні громадяни ініціюють це. Не колишні військові, не ветеранська спільнота, а цивільні громадяни таким чином вшановують Героїв. Це подяка не кожному з нас, військових, а саме тим, хто вже не може з нами сьогодні бігти, – наголосив учасник війни на Донбасі Сергій Богукалець.\n“Вшануємо загиблих і пам’ятаємо, що війна триває”- під таким девізом у Чернігові пройшов забіг, присвячений пам’яті загиблих Героїв Чернігівщини. Пройшов він уперше, але одразу набув міжнародного рівня, адже учасниками були і гості з Білорусі.\nІніціаторами цього заходу стали учасники спільноти “Біговий Чернігів”, а співорганізаторами були представники оперативного командування “Північ”.\n– Саме в цьому і полягає унікальність чернігівського забігу – співпраця цивільних і військових. Від силовиків, окрім армійців, участь беруть і поліцейські, і прикордонники. А звичайні городяни бігли цілими сім’ями, разом з малечею, – військовий та ультрамарафонець Володимир Василенко.\nМінімальна дистанція забігу – 3 кілометри, але всі хто бажав могли її подвоїти.\nОлександр Штупун, спеціальний кореспондент (м. Чернігів)\nЧернігівська міська рада затвердила склад молодіжної ради\nУ Сосниці ремонтують дороги (Фото)


Звернення Сторожинецької районної державної адміністрації з нагоди 1032-ї річниці Хрещення Київської Русі – України | Сторожинецька районна державна адміністрація\nПонад 10 століть тому князь Володимир у Києві на Дніпрі хрестив киян і свій народ.\nСаме утвердження християнства стало справжнім підґрунтям, на якому формувалася наша культура, поширювалася писемність, в повазі до ближнього та любові до Бога виховувалися десятки поколінь.\nПісля прийняття християнства Київська Русь стала могутньою державою середньовічної Європи, мати добрі відносини з якою вважали за благо всі сусідні країни, яка відіграла велику роль як в історії східнослов’янських народів так і в світовій історії.\nСьогодні це свято духовно об’єднує всіх громадян України, живить нашу віру, надію та любов, нагадує нам про вічні цінності нашої славної історії.\nСердечно вітаючи жителів району та духовенство, від щирого серця бажаємо, щоб свято Хрещення Київської Русі зцілило і об’єднало наші душі у великій вірі до нашого Спасителя, примножувало добробут в кожному домі, давало здоров’я на багато мирних і щасливих років.


Усі електровози серії приписані до локомотивного депо Київ-Пасажирський Південно-Західної залізниці. Однак станом на грудень 2018 експлуатуються лише чотири із них — під заводським номером 004, 012, 015 та 018. Всі інші або стоять неробочі в депо (поки їх не відремонтують), або передані в Державний університет транспорту, або, можливо, списані. На жаль, тільки недавно чотирьом останнім електровозам даної серії виповнилось 10 років при середній експлуатації (як мінімум) 25 років. Критики залізничного транспорту кажуть, що дані електровози не витримали жахливої експлуатації.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=ДС3&oldid=25954080\nОстаннє редагування: 22 серпня 2019, 18:47


• Читайте у свіжому номері газети ЯСНО №41 • ЗакарпатПост •\nЧитайте у свіжому номері газети ЯСНО №41\n14.10.2021 12.10.2021 Закарпатпост 214 Views 0 Comments\nВакцинація без права вибору\nСкладається таке враження, що чиновники мають народ за стадо покірних баранів. Так, ця фраза, як кажуть, заїжджена, утім те, що робиться за останні два роки, просто не піддається логіці і суперечить здоровому глузду. Більше – у газеті ЯСНО.\nЯк свинина, телятина і курятина пов’язані із глобальним потеплінням\nЯк тваринництво впливає на екологію\nНа сьогоднішній день виробництво м’яса, риби, морепродуктів і молока – це величезний бізнес, який заради власної вигоди готовий на значні екологічні жертви, пояснюючи їх масовою потребою людей в такій їжі. На жаль, більшість дійсно погоджується з надуманою необхідністю в такій продукції. До того ж, як і в будь-якому іншому бізнесі, ключову роль тут відіграє фактор грошей, з кількістю яких у виробників (завдяки масштабам і попиту) проблем немає. Як результат, індустрія отримує підтримку на всіх рівнях (від населення до політиків) і продовжує процвітати. Що ж в цьому поганого для екології? Про це і більше у газеті ЯСНО.\nДемони диктували дівчинці, що робити\nСмерть дев’ятикласниці Сабіни із села Фанчиково, що на Виноградівщині, у березні цього року сколихнула всю область. Але найбільше, звісно, батьків. Дівчинка лише місяць не дожила до свого Дня народження, до якого готувалася, була завжди усміхненою і веселою і раптом добровільно пішла з життя. Загадковості цій трагічній загибелі додає і те, що вона була подругою трохи старшої за себе іншої Сабіни, у смерті якої звинувачують раніше судимого вітчима. Люди кажуть, що чоловік так побив падчерку, що та померла. Утім найбільше всіх шокував висновок лікарів – пневмонія. Подробиці – у газеті ЯСНО.\nУ родині 13-річного Максима Давидюка з Волині, якому днями львівські медики пересадили серце, уже були трагедії: від спадкової хвороби у нього раніше померло двоє братів. Одному з них навіть свого часу робили пересадку, але він не пережив операцію. Найцікавіші деталі – у газеті ЯСНО.\nХмельницький попрощався з Героєм України Олександром Петраківським, який влітку 2014 року врятував цілу колону армійців під Луганськом. Сам він отримав поранення в голову і через лікарську помилку цілих 7 років провів у безпорадному стані, з них два – у комі. Неймовірні деталі у газеті ЯСНО.\nКиянка Олена Волк – нова зірка соціальних мереж. Їй 73, проте вона – бажана гостя на всіх модних тусовках і завжди в центрі уваги. Популярність прийшла до Олени лише кілька років тому, коли вона знялася зовсім без одягу, чим спричинила справжній фурор. Цікаво, що до смерті чоловіка Олена була скромною і непомітною. Більше – у газеті ЯСНО.\nВід зайвої ваги потерпає чимало людей. Наталія Захарова не була винятком. На початку 2020 року стрілка ваги показувала 116 – саме стільки вона важила. Тож у новорічну ніч загадала бажання: позбутися зайвих 20 кілограмів. Найцікавіше – у газеті ЯСНО.\nУ Харківській області суд виніс вирок жінці, яка розправилася з чоловіком.\nЗазначається, що жінка частково визнала провину, але заявила, що у неї не було наміру вбивсти. Про це стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень. Про це і більше – у газеті ЯСНО.\nВероніці Моторіній, яку обвинувачують в умисному вбивстві інструктора полтавського тиру у лютому 2020-го, винесли вирок. Її позбавили волі на 15 років. Таке рішення ухвалила колегія суддів Октябрського райсуду обласного центру. Перед цим дівчині надали останнє слово. Більше цікавого – у газеті ЯСНО.\nПоблизу одного з сіл Локачинського району Волинської області чоловік зґвалтував дівчину, якій тільки-но зробили гінекологічну операцію. Через це його засудили до 3 років та 8 місяців позбавлення волі. Подробиці – у газеті ЯСНО.\nПоховали дівчинку, яку забив вітчим: батько не тямився від горя, а мати – зникла\nНелюда уже взяли під варту. 5-річну рідну сестричку Майі та двох зведених поки що забрала бабуся. На Закарпатті поховали 10-річну дівчинку, яку до смерті побив вітчим. Її батьки були розлучені – Майя жила з матір’ю та її обранцем. Неймовірні деталі – у газеті ЯСНО.\nНа обід каструля борщу і 200 вареників\n45-річна мама 19-дітей розповіла про те, як їй живеться\nБагатодітна мама каже, що вони звикли до того, що їх багато і іншого життя просто не уявляють.\n«Якщо народжуються діти, значить, так завгодно Богу. Головне, щоб здоров’я було, щоб їх годувати і одягати, адже ми ні у кого допомоги не просимо — розраховуємо тільки на себе. Працюємо, заробляємо «, — додала Світлана Ковалевич. Влітку вся сім’я збирає різні лісові ягоди і здає їх оптовикам. Так вони заробляють на необхідні речі. Шокуючі деталі читайте у газеті ЯСНО.\n25-річна жінка стала багатодітною мамою, але родзинкою її статусу є те, що вона примудрилася зробити це тричі за один рік.\nМешканка Великобританії несподівано для себе стала багатодітною матір’ю, народивши менше ніж за рік одразу трьох малюків. Чоловік такого поповнення не хотів і пішов з родини. Вражаючі подробиці – у газеті ЯСНО.\n23-річна власниця зоомагазину Меггі Джонсон з Линкольншира, Великобританія, обожнює двох своїх вихованців – голубів Мус і Ская. Вона врятувала їх ще пташенятами і тепер не просто оточує турботою і любов’ю, але і балує. За рік дівчина витратила 4 тис. фунтів стерлінгів (146 тис. грн) на наряди для птахів. Але це не все – Мус і Скай мають те, чого немає, мабуть, ні в одного голуба у світі. Неймовірні деталі у газеті ЯСНО.\nПід час кваліфікаційного матчу Дефлімпійських ігор на 41-й хвилині зустрічі на футбольне поле вибігли дві собаки – коричнева і чорна, яких насилу вдалося вигнати. Футболісти і судді довго не могли їх зловити. Найцікавіше – у газеті ЯСНО.\nУ Бразилії суд визнав право собак на компенсацію моральної шкоди, заподіяної господарем.\nСуд пройшов в штаті Парана. У ході розгляду дві собаки, шестирічний золотистий ретривер на ім’я Спайк і трирічний пойнтер Рембо, спільно з їх захисниками отримали статус «зацікавленої сторони». Вражаючі подробиці – у газеті ЯСНО.\nЧоловік у Англії задля помсти убив дорогого коропа колишньої дружини і потрапив до в’язниці на 16 місяців. Про це повідомляє газета The Sun.\n51-річний мільйонер, глава компанії з переробки вторсировини 32-річний Ентоні Хейнс був одружений із жінкою на ім’я Джейн, поки не піймав її на зраді. У 2019 чоловік потрапив до в’язниці на 16 місяців за те, що погрожував ножем дружині та її коханцю. Суд також заборонив йому спілкуватися з нею і ходити до неї додому. Більше цікавого – у газеті ЯСНО.\nСотні журналістів-розслідувачів з усього світу протягом року досліджували мільйони конфіденційних файлів, серед яких є інформація про Володимира Зеленського та інших українських політиків. Що саме вони з’ясували — читайте у матеріалі. Вражаючі деталі – у газеті ЯСНО.\nДва способи вирішити проблему без сварки\nУ сварках і проблемах винні не тільки жінки, але будь-яка представниця прекрасної статі повинна знати, які її дії можуть привести до проблем. Намагайтеся уникати подібних дій в майбутньому, щоб не втратити любов. Шокуючі подробиці у газеті ЯСНО.\nПро що потрібно питати дитину кожен день. Джеймі Купер, практикуючий дитячий психолог, порадив батькам щодня ставити дітям одні й ті ж питання, щоб вони росли повноцінними і відчували турботу • Більше цікавого – у газеті ЯСНО • Найцікавіші новини читай у газеті ЯСНО • Купи газету в кіоску або передплати на своїй пошті • Індекс 76076 • ЯСНО – газета №1 для життя! • ЗакарпатПост\n← Відмова постачальників надавати газ за нижчою ціною. Яка ситуація у громадах Закарпаття\nДати по попі: чи заслуговують неслухняні дитячі дупки «виховного» шльопання →\nЯк закарпатцям пропонують докупити страховий стаж\n27.12.2016 post Коментарі Вимкнено до Як закарпатцям пропонують докупити страховий стаж\nРозповідь закарпатки: У чоловіка коронавірус. Де сімейний лікар? Помер від коронавірусу\n01.08.2020 Закарпатпост Коментарі Вимкнено до Розповідь закарпатки: У чоловіка коронавірус. Де сімейний лікар? Помер від коронавірусу


Американські банки знайшли докази зв'язків Трампа з РФ - відео\nАмериканські банки знайшли докази зв'язку Трампа із РФ\nАмериканське видання "The Wall Steet Journal" стверджує, що американські банки передали до комітетів конгресу документи, в яких доведений зв'язок президента Дональда Трампа із росіянами.\nУ документах є електронне листування, кредитні угоди, а також інші документи, які пов'язані із бізнесом Трампа. За даними видання, у документах вказана інформація про зв'язки Трампа та його сім'ї з російськими представниками, громадянами РФ. Варто зазначити, що раніше Дональд Трамп звертався до суду, щоб обмежити доступ третіх осіб до його документів та документам членів його родини. Але, як показала практика, знайшлися ті, хто отримав доступ до відповідних документів і зміг передати їх конгресу.\nСправа, яка тривала близько двох років і розслідувала втручання росіян у вибори президента США, наразі призупинена і заблокована, томущо Роберт Мюллер, який є спецпрокурором по цій справі, заявив, що не знайшов доказів, що саме росіяни привели Трампа до влади.


Житомир.info | На околиці Житомира горить територія з відходами деревини, на виклик виїхали чотири пожежні машини\nНа околиці Житомира горить територія з відходами деревини, на виклик виїхали чотири пожежні машини\n22 квітня 2020, 19:22\nНа східній околиці Житомира ввечері 22 квітня виникла масштабна пожежа, чорний дим від якої видно жителям сусідніх мікрорайонів – Польової та Промавтоматики.\nПро це житомиряни розповідають у соцмережах та діляться фото й відео.\nВ пресслужбі управління ДСНС Житомир.info розповіли, що пожежа сталася на території, що знаходиться на вулиці Корольова.\n«Пожежа на відкритій території, на вулиці Корольова, 132. Загоряння на площі в 1 гектар. На території знаходяться відходи лісоматеріалів, сміття, тирса, дошки. Кому належить ця територія – поки не відомо. О 17:06 туди виїхали чотири пожежні бригади, локалізації вогнища станом на 19:00 ще немає», - повідомили в обласному управління ДСНС.\nПісля 23:00 пожежу ще продовжували тушити, а Володимир Патлай виклав відео з коментарем: «Горять на території колишнього заводу верстатів та автоматів відходи деревини. Пожежні машини присутні на місці. Справитися з вогнем не можуть. Вигорятиме до кінця».\nЯк повідомляв Житомир.info, вдень 20 квітня 2020 року в Житомирі виникла пожежа на міському сміттєзвалищі площа якої становила близько 100 кв.м., пізно ввечері займання ліквідували, але вранці 21 квітня сміття спалахнуло знову й площа вже вдвічі більша. На комунальному підприємстві, яке обслуговує міський полігон твердих побутових відходів, заявили про підпал та затримання одного з паліїв.\nФото та скріншоти відео з соцмереж\nТеги: пожежа промзона ДСНС вул. Корольова


ЄС без Британії? – не все так просто | Громадське телебачення\n1 липня, 2016 16:53\nПолітика/ЄС без Британії? – не все так просто\nКоли минули перші емоції після референдуму щодо членства Британії в ЄС, стало зрозуміло, що з процесом «виходу» не все так просто. Є багато речей, які можуть загальмувати процес, створити нові проблеми чи завести ситуацію в глухий кут. Громадське продовжує розбиратися з майже детективним серіалом під назвою «Брекзит».\nНюанс членства Сполученого Королівства в Європейському Союзі полягає в тому, що саме Сполучене Королівство вже є союзом, «Union».\nЦе сполучення чотирьох суб'єктів: Англії, Шотландії, Вельсу та Північної Ірландії.\nІ тут у голосуванні щодо членства Британії в ЄС нічия: 2:2. Англія та Вельс голосували здебільшого за вихід з ЄС, Шотландія та Північна Ірландія – проти виходу.\n«Сполучене Королівство саме по собі є транснаціональним утворенням», — коментує Громадському Тоні Карзон Прайс, редактор OpenDemocracy – одного з найвідоміших британських та європейських сайтів про демократію. Попри те, що Королівство не має писаної конституції, існує дуже сильний дух союзу, який передбачає рівність суб'єктів.\nВласне, шотландці та північні ірландці вже почали активно висловлюватися про те, що вони не дають свого голосу за вихід Британії з ЄС. Нікола Старджон, перший міністр Шотландії, говорила про те, що шотландці хочуть залишатися в ЄС, і ніхто не може їх цього права позбавити.\nЦього тижня вона навіть приїхала в Брюссель і дістала там дуже теплий прийом, зокрема від президента Єврокомісії Юнкера та президента Європарламенту Шульца, відомих своїм жорстким ставленням до результатів референдуму. Аліну Сміту, шотландському євродепутату, Європарламент аплодував стоячи, коли він висловився з емоційною промовою на захист Шотландії в ЄС.\nScottish MEP receives standing ovation for passionate speech i...\nУ Північній Ірландії ситуація ще складніша. Мартін МакҐіннес та Джері Адамс, лідери думок серед тих північноірландських кіл, які хочуть возз'єднання з Ірландією, активно використовують британський референдум для своїх цілей.\nАле відновлення напруги навколо статусу Північної Ірландії може «розморозити» тривалий конфлікт, який затих у 1998 році. Крім того, Європейська конвенція з прав людини відіграла важливу роль для досягнення миру «доброї п'ятниці» 1998 року у Північній Ірландії. Якщо Британія виходить з ЄС, то втрачається правовий ґрунт для миру.\nУсі ці процеси викликають багато питань. Говорять про можливість повторного референдуму в Шотландії за незалежність чи можливе возз'єднання двох Ірландій. Якщо це станеться, це означатиме кінець Сполученого Королівства.\nАле навіть окрім цих гарячих політичних питань, постають і питання юридичні. За правилами децентралізації в Сполученому Королівстві (так званому «devolution»), Шотландія та Північна Ірландія мають суттєву автономію всередині Сполученого Королівства. Вони мають свої парламенти та уряди, і законодавство ЄС інкорпороване в їхнє законодавство.\nТому вони можуть поставити серйозні юридичні бар'єри для виходу Британії з ЄС. Наприклад, відмовитися вносити зміни до власного законодавства, що потрібні для виходу з Євросоюзу. Або відмовитися визнавати, що європейське законодавство більше вже не має пріоритету над національним.\nІ тоді питання навіть юридичного оформлення виходу Британії з ЄС може сильно затягнутися.\nОднією з провідних політичних сил, що вела кампанію за вихід Британії з ЄС, є так звана «Партія незалежності Сполученого Королівства».\nСлово «незалежність» тут звучить дивно, але йдеться про «незалежність» саме від Європи.\nЇї назва, однак, вводить в оману. Партія насправді «є англійським націоналістичним рухом з деякими валійськими елементами», — говорить Тоні Карзон Прайс. І об'єднує вона передусім тих, хто вважає себе радше англійцем, ніж британцем.\nА тому головним мотором за вихід Британії з ЄС є специфічний англійський націоналізм, який створює напругу всередині самого Сполученого Королівства.\nЗвідси проблема: для Британії наразі незрозуміло, що саме означає голосування за вихід з ЄС. «Люди ніби проголосували за вихід Британії з ЄС. Але, можливо, це голосування означає лише вихід Англії з ЄС?» – коментує Прайс.\nУ цій ситуації з'являється важливий аргумент: Британія має визначитися всередині себе, що означають результати голосування для самого Королівства. А це означає довгий внутрішній процес.\nІ лише після нього, вважають деякі британські коментатори, може початися процес переговорів із самим Євросоюзом.\nІсторію з головними лідерами кампанії референдуму, Девідом Кемероном та Борисом Джонсоном, можна описати назвою комічної п'єси британського драматурга Тома Стоппарда, «Розенкранц і Ґільденстерн мертві». Це сучасна варіація на теми Шекспірового «Гамлета», де на головну сцену виходять другорядні персонажі «Гамлета», що перетворює п'єсу на трагікомічну абсурдистську гру.\nКемерон і Джонсон були лідерами Консервативної партії, обоє були друзями з юності, з елітарних Ітонського коледжу та Оксфорду, поки політика їх не розсварила.\nОбоє стали жертвами загравання з популізмом, що закінчилося для них швидким політичним самогубством.\nПеред референдумом вони були на вершині британської політики (Кемерон – прем'єр, Джонсон – мер Лондона), але зараз обоє політично мертві. Попри різницю позицій, результат той самий: Кемерон агітував за ЄС, а Джонсон – проти.\nКемерон йде в тінь, бо розпочав усю історію з референдумом, прагнучи здобути політичні бали. І програв все, на що поставив. Джонсон пішов тим самим шляхом, але з іншого боку. Однак, вигравши референдум, відчув, що його «здають» власні партнери по партії. І відмовився бути прем'єром.\nІ тут починається важливий процес: консерватори мають обрати нового лідера партії, який буде і новим прем'єр-міністром. Найвірогідніша кандидатура зараз – це Тереза Мей, міністр внутрішніх справ (home secretary).\nПід час кампанії вона – хоч і не дуже голосно — займала позицію проти виходу Британії з ЄС. Однак «як міністр внутрішніх справ вона також виступала за те, щоб обмежити імміграцію в Велику Британію», — говорить у розмові з Громадським Ґуллівер Креґґ, журналіст каналу France 24. «Тому вона може бути прийнятною навіть для тих, хто виступає за вихід Британії з ЄС», — додає журналіст.\nЗараз Мей говорить, що думку народу потрібно поважати, і «Брекзит" потрібно сприймати всерйоз, — але невідомо, що буде тоді, коли вона ймовірно очолить уряд.\n«Якщо Тереза Мей стане лідером Консервативної партії, не виключено, що вона змінить позицію», тобто виступатиме проти виходу Британії з Євросоюзу, додає Креґґ.\nДемократія проти демократії\nПрибічники того, аби Велика Британія залишилася в ЄС попри результати референдуму, обмірковують різні сценарії уникнення сумних наслідків розколу. У певних частинах британського суспільства є розуміння того, що референдум був помилкою, перемогою популізму. Відсутність плану Б у прибічників «Брекзиту» та їхні вагання після оголошення результатів лише посилює ці настрої.\nДевід Кемерон чітко дав зрозуміти, що активувати 50 статтю Лісабонського договору (формально це почне процес виходу) має його наступник на посаді прем’єр-міністра.\nХто б не очолив уряд, він або вона опиниться перед подвійною небезпекою. З одного боку, новий прем’єр муситиме взяти на себе політичну відповідальність за виконання рішення щодо виходу з ЄС, яке призведе до багатьох негативних наслідків у короткій перспективі. З іншого боку, оскільки рішення було прийняте на всенародному опитуванні, то відмова від визнання результатів референдуму означатиме відмову від демократії.\nВиходом може бути розпуск Парламенту, який може зробити необхідними нові вибори.\nЄ два варіанти, як це зробити, стверджує у розмові з Громадським Ґуллівер Креґґ, журналіст каналу France 24. По-перше, Торі можуть оголосити недовіру уряду, і тоді відбудуться нові вибори. Але цей сценарій є малоймовірним.\nПо-друге, сам парламент може проголосувати за нові вибори – рішення вважатиметься ухваленим, якщо «за» проголосують дві третини депутатів. Цей сценарій є можливим, якщо новий лідер підтримує цю ідею і погодиться пожертвувати особистими політичними амбіціями заради того, аби Велика Британія залишилася в ЄС.\nУ разі нових виборів політичні сили матимуть можливість чітко заявити свої позиції щодо ЄС та розгорнути передвиборчу кампанію за ЄС.\nГромадяни, відповідно, матимуть можливість голосувати та обрати політичну силу, яка матиме проєвропейську позицію.\nЯкщо відбудуться нові вибори, на яких переможе проєвропейська сила, новий прем’єр матиме підстави відмовитися від виконання рішення референдуму. Він зможе апелювати до демократичного обрання нової політичної сили, яке виглядатиме як усвідомлення помилок прямої демократії 23 червня.\nВ цьому сценарії багато «якщо», та він залишається ймовірним виходом з ситуації.\nАле ці речі знову викликають загальніші дискусії. Про те, чи не звертається демократія проти себе самої, коли стає заручницею популізму? І як розподілити в сучасних складних суспільствах ролі прямої демократії і представницької демократії?\nІншими словами, про що можуть висловлюватися громадяни на референдумі, а про що рішення мають ухвалювати їхні представники у парламентах та урядах? Які можуть одночасно бути і більш інформованими, і більш корумпованими.\nПрискорити чи уповільнити?\nУ всій цій конфігурації важлива позиція самого Європейського Союзу. Чи сприймати результати референдуму серйозно, і вважати, що він означає однозначний та безповоротний вихід Британії з ЄС? Чи радше думати над можливим варіантом участі Британії. Адже Європа і так є сьогодні «різношвидкісною»: можлива участь країн в одних форматах інтеграції, і їхня неучасть в інших.\nСама Британія не була учасницею зони євро та Шенгенської зони. Тоді чому просто не звільнити її ще від деяких елементів євроінтеграції – наприклад, від свободи руху осіб всередині самого ЄС? У Британії звучать багато голосів на захист цієї позиції.\nАле тут маємо розбіжності в Євросоюзі.\nДомінантна позиція полягає в тому, що референдум треба сприймати серйозно. Тому потрібно відмовитися від переговорів про те, що Британія може «обрати» собі якісь елементи євроінтеграції.\nУтім, в ЄС є як табір тих, хто хоче прискорити «вихід» Британії з ЄС (це президент Єврокомісії Юнкер, керівниця європейської дипломатії Моґеріні, частково французи та німці, особливо німецькі соціал-демократи), так і табір тих, хто закликає рухатися обережно; до таких належить канцлер Німеччини Меркель, лідери східноєвропейських держав.\nІ тут ЄС постає перед суттєвою дилемою. Бо виникають дві небезпеки «ефекту доміно». Якщо піти на поступки та наново домовлятися з Британією щодо її участі в ЄС, тоді інші країни також використають цю можливість. І через «референдуми» виторговуватимуть собі кращі умови. Жорстка позиція може відлякати тих, хто хоче піти тим самим шляхом.\nАле, з іншого боку, штовхання Британії на швидкий вихід із ЄС може розвалити саме Сполучене Королівство. Це може підняти хвилю сепаратизму: від'єднання Шотландії та північної Ірландії відкриє скриньку Пандори: вже інший «ефект доміно», цього разу хвилю сепаратизмів в інших країнах Європи.\nОдним словом, бачимо, що з процесом «виходу» Британії з ЄС не все так просто. І він точно затягнеться на роки. І складно прогнозувати, чим саме він закінчиться.\nОдне можна сказати: популізм у Європі став реальною загрозою і вже призводить до руйнівних дій. Його небезпеки все більше розуміють у самому ЄС.\n«Ми залишаємо ЄС, але стали ще більше європейцями – частиною хаотичної Європи, від якої нас мав би звільнити вихід з ЄС, — пише у своїй колонці британській журналіст Пітер Померанцев. — Частиною тієї Європи, яка потребує змін, на думку євробюрократів. Частиною тієї Європи, яка хоче вступити до ЄС, щоб змінитися».\nПитання тільки в тому, чи у Європі є сили та вміння піднятися на захист самої себе. Від вірусу, який роз'їдає її зсередини.\nІ який тільки на користь хижакам, які чекають за дверима.\n# Сполучене королівство


Вихователь ВПУ №25 м.Хмельницького\nНаціонально-патріотичне виховання сучасної молоді як система заходів спрямованих на формування нового українця\nЯкщо є гармонія в домі, буде порядок у нації,\nЯкщо є порядок у нації, буде мир у світі.\nБезумовно, патріотичне виховання підростаючого покоління – основа стабільного розвитку країни в майбутньому. Цей процес тривалий за часом, складний за змістом і достатньо розбалансований з погляду методичного здійснення. Уроки естетичного циклу завжди були і є важливими в цілісному педагогічному процесі. Формування патріотичних відчуттів багато в чому залежить від розвитку емоційної сфери підлітків. Патріотичне виховання підростаючого покоління завжди було одним з найважливіших завдань сучасної школи, адже дитинство і юність — сама благодатна пора для виховання відчуття любові до Батьківщини. Під патріотичним вихованням розуміється поступове і неухильне формування у учнів любові до своєї Батьківщини. Патріотизм — одна з найважливіших рис всебічно розвиненої особи. У школярів повинне вироблятися відчуття гордості за свою Батьківщину і свій народ, пошану до його великих звершень і гідних сторінок минулого.\nНаша Україна – молода держава, перебуває на шляху радикальних політичних, соціальних та економічних перетворень, обравши шлях переходу від тоталітарних ідеологій до свободи й демократії, національного відродження, цивілізованої, соціально зорієнтованої економіки, побудови нового громадянського суспільства.\nСуверенній Україні потрібні громадяни, які мають глибоко усвідомлену життєву позицію. Виховати таких особистостей можна за умови розвитку національної освіти, в якій система виховання та навчання ґрунтується на ідеях народної філософії,засадах української педагогіки, народознавства, основах християнської релігії,наукової педагогічної думки,родинного виховання тощо.\nСьогодні вчителі покликані відповісти на запитання,як підготувати учня до життя в майбутньому постіндустріальному чи інформаційному суспільстві,при цьому дбайливо оберігаючи і примножуючи систему норм і цінностей,що склалася в українського народу.\nНаціональне виховання є однією з важливих складових проблеми виховання особистості. Ця проблема дуже багатогранна. У її рішення зробили внесок представники різних наук. Так, багато питань теорії і практики гуманістичного та національного виховання підростаючого покоління знайшли розгляд у працях Я. Гогебашвілі, М.Є. Евсевьева, Я.А. Каменського, К. Насиров, К.Д. Ушинського. У соціально-філософському та історичному плані проблема національного виховання, її місце і роль в теорії та практиці національних відносин, отримала методологічно-теоретичне обґрунтування та розробку в колективних працях і монографіях Р. Г. Абдулатіпова, Ф. С. Бабейко, Л. М. Дробіжева, І. І. Сєрової, які висвітлюють різні теоретичні і соціологічні аспекти цієї проблеми, розглядають спектр по формуванню національного і міжнаціонального свідомості, переконання і поведінки, щодо вдосконалення методів і форм.\nАктуальність проблеми визначається вимогами до самовдосконалення, саморозвитку особистості, її естетичної культури; необхідністю найбільшого використання національно-особливого в культурному надбанні народу, з метою оволодіння особистістю багатством загальнолюдської культури.\nРОЗДІЛ І. Національно-патріотичне виховання учнів.\nВиховання, як важливе явище суспільного життя, здавна стало провідною функцією людського суспільства. Включившись до процесу відродження національної системи виховання, головною метою нашого навчального закладу є передача молодому поколінню соціального досвіду, багатства духовної культури народу, його соціального досвіду, його національної ментальності, своєрідності, світобачення і на цій основі – формування особистих рис громадянина України. Сьогодні виховання громадянина – патріота – цілеспрямований, систематичний, регульований процес, мета якого – утвердження свідомості нації, народу, етнічної культури, мовної єдності, кращих рис характеру громадянина України. Патріотизм у сучасному розумінні – це відчуття того, що в моєму місті, в моєму навчальному закладі, країні мене стосується, що залежить від мене. Я – творець майбутнього своїх дітей і онуків. Патріотизм – це одна із якостей людського характеру. Він, подібно до любові, керує людською свідомістю, заставляючи робити великі і малі вчинки в ім’я своєї батьківщини. Патріотизм – величний вияв нескінченної любові до рідного краю. Патріотизм, як і честь виховує великих, сильних людей, які не рахуються з ціною свого життя й здатні пожертвувати ним заради рідної землі. Патріотизм породжує впевненість у собі, волю в перемогу, віру в свою націю, свій народ, він перетворює звичайну людину в безстрашну машину, яка не відчуває страху і болю, йдучи впевнено та безстрашно до своєї мети. Тоді мета патріота стає метою усього народу. Патріот живе в єдності зі своїм народом, він живе своїм народом, адже життя народу стає його життям.\nА що ж таке патріотичне виховання? Патріотичне виховання – це планомірна виховна діяльність, спрямована на формування у вихованців почуття патріотизму, тобто доброго ставлення до Батьківщини. Таке виховання включає розвиток любові до своєї країни, національної самосвідомості й гідності; дбайливе ставлення до рідної мови, культури, традицій; відповідальності за природу; потребу зробити свій внесок у долю Батьківщини; інтерес до міжнаціонального спілкування; прагнення праці на благо рідної країни, її народу. На сучасному етапі розвитку України, коли існує пряма загроза денаціоналізації, втрати державної незалежності та потрапляння у сферу впливу іншої держави, виникає нагальна необхідність переосмислення зробленого і здійснення системних заходів, спрямованих на посилення патріотичного виховання дітей та молоді – формування нового українця, що діє на основі національних та європейських цінностей: - повага до національних символів ( Герба, Прапора, Гімну України); - участь у громадсько-політичному житті країни; - повага до прав людини; - верховенство права; - толерантне ставлення до цінностей і переконань представників іншої культури, а також до регіональних та національно-мовних особливостей; - рівність усіх перед законом; - готовність захищати суверенітет та територіальну цілісність України. В основі виховного процесу навчального закладу лежить система виховних відносин, що забезпечує взаємодію педагогів, батьків та учнів згідно з суспільно заданими цілями виховання – розквіт духовної сутності людини, яка має стати висококваліфікованим спеціалістом, займати чіткі національні, загальногосподарські позиції, бути активною у громадському житті, відповідальною за моральне становлення себе як особистості. Реалізуючи концепцію освіти, як процес розвитку творчої особистості, педагогічний колектив постійно веде пошук нових педагогічних технологій, що сприяють формуванню середовища, яке розвиває, навчає та виховує. Анкетування, соціологічні опитування, індивідуальні бесіди дають змогу вивчати рівень вихованості, потреб, інтересів кожного учня.\nВ рамках національно – патріотичного виховання у ВПУ№25 проводяться виховні години, бесіди, темами яких є: святкування знаменних дат, ознайомлення з історією рідного краю, звичаями і традиціями українського народу, видатними людьми України тощо. Традиційним стало проведення святкувань Дня Збройних Сил України, Дня Соборності, Дня Захисника Вітчизни, "Козацькі забави", День виведення радянських військ із Афганістану, День Перемоги. Проводиться цикл таких виховних заходів: "Із знання свого родоводу", "Моя сім’я", "Що в імені твоїм", "Ми всі українці – єдина сім’я. У підлітковому віці настає період значних зрушень у розвитку самосвідомості особистості. Учні чітко усвідомлюють себе частиною своєї сім'ї. Вони намагаються бути гідними своєї родини. Цьому сприяють такі заходи; "Шануй батька і матір", "Пісні рідного краю". Слід використовувати і спрямовувати інтереси учнів в такому напрямку, як проведення рольових ігор, екскурсій, конкурсів, читацьких конференцій…\nУчням старшого віку притаманне громадсько-державне усвідомлення. Вони переживають процес кристалізації і шліфування громадянськості, почуття господаря держави, патріота і оцінюють їх через призму інтересів держави. У виховній роботі із учнями використовуються такі форми роботи: круглі столи, години спілкування, диспути, КВК, конференції, вікторини, конкурси, випуск бюлетенів, газет, проведення фестивалів, турнірів. Вони приймають участь у пошуковій роботі: записують спогади про минуле, вивчають історичні місця, знайомитися з подіями пов’язаними з бойовими діями у роки Великої Вітчизняної війни, збирають цікавий пошуковий матеріал про героїв війни.\n1.1.Вихованняучнів на засадах народної педагогіки.\nОсновну мету виховання народна педагогіка вбачає в тому, щоб навчити кожного бути людиною. Навіть знання без людяності нічого не варті. «Знання без людяності - це меч у руках безумця», - кажуть у народі.\nЛюдина, яка не знала історії свого роду вважалася безрідною. Повага і любов до свого роду, рідної землі, національних звичаїв і традицій починалася з цінування писемних пам'яток, переказів, предметів побуту, сімейних реліквій та інших матеріалів про життя пращурів.\nЗнання свого родоводу по батьківській лінії та материнській, свого генетичного коріння - ознака цивілізованої,людини.\nОднією з характерних рис української народної педагогіки було шанобливе ставлення до жінки матері, жінки-трудівниці. Мати - символ життя тепла і всеперемагаючої любові! За народною мораллю, образити матір або батька^вважалося великим злочином.\nПротягом багатьох віків український народ створив традиції, які тільки притаманні українському народу. Джерелом українських традицій є народна педагогіка, яку невипадково називають усною традиційною фольклорною материнською школою, яка покликана формувати духовні цінності у людини.\nУкраїнська народна педагогіка традиційно охоплює такі важливі напрями виховання дітей, як трудове, моральне, інтелектуальне, фізичне й естетичне. Народ завжди турбувався про те, щоб дитина зростала здоровою фізично, засвоювала морально-етичні закони, ставала багатою духовно, оволодівала народною культурою, зростаючи палкими патріотами. Актуальність виховання на засадах народної педагогіки в процесі виховання зумовлена соціальною потребою сьогодення, тобто, відродження національної культури, збереження й збагачення неоціненних духовних скарбів народу.\nІдеї народної педагогіки високо цінували педагоги різних часів і епох, які всебічно вивчали їх і широко використовували для своїх виховних систем.\nОдним із перших, хто теоретично обґрунтував народне виховання, був Я. А. Коменський. У своїх працях він звертався до побуту, культури народу та його традицій виховання. В основі його принципів та ідеалів лежать народні педагогічні погляди.\nІдеям народної педагогіки, як важливому засобу виховання молодого покоління, надавав Г.С. Сковорода. У своїх притчах, байках, листах він говорив про природо відповідність виховання та радив звертатися до рідного слова, народної творчості, бо «правильне виховання полягає у природі самого народу».\nОсобливе місце в науково-педагогічній спадщині К.Д. Ушинського займала народна педагогіка, де він писав про важливість у навчально-виховному процесі пам'яток народної культури: «Виховання, створене самим народом і побудоване на народних засадах, має ту виховну силу, якої немає у найліпших системах, заснованих на абстрактних ідеях або запозичених в іншого народу».\nІдеями народної педагогіки переймалися і Т.Г. Шевченко, який добре знав побут і звичаї українського народу, і І.С. Нечуй-Левицький, який розглядав виховні проблеми як єдине ціле з етнічною педагогікою з формування національної самосвідомості, духовності.\nСаме з дитинства закладаються основи духовності, яка розвивається протягом усього життя. Духовність - це категорія, яка розкриває людину, як істоту, яка глибоко вкорінена в культуру, є гуманною, моральною, із широкими пізнавальними інтересами. Духовність не існує поза національною свідомістю. Використовуючи скарби народної педагогіки, її заповіді, викладачі, вихователі, повинні знаходити різні засоби, щоб зацікавити, спонукати учнівську молодь до праці, пробудити їхню допитливість, виховуючи любов і повагу до рідної мови, як першоелементу народності, живого організму спілкування, основи національного вираження, єдиної скарбниці духовних цінностей, адже через мову народ генерує національний дух, характер, психологію, традиційну родинно-побутову культуру, спосіб життя.\nВітчизняна педагогіка - це не лише наука, але й мистецтво, яке сповідує ідеї народності, гуманізму, національного виховання, гармонійного розвитку особистості, доступності освіти, всебічної уваги і поваги до дітей, підготовки молодого покоління до життя. Відродження народної педагогіки, виховання на засадах народної педагогіки та її окремих ланок, вітчизняних педагогічних здобутків, ідей ґрунтується на педагогічних традиціях українського народу, які вироблялися протягом усієї історії розвитку народу. Відроджуємо не лише для того, щоб відновити кращі здобутки минулого, а й для того, щоб наснажити її сучасним науковим змістом, який й дотепер не втрачає свого значення.\n1.2. Багатство та різновидність традицій українського народу.\nВиховуючи учнів на традиціях, прагнемо сформувати у молодого покоління вірність ідеалам побудови в Україні демократичної, правової держави, горде почуття належності до українського народу, стимулювати національне пробудження, відродити громадянське сумління і національний обов'язок. Доводимо глибинний зв'язок національного з духовністю особистості, інтелектуальною зрілістю і красою. У цьому полягає мета виховання молоді на національно-культурних традиціях українського народу.\nОтже, національні традиції - це святиш певного народу, те, чим він користується в своїй життєдіяльності. В.О.Сухомлинський писав: "Душа не може жити без святині. Щось для людини стає дорогим і непорушним, невикорінним і незнищенним". Видатний педагог вдумливо говорить, що людська душа для нього, неначе родюче поле, на якому потрібно виростити пшеничний колос. "Не будеш орати землю й зрошувати її потом, запліднювати турботами і тривогами, - поле буде пустирем, а на пустирі виросте чортополох".\nВ.О.Сухомлинський впевнений, що вихователь є творцем людської душі, плугатарем і сіячем, він формує уявлення про щастя. Якщо йому не вдалося посіяти справді людське насіння щастя, то в душі може утвердитися інша святиня .Він називав народні традиції "живим, вічним джерелом педагогічної мудрості", "зосередженням духовного життя народу"\nСвітовий досвід розвитку педагогічної теорії й практики переконливо показує, що кожний народ упродовж віків створює власну національну систему виховання і освіти. В епоху державного й духовного відродження України головну роль відіграє національна система освіти й виховання.\nНаціональна система виховання - це історично обумовлена і створена самим народом система ідей, поглядів, переконань, ідеалів, традицій, звичаїв та інших форм соціальної практики, спрямованої на організацію життєдіяльності підростаючих поколінь, виховання їх у дусі природно-історичного розвитку матеріальної і духовної культури нації.\nТаким чином, національно-патріотичне виховання - це передусім виховання дітей на культурно-історичному досвіді рідного народу, в основі якого - його традиції, звичаї, обряди, ритуали, свята.\nСвято - це джерело буття людини, виразник важливих і цікавих сторін її життя. Цей визнаний феномен культури заслуговують на увагу в шкільній практиці передусім тому, що покликаний організовувати вільний від навчання час. Свята викликають особливий психологічний на стрій, впливаючи на почуття. Отже, за своєю природою свята, ритуали і обряди виконують важливу роль чинників формування морально-естетичних почуттів, смаків, відносин у людей. Звичаї, обряди, ритуали, свята можуть сприйматися як форми традицій. Таким чином, залучаючи учнів до краєзнавчої роботи проведення народознавчих пошуків, участі в народних ритуалах і обрядах і святах, педагог організовує їх виховання на національно-культурних традиціях.\nНа національних засадах народу будуються трудові, морально-побутові та художньо-естетичні традиції кожного навчально-виховного закладу.\nТрудові моральні цінності завжди складали підґрунтя національної культури. Серед них національні моральні норми, вічні народні категорії совісті, праці, любові гуманності, милосердя, поваги, вдячності тощо, до них ми сьогодні прагнемо їх сьогодні критично оцінюємо і пересвідчуємося в їх вічності.\nОсновними осередками трудового виховання були і є сім'я, школа, позакласні та позашкільні навчальні заклади, вся громада.\nВиховання любові і поваги до праці означає виховання свідомого ставлення до неї, особистісного і громадянського обов'язку перед Батьківщиною.\nОтже, традиції - різнобічне об'ємне поняття, що увібрало в себе багато аспектів наступності. Це одна з форм особистісних, людських і суспільних відносин, яка охоплю всі сфери життєдіяльності людини. Вона існує в усіх ланках суспільства, багатофункціональна за своїм характером. У процесі виховання традиції не є абсолютно безособовими, це не якась абстракція досвіду певного народу. Вони набирають особистісно-значущого характеру, прилучають молодь до суспільного життя, формують відчуття власної причетності до певного народ) певної історичної спільності, до нації.\nРОЗДІЛ ІІ. Впровадження національно-патріотичного виховання у роботі.\nВпровадження національно-патріотичного виховання в роботі полягає у формуванні особистості з глибоким відчуттям своїх коренів, роду, родини, народу; у розвитку кращих ментальних рис дитини, у пробудженні інтересу та прищепленні глибокої любові до рідної мови, літератури, історії, поваги до символів, традицій та звичаїв українців.\nМаючи трудовий стаж роботи з вихованцями, завжди ставлю перед собою завдання пошуку нових шляхів організації виховної роботи з учнями, бо цього вимагає демократизація та гуманізація виховного процесу. Демократизація та гуманізація сучасної освіти зумовлює актуальність раціонального відродження в людині національної свідомості, духовної єдності поколінь, культури рідного народу. Кожен народ має свою систему національного виховання, яка відповідає його характерним рисам. Виховання, створене самим народом, має виховну силу, якої немає в найкращих системах, що ґрунтуються на абстрактних ідеях чи запозичені в іншого народу, - підкреслював К. Д. Ушинський. Він вважав, що «...виховання бере людину всю, якою вона є з усіма її народними і поодинокими особливостями, - її тіло, душу й розум...».\nОсновною метою національно-патріотичного виховання на сучасному етапі є передання вихованцям соціального досвіду, успадкування ними духовних надбань українського народу, досягнення високої культури міжнаціональних взаємин, формування незалежно від національної приналежності особистісних рис громадянина Української держави, духовності, трудової, моральної, розумової, естетичної, правової, фізичної та екологічної культури.\nПроблема тема, над якою я працюю, «Національно-патріотичне виховання учнів» набуває особливої актуальності в умовах становлення Української держави. В своїй роботі продовжу різні заняття, використовуючи різноманітні форми нетрадиційних виховних заходів, які забезпечать поступове, поетапне, послідовне формування стійкої позитивної мотивації учнів до вивчення національно-культурних традицій українського народу.\nВажливим традиційним засобом національно-патріотичного виховання є вивчення символіки нашого народу.\nВ процесі вирішення завдань національного виховання учнів підвищується значення спільної діяльності педагогічного колективу сім’ї , громадськості. Ці зв’язки необхідно зміцнювати, бо ні навчальний заклад, ні сім’я окремо не зможуть забезпечити цілісність національного виховання підростаючого покоління.\nТаким чином, важливою умовою формування патріотичних почуттів є забезпечення засвоєння учнями знань з історії українського народу, народних та родинних традицій, обрядів, звичаїв, народного мистецтва, рідної мови, ознайомлення з кращими зразками сучасної культури, науки, мистецтва.\n2.1.Виховання патріотизму у викликах сучасності .\nСеред політичних і юридичних ідей, які окреслюють найкращу форму майбутнього життя в Україні, найпопулярнішою є ідея розбудови демократичної правової держави, що функціонує в громадянському суспільстві. Втілення цієї ідеї залежить від багатьох факторів. З-поміж них не останню роль відіграє трансформація освіти та виховання в напрямі переорієнтації на послідовну демократизацію всього освітнього процесу, освітньо-педагогічної ідеології, в тому числі громадянської освіти та виховання. В. О. Сухомлинський вважав, що громадянське виховання має виховувати в молодої людини високі моральні ідеали, почуття любові до своєї Батьківщини, потребу до служіння їй. Він був переконаний, що критерієм і результатом громадянського виховання є громадянськість особистості, складовими якої є моральна, політична та правова культура, почуття власної гідності, внутрішньої свободи та, водночас, вболівання за суспільні ідеали, за пріоритети держави на благо свого народу та його дружні взаємини у світовому співтоваристві. Сучасні тенденції державотворення, які зазнають впливів глобалізаційних та євроінтеграційних процесів, потребують якісно нових змін в освіті. Наразі школа покликана не лише давати знання, а й виховувати свідомих громадян, особистостей з широким світобаченням, сприяти самореалізації. Питання патріотичного виховання залишається актуальним і важливим. Відповідно Закону України «Про загальну середню освіту» (стаття 5) виховання громадянина має бути спрямованим передусім на розвиток патріотизму, любові до свого народу, до України. Національне виховання в Українській державі має бути спрямоване на формування світоглядної свідомості, ідей, переконань, ідеалів, традицій, звичаїв, інших соціальне значущих надбань вітчизняної і світової духовної культури. Слово «патріотизм» на сьогодні набуває ширшого значення, ніж любов до Батьківщини. Можна говорити, що ти щирий патріот, проте не підтверджувати власні слова вчинками. Аналізуючи це, ми виділяємо для себе важливі складові цього поняття, які намагаємося розвивати в дітях. ПАТРІОТИЗМ − Активна участь у соціально-політичному житті країни;\n− Любов до рідної держави не словами, а на ділі;\n− Шанобливе ставлення до державних символів;\n− Екологічна свідомість;\n− Повага до прав і свобод людини;\n− Відповідальність за свої вчинки;\n− Взаємодопомога, волонтерство;\n− Прагнення до кращого майбутнього для свого народу;\n− Повага до національного минулого;\n− Праця на благо суспільства.\nФормування сьогодні в учнів таких важливих якостей як любов до рідного краю, держави, почуття приналежності до свого народу, обов’язку перед Батьківщиною стало доволі нелегким завданням. Основними перешкодами на шляху виховання патріотизму стають політична, економічна та соціальна нестабільність, що призводить до зневіри у завтрашньому дні, недовіри до будь-яких рівнів влади, відсутність стрижня цінностей та моральних пріоритетів.\nЗміст патріотичного виховання учнівської молоді підкреслює гостроту і актуальність національного виховання в сучасних умовах. Зараз наша країна переживає непрості часи і діти не можуть бути осторонь подій, які переживають вони самі, їхні близькі, родичі, просто знайомі та знайомі їхніх знайомих. В багатьох дітей батьки мобілізовані, багато працюють волонтерами, інші беруть участь у громадських акціях, а переважна кількість допомагають безпосередньо переселенцям із Сходу та надсилають допомогу нашій армії. У дітей саме зараз виникає багато непростих запитань, на які ми, дорослі. маємо дати зрозумілі для них відповіді та пояснення. А кому діти довіряють найбільше? Звичайно, своїм батькам та близьким, своїм вчителям і наставникам. Багато років в нашій державі проблема патріотичного виховання піднімалась досить формально, тому її розв’язання сьогодні стало завданням особливо актуальним, першочерговим і невідкладним . Вже сталося багато жахливих подій для українського народу – окуповано Крим, військові дії на Сході, сиротіють діти, матері ховають своїх дітей, дружини втрачають коханих чоловіків, гинуть люди... Я розумію, що на свідомість якоїсь частини дорослого населення нашої держави вплинути вкрай важко, та підростаючу молодь по справжньому любити свою Батьківщину навчити можна. Тому саме зараз в наших родинах необхідно звернутися до історичного минулого України. Дітей необхідно вчити шанувати рідних і знайомих – ветеранів війни та праці, поважати трудові та бойові нагороди. У кожній родині на почесному місці мають бути портрети рідних та близьких людей , діти повинні знати історію їхнього життя, мають знати їх захоплення та заслуги перед родиною, Батьківщиною. Важливо спілкуватися вдома українською мовою, бо ще й досі є досить поширеним (особливо у містах) на заняттях спілкуватись українською, а на перервах, в побуті, на вулиці переходити на суржик, або російську мову. Необхідно привчати дітей читати твори українських письменників, використовувати народні пісні, прислів’я, приказки і т.д.,тобто велику увагу приділяти українознавству,насамперед історичному сегменту. Сучасна молодь має виявляти цікавість до традицій, звичаїв України, які передаються від покоління до покоління, пропагувати кращі здобутки у різних галузях діяльності – у науці, освіті, мистецтві, техніці, спорті…У кожному навчальному закладі необхідно повертатись до відродження традицій українського козацтва. Треба визнати, що виховання патріотизму неможливе без поваги та любові до інших народів. Люди різних національностей мають розуміти один одного, взаємно збагачуватись духовно, так як використання іншої історико-культурної спадщини дає усвідомлення сенсу патріотичного виховання взагалі. На сьогоднішній день стало необхідним формувати у сучасної молоді повагу до міжнародного суспільства, вчити використовувати міжнародний досвід у різних сферах людської діяльності , перейматися проблемами інших етносів, задумуватись над їх вирішенням. Учням необхідно роз’яснювати інтернаціональний характер науки, наголошувати на тому, що глобальні питання вирішуються через співпрацю різних народів і держав. Особливо актуальним на сьогодні є вивчення іноземних мов, молодь прагне пройти стажування у розвинених країнах. І це досить позитивний момент, адже з кращими надбаннями наше підростаюче покоління краще буде розвивати національні починання. Необхідно популяризувати проведення різних виставок, де представлені новітні досягнення іноземних фахівців різних сфер діяльності. Отже, інтернацiональне виховання органiчно доповнює патріотичне виховання, допомагає глибше усвідомити мiсце i роль України у свiтi, чiткiше визначити шляхи її iнтеграцiї у європейське i світове спiвтовариства. Отже, виховати учня, який буде не лише знати і розуміти свій народ, а і зможе зробити свій внесок у подальший розвиток та удосконалення своєї держави ми зможемо лише тоді, коли тісно будуть співпрацювати школа, сім’я, громадськість . І я впевнена, що з головним своїм завданням – виростити дітей патріотами і з почуттям власної гідності – ми, педагоги, справимось на відмінно. Тому, шлях України у щасливе майбутнє пролягає через виховання. Державу розбудовують, підтримують і зміцнюють не мешканці, а громадяни- патріоти. А національне виховання - це душа етносу, кінцевою метою якого є відновлення українства, формування українця - носія й захисника національної ідеї. Для досягнення цієї мети треба спиратися на загальнолюдські цінності, які споконвіку шанувалися нашими пращурами: людина, родина, Батьківщина, праця, земля, творчість.\nПатріотичне виховання – це суспільна діяльність , яка формує ставлення людини до себе, до свого народу й Батьківщини. Це ставлення виявляється у відповідних почуттях, переконаннях, ідеях.\nПатріотичне виховання має бути стрижнем усієї виховної роботи, оскільки ми повинні виховати особистість , яка має почуття гордості за свою державу, сумлінно виконує громадські обов’язки, усвідомлює соціальні потреби Батьківщини та українського народу, любить близьких та рідних людей. Без цього людини не має обличчя, вона втрачає себе.\nПатріотизм – це стиль життя.\nНові акценти національно – патріотичного виховання можна звести до наступного :\n- громадянам України потрібно навчитися жити в повазі ;\n- осердя сучасного патріотичного виховання – вироблення переконаності у дітей і дорослих в тому, що сила українців в їх єдності;\n- потрібно починати будувати державу ,засновану на конституційному патріотизмі ;\n- спільні цінності, правила гри, спосіб життя.\nОсновними педагогічними умовами, які забезпечують ефективність виховання учнів засобами національних традицій:\n- зв'язок виховання учнів засобами національних традицій із життям;\n- комплексний підхід до використання українських традицій у виховання школярів;\n- доступність національних традицій. Основними критеріями вихованості засобами національних традицій є :\n· любов до Батьківщини;\n· позитивне ставлення до праці;\n· любов до прекрасного.\nРеалізація народознавчого принципу виступає важливою ланкою системи роботи щодо всебічного розвитку учнів.\nВ навчальному закладі закладається основа національної свідомості учнів, любов до рідної землі, своєї «малої батьківщини», виховується патріотична гордість за минуле і сучасне України, любов до рідної мови, формується духовно розвинена, творча, працелюбна особистість.\n1. Національна доктрина розвитку освіти України: затв. Указом Президента від 17 квітня 2002р. - № 347//Освіта України. - 2002 – 23 квіт. (№ 33) – С.4-6.\n2. Концепція громадянського виховання особистості в умовах української державності (проект) //Освіта України. – 2000. – № 32, 9 серпня. – С. 6–7.\n3. Концепція національного виховання //Рідна школа. – 1995. – № 6. – С. 18–25.\n4. Руденко Ю. Концепція “Патріотичне виховання учнів” //Освіта, 22–29 серпня, 2001. – С. 10–15.\n5. Подласый И. П. Педагогика: 100 вопросов – 100 ответов: Учеб. пособие для студ. высш. учеб. заведений. – М.: Изд-во ВЛАДОС-ПРЕСС, 2001. – 368 с. – (Внимание, экзамен!).\n6. Сипченко В.І. Педагогіка: основні положення курсу: Навчальний посібник для студентів педагогічних інститутів. – Слов’янськ, 2000. – С.139.\n7. Стельмахович М. Українська родинна етнопедагогіка – наука про взаємини батьків і дітей //Родинні взаємини і проблеми виховання дітей: Збірник статей /С. Карпінець, Б. Кіндратюк, Л. Ковальчук та ін./ За ред. В.Костіва. – Івано-Франківськ, 1995. – С.48.\n8. Стельмахович М.Г. Виховні цінності традиційної української родини //Цінності освіти і виховання. Наук. метод. збір. /За заг. ред. О.В.Сухомлинської. – К., 1997. – С. 129–132.\n9. Громадянин – Держава – громадянське виховання. Антологія/Упорядники Н.П. Рогозін і В.О. Сухомлинська – Донецьк, 2001 – С.262\nКононенко П., Усатенко Т. Концепція української національної школи – родини //Концептуальні засади демократизації та реформування освіти в Україні. Педагогічні концепції. – К.: Школяр, 1997. – С. 123–133.\n10.Васильченко С.М. Форми, методи і засоби національно – патріотичного виховання дітей та молоді у сучасних умовах [Електронний ресурс] – Режим доступу : www.nbuv-gov.ua/old_rn/Natural/Vznu/.../129-135.pdf.\n11.Демешкевич В.А. Особливості патріотичного виховання молодів контексті розвитку сучасного суспільства [Електронний ресурс] – Режим доступу : www.managment.kr.sch.in.ua/naukovo-praktachna_internet-K .\n12.Загородня А. Сучасне розуміння патріотичного виховання молоді [Електронний ресурс] – Режим доступу: www.tme.umo.edu.ua/docs/10/6.pdt.\n13.Соціальна робота в Україні: теорія і практика//Науково – методичний журнал.-2012.-№2.-с.58-67.\n14. Сухорукова В.М. Як виховати патріота.-Х.:Вид-во «Ранок»,2015.-с.3-27.\n15.Теоретичні основи педагогіки: Курс лекцій. Підручник для студентів/Під ред. Вишневського О.-Дрогобич:Відродження,2001.-258с.\nОпубліковано Unknown о 08:05 Немає коментарів:\nОпубліковано Unknown о 03:41 Немає коментарів:\nЕтика поведінки (вихователя,педагога)\nПедагогічна етика являє собою складову частину професійної етики . Етика поведінки педагога відрізняється тим,що в його діяльності існує тісний зв’язок як серед самого педагогічного колективу так і серед учнівського колективу і специфічний зв’язок із батьками дітей. Цей зв’язок передбачає не тільки нерозривну єдність із загальною теорією моральних відносин, а й накладає певну специфіку поведінки, яка визначається педагогічною діяльністю.\nПрактична діяльність не завжди вписується в рамки професійної етики. Це викликано не тільки складністю і внутрішніми протиріччями равчально-виховного процесу, а й тими складними суспільними явищами, що відбуваються в сфері суспільних відносин. Для того, щоб рІвень морально-педагогічної підготовки вчителя був таким, щоб він ефективно вирішував проблеми, які стоять перед ним, він повинен бути озброєним універсальними знаннями. Ця універсальність передбачає володіння педагогом досить коректними і науково обґрунтованими методами впливу в навчально-виховному процесі.\nРівень моральної вихованості педагога повинен бути таким, щоб він міг аналізувати процес навчання і виховання учнів як процес моральних відносин між всіма учасниками. Ерудиція вчителя, його моральна вихованість, його ціннісні орієнтації, його комунікативна сфера повинні бути спрямовані на вироблення професійного етикету, завдяки якому він мав би можливість вирішувати будь-які протиріччя в навчально-виховному процесі. Професійна педагогічна діяльність – це особливий вид діяльності, в якому всі його учасники – єдиний колектив з різними станами моральної свідомості.\nДля ефективного формування всебічно розвинутої особистості характер моральної діяльності повинен бути таким, щоб його особистий приклад був взірцевим. И своїй діяльності вчитель постає як носій і передавач високої суспільної моралі. Особливістю її є те, що при навчально-виховному процесі існує зворотній зв’язок : між вчителем і учнями, між вчителями, між вчителями і батьками, між вчителями і громадськістю. Вчитель повинен бути озброєним методами аналізу, усуненням конфліктів, аналізу наслідків, знаходженню засобів їх вирішення.\nI.Етика взаємовідносин педагога\nОсновним завданням педагогічної етики є підвищення рівня морально-етичної культури вчителів. Вчитель – суб’єкт моральних відносин в педагогічному середовищі. Обєктами відносин вчителя є його колеги, учні, їхні батьки, громадськість. В процесі педагогічної діяльності відносини вчителя виникають під час безпосереднього спілкування. Ці взаємовідносини супроводжуються емоційним сприйняттям учасниками спілкування одне одного. Провідну роль у цьому спілкуванні має вчитель, і тому це обумовлює до нього підвищені моральні вимоги.\n1.1 Відносини учитель-учні\nУчні є безпосереднім об’єктом впливу педагога. Особливістю цього впливу є те, що діти мають морально-психологічну незахищеність І в процесі спілкування практично оволодівають азами морально-соціальних взаємин. Діти оволодівають певною сумою знань через свідомість і світогляд вчителя. Видатний педагог В.О.Сухомлинський визначаючи роль вчителя підкреслював що вчитель стає вихователем лише оволодівши найтоншим інструментом виховання – наукою про моральність, етикою. Етика у шкільництві це «практична філософія виховання».\nБез знання теорії моралі не може бути повноцінної професійної підготовки вчителя. Педагогічна мораль базується на позитивному впливу педагога до вихованців, який сприяє розвитку творчої особистості формуванню індивіда, який володіє не тільки відчуттям власної гідності, а й почуттям соціальної справедливості. Моральний обов’язок вчителя полягає у формуванні в дитини почуття добра, краси, справедливості – тобто позитивних якостей.\nВиховання – складний динамічний процес, у якому існування конфліктів і протиріч є природньо. У вирішенні цих проблем вчитель спирається на знання норм моралі і знання розвитку дитячої психіки. Найважливішою вимогою при врегулюванні відносин є справедливість оцінки моральних вчинків, наданню справедливої моральної оцінки. Авторитет і вимогливість вчителя є необхідними умовами морального впливу на процес становлення учня, набуття життєвого досвіду, здатності до прийняття рішень самостійно. Справедливість педагога являє собою міру його об’єктивності, рівня його моральності (принциповість, людяність, чесність) і виявляється в його оцінках вчинків учнів, їх ставлення до навчання, поведінки, позашкільної діяльності.\nВзаємодія вчителя з учнями будується на основі взаємоповаги, на сприйнятті почуття гідності кожного вихованця. У процесі виховання вчитель знайомить учнів з основами моралі, критеріями моральних оцінок, можливостями свободи вибору морального вчинку і мірою відповідальності. Педагогічний такт вчителя віддзеркалює його мораль у його взаєминах з учнями. Шанобливе ставлення до вихованців, вимогливість, врівноваженість, принциповість, уважність і чуйність є запорукою виховання творчої особистості.\n1.2 Відносини учитель – батьки\nУ процесі виховання всебічно-розвинутої особистості необхідність співробітництва педагога з батьками учнів являє собою значний педагогічний фактор, який має вплив на формування моральних принципів учнів. Сімейне виховання накладає відповідний відбиток на формування моральності дитини і до школи дитина йде з певним ставленням до оточуючого. Вчитель повинен знати які уявлення вже сформувалися в дитини і в яких умовах вони формувалися. Тому необхідно налагоджувати взаємно конструктивний контакт з батьками учнів для успішного виховання учнів. Дошкільний досвід дитини є різний, тому моральні відносини між вчителем і батьками повинні будуватися з метою коригування відхилень моральних норм дитини. При такому поєднанні тільки порозуміння, взаємна турбота здатна коригувати моральність учня.\nВ нинішній час відносини вихователів і батьків являють собою проблему. Засоби масової інформації певним чином висвітлюють педагогічну інформацію і з боку сімї іде процес «виховання» вчителя як йому треба виховувати їхню дитину. Різний рівень компетентності в навчально-виховному процесі перешкоджає встановленню взаємин. Тут визначальним повинна бути моральна свідомість і моральна відповідальність вчителя перед батьками учнів за результати навчання і виховання їхньої дитини батьків. Сімя повинна бути важливим джерелом формування моральності дитини. При взаємодії «вчитель-батьки учнів» виявляється оптимальний варіант формування морально-психологічних установок учня.\n1.3 Відносини учитель-педагогічний колектив\nМорально-педагогічний стан колективу є симбіоз індивідуальних морально-педагогічних образів вчителів. Моральні відносини всередині колективу складаються таким чином, щоб колектив був єдиним суб’єктом педагогічної діяльності. Окремий педагог повинен усвідомлювати свою відповідальність, мати необхідний авторитет, бути шанованим колегами, робити свій внесок до спільної справи колективу. Щоденна праця повинна відбуватися в атмосфері доброзичливості, співробітництва, колективної відповідальності за кожного вихованця.\nФахове вдосконалення кожного вчителя підвищує якість навчально-виховного процесу, а загальноприйняті моральні стосунки в колективі сприяють згуртовуванню педагогічного колективу як єдиного цілого. Високий моральний рівень та інтелект людей з різним віком і досвідом, спеціальностями і педагогічними поглядами, об’єднаних одним загальним педагогічним завданням спроможний функціонувати для виконання єдиної мети – виховання всебічно розвинутої особистості.\nІІ. Норми педагогічної моралі\nМоральна діяльність педагога окреслює такі норми взаємовідносин між вихователем та учнем, які сприяють формуванню і розвитку творчої особистості з почуттям власної гідності. Це накладає певні вимоги щодо поведінки вчителя від найбільш загальних до конкретних. Найважливіша умова позитивного впливу вчителя на учня – це поєднання вимогливості і довіри до нього. Моральна норма являється вирішальним регулятором при формуванні у педагога ціннісно-орієнтаційної свідомості і є узагальнювальним критерієм оцінки світоглядних поглядів і переконань.\nМоральна норма не розглядається як чинник, що обмежує свободу поведінки, а залежить від характеру суспільної моральної свідомості раціональності та доцільності. Визначення вчителем співвідношення об’єктивності моральної норми і його внутрішньої суб’єктивної оцінки формує стан його моральної культури. Невідповідність сприяє до подальшого самовдосконалення і самовиховання. Оцінювальне ставлення вчителя спирається на життєвий та педагогічний досвід, на розвинуте логічне мислення, що дає більшу об’єктивність ніж сприйняття за допомогою почуттів.\nВирішення проблем співвідношення особистих та громадських інтересів в його моральній свідомості передбачає певні поступки особистого перед моральними нормами. Поєднання внутрішніх моральних норм і зовнішніх моральних вимог формує якості вчителя в рамках певного морально-нормативного механізму формування культури поведінки вчителя. Морально-нормативний механізм сприяє вирішенню цілей і завдань навчально-виховного процесу для формування в соціум належно вихованої молоді, а подальше вдосконалення морального виховання учнів сприяє вихованню морально свідомої учнівської молоді. Усвідомлення вчителем соціально-культурної сутності моральних норм сприяє оптимізації навчально-виховного процесу і підвищенню регуляції поведінки учня.\nДотримання загальнолюдських гуманістичних моральних норм сприяє розвитку в особистості належних доброзичливих стосунків між вчителем та учнем. Добросовісне виконання вчителем своїх виховних функцій сприяє вирішенню різних проблем у суспільстві, які виникають як наслідок недостатнього виховного впливу на молоду людину,що в свою чергу потребує усвідомлення педагогом покращення рівня виховання. Моральні норми визначають основні моральні обов’язки вчителя по відношенню до учнів. В загальному регулювання педагогічної діяльності в моральній площині здійснюється в певній диференціації моральних норм на норми-заборони, норми-рамки, норми-зразки:\n1. Норми-заборони. Ці норми обмежують деякі моральні прояви і не дозволяють вчителю принижувати гідність учня, ставитися до нього лише як до об’єкта виховання забуваючи про людську гідність. В таких випадках вчитель не зовсім усвідомлює свою моральну поведінку і не завжди поступає у відповідності до вимог моралі. Іноді вчитель стає нестриманим у своїх діях, що може призвести до вчинення аморальних дій стосовно учня.\n2. Норми-рамки. На відміну від норм-заборон, які виконують примусову функцію стосовно дій вчителя, норми-рамки визначають межі допустимої вільної дії вчителя, виконують спонукальну функцію обов’язку. Вони переважно містяться в нормативних документах як вияв суспільної потреби для упорядкування поведінки людей у суспільних відносинах, особистому житті ( будь чесний, справедливий, шануй гідність іншого, не чини зла і т.д. ). Які б зміни не відбувалися в суспільстві і не змінювалися стандарти життя норми-рамки завжди залишатимуться визначальними в педагогічній діяльності вчителя стосовно учня.\n3.Норми-зразки. Це є ідеалізація майбутньої поведінки для її практичного втілення. Ці норми віддзеркалюють систему уявлень про найвищі людські якості моральної поведінки. Досягнення такої регуляції моральної поведінки вчителя в педагогічній практиці є прояв найвищого професіоналізму вчителя, є еталоном його етичних обов’язків перед соціумом, педагогічним колективом, перед учнями.\nПокликання вчителя зобов’язує виконувати норми педагогічної моралі в будь-яких ситуаціях по відношенню до своєї праці, задає загальний напрям його поведінки. Щодо оцінки діяльності вчителя застосовують не тільки основні мірила моральних цінностей – уявлення про добро і зло, справедливість і честь, чесність і гідність, а й такі категорії як професійний педагогічний обов’язок, педагогічна справедливість, педагогічна честь, педагогічний авторитет, які обумовлені специфікою професійної діяльності.\nІІІ. Категорії педагогічної етики\nРозглядаючи педагогічну справедливість як категорію мірила об’єктивності вчителя, рівня його етичної вихованості ( принциповість,справедливість, людяність ), можна характеризувати його оцінку вчинків учнів, їхнього ставлення до навчання . Педагогічна справедливість характеризується зворотною реакцією учнів на визначення міри об’єктивності з боку вчителя по відношенню до дій учнів. Визначення міри об’єктивності напряму залежить від педагогічної зрілості вчителя.\nВажливою категорією педагогічної етики є професійний педагогічний обов’язок вчителя. В ньому сконцентровано вимоги суспільства до вчителя як до особи, яка наділена певними професійними обов’язками, яка повинна виконувати певні професійні функції: вибудовувати моральні стосунки з учнями, їхніми батьками, колегами по роботі. Педагогічний обов’язок являється об’єктивною необхідністю на вирішення проблем і потреб суспільства по вихованню підростаючого покоління. Це накладає особливі вимоги на педагога постійно вдосконалювати і поповнювати свої професійні знання, постійно підвищувати педагогічну майстерність. Цей обов’язок вимагає творчого ставлення вчителя до своєї праці, що продиктовано необхідністю поважного й вимогливого ставлення як до учнів, до їхніх батьків, колег по роботі , уміння достойно вирішувати складні проблеми, конфлікти й інші негаразди шкільного життя.\nКатегорія професійної честі в педагогіці є мірилом суспільної оцінки професійних якостей вчителя які виявляються в процесі навчання. Усвідомлення педагогом індивідуальної честі й особистої гідності в між особистих стосунках наближає вчителя до стандарту ідеалу педагога, породжує суспільне визнання його як шанованої людини за його моральні заслуги та якості. Вчительська честь являє собою суспільну оцінку його реальних професійних якостей.\nОднією із найважливіших моральних категорій є педагогічний авторитет вчителя, завдяки якому вчитель виконує регулятивну функцію поведінки учня. Авторитет вчителя напряму визначається глибиною його професійної підготовки, його знаннями, ерудицією, його педагогічною майстерністю, його ставленням до виконання своїх обов’язків. Це є своєрідна форма дисципліни, за допомогою якої авторитетний вчитель впливає на моральний стан учнівського колективу, формує в учнів ставлення до іншої людини як до особистості.\nІV. Педагогічний такт\nТактовна поведінка вчителя в залежності від ситуації в будь-якому випадку полягає в передбаченні наслідків,вмінні своєчасно коригувати ситуацію, вибирати відповідний тон і поведінку. Все це повинно бути професійно усвідомлено, з почуттям обов’язку і відповідальності. Суть педагогічного такту полягає в тому, що вчитель повинен певною мірою мати відчуття дозування тієї чи іншої дії, вибирати найбільш оптимальний шлях до вирішення поставленої мети.\nЦе є постійний творчий пошук правильно орієнтуватися в складних взаєминах в учнівському колективі, серед колег. Тактовний учитель постійно знаходиться в діалектичному протиріччі поглядів на процеси виховання і своєчасно, а основне безконфліктно вирішує всі питання, що виникають в процесі педагогічної діяльності.\nV. Соціальна позиція педагога\nНайважливішою вимогою яка ставиться до вчителя з боку системи освіти є соціальна позиція, яка визначається системою інтелектуальних, емоційних, психологічних, вольових якостей під час професійної діяльності, відносинами у суспільстві. Ця позиція є результатом взаємодії особистісних якостей вчителя ( його світогляд, ідеали, ціннісні орієнтації, його мотиви і цілі, внутрішні переживання) з вимогами які пред’являє йому суспільство при наданні статусу вихователя. Ця позиція не є сталою, а постійно йде процес осмислення і переорієнтації системи поглядів, переконань паралельно зі зростом професійної майстерності вчителя. Тут визначальними є характер, типологічна особливість ( сангвінік, меланхолік, флегматик, холерик), темперамент які виступають як джерела активності при виборі педагогом позиції в певній ситуації. В залежності від вибору соціальної позиції формується професійна позиція вчителя, відповідно до якої педагог може виступати в якостях інформатора, порадника, натхненника, друга, а також із позиції яка може давати негативний результат від вибраної позиції, наприклад диктатора, з результатами свавілля і несправедливості, неповаги до особистості учня.\nVІ. Вимоги до педагога\nПрофесія вчителя передбачає не лише трансляцію знань і виробленню вмінь в учнів, а й високу місію створення суспільно свідомої особистості. Відповідно до цього діяльність вчителя повинна бути направлена на безперервний професійний розвиток і самовдосконалення для ведення повноцінної педагогічної діяльності. Основу професіоналізму вчителя складає його науково-теоретична і практична компетентність, готовність фізіологічно, фізично, психологічно вести педагогічну діяльність.\nПідвищені вимоги до особистості педагога визначаються специфікою професії вчителя, який повинен синтезувати в собі розум, почуття, відчуття, сприйняття, уяву і здатність розподіляти увагу. Він повинен володіти комунікативними здібностями, мати академічні знання, невимушено володіти дидактичними методами, організаторськими здібностями. Вчитель повинен мати високі загальнолюдські якості, вміти володіти індивідуальними психологічними особливостями, вміти втілювати в практичній діяльності загально педагогічні ( інформаційні, мобілізаційні, розвиваючі, орієнтаційні), загально трудові ( конструктивні, організаторські, дослідницькі), комунікативні ( спілкування з людьми різних вікових категорій), самоосвітні ( систематизації і узагальнення знань і їх застосування при вирішенні педагогічних завдань і отриманні нової інформації).\nНайголовнішим у професії вчителя повинна бути любов до дітей. Ця якість є передумовою самовдосконалення професійно-педагогічної діяльності вчителя. Основою педагогічної діяльності вчителя є інтерес вчителя до своєї професії. Позитивне емоційне відношення до дітей, до батьків, до колег в цілому виражає покликання, яке зростає з усвідомлення здібності до педагогічної справи. Педагогічне покликання стверджується в процесі накопичення вчителем теоретичного і практичного досвіду, викликає захопленість діяльністю і переконаність в своїй придатності до неї.\nК.Д.Ушинський писав: « Найголовніша дорога людського виховання є переконання, а на переконання можна діяти тільки переконанням. Всяка програма викладання, методу виховання, яка б добра вона не була, що не перейшла в переконання вихователя, залишиться мертвою буквою, що не має ніякої сили насправді. Найпильніший контроль в цій справі не допоможе. Вихователь ніколи не може бути сліпим виконавцем інструкції: не зігріта теплотою його особистого переконання, вона не матиме ніякої сили»\nХарактер етичної поведінки вчителя тісно пов’язаний з його моральними цінностями і має нести в собі безконфліктність як визначальну рису незважаючи на складність взаємин. Педагог повинен налагодити тісний контакт як з учнівським колективом так і з батьками у співдружності з якими легше вирішуватиметься проблематика виховання.\nСамим оптимальним варіантом є середовище « школа – сімя – громадськість», в якому можливий комплексний підхід до виховання учнів. Постійна зміна суспільних пріоритетів вимагає від учителя більш якісно і відповідально підходити до формування особистості учня.\nВчитель повинен з усією відповідальністю мати індивідуальний підхід до кожного учня і ненав’язливо формувати у свідомості дитини ті моральні цінності які він сповідує. Це все накладає на педагога дуже велику відповідальність тому, що він практично формує громадянина, який в подальшому адаптується в соціум.\nДіяльність вчителя, його висока моральність, його громадська позиція, його знання й досвід віддзеркалюватимуться у його вихованцях і він бачитиме плоди своєї діяльності. Усвідомлення вчителем вимог і завдань, що стоять перед школою створює позитивне підґрунтя для поєднання особистих і громадських інтересів в моральній свідомості вчителя. Це є принциповою вимогою при організації навчально-виховного процесу.\nВся діяльність вчителя повинна відбуватися з почуттям високої свідомості і відповідальності обов’язку вчителя формувати моральну культуру особистості учня. Отже, педагог повинен мати такий рівень педагогічної культури, який відповідає вимогам тих завдань, що він вирішує у справі виховання.\nСоборна Україна:від ідеї до життя\nДень 22 січня 1919 року ввійшов до національного календаря, як велике державне свято – День Соборності України. Саме тоді на площі перед Київською Софією відбулася подія, про яку мріяли покоління українських патріотів: на волелюбному зібранні було урочисто проголошено злуку Української народної республіки і Західноукраїнської народної республіки.\nМабуть, не випадково вказаний день збігався з річницею історичного IV Універсалу Центральної Ради, згідно з яким УНР проголошувалась самостійною, незалежною державою. Отже, він мав стати днем подвійного всенародного свята – Незалежності й Соборності\nСаме цій знаменній події і був присвячений тематичний вечір «Соборна Україна: від ідеї до життя», який був проведений 24 січня у бібліотеці із учнями гуртожитку ВПУ№25 м. Хмельницького, присвячений історичному значенню - Акту возз’єднання Української народної республіки і Західноукраїнської народної республіки. Бібліотекар Романова Л.І. та вихователь Обертюк Н.І. підготували цікаву та змістовну розповідь до Дня Соборності України та ознайомили учнів про часи становлення України як єдиної, соборної держави з метою виховання у дітей патріотизму, поваги до історичного минулого народу України, пропагування ідеї єдності, спільності історичної спадщини. Акцентувалась увага на історичних фактах, що передували злуці, на об’єднавчому русі, який наприкінці 1918- початку 1919 року охопив майже всю Україну. Учні підготували коротку літературно-художню розповідь про урочисте святкування об’єднання УНР і ЗУНР, читали вірші.На тематичному вечорі демонструвалась історико-літературна книжкова виставка «Задзвонили срібні дзвони в Україні», література якої висвітлювала цю історичну подію України.\nЗадзвонили срібні дзвони в Україні,\nАж по світі по широкім стало чути:\n«Зустрічайте Воскресіння день! Віднині\nНавік-віки Україні вільній бути!».\nЗашумів відвічний Київ прапорами,\nРозлилась народу повідь по Подолі,\nНа майдані, на Софійськім, з корогвами\nЗустрічала Україна свято волі.\nБути світові як захист і окраса.\nОпубліковано Unknown о 02:05 Немає коментарів:\nпонеділок, 21 березня 2016 р.\nДо Дня народження Т.Г. Шевченка «Палахкотить як свічка праведна душа Кобзаря»\nУкраїна – це Т.Г. Шевченко. Шевченко – це Україна. Ім’я Шевченка-Кобзаря має нині у багатьох із нас збудити совість і сумління українця, адже у нього ми маємо учитися найсвятішої любові . Це ім’я знайоме кожному з нас ще змалечку. Кожен народ має своїх геніїв. Тих, доля яких нерозривно пов’язана з долею народною, тих, чиїми устами говорить увесь народ, тих, талант яких, як і любов до людей і до своєї батьківщини, є невичерпними. І саме ця незгасима любов робить їх безсмертними.\nПро велику й справді геніальну людину, діяльність якої є величавою поемою, згустком великої трагедії мільйонів гноблених, про одного з найбільших велетнів світової історії розповідали учні гуртожитку ВПУ№25. Доказом поваги та вшанування пам’яті поета та підтвердженням того, що наші учні талановиті,і було проведено читання віршів великого поета. Кожне слово Тараса Григоровича Шевченка ніби із сьогоднішнього дня. Читання творів поета допомагають осмислити минуле та зазирнути в майбутнє, відкрити для себе нове в мудрих рядках його творчості.\nОпубліковано Unknown о 04:50 Немає коментарів:\nРозпочав роботу кіноклуб «25Кадр» чи Увага! Мотор!\nВ рамках проекту клубів за інтересами на початку лютого 2016 року в бібліотеці Хмельницького вищого професійного училища №25 відбулося урочисте відкриття кіноклубу «25Кадр». Ініціаторами створення кіноклубу стала творча група у складі учнів училища – представників учнівської Ради гуртожитку. Модератори клубу учні: Юрій Навроцький і Ольга Мельник. Організаційний комітет очолили вихователь гуртожитку Вигоняйло Анастасія Валеріївна та Богдан Вишневський. Роботою клубу керує бібліотекар училища Романова Л.І.\nЦе один із кроків розвитку бібліотеки і використання нею різноманітних форм діяльності, що є гідною відповіддю на виклики сьогодення, адже сучасна бібліотека повинна бути актуальною для сучасних читачів та їх потреб.\nДіяльність клубу припускає зустрічі істинних шанувальників кіномистецтва для перегляду й колективного обговорення шедеврів світового та документального кіно, науково-популярних фільмів, телевізійних програм, спортивних матчів. Сценарій засідання кіноклубу включає три традиційні форми дії: теоретичну частину(анонс), перегляд фільму (програми) і його обговорення. Кіноклуб - не лише можливість подивитися фільм (програму), але так само дискусійний центр, місце куди приходять, щоб приєднатися до відкритих дискусій, до ідеї свободи самовираження, свободи обміну думками і подумати про ті проблеми, які з цим пов'язані.\nСаме напередодні свята всіх закоханих –дня Святого Валентина і розпочав свою роботу Клуб «25Кадр». День св. Валентина настільки вже ввійшов у щорічний календар кожного, що за спробу підважити «необхідність» його святкування, мабуть, вважали б «ворогом народу». Зрештою, можливо, і немає потреби сприймати це свято негативно, просто слід його дещо переосмислити, очистити від окремих негативних тенденцій, а сприймати і переживати як справді християнське свято Любові.\nПросто в сучасному світі дуже часто підмінюється справжня любов тимчасовим захопленням, корисливими стосунками, чи взагалі зводиться лише до сексуального задоволення. Дуже важливо зрозуміти, що такі миттєві захоплення чи задоволення пристрастей ніколи не зроблять нас по-справжньому щасливими, натомість комусь можуть принести великий біль. Справжня любов ніколи і ні до чого не змушує, вона завжди може відпустити, якщо так «другій половинці» буде краще. Тобто суть справжнього кохання, в першу чергу, не у власному задоволенні, а навпаки – в намаганні ощасливити кохану людину. Такий принцип Любові загалом і стосунків двох закоханих осіб зокрема. Саме про це і говорилось на засіданні клубу.\nПершою картиною, яка відкрила роботу клубу, стала стрічка режисера Ніка Кассаветіса «Щоденник пам’яті». Романтична історія кохання сільського хлопця та дівчини з міста, які зустрічаються одного літа, ще в своїй юності. Саме цього літа вони закохуються один в одного. Але батьки Еллі проти кохання їхньої єдиної дочки з сільським "нікчемою" та розлучають їх… Цікавий сюжет та захоплюючі момети на екрані не залишили байдужими нікого.\nХочеться наголосити на тому, що на усі покази кіноклубу вхід вільний. Чекаємо вас!.\nОпубліковано Unknown о 03:23 Немає коментарів:\nНаціонально-патріотичне виховання сучасної молоді ...


ПІДТИП МЕДУЗОЇДНІ (MEDUSOZOA) - ТИП ЖАЛКІ (CNIDARIA), або КИШКОВОПОРОЖНИННІ (COELENTERATA) - РОЗДІЛ ДВОШАРОВІ DIPLOBLASTICA, або ПРОМЕНЕВІ (RADIATA) - ПІДЦАРСТВО СПРАВЖНІ БАГАТОКЛІТИННІ (EUMETAZOA) - ЦАРСТВО БАГАТОКЛІТИННІ (METAZOA) - ЗООЛОГІЯ БЕЗХРЕБЕТНИХ - Г. Й. Щербак - 2008\nПереважно морські (лише кілька десятків видів пристосувалися до життя у прісних водах) тварини. Для них характерним є метагенез, інколи із частковою або повною втратою одного з поколінь. Розміри та будова тіла у представників різних класів суттєво відрізняються. До підтипу належать чотири класи.


Життя і творчий шлях Юрія Федьковича | Біографії\nГоловна ⇒ 📌Біографії ⇒ Життя і творчий шлях Юрія Федьковича\n/> У 1846 – 1848 рр. Федькович навчається у нижній реальній школі у Чернівцях. Грунтовне і доповнене згодом знання мови, яке виніс Федькович зі школи, стало передумовою його німецькомовної творчості, що розпочалась у роки заробітчанських мандрів юнака по Північній Молдавії та Румунії.\nТворчість німецькою мовою письменник не припиняв до кінця життя, видавши дві збірки поезій (“Gedichte”, 1865; “Am Tscheremusch. Gedichte eines Uzulen”, 1882) та надрукувавши ряд віршів\nу часописах. Кілька творів, в тому числі німецький переклад трагедії “Довбуш”, лишилися в рукописах. У німецькомовній творчості Федькович розробляє переважно ті ж проблеми, розгортає ті ж мотиви, що й у творчості українською мовою; нерідко твір німецькою мовою є перекладом або переспівом його українського твору або навпаки. Поетичні писання Федьковича німецькою мовою були високо оцінені Нойбауером, здобули схвальні відгуки І. Франка, О. Маковея, чеського літературознавця К. Кадлеца. Вихід збірки “Am Tscheremusch” вітала у 1883р. віденська газета “Neue freie Presse”. Нарис про Федьковича подала “Історія німецько-австрійської літератури”.\nЗ листопада 1852р. до лютого 1863р. Федькович перебуває на службі у цісарській армії. Представники молодої західноукраїнської інтелігенції заохотили офіцера австрійської армії почати писати також рідною мовою. Перші українські вірші Федьковича були опубліковані в брошурі А. Кобилянського “Slovo na slovo do redaktora “Slova” (1861) і захоплено сприйняті читачами. Брошура була спрямована проти “москвофільської” орієнтації редагованої Б. Дідицьким газети “Слово”. Зразки творчості не відомого доти поета наводилися з метою заперечення “язичія” далеких від народного життя творів, що друкувались у “москвофільських” часописах. Б. Дідицький, проте, сам зацікавився новим поетом, виявивши добре художнє чуття. За його редакцією та з його передмовою 1862р. у Львові була видана збірка “Поезії Іосифа Федьковича”.\nНа побутовому матеріалі виросла мелодрама “Керманич, або Стрілений хрест” (перша, прозова, редакція – 1876, друга, віршова – 1882). Значне місце в творові займають поетичні перекази, передусім про короля Гуцула, що дрімає у Сокільському (вплив балади Л. Уланда “K? nig Rothbart” та міфічних теорій Нойбауера), увага акцентується також на ставленні героїв до “стріленого” хреста, що впливає на їх долю. Подібні міфічні мотиви перебувають у центрі п’єси “Довбуш”.\nВи зараз читаєте: Життя і творчий шлях Юрія Федьковича\n« Образ России в прозе И. А. Бунина\n“Так ніхто не кохав” (за інтимною лірикою В. Сосюри) (1 варіант) »


На Запоріжжі обмежений рух транспорту та знеструмлені 4 населених пункти - Телеканал Z\nНа Запоріжжі обмежений рух транспорту та знеструмлені 4 населених пункти\nГоловна / Місцеві новини / На Запоріжжі обмежений рух транспорту та знеструмлені 4 населених пункти\nУ Запорізькій області через погодні умови без світла залишилися чотири населених пункти. Два у Вільнянському районі, по одному – в Приморському та Приазовському. Поки ведуться роботи з відновлення електропостачання, в посиленому режимі працюють і комунальники. Виїхали розчищати дороги у регіоні. Найбільш складна ситуація у Бердянському, Мелітопольському та Більмацькому районах. Рятувати людей та автівки від сніжних заметів будуть надзвичайники.\nМінус 10 градусів та пориви вітру до 17-ти метрів на секунду. Такі погодні умови за вікном — результат двох циклонів, стверджують синоптики. Він прийшов з південно-західної частини Балканського півострову.\nІнна Черник, начальниця Запорізького обласного гідрометеорологічного центру, зазначає, центр циклону знаходиться над Чорним та Азовським морем. Ми знаходимося на його північній периферії. Через це сьогодні у нашому регіоні спостерігається погіршення погодних умов.\nПроте, цей циклон не останній. Слідом за ним йде ще один — з Туреччини. Рятувальники радять жителям області у цей час менше перебувати на вулиці, а водіям утриматися від подорожей. Особливо на великі відстані. Бо через сильний вітер та сніг на дорогах утворюються замети понад пів-метри заввишки. Через негоду вже обмежено рух на трасах Василівка – Бердянськ та Токмак – Бердянськ. Комунальники виїхали на розчистку доріг. Рятувальники тримають на поготові важку техніку.\nОлександр Семененко, заступник начальника ГУ ДСНС України в Запорізькій області, каже, зараз на поготові мають 5 тягачів, які забезпечать організацію розчисних робіт, якщо дорожні служби не зможуть впоратися зі своїми задачами. Якщо не вистачатиме техніки, ми готові допомогти.\nМихайло Прохоров, заступник начальника з експлуатаційного утримання доріг в Запорізькій області ДП “Облавтодор”, зазначив, техніка майже готова. Наразі закуповується паливо.\nУ посиленому режимі в області запрацювали пункти обігріву. У Запоріжжі вони діють при лікарнях та товаристві червоного хреста. Там забезпечують людей теплою їжею та одягом.\nТож, поки на вулиці вирує негода, спецслужби та комунальники просять людей не виходити надвір, а водіїв бути особливо уважними та дотримуватися правил дорожнього руху. А також правил паркування, аби не заважати роботі снігоприбиральної техніки. За прогнозами синоптиків негода лютуватиме до третього березня.\nУ Запоріжжі відбулася ювілейна спартакіада серед заводчан


Іршавська міська рада — День Соборності та Свободи України відзначали в Іршаві\nСвято Злуки сьогодні відзначали в Іршаві урочистим мітингом, який відбувся біля Пам’ятного хреста борцям за волю України по вулиці Білецькій. У руках юнаків майоріли жовто-блакитні прапори – символ нашої єдності.\nНа цей захід прийшли заступники керівників району, міський голова, керівники структурних підрозділів РДА, громадськість та учні міських шкіл.\nІз вітальними словами виступили заступник голови РДА Іван Завидняк, керуючий справами райради Євген Свириденко, а короткий екскурс в історію зробила Любов Сокач, методист відділу освіти Іршавської РДА.\nВідкриття та закриття мітингу пройшло під Гімн України, у виконанні зразкового дитячого ансамблю «Дзвіночок» БК с.Білки під керівництвом Ірини Паньканинець.\nПро подію 22 січня 1919 року мріяли цілі покоління українських патріотів. І мрія їх здійснилася.\nНаш обов’язок - берегти пам'ять, ми повинні цінувати такий дарунок долі для нас.\n+6 # Dobro proty zla 22.01.2013, 16:42\nСлава Україні! Слава Іршаві!!! Добро переможе зло!!!\n+7 # Іван Костик 22.01.2013, 16:48\nнезрозуміло при чому тут прапори ПР і День злуки??? Це ж націоналістичне свято!!!\n-2 # простак 24.01.2013, 11:59\n... це не свято Соборності - це зборище зігнаного стада чиновників, яким все рівно куда іти.


Британія вимагає від РФ видачі підозрюваних в отруєнні у Солсбері\nвівторок, 7 серпень 2018, 14:20\nГучна справа розкручується британськими слідчими і нічого гарного Москві не обіцяє\nУряд Великобританії готується подати до Москви прохання про видачу двох росіян, яких підозрюють у навмисному застосуванні смертельного газу "Новачок", в результаті якого померла громадянка Британії, а троє людей - отруїлися. The Guardian з посиланням на свої джерела в уряді і службі безпеки відзначає, що Росія "без сумнівів відмовить Великобританії в екстрадиції", зазначають Патріоти України.\nНагадаємо, 44-річна Дон Стерджесс померла після отруєння "Новачком" в місті Еймсбері 30 червня. Жінка знайшла флакон від парфумів, в якому була отрута, і спробувала його на собі. Її парнер також сильно отруївся, але вижив. Раніше цей флакон, швидше за все, використовували для отруєння колишнього шпигуна Сергія Скрипаля та його дочки.


voyageculture.nl Відгуки | - чи є цей сайт законним або фішинговим\nчи є voyageculture.nl законним чи афера?\nМи збираємо дані з більш ніж 40 джерел, щоб визначити Рейтинг Довіри. Ми ще не зібрали всю необхідну інформацію про voyageculture.nl. Будь-ласка, оновіть сторінку через 5 хвилин скориставшись посиланням нижче. Приносимо наші вибачення за незручності.\nvoyageculture.nl має середній чи хороший рейтинг довіри. Чому?\nОгляд voyageculture.nl позитивний. Позитивний показник довіри базується на автоматизованому аналізі 40 різних джерел даних, які ми перевірили в Інтернеті, таких як використовувана технологія, місцезнаходження компанії, інші веб-сайти, знайдені на одному веб-сервері, тощо.\nВся інформація, яку ми зібрали для перегляду веб-сайту, можна знайти на решті частини сторінки. Ми сподіваємося, що це допоможе вам визначити, чи є voyageculture.nl законним і безпечним у використанні.\nФакти про voyageculture.nl ( що це? )\nРейтинг voyageculture.nl переглянуто 16 разів.\nРейтинг voyageculture.nl останньо перевірявся 22-10-2019. Хотіли б мати оновленi цифри? Використовуйте посилання "Оновити дані" внизу цієї сторінки.