Остап Дроздов: «Я був і залишаюся прихильником харизматичних текстів, наскрізь детермінованих авторським я»\nГоловний герой - країна, вир, який може потопити найвідважніших, і оаза, що рятує спраглих подорожніх. Долі всіх персонажів, яскравих та самобутніх, виписані через призму їхніх взаємин із країною. Втеча від реальності до реальності, пошук незвіданого очевидного. Все просто, але в цьому - основна складність. Книга про вибір і про те, що його має кожен. Ще більше про роман, про українську літературу загалом та про себе нам розповів письменник Остап Дроздов.\n- Остапе, лише минулої осені тебе вітали з літературною прем'єрою і ось вже на поличках книгарень новий роман. Як тобі це вдалося?!!\n- Півроку тривало написання з нуля. Я пишу лінійно, тобто, в такій послідовності, як читач згодом прочитає. Пізніше, коли роман уже готовий, на один місяць залишаю його «остигати на плиті». І лише тоді, коли я сам охолону до власного тексту, беруся за радикальне редагування. Це триває до двох тижнів. І тоді я вже маю готовий твір. Якщо я в нього не закоханий, то далі мене він не піде.\n- Крім тебе, у роман вже закохалося чимало читачів, хоча тема непроста і дражлива.\n- «№ 2» - це мій найсильніший текст. У дебютному романі-вибуху «№ 1» я інколи бив себе по руках не заходити на громадянські теми, але все-таки країна мене перемогла. Я не можу не рефлексувати про її карму, про її приреченість, про її перекособоченість. У мене вже створена репутація людини, яка з язика знімає найбільш незручні думки і чітко їх артикулює. Мій роман «№ 2» знятий з язика мільйонів моїх співвітчизників, які люблять свою країну всупереч здоровому глузду. У моєму романі країна постає як персона, з якою можна і треба сваритися і миритися, докоряти і просити, хвалити і проклинати, цінувати і посилати на три букви. Усі сюжетні лінії (а їх декілька, від розкуркуленого Приазов'я 30-х років до сонячної діаспори тепер) розвиваються у тісній зв'язці з країною, яка є даром і прокляттям. Буквально вчора зателефонувала одна читачка і сказала, що тільки-но вона перегорнула останню сторінку, то півгодини сиділа в цілковитій тиші зі спертим повітрям у грудях. Ось у такому стані я й писав цей роман. Для мене це більше, ніж просто текст. Це - мій маніфест зболеної любові до країни, яка не заслуговує своїх людей.\n- Певною мірою роман «№ 2» є діаспорним?\n- Саме так. Мені було вкрай важливо дистанційно оцінювати свою країну, тому що в епіцентрі, як правило, не болить. Я ж хотів, аби в читача відчуття своєї країни було больовим - і тому наскрізною темою є еміграція. Оповідач сам себе називає внутрішньою діаспорою, і це - його порятунок від того, аби не розчинитися остаточно в дуже специфічній і проблемній реальності. Моїм персонажам потрібна санітарна відстань до своєї країни, аби не боятися вголос казати про неї те, про що в епіцентрі не говорять. Генеральний меседж роману зашитий в останніх сторінках, коли звучить молитва чи навіть псалом до країни з проханням-вимогою стати номером 2 після неоціненої, зневаженої, приниженої людини. Я пишу лише людиноцентричні тексти. Плювати я хотів на країну та історичну добу - мені важливо показати, як драматично й натхненно вони позначаються на конкретних людських долях. Не страшно, коли ти один. Страшно - коли ти нуль.\n- Друга твоя праця також у жанрі non-fiction, а наскільки там багато авторської вигадки?\n- Іноді я жартую, що всі письменники - брехуни, тому що під свою сюжетику підганяють дійових осіб. Я - не виняток, але дотримуюся іншої істини: всі письменники пишуть про себе. Історія моєї Єфросинії - правдива. Історія заробітчанки Роми - списана з реалій. Історія Роминого сина - проціджена крізь власне нутро. Оповідач роману - безпосередньо я. Всі події та меседжі роману компресовано створені автором, за кожним поворотом сюжету стоїть реальний аналог. Я був і залишаюся прихильником харизматичних текстів, наскрізь детермінованих авторським я. Мій роман дуже афористичний. У ньому багато сентенцій, які навіть мене досі дивують, коли перечитую.\n- Розкажи, будь ласка, про свого улюбленого героя.\n- Мій улюблений герой з роману «№ 2» - італієць Manolo. Він - сардинець, а вже потім італієць. Також йому належать найвідвертіші думки про зраду та моногамію. Якраз на цю чесність найбільше реагують читачки (власне, читачки). Якби думки людей були чутні на слух, то наші вулиці захлинулися б німим криком жінок після 45. Я помітив, що дуже тонко виписую жіночі характери і жіночі затаєні секрети. Ловлю себе на думці, що оповідачкою роману «№ 3» може бути жінка. Загалом, під час написання я глибоко занурююся в психологію своїх персонажів. Доходить до того, що в кульмінаційні моменти написане матеріалізується в моєму реальному житті - такою може бути сила слова й думки.\n- Остапе, хто першим читає рукописи твоїх текстів?\n- Мій перший читач і рецензент - близька людина, з якою ми разом уже 17 років. Ця людина знає всі мої півподихи і півпогляди, і думці цієї людини я довіряю найбільше. Уже потім підкоригований текст іде видавцеві. Ми всі троє - Водолії, тому моментально знаходимо спільну мову. І вперед. Далі вже я на текст впливу не маю і відпускаю його. Коли я вже ставлю останню крапку після власного редагування, текст змін не зазнає. Це для мене принципово.\n- А як ти сприймаєш критику?\n- Ніяк. Вона взагалі на мене не впливає. Буду чесним - я майже ніколи не прислухаюся до критики, бо сам пречудово знаю, де я маю слушність, а де «налажав». Я не залежу від думки збоку. На це пішли роки тренувань. Це не є проявом самозакоханості, запевняю. Просто дуже рідко критика є доброзичливою. Наші люди навчені не критикувати, а розвінчувати. Найкращий критик - це я сам, і цей критик буває нищівним.\n- З презентаціями свого першого роману ти об'їздив півкраїни...\n- Я страшенно люблю їздити на презентації та творчі зустрічі. Їх лік перевалив уже за сотню. З романом-вибухом «№ 1» я об'їздив 15 областей. Не цураюся їхати туди, куди запрошують, навіть у райцентри й селища. Такі камерні зустрічі - неповторні, вони більше схожі на сеанси, вони тривають понад дві години, і коли люди виходять із блиском в очах, для мене це - найбільше щастя. З романом «№ 2» я теж буду влаштовувати тур і теж заїду туди, куди запросять. Поїду і на Східну та Південну Україну. Пишуть організатори майже з усіх областей. З осені почну. В нашій країні з людьми ніхто напряму не розмовляє, а лише з білбордів та телеекранів. Я дуже ціную такі зустрічі, куди приходять люди, яких я вперше в житті бачу. Атмосферу таких зустрічей я б назвав одкровенням. Може, навіть катарсисом.\n- Які маєш подальші літературні плани, можливо, твої романи вийдуть у перекладі?\n- Щодо перекладу, то тут усе залежить від видавця. Ми розмовляли з Анеттою Антоненко («Видавництво Анетти Антоненко») про це. Тут є нюанси, але, думаю, з часом усе вимальовується. Щодо написання нових творів, то я беру паузу на два роки. Мушу вистоятися. У роман «№ 2» вклав усього себе, і мені потрібен час для реновації. Я дуже люблю стан суму, меланхолії, світлоокої печалі, яка мене очищує краще за ректифікований спирт. Цей стан для мене є найбільш продуктивним. Наступний рік сам підкаже, про що буде «№ 3». Цілковито щасливі люди не можуть писати хороші тексти.\n- Впевнена, що багатьом цікаво, що читає Остап Дроздов?\nНа презентації роману «№ 2»\n- Читаю дуже різну літературу. У мене правило: читаю 20 сторінок. Якщо не зачіпає, то відкладаю. Я вже відклав двох нобелівських лауреатів - жахливо написано, взагалі, не розумію, за що їх нагороджують. З української літератури читаю дозовано - здебільшого раннього Андруховича, пізній чомусь мимо. Від деяких текстів колег-корифеїв чомусь віє кон'юнктурою. Несерйозну літературу, де автори заради сюжетики ліплять і інцест, і голих бабів, і дешеву еротику, і фейкове середньовіччя, і все на купу, я читати можу хіба що в хюндаях, наших швидкісних потягах. Цікавлять, здебільшого, ті тексти, які я можу підкреслювати і з насолодою перечитувати поабзацно.\n- Кого з авторів любиш найбільше?\n- Улюблений автор - поляк Анджей Стасюк. Він - галицист, описує рідну мені Галичину і те, як поляки підгнивали совком - це те, що мене теж завжди цікавило в моїх земляках. Відкрив для себе Бруно Шульца, особливо його феноменальну манеру описувати світ по-рослинному. Йозеф Рот, уродженець Бродів, теж на мене справив враження, бо писав про прикордоння, за яким починається російська імперія болота. Я розумію, про що він пише. Балканська література, як на мене, занадто технологічно-карнавальна, я не люблю навмисності. Ну і вічний мій супутник ще зі студентських років - Ніцше. Цей геній завжди зі мною. Вже весь обписаний і підкреслений.\n- Що скажеш про стан нашої сучасної літератури?\n- Як і завжди, в Україні все робиться через одне місце. Іноді мені здається, що в нас немає жодної сфери, яка не стоїть догори дриґом. Українська література є, а от літературний ринок абсолютно дикий. Усі наші видатні автори сидять на західних грантах і моляться на них. Гонорари за твори, навіть якщо вони добре продаються, смішні. Автори не живуть з літератури, а з грантових проектів, майстер-класів, участі у платних заходах вряди-годи. Плачевно все це. На це накладається трагічна плебеїзація суспільства. Порівняно з європейцями українці - затуркані неуки, які не вважають літературу своєю прямою потребою. Додайте сюди клінічну бідність того прошарку, який ми називаємо інтелігенцією та інтелектуалами, - вони фінансово неспроможні тратити нормальні суми на книгу, відтак, ціна книги як товару не передбачає відчутної винагороди. Є регіони, де в радіусі 100 км немає жодної книгарні, а ті, що є, спеціалізуються на довідковій та краєзнавчій літературі. Плюс продавці літератури полюбляють затримувати розрахунок з видавцями, а то й, узагалі, їх «кидати». Це, взагалі, диво - що в країні, інтелектуально збідненій і фінансово обмеженій, ще пишуться потужні тексти. Не сприяють ще й такі традиційні національні риси, як заздрість та недобросовісна конкуренція між видавцями. Правлять бал особисті знайомства всіх з усіма і спільна дружба всіх проти когось. Усе як завжди.\n- Який ти за кадром і поза сторінками своїх книг?\n- Моя біда в тому, що я не вмію грати роль. У всьому, чим я займаюся (журналістика, блогерство, письменство, лекції) я є собою. Це - моя проблема, бо інколи треба розділяти себе і функцію. Мені це не вдається, тому моє життя не ділиться на екран та поза ним, на публічність та домашність. Близька людина каже мені, що не можна вкладати себе у все, що ти робиш, адже це загрожує швидким згоранням. А я навпаки - відчуваю, що повнокровно живу лише тоді, коли себе не заощаджую. Тому я охоче проводжу творчу зустріч навіть у холодному сільському клубі, де є 20 людей, із блиском в очах. Це - моя зарядка. Звісно, я вже навчився тримати дистанцію, бо не раз переконувався: не варто окрилювати того, хто не збирається з тобою в небо.\n- У романі «№ 2» ти стверджуєш, що сучасна молодь - це покоління комфорту. Настільки ти сам цінуєш комфорту побуту і «комфортних» людей?\n- Я - комфортозалежний. Ніколи не розумів відпочинку в наметах на голій землі і з комарами. Мені у всьому потрібен комфорт. Найбільше я страждаю якраз від перебування в дискомфорті, передовсім, моральному. На щастя, я вже навчився сприймати свою країну як дискомфортну, тому мій поріг компромісності дуже змалів. У журналістиці я тільки й те роблю, що еквілібристично балансую на грані з дискомфортом. Доводиться нарощувати бегемотячу шкіру. Тепер я вже сам визначаю коло своїх людей, і воно не таке вже й мале. А тих, котрі мене отруюють чи підгризають - стараюся відсікати, наскільки це можливо\n- А свою популярність любиш?\n- Усі публічні люди люблять свою популярність, і брешуть ті, хто це заперечує. Якби мене не тягнуло до публічності, то я не обрав би свою професію, а тепер у романах аж так не оголювався б. Популярність - річ жорстока, тому що твій успіх бачать 500 тисяч людей, а твій провал бачать 5 мільйонів. Популярність - дуже небезпечна річ, до якої не можна звикати, тому що маса любить колекціонувати чужі падіння. Я свідомо йду проти мейнстриму якраз для того, аби свою популярність використовувати як інструмент, аби люди пробували бачити світ під іншим ракурсом. Я фатально боюся зупинки мислення. Боюся закостеніння в категоричності. Тому спокій мене навряд чи чекає.\n- Остапе, одним з лейтмотивів твого роману є твердження, що людина має бути в тому місці, де вона почувається щасливою. Де твої «місця щасливих людей»?\n- Місця щасливих людей - там, де мінімум людей. З віком я почав більше розуміти мізантропів. Люди - це ті, хто мене найбільше надихають і розчаровують. Люди в своїй більшості - погані істоти. Свою журналістику і письменство я сприймаю як антропологію. Мене найкраще відновлює природа, бо лише вона вміє красиво помирати. Я маю свої щасливі місця, і вони, як правило, безлюдні або малолюдні. Поміж тим, мене надовго не вистачає, і я знову повертаються в гущавину людської натури, яка бухтить суперечностями. Життя серед людей є найкращим квитком до раю.\nЧас і Події, Мирослава Степчук, Львів. Спеціально для «Час і Події» номер #2017-28


Кривошия у дітей, лікування | СвітМалечі - вагітність, пологи і народження дитини\nКривошия у дітей\n26 вересня 2016, Nadjysha\nКривошия – досить поширений патологічний стан, при якому у новонародженого відбувається зміна кістково-м’язового каркаса шиї, що в свою чергу призводить до неправильного встановлення голови.\nДаний процес частіше односторонній, але зрідка зустрічаються і випадки, коли залучені обидві сторони. Ця патологія може бути як вродженою, так і початися через порушення в скелеті або тонусі м’язів шийного відділу хребта.\nКривошия у дітей, причини\nДо найчастіших причин кривошиї можна віднести:\nТиск на плід під час вагітності (при неправильному встановленні головки),\nВроджені вади розвитку (дисплазії) грудинно-ключично-соскоподібного м’яза,\nРозтягування, розриви м’язових волокон,\nІшемія під час пологів.\nВсі перераховані вище фактори призводять до розростання сполучної тканини, внаслідок чого пошкоджений м’яз стає менш еластичним, відстає в рості від однойменного здорового. Як наслідок, ми спостерігаємо схилену набік голову малюка.\nЗ огляду на анатомічні особливості під час пошкодження, можна виділити наступні форми кривошиї:\nостеогенна – (йде ураження кісткового апарату шиї),\nартрогенна – (спостерігається зміни в суглобах шийного відділу хребта),\nміогенна (через м’язового дефекту),\nнейрогенна (патологія з боку нервово-м’язового апарату),\nдерматогенні (ураження шкіри і підшкірної клітковини).\nОзнаки кривошиї у немовлят\nОсновні симптоми кривошиї виникають не відразу, але вже ближче до третього тижня життя малюка уважні батьки можуть помітити перші прояви даної патології.\nСкорочення грудинно-ключично-соскоподібного м’яза призводить до того, що головка крихітки виявляється нахиленою в хвору сторону, а личко відвернуте в протилежну і відхилене.\nСпроби мами надати голівці потрібний нахил викликають у дитини негативні емоції.\nСпостерігається скіс потилиці зі здорової сторони і трохи піднята лопатка і плече з боку ушкодження.\nТакож відзначається потовщення щільної консистенції в області нижньої третини грудинно-ключично-соскоподібного м’яза.\nНаслідки кривошиї у дітей\nПам’ятайте, якщо своєчасно не почати курс лікування поступово наступає атрофія м’язу!\nДо одного року кривошия не виявляється грубою симптоматикою, але батьки повинні розуміти, що процес прогресує.\nРазом з ростом дитини «росте» і проблема:\nнаростає обмеження рухливості в області шийного відділу хребта,\nформується сколіоз грудного і шийного відділів,\nнедорозвинення лицьового скелета (звуження очної щілини, згладжування щоки і.т.д.),\nасиметричність черепа, порушення опорної функції хребта і в кінцевому підсумку інвалідність.\nДля підтвердження діагнозу і визначення причин кривошиї основними фахівцями для вас стануть педіатр і ортопед, але також слід пам’ятати, що нахил голови у малюка може бути пов’язаний з гіпертонусом м’язів шиї, в такому випадку на допомогу прийде невропатолог.\nЗ метою дообстеження може бути призначена МРТ, або оглядова рентгенографія шийного відділу хребта.\nКривошия у новонароджених, лікування\nЯкщо діагноз кривошия підтвердився, в більшості випадків призначається консервативне лікування, лише одиницям показано хірургічне втручання. Тактика вибіркова в залежності від ступеня деформації грудинно-ключично-соскоподібного м’яза і віку дитини. Враховується стан навколишніх тканин і.т.д.\nНайголовніше для батьків не панікувати і навчитися контролювати свої емоції. Запам’ятайте, на даному етапі малюкові потрібна не жалість, а ваша безпосередня допомога! Правильне положення, масаж і гімнастика, плюс ваш систематичний підхід обов’язково дадуть позитивну динаміку!\n“Укладання” або “Правильне положення”, це та частина лікування, яка повністю «лягає» на плечі батьків. Пам’ятайте, прояви жалю в даній процедурі неприпустимі, звичайно якщо ви налаштовані на позитивний результат.\nГолівка дитини повинна бути зафіксована в правильному положенні, з цією метою можете використовувати ватно-марлеву пов’язку, «бублик» або тканинні мішечки наповнені крупою або сіллю. Таким чином ми нормалізуємо м’язовий тонус (дану методику можна використовувати, якщо дитина часто і рясно відригує).\nМалюка слід укладати на жорсткий матрац, подушку використовуємо лише в тому випадку, якщо дитина спить на хворому боці. Тренуємо повертати головку крихітки в сторону ураження, для цього підходимо до дитини з хворої сторони, малюк автоматично намагатиметься стежити за вами, тим самим розтягуючи пошкоджений м’яз.\nНе забувайте про правильне положення і коли носите дитину на руках. Притуліться щокою до щоки або щокою до шиї, головне обмежити поворот головки дитини в здорову сторону.\nМасаж при кривошиї\nЯкщо масаж більш грамотно проведе фахівець, то оволодіти навичками лікувальної гімнастики батьки можуть і самі (беруть участь мама і тато).\n1. Покладіть дитину так, щоб верхній плечовий пояс знаходився паралельно краю столу, а шия і головка як би спадали.\nВи обома руками спочатку підтримуєте головку, потім відводите її назад і вперед (малюк повинен торкнутися підборіддям грудей). Дана техніка проводиться тільки в передньо-задньому напрямку, а ви в свою чергу не даєте голівці дитини відхилятися від курсу.\nПовторіть вправу 6-8 разів.\n2. Наступна вправа – це нахили голівки малюка до плечових суглобів.\nПочаткове положення не змінюємо, верхній плечовий пояс дитини як і раніше знаходиться паралельно краю столу, головка звисає, лежить на ваших долонях. Спочатку проводимо 3-4 нахилу в здорову сторону, а потім 1 в хвору. Намагайтеся виконати вправу так, щоб вушна раковина здорової сторони торкнулася плечового суглоба.\n3. Для наступної вправи вам знадобитися укласти крихітку на здорову сторону.\nГолівка спочатку лежить на вашій долоні, потім у міру вашого видалення підтримки як би звисає (повністю руку ви не забираєте). Після цього поверніть голівку дитини в початкове положення і відведіть трохи вгору.\n4. Укладаємо дитини на спину, верхній плечовий пояс паралельно краю столу, головка звисає і лежить на ваших долонях.\nВиробляємо поворот голови в бік ураження, потім у вихідне серединне положення і закінчуємо поворотом в здорову сторону. 4 повороти в хвору сторону, 1-в здорову.\nКожну вправу повторіть 6-8 разів.\nПаралельно з лікувальною гімнастикою і масажем слід провести курси електрофорезу з калію йодидом (до 15 процедур). Через певний час повторіть (за рік до 3 разів, за умови, що є позитивні зміни).\nНе забувайте навідуватися свого лікаря, для оцінки спільних результатів.\nПам’ятайте, здорова оцінка ситуації, грамотний систематичний підхід, завзятість і ваша безмежна любов допоможуть досягти бажаного результату!\n« Засидевшиеся дома, пора вставать на самокаты!\nЗдоровые ноги – залог активной жизни »


Лампа до EPSON PowerLite W39 - Найкраща ціна та якість, найбільший вибір\nЛампи до проектора EPSON PowerLite W39 Партномер: ELPLP96 (або V13H010L96)\nЛампу до свого проектор EPSON PowerLite W39 можете обрати між наступними варіантами: лампи з модулем і самостійні колби від оригінальних та альтернативних виробників.\nЛампи з модулем для проектора EPSON PowerLite W39\nЦе найдорожчий варіант для EPSON PowerLite W39 від оригінального виробника проекційних ламп, що збирається у модуль на фірмовому заводі виробника проектора, де проводиться його додаткове тестування. Це гарантовано висока якість за найвищою ціною.\n3 503,81 грн. без ПДВ\n3 726,91 грн. без ПДВ\nКолба для EPSON PowerLite W39, що зроблена на фірмовому заводі по виробництву ламп (таких як Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR), зібрана в модуль на відповідному заводі по виробництву модулів. Цей тип є дуже популярним серед замовників, бо пропонує високу якість, а завдяки нефірмовій збірці має доступнішу ціну.\nВиробництво неоригінальних блоків для EPSON PowerLite W39 відповідає оригіналам. Відмінністю є використання недорогих оригіналів та невикористання фірмових означень виробника проектора, що дозволяє постачати продукт за приємнішою для споживча ціною. У жодному разі не сумнівайтеся в тому, що ламповий модуль не підійде. Є непросто ідентичний з тим, що знаходиться у Вашому проекторі. Радимо цей варіант, якщо різниця між оригіналом та неоригіналом надто висока.\nЛампи без модуля для проектора EPSON PowerLite W39\nОригінальна колба без монтажного корпусу для EPSON PowerLite W39 є виготовлена на одному з спеціалізованих заводів (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR), що займаються постачанням колб майже для усіх фірм на ринку проекційної техніки. Цю колбу Вам буде необхідно самостійно умістити до Вашого старого корпусу. Якщо Ви вже маєте досвід самостійної заміни голих ламп, чи, якщо Ви вважаєте, що справитесь з цим процесом самостійно, можемо Вам лише порадити цей надійний та якісний варіант, який знаходиться в доступнішій ціновій категорії, порівняно з фірмовим блоком.\nНеоригінальні лампи для EPSON PowerLite W39, виготовляються на заводах за усіма стандартами виробництва оригіналів. Головним розділом є використання більш дешевих видаткових матеріалів, що позитивно позначається на ціні виробу. Цей варіант постачається без монтажного корпуса, тому її необхідно самостійно умістити в Ваш наявний корпус. Можемо порадити Вам його, якщо Ви упевнені в тому, що справитеся із заміною самостійно.


Чому не працюють закони?\nВівторок, 20 серпня 2019 19:31\nПрочитала фразу: «За 27 років Незалежності України принципи прав людини, закладені в законодавстві, міжнародних зобов'язаннях та Конституції України, поки що так і залишилися проектами та дороговказами державного й соціального будівництва, але не стали реальними підвалинами громадянського суспільства та механізмами державного управління.» Офігеть!\nУкраїнці сприймають її так же буденно начебто, людина на роботу прийшла голою. Ходить, виконує роботу, всі бачать це, але не звертають уваги, сприймають нормально… так і живуть.\nА чому українці не переймаються тим, що не працює Конституція, не працюють закони? Ніколи не замислюються - а в чому причина? Що не так? Чому в інших країнах працює, а у нас - ні?\n[alert type="success" style="width:90%"]\nЯкщо Ви вже дочитали до цього місця, то мабуть ця тема Вас цікавить і Ми Вас наполегливо запрошуємо ознайомитися з нашою особливою пропозицією, за що будемо вам дуже вдячні.[/alert]\nХтось понаписував у нашу Конституцію красивих фраз (а-ля «найкраща» Конституція в світі), які не можна виконати. А може написати два- три пункти, але такі, щоб їх виконували всі, ніж п’ятдесят таких, які не виконують?\nА може спочатку замислитися, чому не працює державна система?...\nТоді що таке держава?\nДержава починається з законів і їх виконання - це надбання світової сучасності. А чому в окремо взятій державі – Україна - закони не виконуються або діють вибірково. Значить це комусь вигідно? Тоді кому? Людям при владі? Спробуємо розібратися?\nДержава починається з Конституції. Саме в Конституції прописана система керування державою. Начеб-то в наявності у нас є назви демократичних інститутів - Верховна Рада, Президент, Кабмін, Верховний суд, але українці не відчувають їхню роботу, влада порушує закони, права громадян, немає відчуття справедливості.\nПричина в тому, що система керування державою - недієздатна. Згідно нашій Конституції, Верховна Рада (законодавча влада) заважає працювати Президенту (виконавчій владі) і навпаки – Президент заважає працювати парламенту.\nНовий Президент з перших годин свого правління вимушений свою діяльність починати з торгів з депутатами Верховної Ради за посади у Кабміні. Саме з цього моменту і починається корупція, бо хтось комусь стає бути винним. Чия це була ідея зробити таку систему - вже невідомо, але державне управління є недієздатним. Спочатку торги за Кабмін, потім за прийняття тих чи інших законів… Корупція починається з самої влади, навіть якщо мова йде не про гроші. Хабарем можуть бути домовленості, правильне голосування, а гроші потім матеріалізуються.\nА якщо в Раду прийшла президентська більшість, то ми автоматично отримуємо Президента-диктатора.\nЩоб раз і назавжди побороти корупцію у вищих ешелонах влади, треба\n- розірвати вплив Верховної Ради на Президента;\n- формування Кабміну закріпити за Президентом. Щоб Президент сам, під себе формував Кабмін, щоб йому не треба було торгуватися з Верховною Радою, але і ніс відповідальність разом з Кабміном, разом йшли у відставку.\nВиконавча влада – так виконавча.\nІ навпаки, відібрати у Президента та Кабміну законотворчу діяльність. Виконавча влада, так виконавча. Законотворчістю є кому займатися. Цей орган називається Верховна Рада.\nДе в державі зосереджені фахівці з юриспруденції? В Міністерстві юстиції. Для мене, людини з технічною освітою, виглядає дуже дивно, що Міністерство юстиції в Україні підпорядковується виконавчій владі. Які завдання виконавча влада може ставити перед юристами, крім як займатися чесним вимаганням грошей у громадян через ліцензії та дозволи. Це відбувається в той час, коли законодавча гілка влади (профільна гілка влади) НЕМАЄ у своєму арсеналі такої міцної фахової структури, як Міністерство юстиції. Саме робітники цього міністерства спроможні розробляти закони, робочі механізми до них, слідкувати вплив нових і старих законів на суспільство, аналізувати пропозиції громадян, виносити на розгляд Верховної Ради свої пропозиції.\nТому, якщо ми хочемо, щоб хтось фахово писав для нас закони, то треба Міністерство юстиції підпорядкувати Верховній Раді – вищому органу законодавчої влади.\nЄ ще одна структура, яка слідкує за виконанням законів, але також підпорядковується виконавчій владі – це Генеральна прокуратура.\nВона підпорядкована Президенту. В руках Президента – це дубинка для підкорення норовливих. Зараз вона НЕ слідкує за виконанням законів. За допомогою прокурорів Президент розправляється зі своїми політичними опонентами. Це НЕ нормально! Це рудимент від тоталітарної держави, який ми отримали у спадок. Тому Генеральна прокуратура повинна в ходити у склад Міністерства юстиції, а Генеральний прокурор повинен бути першим заступником міністра юстиції.\nЯкщо посилити Верховну Раду Міністерством юстиції та Генеральною прокуратурою, то це стане міцна, працездатна, професійна, законотворча гілка влади.\nАле назвіть мені людину або групу людей в державі - хто зацікавлений це зробити?... Я думаю, тільки народ України, бо сучасних можновладців (Президента, депутатів) все влаштовує. Вони зробили для себе законодавчий рай.\nРозірвав зв’язки впливу між законодавчою і виконавчою владами, ми отримаємо незалежні гілки влади.\nДоречи про НЕЗАЛЕЖНІСТЬ. Що таке незалежність? Це коли твоя доля не залежить від рішення однієї людини. Так, є професії чи посади, де повинні на себе брати відповідальність за прийняті рішення – Президент, хірург, військовий. Але, за якими законами в країні жити, може вирішувати тільки колегіальний орган - Верховна Рада, незалежний від однієї особи, або сам народ.\nЧому нашому лютому ворогові Росії подобаються тоталітарні режими? З диктатором простіше домовитися – підкуп, погрози, тощо. З Верховною Радою все складно. Тому, якщо ми дійсно хочемо перемогти ворога, ми повинні збудувати незалежні гілки влади. Не треба розраховувати на доброго царя. Треба завжди бути готовими, що до влади в Україні прийде негідник і що йому прийде у голову не відомо. Потрібна жорстка система контролю влади, у тому числі Президента.\nТаким чином ми отримали дві незалежні гілки влади. Є структура, яка фахово напише закони, проаналізує їх вплив, проконтролює виконання. Є структура, яка працює на благо суспільства, і відповідає за кожен свій крок. Але життя довге і можуть виникнути спірні ситуації, конфлікти, порушення во благо. Тому потрібна незалежна судова гілка влади, яка визначить ступень винності і відновить справедливість. Якщо вона буде підпорядкована комусь, то ту сторону і буде підтримувати (як зараз - підтримує Президента, або стане підтримувати голову Верховної Ради, якщо підпорядкувати ВР). Залежність суддів від однієї людини – це запорука його власної безвідповідальності і можливість тиснути на опонентів. Ця людина стає НАД законом.\nТому не дивуйтеся патріоти, коли рішення приймаються упереджені. Суддів цікавить не верховенство права, їм важливо, щоб їхній господар був задоволений. Суддів, як і депутатів, повинен вибирати народ, щоб вони були зобов’язані не одній людині, а суспільству в цілому. Влада цього дуже боїться. Розказує казки, що в суди прийдуть не фахівці. Не переймайтеся. Хай 50% кандидатів у судді підбирає, як і зараз Вища кваліфіційна комісія суддів України, а щоб вона не зловживала своїм становищем, інші 25 % кандидатів можуть пропонувати вищі юридичні учбові заклади з числа випускників-відмінників і 25% юристи самовисуванці. А народ сам вибере кому бути суддею, хто найдостойніший.\nОсь так теоретично ми подолали ординські наслідки, і отримали три незалежні гілки влади.\nТри незалежні гілки влади – це здорово, але в українських реаліях повинна бути ще одна гілка – виборча.\nМи так здорово придумали, як обирати незалежні гілки влади, а голову ЦВК призначає Президент. На місцях виборчі комісії формує виконавча влада. Тому важливо не як голосують, а як рахують голоси. В Україні виконавча влада керує і контролює вибори. Залежність виборчих комісій від будь-якої гілки влади посилює її перед конкурентами. Тому дуже важливо, її зробити НЕЗАЛЕЖНОЮ, щоб люди самі вибирали і формували виборчі комісії. Комісії повинні не тільки працювати під час виборів, а між ними. Проводити соцопитування, за вимогою громадян відкликати депутатів, голів громад, проводити позачергові вибори, тощо. Без незалежної виборчої гілки влади забезпечити незалежність інших гілок влади НЕМОЖЛИВО.\nА тепер скажіть мені, хто може виконати цю роботу? Президент? Депутати Верховної Ради?\nНі! Навіщо їм цим займатися. Вони прекрасно себе почувають.\nТільки народ України! І це ми ще не почали розмовляти про рівні права і можливості громадян, тільки про рівність і незалежність гілок влади.\n1. Україні потрібні чотири НЕЗАЛЕЖНІ гілки влади – законодавча, виконавча, судова і виборча.\n2. Законодавчій владі підпорядкувати Міністерство юстиції та Генеральну прокуратуру.\n3. Президент сам формує Кабінет міністрів, але і разом йде у відставку, якщо робота Кабміну буде визнана незадовільною. Оцінювати буде Верховна Рада.\n4. Президент і Кабмін НЕ займаються законотворчістю. Вони на рівних правах з громадянами дають пропозиції до Міністерства юстиції.\n5. Суддів обирає народ. Кандидатів на посаду пропонує 50% - Вища кваліфіційна комісія суддів України, 25 % - вищі юридичні учбові заклади з числа випускників-відмінників і 25% - юристи самовисуванці.\n6. Виборчі комісії, як незалежна гілка влади, яку вибирає народ.\nСоус з м'ятою\nЦукрова консервована кукурудза


ЦВК відбила спробу через суд заблокувати вибори в 34 ОТГ - портал новин LB.ua\nГоловна — Політика — 8 листопада 2018, 18:02\nРішення суду взято до уваги, але виборчий процес триває.\nЦентральна виборча комісія не скасувала вибори в 34-х об'єднаних територіальних громадах, незважаючи на рішення Окружного адмінсуду.\nПро це повідомив віце-прем'єр-міністр Геннадій Зубко, який опікується регіональною політикою.\n"ЦВК взяла до відома рішення Окружного адмінсуду Києва. Водночас комісія ухвалила рішення про неможливість втручання у виборчий процес в громадах, який вже розпочався з 3 листопада, що не зупиняє вибори в ОТГ", - написав він у фейсбуці.\nПрес-служба ЦВК повідомила, що 2 листопада Окружний адмінсуд Києва ухвалив у рамках забезпечення за адміністративним позовом нардепа Артема Вітко зупинити дію рішень 34 місцевих рад в 14 областях України про добровільне об'єднання громад.\nВодночас, як заявила у коментарі "Опорі" член комісії Наталія Бернацька, "ЦВК у цьому випадку не було заборонено вчиняти якісь дії з організації місцевих виборів".\nНагадаємо, 23 грудня в Україні відбудуться перші вибори більш ніж у 120 громадах майже у всіх регіонах країни.


З 1 березня хмельничани знову платитимуть у маршрутках 3,50 : 29:02:2016 - vsim.ua\nЗ 1 березня хмельничани знову платитимуть у маршрутках 3,50\nВід завтра, 1 березня, у Хмельницькому вкотре подорожчає проїзд у маршрутках. Таким своїм рішенням виконком повернув той тариф, який діяв до вересня минулого року.\nПеревізники таки добилися повернення ціни, яка діяла до "тарифних каруселей" напередодні виборів. Рішення про підвищення вартості проїзду затвердили сьогодні, 29 лютого, на засіданні міськвиконкому.\nНа засіданні виконкому перевізники знову розповідали про наболілі для них проблеми, через які вони не можуть працювати за уже старими тарифами. Нестабільний курс долара, дорогі запчастини та ремонт, нерентабельні маршрути... Кажуть, що заробити на зарплатню водіям, оновлення транспорту та повноцінне забезпечення руху при вартості в 3 гривні їм важко.\nПід час свого виступу представник перевізників Олександр Мішин знову говорив про те, що тариф мав би становити хоча б 4 гривні. Але поки закликав хоча б повернути 3,5 гривні. Натякнув він і на те, що це має бути етапом до приведення більш оптимального тарифу.\nПеревізники таки добилися "старого-нового" тарифу.- Ціле літо їздили по 3,50 і ніхто нічого не говорив. А перед виборами два кандидати вирішили повставляти один одному колеса. І вставили. Погралися в політику, і наробили ділов. А ми вже пів року розбираємося, - заявив міський голова Хмельницького Олександр Симчишин. - І три насправді - збитковий тариф.\nІ цей тариф, який є збитковим для перевізників, знову змінили. Десять членів виконкому проголосували "за". Ще один утримався. Не голосував лише Сергій Мандзій, який аргументував це тим, що у нього залишилося чимало друзів в "Рембуд-транс", який він продав напередоні місцевих виборів у 2015 році.\nНагадаємо, 24 лютого міська влада організувала громадське обговорення стосовно вартості проїзду. На зустріч запросили і приватних перевізників. Останні заявили, що змушені працювати собі у збиток. Тому тариф повинен бути як мінімум 4 гривні.\nЧитайте також: Хмельницькі перевізники, влада і пільговики досі вирішують, де взяти гроші на відшкодування проїзду\nЯ згідна платити 4 грн. за умови, що водії не будуть курити за рулем і розмовляти по телефону, і в салоні не буде грати шансон.\nШліть маршрутчиків на всі три букви та пересідайте на велосипеди.\nГарна ідея, але велосипедів немає. Де знайти дурного, щоб нам велосипеди купив і нам подарував?))))\nПроїзд подорожчав, хліб подорожчав, електроенергія подорожчала.. що робити...\nСкільки вам далеким повторювати? Йдіть вже нарешті до своїх працедавців і просить підвищення зарплат. Ціни будуть рости, бо на це є економічні підстави.\nСкоро вам допоможуть вивести на чисту воду пасажиропотік ,а не той бредняк ,що ви принесли у виконком\nТи які гриби вживаєш, що тебе так ковбасить?))) Мухомори чи шампиньони? Схоже на вживання мухоморів)))\nА шо, они гребут?\nТи які гриби вживаєш, що тебе так ковбасить?))) Мухомори чи шампиньони. Схоже на вживання мухоморів)))\nМене бентежать такі екземпляри суспільства ,як ви .Це паразити суспільства.....\nМешканці міста дякують Симчишину!!! Після цього, свобода не має права критикувати уряд за підвищення тарифів на опалення та електроенергію. уряду так само принесли розрахунки...


Путіну довелося поміняти Ладу-Калину під час поїздки з Хабаровська до Чити - Korrespondent.net\n30 серпня 2010, 12:45\nАвтомобіль Лада-Калина прем'єр-міністра РФ Володимира Путіна, на якому він вирушив у поїздку за маршрутом Хабаровськ-Чита, довелося поміняти майже на початку шляху.\nЯк повідомляє газета КоммерсантЪ, коли машина прем'єра їхала по гравію, вона раптом скрипнула.\nПутін зупинився, а разом з ним загальмував кортеж, який супроводжував його. Можливо, глава уряду РФ думав, що лопнуло колесо, і скрегоче корд об бетонку, пише видання.\nВиявилося, звук видавали кілька каменів, які потрапили в щілину між диском і шиною. У кортежі миттєво з'явилася точно така ж канаркового кольору Лада-Калина, тільки з іншими номерами, на якій прем'єр продовжив поїздку, зазначає газета.\nНагадаємо, Володимир Путін вирушив на автомобілі Лада-Калина в поїздку по новій трасі Чита - Хабаровськ з наміром "подивитися своїми очима" на низку російських регіонів.\nВідповідаючи на запитання, чому він вибрав для поїздки машину Лада-Калина, Путін сказав, що йому було байдуже, на якій машині АвтоВАЗу їхати. За даними ЗМІ, в дорогу прем'єр узяв термос, подушку, а також набір аудіодисків із записами Григорія Лепса, Чайф, Машины времени, The Beatles та Надії Кадишевої.


У Вінниці «копи» врятували матір двох дітей, яка вистрибувала з вікна | iVin новини\nУ Вінниці «копи» врятували матір двох дітей, яка вистрибувала з вікна\nПрибувши на сімейну сварку, патрульні запобігли спробі самогубства.\nВчора, 12 січня, близько 23:00 патрульні поліцейські отримали виклик від 62-річної жінки розборонити сімейну сварку. Прибувши на місце події, "копи" побачили, що в помешканні заявниці, в одній із квартир на вулиці Нечуя Левицького, проживає її 46-річна донька та двоє неповнолітніх онуків. Як повідомляє прес-служба патрульного підрозділу, пенсіонерка посварилися з п’яною донькою.\nДоки полісмени спілкувалися зі старшою жінкою, її дочка вибігла на балкон і відчинила вікно, намагаючись через нього вистрибнути. Один з інспекторів швидко зреагував, побіг за нею і забрав до кімнати. Після чого інспектори поліції викликали швидку допомогу, яка доставила потенційну самогубцю до лікарні.\nУ Тульчині чоловік вистрілив собі в скроню і вижив


Я. В. Василевська\nВ статті розглянуто особливості санаторно-курортного господарства України та визначається місце Херсонської області в ньому. Коротко охарактеризовано природно-географічні умови та ресурси Херсонської області, придатні для розвитку рекреаційного комплексу, визначаються особливості географічного положення, водних та кліматичних ресурсів, забезпеченості грязьовими та мінеральними ресурсами тощо. Визначено забезпеченість закладами санаторно-курортного комплексу та визначено місце області серед регіонів України за цими показниками. Розглянуто особливості розміщення по території Херсонщини санаторно-курортних закладів. Окреслено проблеми та перспективи розвитку санаторно-курортного господарства області.\nСанаторно-курортне господарство переважно створюється в місцях зосередження сприятливих рекреаційних ресурсів, лікувальні та оздоровчі властивості яких мають територіальні особливості. Це визначає спеціалізацію санаторно-курортних регіонів при наданні певних видів лікувальних чи відпочинкових послуг . Як відомо, Україна характеризується поєднанням природних умов і ландшафтів, які мають великі потенційні можливості для широкого розвитку рекреаційного господарства. Кліматичні умови території України характеризується зональністю, чіткими сезонними контрастами в ході метеорологічних елементів, зростанням континентальності з північного заходу на південний схід, формуванням кліматичних відмінностей у гірських районах та на узбережжях морів.\nХерсонська область знаходиться в межах Причорноморської низовини, на всій її території переважають степові ландшафти, помірно-континентальний посушливий клімат. Область розташована в степовій зоні, на нижній течії Дніпра. Південні райони Херсонської області омивають води Чорного та Азовського морів. Берегова лінія Херсонщини розчленована, її загальна довжина становить близько 650 км. Тут є значна кількість заток, лиманів, півостровів, кос та островів. Клімат Причерноморського узбережжя має субтропічні риси. На території області протікає 19 річок, з них найбільші: Дніпро – 178 км, Інгулець – 180 км. У межах області Дніпро протікає по території протяжністю в 216 км. Вище Херсона, біля села Садового, в нього впадає останній великий приток Інгулець. Від витоку до гирла воно утворює 55 меандр. У дельті Дніпра розташований унікальний природний комплекс – плавнева зона. У межах області розташована значна кількість природних водойм – озер. Вони різні за походженням, мінералізацією води, характером водного балансу тощо. Для рекреації найбільше використовуються озера в долині р. Дніпро [1, 5].\nНа Україні запаси мінеральних грязей зосереджені головним чином у південних та північно-західних областях. Грязьові курорти Херсонщини використовують торфові, мулові, сапропелеві грязі, значні поклади яких є в озерах та лиманах , мулові органо-мінеральні сульфідні грязі солоних озер та лиманів Азово-Чорноморського регіону. Окрім того, в області знаходиться кілька солоних озер, ропа і грязі яких використовуються у лікувальній практиці. Це, перш за все, озеро Соляне у Голій Пристані з унікальними «живими» грязями, цілющі властивості яких відомі далеко за межами країни. Болота – ділянки земної поверхні з надмірним зволоженням, на яких росте специфічна вологолюбна рослинність, розвивається болотний тип грунтоутворення і накопичується торф, вони займають у межах Херсонської області 31,8 тис. га . Значним природним чинником (ресурсом) для розвитку оздоровлення населення є мінеральні лікувальні води різного складу. Найбільша їх кількість джерел в Україні зосереджена на території Західної України. Стосовно Херсонської області, маємо відзначити, що у багатьох районах, зокрема Каховському, Каланчацькому, Генічеському, Білозерському, розвідані значні запаси хлоридно-сульфатно-натрієвих мінеральних вод. У Приазов'ї, на півострові Чонгар, виявлені унікальні геотермальні води з 36-відсотковим вмістом йоду.\nЗ огляду на значний ресурсний потенціал для розвитку санаторно-курортного господарства, Херсонська обалсть має досить невисокі показники його функціонування в національному вимірі. Мережа оздоровчих закладів України налічує 2,6 тис. підприємств , серед яких санаторії та пансіонати з лікуванням (2,5%), санаторії-профілакторії (1,1%), будинки, пансіонати та бази відпочинку (1,4%), бази та інші заклади (9,4%), дитячі санаторні та оздоровчі заклади (85,7% від загальної кількості санаторно-курортних установ). Серед них на Херсонщині у 2011 році діяли 621 заклад санаторно-курортного господарства (3 % від всіх відповідних закладів України), це: 569 дитячих оздоровчих табори (3,2 %), 7 санаторіїв-профілакторіїв (3,1 %), 12 санаторіїв та пансіонатів з лікуванням (2,4 %), 32 бази відпочинку (1,6 %),1 будинок відпочинку (0,4 %) .\nПідводячи підсумок, зазначимо, що санаторно-курортне господарство – це група спеціалізованих будинків і споруд з відповідним матеріальним і обслуговуючим забезпеченням, які покликані задовольняти потреби населення у лікуванні і відпочинку. Значення його в господарському комплексі держави зумовлено її соціальною орієнтацією та є необхідною умовою для оздоровлення населення. Україна багата природними умовами та ресурсами, проте існує значна територіальна диференціація. Херсонська область має сприятливі природно-географічні умови та ресурси: вихід до двох морів (Чорне та Азовське), значну берегову лінію, придатну для розвитку туристсько-рекреаційної діяльності, дві великі річки (Дніпро та Інгулець), водосховище (Каховське), помірно-континентальний клімат із рисами середземноморського, мінеральні грязі (торфові, мулові, сапропелеві грязі, мулові органо-мінеральні сульфідні), озера, мінеральні лікувальні води (хлоридно-сульфатно-натрієві, геотермальні води з вмістом йоду) тощо. В той же час, за показниками функціонування санаторно-курортного комплексу Херсонська область має доволі середні показники, як за кількісними, так і за якісними характеристиками. Що пояснюється з одного боку – нерівномірністю забезпеченості природно-ресурсним потенціалом для розвитку галузі, рядом проблем, які беруть свої витоки в радянські роки розбудови комплексу, особливостями його територіальної організації, правовими, інфраструктурними та іншими моментами, що потребує подальших суспільно-географічних досліджень та в подальшому буде вивчатися автором.\nОфіційний сайт Херсонської обласної державної адміністрації [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.oda.kherson.ua


У Тайвані відшукали нору хижих червів віком 20 мільйонів років - NAUKA.UA — Новини науки. Українською.\nУ Тайвані відшукали нору хижих червів віком 20 мільйонів років\nЮлія Трофімова 23 Лютого 2021 Джерело: Scientific Reports\nДослідники знайшли заглиблення у землі L-образної форми завдовжки у два метри та діаметром у 2-3 сантиметри. Автори статті у журналі Scientific Reports вважають, що знахідка є засідкою хижих червів віком 20 мільйонів років. На основі цієї непрямої скам’янілості вчені встановили новий таксон Pennichnus.\nMs. Chutinun Mora\nЩо відомо про сучасних хижих червів?\nБагатощетинкові черви родини Eunicidae добре відомі своїми довгими, сегментованими тілами та сильними зубчастими максилами (друга пара щелеп). Вони широко розповсюджені в тропічних та помірних неглибоких морських середовищах у Атлантичному, Індійському та Тихому океанах. Одним з найвідоміших видів є Eunice aphroditois. Так як ці черви зариваються у морське дно, лишаючи назовні тільки невелику частину свого тіла, спостереження за їхньою поведінкою ускладнені. У результаті попередні дослідження в основному зосереджувалися на анатомії та поведінці цього та інших представників родини.\nПро морфологію їхніх нір відомо замало. Ці черви можуть виростати до 3 завдовжки і 2 сантиметрів у діаметрі. Вони є хижаками, які полюють із засідки на рибу, двостулкових молюсків. Досягнувши статевої зрілості, деякі з них будують постійну нору, вислану слизом, а деякі використовують вусики для заманювання здобичі. Коли потенційна здобич наближається, черв швидко виривається з нори і хапає її своєю глоткою та гострими максилами. Потім ще живу тварину затягують у нору для споживання, і відчайдушні спроби здобичі вирватися зазвичай призводять до порушення та обвалення осаду навколо отвору нори.\nУ міоценових відкладеннях на південному сході Тайваня вчені знайшли викопну нору завдовжки у 2 метри, діаметром у 2–3 сантиметри. Вона має L-образну форму, а на вході містяться характерні пероподібні структури. На думку дослідників, це вказує на засідку червів родини Eunicidae. Встановлений за непрямими скам’янілостями вид отримав назву Pennichnus. Близько 20 мільйонів років тому на південно-східному кордоні Євразійського континенту ці черви колонізували морське дно. Їхній метод полювання був такий самий, як і у сучасних червів цієї родини. Автори припускають, що рух здобичі та відступи черва у свою нору спричинили різні зміни в її структурі. Зокрема, на це вказує деформація осаду, що оточує верхню частину нори. Детальний аналіз показав високу концентрацію заліза у цій верхній частині, що, на думку дослідників, може свідчити про те, що черви постійно відновлюють отвір нори, виділяючи слиз для зміцнення стінок. Бактерії у цьому слизі створюють середовища, багаті залізом.\nМодель засідки. Pan et al


Багато історій крутих жінок починаються зі слів «від мене пішов чоловік» — психотерапевтка | Громадське радіо\nБагато історій крутих жінок починаються зі слів «від мене пішов чоловік» — психотерапевтка\nJune 7, 2021, 9:20 AM 2021-06-07T13:50:06\nРозмова про зраду, про контракти для людей у стосунках, і про життя після зради.\nГостя — психотерапевтка Марія Фабричева.\nМарія Фабричева: Всі говорять про сімейний контракт, але мало хто його робить. Чомусь вважається, що сімейний контракт — це більше про фінанси. Але ні. Фінанси також є складовою, а інколи й маркером зради, але є духовний рівень, соціально-культурний рівень, рівень стосунків поза межами сім’ї чи партнерських стосунків. Будь ласка, уточнюйте на початку ваших стосунків, куди ви рухаєтеся, що для вас головне і не головне. Ми ще не можемо виключати такий фактор, як зрада у соцмережах. Бо для деяких людей переписування, смайлик чи комент — жарт і фан, а для когось — дуже-дуже боляче. Стосунки — це насамперед повага людей одне до одного. І вміння вести перемовини.\nПро зраду чоловіка\nСуспільство якесь плутане. З одного боку, коли є гроші, можливості, здоров’я, ми чуємо: «Молодець». З іншого боку: «Що з тобою не так, якщо від тебе йдуть?». Жінкам дістається більше, це все накопичувалося сторіччями, передавалося.\nМи дуже часто, особливо жінки, відчуваємо суспільний сором. Коли хтось каже: «Так потрібно було борщ варити смачний або гарно вдягатися». До жінки йде більша претензія, ніж до чоловіка.\nДуже часто чоловіки йдуть на зраду з тих самих причин. Вони вважають в глибині душі, що «щось зі мною не так». І йдуть на зраду замість того, щоб розв’язувати проблему у сім’ї: що важко, що не подобається, болить. Хтось думає чи відчуває: «Може, я на щось образився. Може, я не відчуваю себе важливим, головним, рівним. Може, у мене є якась психологічна проблема, але я не хочу копатися». Тому йдуть легким шляхом: «Інша, молода (чи немолода) дає мені щось на психологічному рівні, за що я їй вдячний».\nТетяна Трощинська: Тобто часто зрада — це не про тебе, а про ту людину, яка зраджує?\nМарія Фабричева: Частіше за все щось сталося не вчора, не позавчора, а накопичувалося роками. Люди роками, на жаль, дуже рідко приділяють увагу своїм потребам. Чули про піраміду Маслоу, перші рівні забезпечили. А далі часто не вміють розмовляти про повагу, значущість не лише з іншими, а й з собою.\nСімейні кризи й ризики для зради\nСекс — це про задоволення. Це важлива частина стосунків. Але це не головне. Якщо людині погано, якщо якраз криза… Наприклад, народилася дитина. Тоді, звичайно, увага жінки відходить від чоловіка на дитину. Це нормально і природно. А чоловік виявився не готовим до цього. Він каже на рівні своєї маленької внутрішньої дитини: «А я? А мені?». Він не хоче сексу, хоче обіймів, почуватися важливим, головним і так далі. І починається шлях на сторону. Так часто і з кризою: був поважний, працював, приносив гроші, всі поважали, любили, боялися.\nЯкщо людина втрачає владу чи контроль, вона, взявши цукерку під назвою «секс», піде шукати, де за допомогою сексу (чи іноді більшої кількості грошей), задовольнити цю головну ієрархічну потребу.\nЗнати — це стан. Діяти — це результат. Коли я все знаю, але нічого не роблю, тоді від того, що я знаю, нічого не змінюється.\nМені прикро, коли люди втрачають час, накопичують образи, неповагу, болючі колючки. Потім за цим усім уже не бачать одне одного, бо дивляться крізь призму болю. Тоді вже дуже складно сісти за цей стіл перемовин, попросити вибачення, сказати «дякую». Я рекомендую своїм клієнтам влаштовувати вечори подяки. Раз на місяць хоча б. І це важко, бо нас такому не вчили. Ми не вміємо раз на місяць казати: «Дякую тобі за те, що ти поряд зі мною».\nЄ чудовий контракт на «нерозпад» пари або пріоритетні стосунки.\n1. Мати один день на місяць, щоб разом кудись йти без дітей (домовлятися з бабусями, сусідами чи іншими помічниками). Адже треба постійно пізнавати одне одного.\nЧи завжди зрада — крапка у стосунках?\nЯкщо зрада стала відомою і ви більше не хочете завдавати болю, вам доведеться потерпіти, зрозуміти, що партнеру боляче і потрібен час, потрібні перемовини.\nЦе крапка того, що було до. Екватор, якщо хочете. І тепер потрібен час, щоб навчитися нової форми стосунків. Після.\nЖінки й співзалежність\nЧасто один з партнерів раптом забажає бути цілісним, каже: «Я можу без тебе, мені норм, в мене все крутиться, я пішов». А інший партнер залишається не цілим, а половинкою. Звичайно, це дуже-дуже болісно. Тут самому, наодинці, дуже важко впоратися.\nТому потрібен час, вчитися, бачити, що у вас є, окрім цих відносин. Наприклад, діти, подруги, хобі. Вибудовувати по крапочці своє життя. Це важко, але треба вчитися жити.


3.1 При закінченні робіт за етапами, а також роботи в цілому складається акт здачі-приймання, до якого додається наукова, технічна та інша документація, яка підлягає оформленню і здачі Виконавцем Замовнику, що визначається ТЗ та Календарним планом робіт, які становлять невід’ємну частину договору.\n3.2 Передача оформленої у встановленому порядку документації за окремими етапами договору здійснюється із супровідними документами Виконавця.\n3.3 При завершенні робіт Виконавець передає Замовнику акт здачі-приймання науково-технічної продукції з додатком до нього: комплектної наукової, технічної та іншої документації, передбаченої ТЗ і умовами договору.\n3.4 Замовник протягом 10 днів з дня отримання акта здачі-приймання робіт і звітних документів, зазначених у пункті 3.3 цього договору, зобов’язаний надіслати Виконавцю підписаний акт здачі-приймання науково-технічної продукції або вмотивовану відмову щодо прийняття робіт.\n3.5 У випадку умотивованої відмови Замовника складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок, термінів їх виконання або інших рішень щодо закінчення робіт. Необхідне доопрацювання виконується без додаткового фінансування з боку Замовника.\n3.6 У разі невиконання п. 3.4 робота вважається виконаною в повному обсязі на належному технічному рівні, а акт здачі-приймання робіт підписаним.\n3.7 Якщо при прийманні документації з’ясується необхідність виконання додаткового обсягу робіт, що не був передбачений Технічним завданням, ці роботи здійснюються за додатковою угодою із зазначенням терміну виконання та їх вартості.\n3.8 У випадку дострокового виконання робіт Замовник має право достроково прийняти їх.\n3.9 Якщо під час виконання роботи Замовник вважатиме за необхідне змінити один вид роботи іншим, то така заміна допускається за письмовою згодою між сторонами у межах даної роботи.


Пляцок "Кавова спокуса" : Ням ням за 5 хвилин\nТеги: шоколад, пляцок, молоко, кава, желатин, капучіно\n6-7 столових ложок цукру\nщіпка солі для білків\n1/3 склянки шоколадного капучіно\n1 śnieżka в порошку (на 200 мл молока)\n2 столові ложки желатину (на 0,5 склянки. гарячої води)\n1 śnieżka в порошку(на 200мл молока)\n8 столових ложок шоколадного капучіно( порошок)\n0,8 л кави чорної\n2 краплі ароматизатора зі смаком рому\n6 чайних ложок желатину\nкапучіно для посипання\nСпосіб приготування пляцка КАВОВА СПОКУСА:\n1. Бісквіт. Жовтки відокремлюємо від білків. До білків додаємо сіль і збиваємо їх жорстко, додаємо цукор і ванільний цукор, хвилинку в міксері, потім додаємо жовтки, борошно, змішане з розпушувачем, какао, розтираємо. Наливаємо у форму 24х38 і випікаємо бл. 23 min. у 170С. після випічки тісто остудити, змочити кавовим пуншем.\n2. Шоколадна маса: шоколад натираю на тертці великими осередками. Snieżka збиваємо з молоком і додаємо цукор. Охолоджуємо в холодильнику. Желатин розчиняємо в гарячій воді, і також охолоджуємо. До желатину додаємо 2 столові ложки збитого молока, ретельно перемішуємо, потім до цілого крему додаємо желатин і відразу перемішуємо, додаємо тертий шоколад і перемішуємо ложкою. Так підготовлену масу викладаємо на корж у формі. Відправляємо в холодильник.\n3. Крем капучіно. Snieżka збиваємо з молоком, додаємо цукор і капучіно. Ставимо в холодильник, щоб охолодити. Желатин розчиняємо в гарячій воді і також охолоджуємо. До желатину додаємо 2 столові ложки капучіно-крему і ретельно перемішуємо, потім до цілого крему додаємо желатин і перемішуємо. Виливаємо на шоколадну масу і охолоджуємо в холодильнику .\n4. Желе з кави. Каву заварюємо, потім підсолоджуємо, знімаємо з вогню. Фльтруємо через ситечко, щоб не було осаду. У каві розчиняємо желатин, перемішуємо до повного розчинення, охолоджуємо. Додаємо Ромовий екстракт. Коли желе почне гуснути, виливаємо наливаємо на пляцок і ставимо в холодильник. В кінці посипаємо капучіно.\nЗа матеріалами https://www.przyslijprzepis.pl/przepis/kawowiec-z-czekolada


Лікування герпесу, генітальний герпес, симптоми герпесу – pmed\nСкільки разів траплялося нам з вами засмутитися, відчувши знайоме печіння на губі – знову герпес «виліз». Адже герпес – це не просто прикра болячка на губі, вірус герпесу неможливо вигнати з людського організму. Заразитися –простіше простого, а от позбутися – ніяк. Герпес може виникнути й на геніталіях – про його лікування ми також розповімо.\nТипи вірусу Існує цілих 8 різновидів вірусу герпесу, що вражають людину. 95% населення Землі є носіями вірусу 1-го типу ВПГ (вірусу простого герпесу) – це відомі всім прояви герпесу на губах, обличчі, і навіть руках.\nВПГ 2-го типу викликає захворювання генітальним герпесом. ВПГ 3-го типу викликає вітряну віспу («вітрянка») і оперізуючий лишай. ВПГ 4-го типу викликає поява інфекційного мононуклеозу (запалення в глотці, лихоманка, збільшення печінки та селезінки), запальні бляшки мовою. ВПГ 5-го типу – одна з причин виникнення цитомегаловірусної інфекції. ВПГ 6-го типу виявляється в тому, що доросла людина постійно відчуває себе втомленим, а дитина страждає від короткочасних підйомів температури і рожевого висипу, яка зникає так само раптово, як і з’являється. Віруси герпесу 7 і 8 типів були відкриті недавно, і лікарі до цих пір не впевнені, чи є вони причиною деяких видів раку і захворювань лімфи.\nСимптоми герпесу Визначити тип вірусу дуже складно, тому що в тілі людини прекрасно уживаються ВПГ відразу декількох типів. Але найчастіше нас вражають віруси 1 і 2 типів, про них ми і поговоримо. Вірус герпесу проявляється в моменти, коли імунітет людини ослаблений. Наприклад, після переохолодження, непомірного споживання алкоголю організм тимчасово слабшає і вірусу герпесу вдається виявитися у вигляді «болячки» на губі. Рада від Мірсоветов: як тільки ви відчуєте печіння і свербіж на губі, терміново вживайте заходів: починається герпес можна «придушити».\nВірус герпесу передається при контактах із зараженою людиною і повітряно-крапельним шляхом. Цим обумовлюється, що герпес може вражати й очі. Під дією вірусу розвиваються герпетичні дерматити повік, кон’юнктивіти і багато інших хвороб. Прояви герпетичних дерматитів схожі з герпесом на губах: повіки покриваються скупченнями бульбашок.\nВірус герпесу другого типу передається статевим шляхом. Відповідно і проявляється – на геніталіях. Після зараження проходить 3-7 днів, і на голівці статевого члена з’являються групи пухирців на запаленому червоному підставі. Іноді бульбашки виникають на мошонці. Пухирці прориваються, на місці їх залишаються довгостроково незагойні вогнища ерозії. Часто ерозії зливаються під кілька великих вогнищ. Процес може відбуватися не тільки на шкірі, але і в сечівнику: людина скаржиться на біль і печіння при сечовипусканні, підвищується температура тіла, збільшуються пахові лімфовузли. Якщо герпес не лікувати, ерозії зникнуть через 1-2 тижні. Однак, у більшості випадків генітальний герпес буде рецидивувати (адже вірус залишився в організмі, він лише чекає відповідного моменту, щоб проявитися знову: ослаблення імунітету, переохолодження, алкогольна інтоксикація – будь-яке з цих умов знову викличе герпес до життя).\nДіагностика герпесу Найчастіше лікар визначає герпес візуально, занадто вже показові його прояви. Але в деяких випадках необхідні лабораторні процедури для виявлення вірусу герпесу. Проводять імунофлуоресцентний і імуноферментний аналіз, використовують цитоморфологические методи, оцінюють рівень імунітету пацієнта.\nСамим достовірним методом у визначенні вірусу герпесу є метод ПЛР (полімеразна ланцюгова реакція). Він унікальний тим, що дозволяє виявити навіть одиничних представників вірусу. Для проведення ПЛР потрібен зішкріб з герпетичною ерозії або мікроскопічно маленька крапелька вмісту герпетічекого міхура. Аналіз автоматизований, результат можна отримати вже через добу.\nЛікування герпесу Відразу обмовимося, що сучасна медицина не має засобів, що дозволяють знищити вірус герпесу. Лікування лише усуває прояви вірусу, але сам вірус залишається в організмі незважаючи ні на що.\nДля лікування герпесу губ найкраще підходять протигерпетичні мазі Герпферон, Зовіракс, Ацикловір, Вамтрекс, Фамвір. Чим частіше ви змащуєте хворе місце, тим швидше позбавитеся від проявів хвороби. Якщо ви не встигли вчасно, і герпес-таки проявився, Мірсоветов радить продовжувати змащувати його маззю – це зменшить біль і прискорить одужання.\nДля місцевого лікування генітального герпесу застосовують Ацикловір (по 200 мг 5 разів на день протягом 10 днів), Валацикловір (по 0,5 мг 2 рази на день, 10 днів). Фоскарнет (він же Фоскавір) застосовують місцево, у вигляді аплікацій на уражені місця. Фоскарнет також випускають у формі внутрішньовенного ліки. Ці препарати (у формі таблеток і мазей) знімають прояви герпесу і покращують стан хворого.\nКрім цього, хворим генітальним герпесом в період ремісії вводять вакцину, в якій містяться вбиті віруси герпесу – кожні 3 дні хворому вводять 0,2 мл вакцини, всього 5 ін’єкцій. Цю процедуру необхідно проводити двічі на рік, тоді кількість рецидивів вдається скоротити до 1-2 в рік і навіть рідше.\nПомилки в лікуванні герпесу Герпес губ не вимагає лікування таблетками, усі лікувальні процедури зводяться до частого змазування мазями. Ні в якому разі не намагайтеся видавлювати герпетичні бульбашки – ризикуєте занести інфекцію. Краще продовжуйте використовувати мазі і чекайте, поки герпес пройде під дією мазі.\nНа жаль, не існує лікаря, який займався б тільки генітальним герпесом, тому хворих лікують урологи, венерологи, гінекологи … само собою, можливі помилки в лікуванні. Так, наприклад, лікар може порекомендувати хворому припекти герпетичні ерозії рідким азотом. Звичайно, вірус герпесу загине на місці, але в крові він все одно залишиться, і рецидиви будуть з’являтися знову.\nЩе одна поширена помилка – призначення імуномодулюючих засобів без попереднього аналізу імунітету. Неграмотно призначені імуномодулятори можуть призвести зворотну дію: кількість рецидивів не зменшиться, а зросте. Рекомендуємо: перед призначенням вам імуномодуляторів, вимагайте оцінки рівня вашого імунітету – імунограми. Так ви збережете своє здоров’я від втручання некваліфікованих медиків.\nПрофілактика герпесу Міцний імунітет – гарантія здоров’я, так що намагайтеся правильно харчуватися, приймати вітаміни в холодну пору року. Буває, що людина проживає все життя, носячи в організмі вірус герпесу і жодного разу не захворівши ім. Щоб не заразитися вірусом генітального герпесу, потрібно дотримуватися вірність своєму партнерові, використовувати презерватив при випадкових статевих контактах.\nНеправда, герпес на губах HSV-1 треба годувати і таблетками ацикловіру теж. Ацикловір після складного розпаду вбудовується в ланцюжок ДНК вірусу і дезактивує його. На жаль, нічого нового не придумали, та й немає сенсу, тому що Герпес проживає в нейронах і вибити його звідти складно.\nПро призначення імуномодуляторів сказано вірно – треба пройти тест на ІМУННИЙ СТАТУС (не менше ніж в 3х лабораторіях). Можуть обдурити, переплутати, не так провести тести. Це дуже важливо, тому що далі вас будуть чекати родичі Герпес: Епштейн-Барр (95% дорослого населення заражене), Зостер, а там і до ВІЛ недалеко, якщо імунітет зовсім слабкий.\nМазі – не фуфло (як написано нижче)! Мазі захищають інших від зараження, тому що вірус передається повітряно-крапельним шляхом, а мазь перешкоджає виходу вірусу назовні і вбиває його в ураженій ділянці. А те, що ранка не загоюється на наступний день прямо! так це логічно, навіть у собак так швидко не заживає! Так що лікуватися треба у будь-якому разі!\nЯкщо правда, що у жінки кров змінюється один раз на чотири-п’ять років, то скажу одне – майже п’ять років тому народила сина, до пологів герпес на губах з’являвся кожні осінь і весну, після пологів – не було жодного разу, лише сьогодні вранці відчула знайоме й неприємне печіння! Мені що, знову потрібно народити? Або зробити переливання?\nУ дитинстві він так мене дістав, що я з досади почав припікати розпеченим ножем міхур на губі. Наступне прояв виявилося вже не таким великим. Пузир був менше. Потім я експериментував з проколюванням міхура голкою і припекании спиртом. Це теж допомагало швидше позбутися від нього.\nНу ви дивні. Мораль цієї казки в тому, що герпес-то невиліковний. Але здорове харчування, фіз. навантаження, можуть зробити так, що хворий ніколи не дізнається про існування вірусу (не впізнає, що він хворий). Тут саме прикре для перших 2-х груп – це прояв вірусу. А якщо нічого не болить і не загрожує в майбутньому здоров’ю, то яка вам різниця, є у вас вірус чи ні.\nлікування герпесу, симптоми герпесу


Вечір поетичного настрою «Я для тебе горів, український народе…» – Рівненська обласна бібліотека для молоді\nРівненська обласна бібліотека для молоді / Дописи / Події / Відомі люди / Вечір поетичного настрою «Я для тебе горів, український народе…»\nРівненська обласна бібліотека для молоді організувала вечір поетичного настрою «Я для тебе горів, український народе…» (присвячений 85-річчю від дня народження Василя Симоненка) для військової частини «Національна гвардія» у Рівному. Адже, кому як не молодим хлопцям слухати та читати вірші Симоненка, сповнені ніжної лірики та національної сили.\nУ кожного народу є свої духовні лідери. В історії України на початку ХХ століття з’явилася плеяда молодих, яскравих поетів – Іван Драч, Микола Вінграновський, Василь Стус, і, звісно, Василь Симоненко, доля і творчість якого не може лишити нікого з тих, хто прочитав бодай одну із його поезій. Напевне тому, що поетичні рядки його йдуть від ніжного серця, палкого розуму, схвильованої й ранимої душі. Ім’я шістдесятника Василя Симоненка стоїть поряд із найвидатнішими поетами ХХ століття.\nВедуча поетичного вечора розповіла юнакам про короткий, проте незабутній життєвий шлях Симоненка. Усі разом переглянули декілька відео та послухали запис живого голосу поета 1962 року. Приємно, що хлопці не просто слухали, але і активно долучалися до декламації поезії. Тому вечір був дуже атмосферний. Вірші Василя Симоненка актуальні сьогодні, коли на нашій землі відбувається російсько-українська війна, а народ знову стоїть перед гострими викликами свого часу. Адже, життєвим девізом цього поета були слова: «Живе лиш той, хто не живе для себе, хто для других виборює життя». Дякуємо за співучасть!\nЕлвісу Преслі - 85


Ландсир. Собака з картини художника\nНе кожна собака гідна пензля живописця. Ландсир зображений на полотнах як «гідний член гуманного суспільства», а назва породи зберегло ім’я художника. Собака заслужила визнання знавців за надійність, миролюбну вдачу і врівноваженість.\nЛандсир родом із Швейцарії, Німеччини, популярність отримав в Англії в 18 столітті завдяки чудовим робочим характеристикам. Предки сучасної породи чудово плавали, допомагали рибалкам тягнути мережі з річки.\nПристрасть до води збереглася донині. Собака ландсир не пропускає калюжі, обожнює узбережжя річок, озер, з-за чого потрібен постійний догляд за шерстю. Витоки породи пов’язані з ньюфаундлендами.\nАле після офіційного визнання ландсиров в середині 20 століття Міжнародною Федерацією кінологів їх шляхи розійшлися. Особливості чорно-білих собак – у виключній доброті і миролюбство. Самими приємними епітетами наділяють характер вихованців: сміливі, спокійні, віддані.\nВеликі розміри псів не повинні лякати. Врівноважена вдача, відсутність агресивності, вміння зберігати самовладання в різних ситуаціях роблять собаку гідним компаньйоном. Зовні граціозний, гармонійно складений ландсир уміє виявити товариськість стримано і миролюбно.\nУ сім’ях вихованців обожнюють за грайливість, вміння відчувати настрій господаря, ладити з маленькими дітьми і доглядати за ними. Собаки проявляють самовідданість, якщо господар потребує захисту.\nВони точно визначають недобрі наміри, погрози або факти насильства. Здатні прийняти самостійне рішення в умовах небезпеки. Ландсиры не раз витягали потопаючих і допомагали при пожежі. Не випадково, вони працюють рятувальниками.\nУ вихованні цуценят ладсира не можна проявляти жорстокості, грубості. Ласкою і терпінням можна добитися значних успіхів, при цьому собака щиро полюбить господаря, буде вірним помічником.\nОсобливістю породи є рясне слиновиділення при високій температурі. Ландсиры не люблять спекотні сезони, воліють прохолодні дні для гарного самопочуття.\nДивіться також: Епаньоль собака. Опис, особливості, ціна та догляд за эпаньолем\nОкрас собаки легко впізнаваний: на білій основі розкидані темні плями з симетричним розташуванням. Форма великих плям на спині до крупа нагадує пончо або сідло. На голові домінує чорний колір, тільки біла проточина в центрі поділяє забарвлення навпіл.\nЛандсиры мають чорно-біле забарвлення\nІноді присутній дрібна посип на ногах, а морду покриває незначно проступила паморозь. У разі знаходження собаки тривалий час під сонячними променями, темне забарвлення отримує рудувато-бурий відтінок.\nЗгідно стандарту, порода гармонійна: розвинена мускулатура і міцний кістяк, подовжена шерсть, голова округлих обрисів. Форма вух, масивність надають схожість з невеликим ведмедем.\nМускулатура собаки добре розвинена, шкіра без складок. Живіт підтягнутий. Зростання ландсіра 68-80 см, вага – 50-60 кг. Зміни основних показників відносять до недоліків породи. Очі невеликі, овальні або круглі. Колір карий, з горіховим відтінком. Широкий ніс обов’язково чорний. Вид лагідний, спокійний.\nШерстний покрив рясний, з густим підшерстям. За відчуттями волосся здається жорстким і маслянистим. Шерсть не намокає, при зачесах в різні сторони, повертається в напрямку росту волосся.\nШерсть блищить, лягає гривою в області шиї, очесами на передніх ногах і штанцями — на задніх. На спині формується проділ уздовж лінії хребта. Хвіст у міру довгий, товстий. У спокійному стані собаки опущений вниз, в активному – у вигляді серпа на рівні спини.\nНоги прямі, паралельні, міцні. Задні кінцівки поставлені ширше, ніж передні. Лапи з твердими подушечками. Плавальні перетинки між пальцями. Собаці властиві неквапливість, спокій, розміреність.\nУ повільному пересуванні характерна хода перевальцем. Собака відрізняється витривалістю, вірністю господарю. Особини чоловічої статі більші, жіночого — менше розмірами, легше за будовою.\nЛандсиры не бояться води, а навпаки, дуже її люблять\nДивіться також: Різеншнауцер собака. Опис, особливості, ціна та догляд за ризеншнауцером\nВ цуценячому віці собака породи ландсир потребує багато їжі. Доросла собака, незважаючи на великі розміри, їсть значно менше. Харчування слід контролювати, обмежувати в обсязі від переїдання. В раціоні не повинно бути певних продуктів, що призводять до розладу травлення або отруєння:\nЗавдати шкоди організму може копчена або гостра їжа, курячі кістки. Осколки пошкоджують кишечник, викликають кольки. Від солодощів не тільки болять зуби, але і запалюється слизова оболонка очей.\nВ основі раціону ландсіра – білкові продукти. У малюків це кисломолочна їжа, дорослих собак – м’ясна. Рекомендують нежирні сорти м’яса, бульйони, каші, добавки з відварних овочів, фруктів, риби. В якості ласощів іноді дають хрящик, який не зашкодить зуби і шлунок.\nНа фото цуценята ландсіра\nПродукти повинні бути свіжими, харчування за графіком. Якщо в мисці залишається недоїдена їжа, порцію наступного разу слід зменшити. У раціоні корми повинні бути різноманітні, збагачені мінералами і вітамінами.\nХарчування сухими сумішами пов’язано з збільшенням питного режиму. Вода повинна бути доступною і чистою. Вид харчування повинен бути однаковим: натуральна їжа або сухої збалансований корм. Змішувати їх не можна.\nЛандсир – це порода собак з схильністю до серцево-судинних захворювань. З віком у тварин з’являються проблеми з суглобами. Кожна індивідуальна, потребує профілактичних оглядах та щеплення.\nВ цілому, у собак надійний імунітет. Фізична активність на прогулянках, здорове харчування, режимні моменти зміцнюють здоров’я вихованців. Середня тривалість життя становить 10-12 років.\nУ нашій країні рідкісну породу знайти не так просто. Купити цуценя ландсіра можна за попередньою заявкою у професійних заводчиків. Вартість залежить від ярду факторів: стать, вік, якості цуценя. Середня ціна ландсіра становить 35000 – 40000 рублів.\nДивіться також: Энтлебухер собака. Опис, особливості, догляд і ціна породи энтлебухер\nКупівля чотириногого вихованця накладає зобов’язання на власника, а натомість дарує щиру відданість чудовою собаки, з якою подружаться всі члени сім’ї.\nКарликовий пінчер. Опис, ціна та догляд


ЄС схвалив збільшення імпортних квот на пшеницю та ячмінь | Вежа\nДайджест 6 квітня: Зупинка світової економіки та нові правила перетину…\nЯк пенсіонерам виплачуватимуть обіцяну тисячу гривень\nАТБ розішле по Україні продуктові набори на 100 мільйонів\nНБУ пояснив, як оформити в банку відстрочку по кредиту\nApple виготовлятиме маски, які захищають від коронавірусу\nЗакон про ринок землі: спростування міфів\nРозблоковано перетин кордону транспортними засобами на болгарсько-турецькому кордоні\nКарантин не став на заваді посівній кампанії\nНерезиденти вивели з українських ОВДП майже 8 мільярдів\nЯкі товари подорожчали за час карантину\nІснують значні ризики девальвації гривні через посилення карантину, – ICU\nНа Львівщині до місцевих бюджетів у першому кварталі 2020 року…\nЄС схвалив збільшення імпортних квот на пшеницю та ячмінь\nЄС схвалив імпорт 926 тонн пшениці, 3,2 тис. тонн ячменю в рамках імпортних квот.\nПро це повідомляє agriculture.com.\nЗгідно з офіційними даними, Європейський Союз схвалив ліцензії на імпорт 926 тонн пшениці в рамках річної квоти (TRQ) на зернові.\n«Загальний обсяг квоти на імпорт пшениці на поточний рік виріс до 67,1 тис. тонн, причому більша частина була заброньована для поставок з України без сплати мита», – йдеться в повідомленні.\nВ свою чергу, імпортери подали заявки на 3,2 тис. тонн українського ячменю на минулому тижні. Однак, запитів на імпорт кукурудзи не надходило.\nДайджест 6 квітня: Зупинка світової економіки та нові правила перетину держкордону\nНерезиденти вивели з українських ОВДП майже 8 млрд. У період з 6 березня по 6 квітня іноземні інвестори зменшили свій портфель облігацій внутрішньої державної позики України на 7,95 мільярда гривень....\nСтаном на 2 квітня українські сільгосптоваровиробники посіяли 1,3 млн га ярих зернових, зернобобових та технічних культур, що становить 9% до прогнозу (15,3 млн га). Про це повідомляє пресслужба інформаційно-аналітичного...\nУ період з 6 березня по 6 квітня іноземні інвестори зменшили свій портфель облігацій внутрішньої державної позики України на 7,95 мільярда гривень. Про це йдеться в даних НБУ. Станом на 6...\nУ березні відбулося зростання цін на окремі товари: м’ясо, гречку, туалетний папір, часник, лимони, цибулю та ліки. Про це повідомляє НБУ у своєму звіті, передає Finance.ua. “Подорожчання окремих товарів в березні зумовили...\nУряд створив робочу групу для обговорення деталей співпраці Укрзалізниці із німецьким Deutsche Bahn\n"ПриватБанк" повторно виставив на електронний аукціон 10 нафтобаз зі знижкою ціни до 87%


Іоганн I (герцог Саксонії) — Вікіпедія\nІоганн I (герцог Саксонії)\n30 липня 1285\nАльбрехт II, Jutta of Saxonyd і Jutta of Saxonyd\nIngeborg Birgersdotter of Bjelbod\nІоганн I (*Johann I. von Sachsen, 1249 —30 липня 1285) — герцог Саксонії у 1260—1282 роках.\nПоходив з династії Асканіїв. Син Альбрехта I, герцога Саксонії, та Олени Брауншвейг-Люнебург. Народився у 1249 році. Після смерті батька у 1260 році разом з братом Альбрехтом II успадкував герцогство Саксонію. Втім з огляду на малий вік регентшею стала їх мати Олена.\nУ 1268 році регентство було скасовано. Втім Іоганн I продовжував правити разом з братом. У 1269 і 1272 роках вони розділили герцогство, в результаті чого Іоганн I отримав землі, що входили за Генріха III Лева в герцогство Саксонія, зокрема замок Лауенбург. В подальшому землі отримали назву Саксонія-Лауенбург. 1269 році стає бургграфом Магдебургу. У 1270 році оженився на представниці шведської правлячої династії Фолькунгів.\nУ 1282 році Іоганн I офіційно передав свої володіння трьом малолітнім синам Іоганну, Альбрехту, Еріху, які ділили титул герцога Саксонії з стрийком — Альбрехтом II. 1283 року на зібрання померанських та мекленбурзьких князів та лицарів Іоганна обрано суддею і капітаном, в обов'язки якого входила підтримання миру між володарями.\nСам він незабаром після цього пішов у францисканський монастир у Віттенберзі, в якому був спостерігачем. Помер 1285 року.\nДружина — Інґебурґа, донька Біргера Ярла.\nГелен (1272—1337), дружина: 1) Гюнтера IX, графа Шварцбург-Блакенбургу; 2) Адольфа VI, графа Гольштейн-Шауенбургу\nЕлізабет (1274– бл. 1306), дружина Вальдемара IV, герцога Шлезвігу\nІоганн (1275—1321), герцог Саксонії у 1282—1321 роках\nАльбрехт (1281—1359/1361), герцог Саксонії у 1282—1359/1361\nЕріх (1281—1308), герцог Саксонії у 1282—1308 роках\nСофія (д/н-1319), черниця\nWilhelm Koppe: Johann I. von Sachsen-Lauenburg. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 10, Duncker & Humblot, Berlin 1974, ISBN 3-428-00191-5, S. 532\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Іоганн_I_(герцог_Саксонії)&oldid=33919017\nПомерли у Віттенберзі\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 15:30, 29 листопада 2021.


Коли у школярів Рівного - канікули? — Радіо ТРЕК\nчетвер, 20 жовтня 2016 16:25\nЦе запитання цікаве як учням, так і їхнім батькам\nМи адресували його начальнику міського управління освіти Василю Харковцю:\n31-го, тобто з понеділка, будуть осінні канікули тиждень. Потім по 30 грудня, трішечки довше, буде закінчуватися перший семестр. Далі зимові канікули. Триватимуть два тижні. Весняні канікули будуть так само в останній понеділок 20-их чисел перед закінченням другого семестру.\nЗа словами Василя Харковця, вже другий рік поспіль Міністерство освіти і науки дозволяє вирішувати управлінням освіти на місцях спільно з навчальними закладами самим встановлювати час канікул. Тож на першій великій нараді перед початком цього навчального року було вирішено з директорами і їхніми заступниками, що вони будуть у той же час, що й торік.\nТеги: ДітиШколаВасиль ХарковецьОсвітаканікули


Половина українців вважає, що відповідальність за війну несе РФ - новости Украины, Політика - LIGA.net\nПоловина українців вважає, що відповідальність за війну несе РФ\nМайже половина українців вважає, що відповідальність за війну в Донбасі несе Росія, і заради миру можна погоджуватися на компроміси, але не на всі. Про це свідчать результати опитування, проведеного фондом Демініціативи і соціологічною службою Центр Разумкова, які представила на прес-конференції директора фонду Демініціативи Ірина Бекешкіна, передає кореспондент ЛІГА.net.\n45% респондентів впевнені, що відповідальність за російсько-український конфлікт насамперед несе Росія. 7,9% вважають, що Україна, 39% вважають, що відповідальність несуть обидві сторони однаковою мірою.\n22,5% опитаних вважають, що потрібен мир за всяку ціну, і слід погоджуватися на будь-які компроміси з ким завгодно і про що завгодно. 47,3% впевнені, що заради миру варто погоджуватися на компроміси, але не на всі. При цьому 17,8% респондентів вважають, що мир в Донбасі може встановитися тільки з позиції сили, коли одна зі сторін переможе.\nДослідження було проведено з 11 по 16 травня 2016 року. Опитано 2016 респондентів віком від 18 років у всіх регіонах, за винятком Криму і окупованих територій Донецької і Луганської області. Похибка не перевищує 2,3%. Опитування проводилося за підтримки програми MATRA посольства Королівства Нідерландів та національного фонду підтримки демократії США.\nПри цьому більшість опитаних (40,6%) вважає, що для того щоб в Донбасі встановився мир, необхідно змусити Росію припинити втручання в конфлікт у Донбасі.\n27,6% вважають, що для встановлення миру необхідно успішне відновлення нормального життя на територіях Донбасу, підконтрольних Україні.\n19,6% вважають, що для встановлення миру необхідно припинити фінансування окупованих територій - зокрема, виплати зарплат і пенсій. 14,8% вважають, що мир можна встановити тільки за допомогою військової сили, відновивши контроль України над окупованими територіями.\n12,8% вважають, що окупованому Донбасу треба надати особливий статус в межах України.\n12,6% вважають, що потрібно провести законні вибори на окупованих територіях. 12% опитаних вважають, що для встановлення миру потрібно відокремити окуповані території від України.\n11,4% вважають, що для встановлення миру потрібно надати російській мові статус другої державної.\n7,5% опитаних вважають, що для встановлення миру потрібно ввести в Україні федеративний устрій.\nСтільки ж - 7,5% - вважають, що слід відмовитися від перспективи членства в НАТО і закріпити в Конституції нейтральний статус України.\n5,7% вважають, що встановлення миру сприятиме амністія тим, хто брав участь у військових діях в Донбасі.